title: Asia C-87/15 P: Valitus, jonka Alfa Acciai SpA on tehnyt 20.2.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-85/10, Alfa Acciai SpA v. komissio, 9.12.2014 antamasta tuomiosta

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/21

         Valitus, jonka Alfa Acciai SpA on tehnyt 20.2.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-85/10, Alfa Acciai SpA v. komissio, 9.12.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-87/15 P)
   (2015/C 146/29)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Alfa Acciai SpA (edustajat: avocat D. M. Fosselard, solicitor D. Slater ja avocate A. Duron)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalaisen tuomion jäljempänä esitettävillä perusteilla;

               —

               unionin tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan nojalla ratkaisee asian lopullisesti ja kumoaa päätöksen valittajia koskevilta osiltaan;

               —

               toissijaisesti – jos unionin tuomioistuin katsoisi, ettei päätöksen kumoamiseen ole mitään syitä – alentaa valittajille määrättyä sakkoa jäljempänä esitettävillä perusteilla;

               —

               vaihtoehtoisesti – jos unionin tuomioistuin ei ratkaise asiaa lopullisesti – määrää, että oikeudenkäyntikuluista määrätään myöhemmin ja palauttaa asian unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi unionin tuomioistuimen tuomion mukaisesti;

               —

               velvoittaa työjärjestyksen 69 mukaisesti komission korvaamaan molemmissa oikeusasteissa syntyneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää valituksensa tueksi seuraavat perusteet:
   Ensimmäisessä perusteessaan valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut asetuksen N:o 773/2004 (1) 10 artiklaa. Unionin yleinen tuomioistuin on erityisesti katsonut, että komissiolla oli menettelyn ensimmäisessä vaiheessa ollut perusteltu syy tehdä riidanalainen päätös (jäljempänä päätös) lähettämättä edeltä käsin uutta väitetiedoksiantoa.
   Toisessa perusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut asetuksen N:o 773/2004 14 artiklaa. Rikkominen oli tapahtunut siten, että unionin yleinen tuomioistuin vahvisti, että komissio saattoi tehdä päätöksen asetuksen N:o 1/2003 (2) säännösten nojalla ja ilman, että jäsenvaltioiden edustajilla olisi mahdollisuutta välittömästi kuulla kyseisiä yrityksiä.
   Kolmannessa perusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on loukannut kollegiaalisuuden periaatetta. Unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, että komissiolla oli perusteltu syy tehdä päätös sellaisessa menettelyssä, jonka nojalla komission jäsenten kollegio – sen sijaan, että se olisi hyväksynyt yhdellä kertaa päätöksen koko tekstin – oli hyväksynyt sen kahdessa osassa kahtena eri ajankohtana olettaen, että nämä kaksi osaa voisivat yhdessä muodostaa yhden kokonaisen päätöksen.
   Neljännessä perusteessaan valittaja valittaa, että perusoikeuskirjan 47 artiklaa, kun sitä tulkitaan yhdessä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan kanssa, on rikottu. Tämä rikkominen on tapahtunut siten, että unionin yleinen tuomioistuin on loukannut valittajan oikeutta siihen, että sitä vastaan annetaan tuomio kohtuullisen ajan kuluessa. Kirjallisen menettelyn ja suullisen menettelyn aloittamisen välillä kului nimittäin noin kolme vuotta. Tällaisella viivästymisellä loukataan perusoikeuskirjan 47 artiklassa määrättyä oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja oikeutta tulla kuulluksi istunnossa kohtuullisen ajan kuluessa. Tässä tapauksessa kyseisen 47 artiklan rikkominen on sitäkin vakavampaa, kun otetaan huomioon, että valittaja piti odottaa yli 14 vuotta ennen kuin jokin tuomioistuin (unionin yleinen tuomioistuin) ratkaisisi pääasian, sillä komission ensimmäinen päätös oli kumottu menettelyyn liittyvistä syistä 7 vuoden pituisen oikeudenkäynnin jälkeen.
   Viidennessä perusteessaan valittaja valittaa, että EHTY-sopimuksen 65 artiklaa on rikottu. Valittajat väittävät erityisesti, ettei unionin yleinen tuomioistuin ollut ottanut huomioon EHTY-sopimuksen erityisyyttä eikä siinä määrättyjä julkisuus- ja syrjintäkiellon periaatteita, ja tästä oli aiheutunut, että kartelleja koskevaa unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä oli sovellettu väärin. Valittaja väittää, että niiden hintaluetteloiden julkaiseminen, jotka eivät olleet kartellissa ehdotettujen hintaluetteloiden mukaisia ja jotka aikanaan julkaistiin toistamiseen, oli johtanut kartellin, jonka tarkoituksena unionin yleisen tuomioistuimen mukaan oli ollut vähimmäishintojen vahvistaminen, keskeytymiseen. Unionin yleinen tuomioistuin katsoi sitä vastoin, että myöhempi julkinen etäisyyden ottaminen olisi ollut tarpeen.
   Kuudennessa perusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut perusoikeuskirjan 47 artiklaa, kun sitä tulkitaan yhdessä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan kanssa, katsoessaan, että hallinnollinen menettely (Euroopan komissiossa) ei ollut kestänyt kohtuuttoman pitkään edellä mainituissa määräyksissä tarkoitetuin tavoin. Tässä tapauksessa hallinnollinen menettely kesti kaiken kaikkiaan lähes 54 kuukautta, kun alun perin toimitettu menettely ja uuden päätöksen tekemistä seurannut menettely lasketaan yhteen. Lisäksi se, että komissiolta meni yli kaksi vuotta päätöksen tekemiseksi uudelleen, on kohtuutonta. Unionin yleisen tuomioistuimen perustelut, joissa se katsoi päätöksen uudelleentekomenettelyn keston olleen perusteltavissa, vaikuttavat puutteellisilta ja ristiriitaisilta, ja lisäksi niillä rikotaan selvästi unionin yleisen tuomioistuimen aikaisempaa oikeuskäytäntöä.
   Seitsemännessä perustelussa valittaja väittää, että asetuksen N:o 1/2003 23 artiklaa on rikottu ja että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu. Komissio oli tässä tapauksessa jakanut yritykset alaryhmiin kuhunkin yritykseen sovellettavan perusseuraamuksen vahvistamiseksi, ja se oli päätöksessä todetuin tavoin yrittänyt pysyttää oikean suhteen kunkin ryhmän keskimääräisen markkinaosuuden ja kuhunkin ryhmään kuuluvalle yksittäiselle yritykselle määrätyn sakon perusmäärän välillä. Vaikka unionin yleinen tuomioistuin onkin tämän jälkeen myöntänyt, että komissio oli aliarvioinut erään ryhmän keskimääräisen markkinaosuuden seurauksin, että suhteellista osuutta, jonka komissio aikoi pysyttää, ei saavutettu, se ei pitänyt tämän suhteen palauttamista aiheellisena.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta 7.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 773/2004 (EUVL L 123, s. 18).

      (2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).


title: Asia C-78/02: Diokitiko Efeteio Athinonin 31.1.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Helleenien tasavalta vastaan Maria Karageorgou

text:
C 169/14                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      13.7.2002
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                           a)    Onko summa, jonka se, joka tarjoaa palvelujaan valtiolle
                                                                            palkattuna työntekijänä, merkitsee laskuun, luonteeltaan
                          (kolmas jaosto)                                   kuudennessa EY:n arvonlisäverodirektiivissä (77/388/
                                                                            ETY) (1) tarkoitettua arvonlisäveroa, kun palvelujen tarjo-
                                                                            aja virheellisesti katsoo suorittavansa näitä palveluja
                  30 päivänä huhtikuuta 2002                                itsenäisenä ammatinharjoittajana, vaikka todellisuudessa
                                                                            kyse on alisteisesta suhteesta, jossa palvelujen tarjoaja
asiassa C-181/01 P, N vastaan Euroopan yhteisöjen komis-                    työnantajansa määräyksestä merkitsee antamiinsa laskui-
                               sio (1)                                      hin arvonlisäveron siten, että hän ei laske arvonlisäveroa
                                                                            niiden lakisääteisten palkkioiden kokonaismäärän päälle,
(Muutoksenhaku – Henkilöstö – Sosiaaliturva – Henkilöstö-                   joita hän valtiolta saa ja jotka muodostavat sen arvonlisä-
sääntöjen 73 artikla – Tapaturman käsite – Kieltäytyminen                   veron lakisääteisen perustan, joka myöhemmin kanne-
       HIV-tartunnan tunnustamisesta tapaturmaksi)                          taan hänen lakisääteisistä palkkioistaan, vaan siten, että
                                                                            hänen merkitsemänsä määrä määräytyy lakisääteisten
                         (2002/C 169/24)                                    palkkioiden perusteella sisäistä vähennystä koskevalla
                                                                            matemaattisella menetelmällä, jolloin palkkioiden katso-
                                                                            taan sisältävän myös maksettavan arvonlisäveron ja kun
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                           valtio lakisääteisiä palkkioita maksaessaan vähentää ar-
                                                                            vonlisäveron, jonka katsotaan sisältyvän kyseisiin palkki-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen            oihin?
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                      b)    Poiketaanko EY:n kuudennen arvonlisäverodirektiivin
                                                                            21 §:n 1 kohdan c alakohdassa säädetystä veron kaava-
Asiassa C-181/01 P, N, Euroopan yhteisöjen komission virka-                 maisuutta koskevasta periaatteesta (jonka mukaan siinä
mies, kotipaikka Bryssel (Belgia), edustajanaan avvocato G. Du-             tapauksessa, että arvonlisävero on mainittu laskussa tai
razzo, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan                    laskuna toimivassa asiakirjassa, vero on maksettava val-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides                  tiolle) silloin, kun valtio viranomaisen ominaisuudessa
jaosto) asiassa T-2/00, N vastaan komissio, 13.2.2001 antaman               tätä toimintaa harjoittaessaan ei edellä mainitun direktii-
tuomion (Kok. H. 2001, s. I-A-37 ja II-135) kumoamista,                     vin 4 artiklan 5 kohdan mukaan ole verovelvollinen,
ja jossa valittajan vastapuolena ja muuna asianosaisena on                  jolloin vähennysjärjestelmää ei sovelleta siihen ja jolloin
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään: J. Currall),                   maksettua arvonlisäveroa ei voida vyöryttää eikä myös-
yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-                  kään vyörytetä loppukuluttajalle (joka on asiakirjojen
nossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken sekä tuomarit C. Gul-                kääntämistä pyytävä yksityinen oikeussubjekti, joka on
mann (esittelevä tuomari) ja J.-P. Puissochet, julkisasiamies:              sopimussuhteessa valtioon) mutta kun palvelujen tarjoaja
L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 30.4.2002                    vaatii sen veron palauttamista, jonka hän on maksanut
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                                   veroviranomaisille vähennettyään siitä mahdollisen tuo-
                                                                            tantopanoksia rasittavan veron, jolloin vältetään valtion
1)    Valitus hylätään.                                                     rikastuminen?
2)    N velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      (1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.
(1) EYVL C 200, 14.7.2001.
Diokitiko Efeteio Athinonin 31.1.2002 tekemällään pää-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hellee-               Bundesfinanzhofin 22.11.2001 tekemällään päätöksellä
          nien tasavalta vastaan Maria Karageorgou                    esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt Gum-
                                                                                mersbach vastaan Gerhard Bockemühl
                           (Asia C-78/02)
                                                                                (Asia C-90/02)
                         (2002/C 169/25)
                                                                                (2002/C 169/26)
Diokitiko Efeteio Athinon on pyytänyt 31.1.2002 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
11.3.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Helleenien tasavalta vastaan Maria Karageor-        Bundesfinanzhof on pyytänyt 22.11.2001 tekemällään pää-
gou seuraaviin kysymyksiin:                                           töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen


title: Asia T-132/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.3.2017 – IR v. EUIPO – Pirelli Tyre (popchrono) (EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — EU-sanamerkki popchrono — Tavaramerkin tosiasiallisen käytön puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta)

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.3.2017 – IR v. EUIPO – Pirelli Tyre (popchrono)
   (Asia T-132/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Menettämismenettely - EU-sanamerkki popchrono - Tavaramerkin tosiasiallisen käytön puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta))
   (2017/C 144/45)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: IR (edustaja: asianajaja C. de Marguerye)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: aluksi S. Palmero Cabezas, sitten D. Gája)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Pirelli Tyre SpA (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat T. Malte Müller ja F. Togo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 13.2.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 217/2014-5), joka koskee Pirelli Tyre SpA:n ja IR:n välistä menettämismenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               IR velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 311, 21.9.2015.


title: Pretura Circondariale di Venezian 3.11.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Federica Maso ym. ja Graziano Gazzetta ym. vastaan Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) (Asia C-373/95)

text:
20.1.96              1 FI |                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       N:o C 16/ 11
Pretura Circondariale di Venezian 3.11.1995 tekemällään                    ennen irtisanomista , makseta , jos irtisanomista seuraa
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Fede                   viksi kuukausiksi työttömäksi jäänyt työntekijä saa
rica Maso ym. ja Graziano Gazzetta ym. vastaan Istituto                    toisenlaisen korvauksen ( tässä tapauksessa 23 päivänä
          nazionale della previdenza sociale (INPS )                       heinäkuuta 1991 annetun italialaisen lain nro 223 4 ja
                         ( Asia C-373/95 )                                 16 §:n mukainen liikkuvuuskorvaus )?
                            ( 96/C 16/23 )
                                                                    4 ) Onko 4 artiklan 2 kohdassa käytetyn ilmaisun " työso
Pretura Circondariale di Venezia on 3.11.1995 tekemällään                  pimuksen kolmelta viimeiseltä kuukaudelta " katsottava
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio                  tarkoittavan kolmea viimeistä kalenterikuukautta vai
istuimen kirjaamoon 29.11.1 995 , pyytänyt yhteisöjen                      keskellä kalenterikuukautta päättyneen työsuhteen
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Federica Maso                    päättymistä edeltänyttä kolmea kuukautta ?
ym . ja Graziano Gazzetta ym. vastaan Istituto nazionale
della previdenza sociale ( INPS ) seuraaviin kysymyksiin :          (') Yhdistetyt asiat 6/90 ja 9/90 , Kok . 1991 , s . 5357
                                                                    ( 2 ) EYVL N:o L 283 , 20.10.1980 , s . 23
1 ) Voidaanko ETY:n perustamissopimusta, sellaisena
     kuin sitä on tulkittu Francovich-tuomiossa ('), jossa oli
     kyse jäsenvaltion vastuusta yksityisiä henkilöitä ja
     oikeushenkilöitä kohtaan, kun jäsenvaltio on rikkonut
     jäsenyysvelvollisuuksiaan, tulkita siten, että sen kanssa
     sopusoinnussa on sellainen kansallinen säännös ( 27
     päivänä tammikuuta 1992 annetun italialaisen asetuk
     sen nro 80 2 §:n 7 momentti 2 |:n 4 momentin                   Tribunale di Genovan (I riita-asiain jaosto ) 16.11.1995
     yhteydessä ), jolla jälkikäteen rajoitetaan jo                 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
     tapahtuneesta vahingosta maksettavan korvauksen                riita-asiassa Cesare Regnoli & Figlio Sri vastaan Ministero
     määrää ?
                                                                                delle Finanze dello Stato
                                                                                ( Asia C-376/95 )
2 ) Tarkoitetaanko direktiivin 80/987/ETY( 2 ) 3 artiklan 2                                      ( 96/C 16/24
     kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa ja 4 artiklan 2
     kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa ilmaisulla
     " maksukyvyttömyys on alkanut " sitä päivää , jolloin          Tribunale di Genova (I riita-asiain jaosto ) on 16.11.1995
     hakemus konkurssin tai muun yleistäytäntöönpanoon              tekemällään päätöksellä , joka on saapunut Euroopan yhtei
     tähtäävän menettelyn aloittamiseksi on tehty, vai sitä         söjen tuomioistuimen kirjaamoon 4.12.1 995 , pyytänyt
     päivää , jolloin tämä menettely on aloitettu ( molemmat        yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua riita-asiassa
     on mainittu 2 artiklassa )?                                    Cesare Regnoli & Figlio Sri vastaan Ministero delle Finanze
                                                                    dello Stato samoihin kysymyksiin kuin yhdistetyissä asioissa
 3 ) Voidaanko direktiivin 4 artiklan 3 kohtaa ja 10 kohtaa
                                                                     C-47/95 ym ( 1 ).
     tulkita siten, että jäsenvaltio voi määrätä , ettei sellaisia
     työsuhteesta johtuvia saatavia , jotka ovat erääntyneet         (') Ks . EYVL N:o C 119 , 13.5.1995 , s . 5
                                           ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             asianajaja Georges Vandersanden, Bryssel , prosessiosoite
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                Luxemburgissa Myson SARL, 1 rue Glesener, vastaan
                23 päivänä marraskuuta 1995 ,                        Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Gianluigi Vai
                                                                     sesia ja Denis Waelbroeck ja suullisessa käsittelyssä Alex
 asiassa T-64/94, Dimitrios Benecos vastaan Euroopan                 andre Vandencasteele ), jossa kantaja vaatii komission
                       yhteisöjen komissio (')                        15.3.1995 tekemän kantajan ammattitaudin tunnustami
 (Henkilöstöasia — Ammattitauti — Pysyvä osittainen                   seen tähtäävän hakemuksen hylkäämistä koskevan päätök
 invaliditeetti — Hyvän ja toimivan hallinnon periaate —              sen kumoamista sekä vahingonkorvausta kärsimästään
 Avustamisvelvollisuus — Harkintavallan väärinkäyttö —                aineellisesta ja aineettomasta vahingosta , ensimmäisen
                      Vahingonkorvauskanne)                           oikeusasteen tuomioistuin ( neljäs jaosto ), toimien kokoon
                              ( 96/C 16/25                            panossa : jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit
                                                                      R. García-Valdecasas ja P. Lindh, kirjaaja : H. Jung, on
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       antanut 23.11.1995 tuomion , jonka tuomiolauselma on
                                                                      seuraava :
 Asiassa T-64/94 , Dimitrios Benecos , Euroopan yhteisöjen
 komission virkamies, kotipaikka Bryssel , edustajanaan               1 ) Kanne hylätään.


title: Asia T-207/96: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.5.2011 — Van Rossum v. neuvosto ja komissio

text:
               9.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 204/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.5.2011 — Van Rossum v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-207/96) (1)

   2011/C 204/52
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 74, 8.3.1997.


title: Asia T-695/16 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 29.9.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-104/15, U (*) v. komissio, 20.7.2016 antamasta tuomiosta

text:
                  28.11.2016

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  C 441/28

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 29.9.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-104/15,  U (*1) v. komissio, 20.7.2016 antamasta tuomiosta
         (Asia T-695/16 P)
         (2016/C 441/33)
         Oikeudenkäyntikieli: ranska

            Asianosaiset

            Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A-C Simon, F. Simonetti ja G. Gattinara)

            Muut osapuolet: U (*1) ja Euroopan parlamentti

            Vaatimukset

         Valittaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                     —

                     kumoaa virkamiestuomioistuimen asiassa F-104/15,  U (*1) v. komissio, 20.7.2016 antaman tuomion

                     —

                     siltä osin kuin kyse on menettelyssä ensimmäisessä oikeusasteessa ja siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että asia on ratkaisukelpoinen, hylkää kanteen perusteettomana ja velvoittaa ensimmäisen oikeusasteen kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

                     —

                     siltä osin kuin kyse on valituksesta, määrää, että asianosaiset vastaavat valitusmenettelyyn liittyvistä omista oikeudenkäyntikuluistaan.

            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Valittaja esittää valituksensa tueksi kolme valitusperustetta.

                     1)

                     Ensimmäinen valitusperuste, jonka mukaan on tehty oikeudellinen virhe, perusteluvelvollisuus on laiminlyöty ja kanteen ulkopuolisesta seikasta lausumista koskevaa kieltoa on rikottu siltä osin kuin kyse on valituksenalaisen tuomion 53–56, 60 ja 75–78 kohdasta.

                     2)

                     Toinen valitusperuste, jonka mukaan virkamiesten henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevaa 8 artiklaa tulkittaessa on tehty useita oikeudellisia virheitä siltä osin kuin kyse on valituksenalaisen tuomion 31, 57–60 ja 61–64 kohdasta ja 65 artiklan ensimmäisestä virkkeestä.

                     3)

                     Kolmas valitusperuste, jonka mukaan on tehty useita oikeudellisia virheitä ja perusteluvelvollisuus on laiminlyöty siltä osin kuin kyse on valituksenalaisen tuomion 65 ja 67–79 kohdasta.

            (*1)  Henkilötietojen käsittelyn puitteissa yksilöiden suojaamiseksi poistettu tieto.


title: Asia C-507/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 12.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Luonnonvaraisten lintujen suojelu — Direktiivi 79/409/ETY — Täytäntöönpanotoimenpiteet)

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 12.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-507/04) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Luonnonvaraisten lintujen suojelu - Direktiivi 79/409/ETY - Täytäntöönpanotoimenpiteet)
   (2007/C 211/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. van Beek, B. Schima ja M. Lang)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta (asiamies: H. Dossi)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2.4.1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (EYVL L 103, s. 1) puutteellinen ja virheellinen täytäntöönpano
   Tuomiolauselma

               1)

               Koska Itävallan tasavalta ei ole pannut asianmukaisesti täytäntöön seuraavia säännöksiä:

                           —

                           luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2.4.1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY 1 artiklan 1 ja 2 kohta Burgenlandissa, Kärntenissä, Niederösterreichissa, Oberösterreichissa ja Steiermarkissa

                           —

                           direktiivin 79/409 5 artikla Burgenlandissa, Kärntenissä, Niederösterreichissa, Oberösterreichissa ja Steiermarkissa

                           —

                           direktiivin 79/409 6 artiklan 1 kohta Oberösterreichissa

                           —

                           direktiivin 79/409 7 artiklan 1 kohta Kärntenissä, Niederösterreichissa ja Oberösterreichissa

                           —

                           direktiivin 79/409 7 artiklan 4 kohta seuraavissa osavaltioissa seuraavien lajien osalta:

                                       —

                                       Kärntenissä metso, teeri, nokikana, lehtokurppa, sepelkyyhky ja turkinkyyhky

                                       —

                                       Niederösterreichissa sepelkyyhky, metso, teeri ja lehtokurppa

                                       —

                                       Oberösterreichissa metso, teeri ja lehtokurppa

                                       —

                                       Salzburgin osavaltiossa metso, teeri ja lehtokurppa

                                       —

                                       Steiermarkissa metso, teeri ja lehtokurppa

                                       —

                                       Tirolissa metso ja teeri

                                       —

                                       Vorarlbergin osavaltiossa teeri ja

                                       —

                                       Wienin osavaltiossa lehtokurppa

                           —

                           direktiivin 79/409 8 artikla Niederösterreichissa

                           —

                           direktiivin 79/409 9 artiklan 1 ja 2 kohta Burgenlandissa, Niederösterreichissa Niederösterreichisches Naturschutzgesetzin 20 §:n 4 momentin osalta, Oberösterreichissa, Salzburgin osavaltiossa, Tirolissa ja Steiermarkissa

                           —

                           direktiivin 79/409 11 artikla Niederösterreichissa,

                     se ei ole noudattanut EY 10 ja EY 249 artiklan eikä direktiivin 79/409 18 artiklan mukaisia velvoitteitaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 45, 19.2.2005.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11 päivänä maaliskuuta 1999, asiassa T-134/94, NMH Stahlwerke GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EHTY:n perustamissopimus - Kilpailu - Yritysten väliset sopimukset - Tietojenvaihtojärjestelmät - Sakko - Kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuuseen joutuminen)

text:
C 160/12                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        5.6.1999
                                             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                              3) Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoite-
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                       taan korvaamaan puolet vastaajan oikeudenkäyntikuluista. Vas-
                                                                             taaja vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.
                  11 päivänä maaliskuuta 1999,                          (1) EYVL C 161, 11.6.1994.
asiassa T-134/94, NMH Stahlwerke GmbH vastaan Euroo-
                   pan yhteisöjen komissio (1)
                                                                        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
(EHTY:n perustamissopimus – Kilpailu – Yritysten väliset                                    MIOISTUIMEN TUOMIO
sopimukset – Tietojenvaihtojärjestelmät – Sakko – Kilpai-
       lusääntöjen rikkomisesta vastuuseen joutuminen)
                                                                                11 päivänä maaliskuuta 1999,
                                                                        asiassa T-136/94, Eurofer ASBL vastaan Euroopan yhteisö-
                         (1999/C 160/23)                                                           jen komissio (1)
                                                                        (EHTY:n perustamissopimus – Kilpailu – Yritysten yhteen-
                                                                               liittymien päätökset – Tietojenvaihtojärjestelmät)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (1999/C 160/24)
Asiassa T-134/94, NMH Stahlwerke GmbH, kotipaikka Sulz-                                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
bach-Rosenberg (Saksa), edustajanaan asianajaja Paul B.
Schäuble, München, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-            Asiassa T-136/94, Eurofer ASBL, kotipaikka Luxemburg,
misto Ernest Arendt, 8-10 rue Mathias Hardt, vastaan Euroo-             17-25 avenue de la Liberté, edustajanaan asianajaja Norbert
pan yhteisöjen komissio (asiamiehinään aluksi Julian Currall,           Koch, Bryssel, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
Norbert Lorenz sekä Géraud Sajust de Bergues, sittemmin                 hinään aluksi Julian Currall, Norbert Lorenz sekä Géraud Sajust
Jean-Louis Dewost, Julian Currall ja Guy Charrier, joita avustaa        de Bergues, sittemmin Jean-Louis Dewost, Julian Currall ja
asianajaja Heinz-Joachim Freund), jossa kantaja vaatii pääasial-        Guy Charrier, joita avustaa asianajaja Heinz–Joachim
lisesti, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin          Freund), jossa kantaja vaatii pääasiallisesti, että yhteisöjen
kumoaa eurooppalaisten teräspalkintuottajien välisiä sopimuk-           ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa eurooppa-
sia ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja koskevan, EHTY:n              laisten teräspalkintuottajien välisiä sopimuksia ja yhdenmu-
perustamissopimuksen 65 artiklan soveltamisesta 16 päivänä              kaistettuja menettelytapoja koskevan, EHTY:n perustamissopi-
helmikuuta 1994 tehdyn komission päätöksen 94/215/EHTY                  muksen 65 artiklan soveltamisesta 16 päivänä helmikuuta
(EYVL L 116, 6.5.1994, s. 1), yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-          1994 tehdyn komission päätöksen 94/215/EHTY 2 ja 3
teen tuomioistuin (laajennettu toinen jaosto), toimien kokoon-          artiklan (EYVL L 116, 6.5.1994, s. 1), yhteisöjen ensimmäisen
panossa: jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoitava tuomari C.             oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu toinen jaosto), toimien
W. Bellamy sekä tuomarit A. Potocki ja J. Pirrung, kirjaaja:            kokoonpanossa: jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoitava tuo-
hallintovirkamies J. Palacio González, on 11.3.1999 antanut            mari C. W. Bellamy sekä tuomarit A. Potocki ja J. Pirrung,
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                              kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González, on 11.3.1999
                                                                        antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1) Eurooppalaisten teräspalkintuottajien välisiä sopimuksia ja yh-      1) Kanne hylätään.
     denmukaistettuja menettelytapoja koskevan, EHTY:n perusta-
     missopimuksen 65 artiklan soveltamisesta 16 päivänä helmikuu-      2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     ta 1994 tehdyn komission päätöksen 94/215/EHTY 4 artik-
     lassa kantajalle määrätyn sakon määrä vahvistetaan 110 000
     euroksi.                                                           (1) EYVL C 174, 25.6.1994.
2) Kanne hylätään muilta osin.


title: Asia C-235/03: Juzgado de Primera Instancia N° 35:n, Barcelona, 5.5.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa QDQ MEDIA, S.A. vastaan Alejandro Omedas Lecha

text:
19.7.2003                  FI                        Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 171/19
3)     Miten tulee tulkita vaatimusta, että käyttämisen tulee          Euroopan yhteisöjen komission 5.6.2003 Alankomaiden
       olla ”tarpeen” tavaran käyttötarkoituksen osoittamiseksi?                    kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
       Voiko tarpeellisuuskriteeri täyttyä, vaikka käyttötarkoi-
       tuksen ilmaiseminen olisi sinänsä mahdollista ilman
                                                                                (Asia C-241/03)
       nimenomaista viittausta toisen tavaramerkkiin, pitäyty-
       mällä mainitsemaan ainoastaan esimerkiksi tavaran tekni-
       nen toimintaperiaate? Mikä merkitys tällöin on sillä, että                                 (2003/C 171/28)
       kuluttajien kannalta esitystapa saattaa olla vaikeaselkoi-
       sempi, jollei nimenomaisesti viitata toisen tavaramerk-
       kiin?
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.6.2003 Euroo-
4)     Mitä seikkoja on otettava huomioon arvioitaessa hyvän           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-
       liiketavan mukaisuutta? Merkitseekö toisen tavaramerkin         ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat G. Zavvos ja
       mainitseminen oman tuotteen markkinoinnin yhteydessä            W. Wils.
       väitettä siitä, että markkinoijan oma tuote sekä laadultaan
       että teknisiltä tai muilta ominaisuuksiltaan vastaa toisen
       tavaramerkin tarkoittamaa tuotetta?                             Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
5)     Vaikuttaako toisen tavaramerkin käyttämisen hyväksyttä-         –      toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-
       vyyteen se, markkinoiko toisen tavaramerkkiin viittaava                nut moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun va-
       elinkeinonharjoittaja paitsi varaosaa tai lisätarviketta               ralta otettavaa vakuutusta koskevien jäsenvaltioiden lain-
       myös sellaista omaa tuotetta, jonka yhteydessä tämä                    säädäntöjen lähentämisestä ja neuvoston direktiivien 73/
       varaosa tai lisätarvike on tarkoitettu käytettäväksi?                  239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 16 päivänä tou-
                                                                              kokuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvos-
                                                                              ton direktiivin 2000/26/EY (neljäs liikennevakuutusdirek-
( 1) annettu 21 päivänä joulukuuta 1988, EYVL, Erityispainos 1994,            tiivi) ( 1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
     13/Nide 17, s. 178.                                                      kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttymiä lakeja,
                                                                              asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoit-
                                                                              tanut niitä komissiolle,
                                                                       –      velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
                                                                              oikeudenkäyntikulut.
Juzgado de Primera Instancia N o 35:n, Barcelona, 5.5.2003
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa QDQ MEDIA, S.A. vastaan Alejandro Omedas                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                 Lecha
                                                                       Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi
                            (Asia C-235/03)                            20.7.2002.
                            (2003/C 171/27)
                                                                       (1 ) EYVL L 181, s. 65.
Juzgado de Primera Instancia No 35, Barcelona, on pyytänyt
5.5.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen
tuomioistuimeen 2.6.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
melta ennakkoratkaisua asiassa QDQ MEDIA, S.A. vastaan
Alejandro Omedas Lecha seuraavaan kysymykseen:
                                                                       Euroopan yhteisöjen komission 6.6.2003 Ranskan tasaval-
                                                                                taa vastaan nostama kanne
Voidaanko kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästys-
ten torjumisesta 29 päivänä kesäkuuta 2000 annetussa Euroo-
                                                                                (Asia C-243/03)
pan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/35/EY ( 1)
säädetyn velkojan suojan perusteella pitää perintäkuluina
kuluja, jotka aiheutuvat asianajan ja asiamiehen käyttämisestä                                    (2003/C 171/29)
maksumääräysmenettelyssä, joka on pantu vireille kyseisen
velan perimiseksi?
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.6.2003 Euroo-
( 1) EYVL L 200, 8.8.2000, s. 35.                                      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                       vastaan. Kantajan asiamies on E. Traversa, avustajanaan asian-
                                                                       ajaja N. Coutrelis, prosessiosoite Luxemburgissa.


title: Asia C-70/99: Euroopan yhteisöjen komission 26.2.1999 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
15.5.1999                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 136/9
–    velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     keudenkäyntikulut.
                                                                           Matkustajapalveluista ja turvallisuuspalveluista suoritettavien
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        maksujen eroja on tarkasteltava yhteisön lainsäädännön, erityi-
                                                                           sesti asetuksen (ETY) N:o 2408/92 ja perustamissopimuksessa,
Direktiivin 3 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltiot                        erityisesti sen 59 artiklassa määrättyjen palvelujen tarjoamisen
määrittävät liitteessä I esitettyjen perusteiden mukaan saastu-            vapautta koskevien periaatteiden perusteella. Yhteismarkki-
neet vesistöt sekä vesistöt, jotka voivat saastua, ellei direkiivin        noilla on 59 artiklassa tarkoitetun vapauden vastaista soveltaa
5 artiklan mukaisiin toimiin ryhdytä.                                      sellaista lainsäädäntöä, jonka vaikutuksesta palvelujen tarjo-
                                                                           aminen jäsenvaltioiden välillä on vaikeampaa kuin pelkästään
                                                                           jäsenvaltioiden sisällä (ks. asiassa C-288/89, 25.7.1991 annet-
On ilmeistä, että vain juomavetenä käytettäväksi aiotut pinta-             tu tuomio, Kok. 1991, s. 7 I-4007). On selvää sekä asetuksen
vedet määritettiin 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti, vaikka                  (ETY) N:o 2408/92 että EY:n perustamissopimuksen 7 a
direktiivissä edellytetään niiden makeiden pintavesien määritt-            artiklan perusteella, jossa viitataan nimenomaisesti 84 artik-
ämistä, joita ei aiota käyttää eikä käytetä juomavetenä ja jotka           laan, joka oli asetuksen oikeudellisena perustana, että vapaus
sisältävät tai saattavat sisältää liikaa nitraatteja.                      tarjota lentokuljetuspalveluja yhteisön alueella on olennainen
                                                                           osa yhtenäismarkkinoita. Perustamissopimuksen 59 artikla on
On myös ilmeistä, että ainoastaan pohjavesilähteet määritettiin            ensisijainen kansallisen lainsäädännön soveltamiseen nähden,
3 artiklan 1 kohdan mukaisesti, vaikka direktiivissä edelly-               paitsi jos kansallisen lainsäädännön soveltaminen on oikeutet-
tetään, että kaikki pohjavedet, joiden nitraattipitoisuus on tai           tua sellaisten yleistä etua koskevien syiden perusteella, jotka
saattaa olla yli 50 mg/l, ellei 5 artiklan mukaisiin toimiin               ovat välttämättömiä ja oikeassa suhteessa niillä pyrittyihin
ryhdytä, on määritettävä.                                                  tavoitteisiin nähden. Komission mukaan Portugalin viran-
                                                                           omaisten mainitsenat perusteet eivät täytä edellä mainittuja
                                                                           edellytyksiä.
(1) EYVL L 375, 31.12.1991, s. 1.
                                                                           (1) EYVL L 240, 24.8.1992, s. 1.
Euroopan yhteisöjen komission 26.2.1999 Portugalin ta-
                 savaltaa vastaan nostama kanne
                            (Asia C-70/99)
                                                                           Landesvergabeamt Tirolin 17.2.1999 tekemällään
                          (1999/C 136/14)                                  päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ort-
                                                                            ner GmbH vastaan Innsbrucker Kommunalbetriebe AG
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimessa 26.2.1999 kanteen Portugalin tasavaltaa
vastaan. Komission asiamiehinä ovat oikeudellinen neuvonan-                                           (Asia C-72/99)
taja Frank Benyon ja oikeudellisen yksikön virkamies Francisco
de Sousa Fialho, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o                                              (1999/C 136/15)
oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                           Landesvergabeamt Tirol on pyytänyt 17.2.1999 tekemällään
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:                              päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                           tuimen kirjaamoon 2.3.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                           tuimelta asiassa Ortner GmbH vastaan Innsbrucker Kommu-
–    toteaa, että koska Portugalin tasavalta on 29.7.1991
                                                                           nalbetriebe AG ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
     annetun asetuksen 38/91 10 §:n nojalla pysyttänyt voi-
     massa tai ottanut käyttöön säännöksen, jonka mukaan
     Portugalista muihin jäsenvaltioihin tapahtuvista lennoista            A) Ovatko jäsenvaltiot pannessaan täytäntöön direktiiviä
     on maksettava korkeampia maksuja kuin kotimaanlennois-                     89/665/ETY (1) sen 2 artiklan 6 kohdan perusteella velvolli-
     ta, ja pysyttänyt voimassa 8.3.1991 annetulla lakiasetuksel-               sia huolehtimaan siitä, että hakijalla on joka tapauksessa
     la 102/91, sellaisena kuin se on muutettuna soveltamista                   käytössään menettely, jossa se voi edellytysten täyttyessä
     koskevilla useilla asetuksilla, säännöksen, jonka Portugalis-              saada riitautetuksi hankintayksikön ennen sopimuksen
     ta muihin jäsenvaltioihin tapahtuvista lennoista on makset-                tekemistä tekemän päätöksen siitä, minkä hankintamenet-
     tava korkeampia maksuja kuin tietyistä kotimaanlennoista,                  telyn tarjoajan kanssa se tekee menettelyn tulosten perus-
     se on jättänyt noudattamatta sille asetuksen (ETY) N:o                     teella sopimuksen (ns. tarjouskilpailun ratkaisemista koske-
     2408/92 (1) 3 artiklan 1 kohdan mukaan kuuluvia jäse-                      va päätös) ja saada tämän päätöksen julistetuksi
     nyysvelvoitteita;                                                          mitättömäksi, vaikka mainitussa säännöksessä säädetään-
                                                                                kin, että muutoksenhakumenettelyn vaikutukset voidaan
–    velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-                      harkintasopimuksen tekemisen jälkeen rajoittaa vahingon-
     käyntikulut.                                                               korvauksen tuomitsemiseen?


title: Asia C-124/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 3.4.2009 — Smit Reizen BV v. Minister van Verkeer en Waterstaat

text:
               6.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 3.4.2009 — Smit Reizen BV v. Minister van Verkeer en Waterstaat
   (Asia C-124/09)
   2009/C 129/18
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State (Alankomaat)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Smit Reizen BV

      Vastaaja: Minister van Verkeer en Waterstaat

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Millä tavalla tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta 20.12.1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 (1) 1 artiklan 5 kohdan sekä tieliikenteen valvontalaitteista 20.12.1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 (2) 15 artiklan perusteella on tulkittava käsitettä ”toimipaikka”, joka mainitaan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-297/99, (3) Skills Motor Coaches ym., 18.1.2001 antaman tuomion 21 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa?

               2)

               Onko kysymyksen arvioinnin kannalta merkitystä sillä, ajaako kyseinen kuljettaja itse paikkaan, jossa hän ottaa haltuunsa ajoneuvon, jota koskee valvontalaitteen asennusvelvollisuus, vai kuljettaako joku toinen henkilö hänet tähän paikkaan, kun tarkastellaan — – asetuksen (ETY) N:o 3820/85 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua lepoaikaa?

      (1)  EYVL L 370, s. 1.

      (2)  EYVL L 370, s. 8.

      (3)  Kok., s. I-573.


title: Asia T-11/01: Catherine Mascettin 22.1.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 95/18                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       24.3.2001
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja oli vakavassa liikenneonnettomuudessa. Hän pyysi                 Kantaja vaatii nimittävän viranomaisen 28.9.2000 tekemän
ensimmäisen hoitojakson jälkeen palkatonta virkavapautta,                päätöksen kumoamista. Tällä päätöksellä hylättiin kantajan
joka hänelle myönnettiin henkilöstösääntöjen 40 artiklan                 valitus nro 166/2000, jolla hän oli vaatinut todettavaksi, että
perusteella aluksi vuodeksi.                                             hänen työsopimuksensa komission kanssa oli tehty toistaiseksi
                                                                         voimassa olevaksi, koska se perustui muuhun henkilöstöön
                                                                         sovellettavien sääntöjen 2 artiklan d kohdassa tarkoitettuun
Kantaja pyysi virkavapaan aikana siirtoa eläkkeelle terveydellis-        väliaikaisen toimihenkilön sopimukseen.
ten syiden perusteella. Vastaaja hylkäsi hakemuksen, koska
kantajalle oli myönnetty omasta pyynnöstään henkilökohtaista
syiden perusteella virkavapaata ja että hänen ei voitu sen takia         Komissio oli ottanut kantajan palvelukseensa 16.10.1996
osoittaa hoitavan virkaan kuuluvia tehtäviä.                             ylimääräiseksi toimihenkilöksi. Tämän jälkeen 16.10.1997
                                                                         hänet otettiin palvelukseen väliaikaisena toimihenkilönä. Kan-
                                                                         taja ja komissio olivat sopineet sopimukseen lisättävästä
Kantaja esittää kanteessaan, että henkilöstösääntöjen 78 artik-          lausekkeesta, jolla sopimusta jatkettiin 15.10.2000 asti, eli
lan edellytysten täyttyminen tai täyttymättä jääminen on                 koko kolmivuotiskaudeksi. Sopimusta ei tämän jälkeen jat-
todettava lääkärinlausunnon perusteella ja että siitä tehtävä            kettu.
päätös ei voi riippua siitä, onko kantaja kyseiseen aikaan
virkavapaalla henkilökohtaisten syiden perusteella. Vastaaja
on siten väärässä uskoessaan, että sillä on harkintavaltaa               Kantajan mukaan komission haluttomuus jatkaa väliaikaisten
olosuhteiden hallinnollis-teknisen arvioinnin osalta.                    toimihenkilöiden sopimuksia yli kolmen vuoden perustuu
                                                                         siihen, että komissio on päättänyt lopettaa toimet, joiden
                                                                         täyttämistä koskevat ilmiotukset se on julkaissut ja joita kantaja
                                                                         oli hakenut.
                                                                         Väitteidensä tueksi kantaja vetoaa seuraaviin perusteisiin:
                                                                         –     Hyvän hallintotavan periaatteen loukkaaminen sekä muu-
                                                                               hun henkilöstöön sovellettavien sääntöjen 3 artiklan
                                                                               rikkominen sen vuoksi, että kantaja on sääntöjenvastai-
Catherine Mascettin 22.1.2001 Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                               sesti sijoitettu ylimääräisten toimihenkilöiden katego-
               missiota vastaan nostama kanne
                                                                               riaan.
                            (Asia T-11/01)                               –     Muuhun henkilöstöön sovellettavien sääntöjen 8 ja 47 ar-
                                                                               tiklan rikkominen.
                           (2001/C 95/35)
                                                                         –     Tutkimushenkilöstöön sovellettavan uudesta henkilöstö-
                                                                               politiikasta 19.1.1996 annetun komission päätöksen
                                                                               rikkominen.
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                         –     Laillisuusperiaatteen ja perustellun luottamuksen suojan
                                                                               periaatteen loukkaaminen.
Catherine Mascetti on nostanut 22.1.2001 Euroopan yhteisö-
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-
roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina                –     Tutkimushenkilöstöön sovellettavasta uudesta henkilös-
ovat asianajajat Bruno Nascimbene ja Massimo Condinanzi ja                     töpolitiikasta annettu päätös on muuhun henkilöstöön
prosessiosoite Luxemburgissa.                                                  sovellettavien sääntöjen ja suhteellisuusperiaatteen vas-
                                                                               tainen.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     Tutkimushenkilöstöön sovellettavasta uudesta henkilös-
                                                                               töpolitiikasta annettu päätös on lainvastainen, koska
–    kumoaa 28.9.2000 tehdyn komission päätöksen, jolla                        henkilöstösääntökomitean lausuntoa ei ollut pyydetty.
     kantajan 28.3.2000 tekemä valitus nro 166/2000 hylät-
     tiin
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 25 päivänä kesäkuuta 1998, asiassa C-192/96 (Nederlandse Raad van Staten esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Beside BV, I. M. Besselsen vastaan Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer (Yhdyskunta- ja kotitalousjätteiden jätehuolto sekä tällaisten jätteiden siirto ja varastointi - Lainvastainen siirto)

text:
C 278/4                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        5.9.98
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                        (kuudes jaosto),                                                    (kuudes jaosto),
                  18 päivänä kesäkuuta 1998,                                          25 päivänä kesäkuuta 1998,
asiassa C-208/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan              asiassa C-192/96 (Nederlandse Raad van Staten esittämä
                     Portugalin tasavalta (1)                       ennakkoratkaisupyyntö), Beside BV, I. M. Besselsen vas-
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-            taan Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening
tiivi 84/156/ETY Ð Direktiivin määräajassa tapahtuvan                                      en Milieubeheer (1)
                 täytäntöönpanon laiminlyönti)
                                                                    (Yhdyskunta- ja kotitalousjätteiden jätehuolto sekä tällais-
                         (98/C 278/06)                                ten jätteiden siirto ja varastointi Ð Lainvastainen siirto)
                                                                                (98/C 278/07)
                (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
Asiassa C-208/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
henä Francisco de Sousa Fialho) vastaan Portugalin tasa-
valta (asiamiehinä Luís Fernandes ja JoaÄo Lopes Fernan-
des), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta totea-
maan ensisijaisesti, että Portugalin tasavalta ei ole               Asiassa C-192/96, jonka Nederlandse Raad van State
noudattanut EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kol-             (Alankomaat) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
mannen kohdan ja muiden alojen kuin kloorialkalielektro-            177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
lyysiteollisuuden elohopeapäästöjen raja-arvoista ja laatu-         väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
tavoitteista 8 päivänä maaliskuuta 1984 annetun neuvos-             vireillä olevassa asiassa Beside BV, I. M. Besselsen vastaan
ton direktiivin 84/156/ETY (EYVL L 74, 17.3.1984, s. 49)            Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en
mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä         Milieubeheer ennakkoratkaisun Euroopan yhteisössä,
määräajassa kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen              Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien
edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,        jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta 1 päivänä
ja erityisesti, koska se ei ole laatinut tässä direktiivissä tar-   helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
koitettuja erityisohjelmia, ja toissijaisesti, koska se ei ole      N:o 259/93 (EYVL L 30, 6.2.1993, s. 1) sekä jätteistä
ilmoittanut näistä toimenpiteistä viipymättä komissiolle,           15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktii-
yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoon-            vin 75/442/ETY (EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39), sellai-
panossa: jaoston puheenjohtaja H. Ragnemalm sekä tuo-               sena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY
marit G. F. Mancini, J. L. Murray, G. Hirsch ja K. M.               (EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32), tulkinnasta, yhteisöjen
Ioannou (esittelevä tuomari), julkisasiamies: P. LeÂger, kir-       tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa:
jaaja: R. Grass, on antanut 18.6.1998 tuomion, jonka tuo-           jaoston puheenjohtaja H. Ragnemalm (esittelevä tuomari)
miolauselma on seuraava:                                            sekä tuomarit G. F. Mancini, P. J. G. Kapteyn, J. L. Mur-
                                                                    ray ja G. Hirsch, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: joh-
                                                                    tava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 25.6.1998
1) Portugalin tasavalta ei ole noudattanut muiden alojen            tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
     kuin kloorialkalielektrolyysiteollisuuden elohopeapääs-
     töjen raja-arvoista ja laatutavoitteista 8 päivänä maa-
     liskuuta 1984 annetun neuvoston direktiivin 84/156/
                                                                    1) Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroo-
     ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan,
                                                                         pan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvon-
     koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kaikkia
                                                                         nasta ja tarkastamisesta 1 päivänä helmikuuta 1993
     kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
                                                                         annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93, sel-
     asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja erityisesti
                                                                         laisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksen
     koska se ei ole laatinut tässä direktiivissä tarkoitettuja
                                                                         N:o 259/93 liitteiden II, III ja IV muuttamisesta
     erityisohjelmia.
                                                                         42 artiklan 3 kohdan mukaisesti 21.10.1994 tehdyllä
                                                                         komission päätöksellä 94/721/EY, liitteen III keltaisen
                                                                         luettelon koodin AD 160 ilmaisua yhdyskunta/kotita-
2) Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu-                   lousjätteet on tulkittava siten, että siihen kuuluvat yh-
     denkäyntikulut.                                                     täältä jätteet, jotka koostuvat suurelta osin mainitun
                                                                         asetuksen liitteen II vihreässä luettelossa tarkoitetuista
(1) EYVL C 228, 26.7.1997.                                               jätteistä, joiden seassa on tämän luettelon muihin
                                                                         luokkiin kuuluvia jätteitä, ja toisaalta vihreässä luette-
                                                                         lossa tarkoitetut jätteet, joiden seassa on vähäinen
                                                                         määrä materiaaleja, joita ei mainita tässä luettelossa.
 ---pagebreak--- 5.9.98                  FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 278/5
2) a) Jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun                  yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
         neuvoston direktiiviin 75/442/ETY, sellaisena kuin         kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
         se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston             Chemische Afvalstoffen Dusseldorp BV ym. vastaan Minis-
         direktiivillä 91/156/ETY, liitteessä II B olevan koh-      ter van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieu-
         dan R 13 viittaus materiaalin varastoimiseen kat-          beheer ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 34,
         taa paitsi ne tapaukset, jolloin varastointi tapahtuu      86, 90 ja 130 t artiklan, jätteistä 15 päivänä heinäkuuta
         yrityksessä, jossa muut tässä liitteessä tarkoitut toi-    1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY (EYVL
         met on toteutettava, myös ne tapaukset, jolloin            L 194, 25.7.1975, s. 39), sellaisena kuin se on muutettuna
         varastointi edeltää kuljetusta tällaiseen yritykseen,      direktiivillä 91/156/ETY (EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32),
         ja riippumatta siitä, sijaitseeko kyseinen yritys          sekä Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroo-
         yhteisössä vai yhteisön ulkopuolella.                      pan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta
                                                                    ja tarkastamisesta 1 päivänä helmikuuta 1993 annetun
                                                                    neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 (EYVL L 30,
     b) Jos ilmoitusta ei ole tehty, asetuksen (ETY)                6.2.1993, s. 1) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuu-
         N:o 259/93 11 artiklan 1 kohdassa luetellut tiedot         des jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjoh-
         ovat ne vähimmäisselvitykset, joita toimivaltainen         taja H. Ragnemalm (esittelevä tuomari) sekä tuomarit G. F.
         viranomainen voi vaatia voidakseen todeta, että            Mancini, P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray ja G. Hirsch, jul-
         vihreät jätteet on tarkoitettu hyödynnettäviksi.           kisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirka-
                                                                    mies H. A. Rühl, on antanut 25.6.1998 tuomion, jonka
                                                                    tuomiolauselma on seuraava:
3) Asetusta (ETY) N:o 259/93 on tulkittava siten, että
     vastaanottava jäsenvaltio ei voi yksipuolisesti ryhtyä
     jätteiden takaisin lähettämiseen lähettäjäjäsenvaltioon
     ilman tälle valtiolle ensin osoitettua ilmoitusta asiasta;     1) Jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annettua neuvos-
     lähettäjäjäsenvaltiolla ei ole oikeutta kieltää näiden              ton direktiiviä 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muu-
     jätteiden palauttamista, jos vastaanottava jäsenvaltio              tettuna direktiivillä 91/156/ETY, ja Euroopan yhtei-
     tekee tästä asianmukaisesti perustellun pyynnön.                    sössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä
                                                                         tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkasta-
                                                                         misesta 1 päivänä tammikuuta 1993 annettua neuvos-
(1) EYVL C 233, 10.8.1996.                                               ton asetusta (ETY) N:o 259/93 ei voida tulkita siten,
                                                                         että omavaraisuus- ja läheisyysperiaatteet soveltuisivat
                                                                         hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoon.
                                                                         Jäsenvaltiot eivät voi EY:n perustamissopimuksen
                                                                         130 t artiklan perusteella laajentaa näiden periaattei-
                                                                         den soveltamista tällaisiin jätteisiin, kun niiden sovel-
                                                                         tamisesta aiheutuu viennin este, joka ei ole perusteltu
                                                                         ympäristönsuojelua koskevan pakottavan vaatimuksen
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  eikä yhdenkään kyseisen perustamissopimuksen
                                                                         36 artiklaan sisältyvän poikkeuksen vuoksi.
                         (kuudes jaosto),
                 25 päivänä kesäkuuta 1998,
asiassa C-203/96 (Alankomaiden Raad van Staten esit-
tämä ennakkoratkaisupyyntö), Chemische Afvalstoffen                 2) EY:n perustamissopimuksen 90 artikla, tulkittuna
Dusseldorp BV ym. vastaan Minister van Volkshuisvesting,                 yhdessä 86 artiklan kanssa, on esteenä jätehuoltosuun-
           Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer (1)                      nitelman kaltaiselle säännöstölle, jonka perusteella
                                                                         jäsenvaltio määrää, että yritysten on toimitettava hyö-
(Hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirrot Ð Oma-                dynnettäväksi tarkoitetut jätteensä, kuten öljysuodatti-
               varaisuus- ja läheisyysperiaatteet)                       met, kotimaiselle yritykselle, jolle jäsenvaltio on anta-
                                                                         nut yksinoikeuden polttaa näitä vaarallisia jätteitä, jol-
                          (98/C 278/08)                                  lei näiden jätteiden käsittely toisessa jäsenvaltiossa ole
                                                                         laadultaan parempi kuin tämän yrityksen suorittama
                                                                         käsittely, silloin kun tällä säännöstöllä suositaan tätä
                                                                         kotimaista yritystä ja vahvistetaan sen määräävää
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                         markkina-asemaa ilman objektiivista perustetta ja
                                                                         ilman, että tämä olisi tarpeen yleishyödyllisen tehtävän
                                                                         hoitamiseksi.
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              (1) EYVL C 247, 24.8.1996.
Asiassa C-203/96, jonka Alankomaiden Raad van State on
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla


title: Alitalian 26.11.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-296/97)

text:
7.2.98                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 41/21
A. Saggio sekä tuomarit V. Tiili, R. M. Moura Ramos, kir-          2) Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle henkilös-
jaaja: hallintovirkamies A. Mair, on antanut 18.12.1997                 tösääntöjen VII liitteessä olevan 5 artiklan 3 kohdassa
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                              säädetty korvaus 8 prosentin vuotuisine korkoineen
                                                                        vaatimuksen esittämispäivästä lukien.
1) Komission päätös, joka annettiin tiedoksi 17.5.1995
     päivätyllä kirjeellä, ja jossa kantajalle kieltäydyttiin      3) Kanne hylätään muilta osin.
     maksamasta asettautumiskorvausta, kumotaan.
                                                                   4) Komissio velvoitetaan vastaamaan omista oikeuden-
                                                                        käyntikuluistaan sekä korvaamaan puolet kantajan
2) Komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalle henki-                 oikeudenkäyntikuluista. Kantaja velvoitetaan vastaa-
     löstösääntöjen liitteessä VII olevassa 5 artiklan 3 koh-           maan omien oikeudenkäyntikulujensa toisesta puo-
     dassa määrätty korvaus 8 prosentin suuruisine vuotui-              lesta.
     sine viivästyskorkoineen vaatimuksen esittämispäivästä
     lukien.
                                                                   (1) EYVL C 180, 22.6.1996.
3) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     lut.
(1) EYVL C 64, 2.3.1996.
                                                                   Alitalian 26.11.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
                                                                                taan nostama kanne
                                                                                (Asia T-296/97)
                                                                                (98/C 41/45)
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                                             (Oikeudenkäyntikieli: italia)
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                 18 päivänä joulukuuta 1997,
                                                                   Alitalia on nostanut 26.11.1997 Euroopan yhteisöjen
asiassa T-57/96, Livio Costantini vastaan Euroopan yhtei-          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
                       söjen komissio (1)                          Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
                                                                   jina ovat asianajajat Antonio Tizzano ja Gian Michele
(Henkilöstö Ð Asemapaikan vaihtaminen Ð Paluu alku-                Roberti, Napoli, Mario Siragusa, Rooma, Giuseppe Scas-
peräiseen asemapaikkaan Ð Asettautumiskorvaus Ð Päi-               sellati Sforzolini, Bologna, Matteo Bay, Milano ja Matteo
                            väraha)                                Beretta, Bergamo, ja prosessiosoite Luxemburgissa on
                                                                   asianajotoimisto Elvinger Hoss & Prussen, 2 place Wins-
                          (98/C 41/44)
                                                                   ton Churchill.
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                   tuin
Asiassa T-57/96, Euroopan yhteisöjen komission virkamies
Livio Costantini, joka toimii Ispran yhteisessä tutkimus-          Ð kumoaa 15.7.1997 tehdyn komission päätöksen, joka
keskuksessa, edustajanaan asianajaja Giuseppe Marche-                   koskee Alitalia-nimisen yhtiön pääoman korotusta,
sini, Corte di Cassazione, Italia, prosessiosoite Luxembur-
gissa asianajotoimisto Ernest Arendt, 8Ð10 Mathias
Hardt, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-            ja toissijaisesti, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
nään Gianluigi Valsesia), jossa kantaja vaatii kumoamaan           tuin
komission päätökset olla myöntämättä kantajalle asettau-
tumiskorvausta ja päivärahaa hänen palatessaan alkuperäi-
                                                                   Ð kumoaa kyseisen päätöksen 1 artiklan 2Ð8 kohdassa
seen asemapaikkaansa hänen työskenneltyään toimieli-
                                                                        vahvistetut tuen hyväksymisedellytykset,
mensä ulkopuolella, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: presidentti A. Saggio sekä tuomarit V. Tiili ja R. M.       Ð kumoaa lisäksi edellytyksen, jonka mukaan Alitalian
Moura Ramos, kirjaaja: hallintovirkamies A. Mair, on                    on vastattava yksin lailla nro 546/1996 perustetusta,
18.12.1997 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on                     varhennettuja vanhuuseläkkeitä koskevasta järjestel-
seuraava:                                                               mästä aiheutuvista kustannuksista,
1) Komission päätös olla maksamatta kantajalle asettau-            Ð velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
     tumiskorvausta kumotaan.                                           Alitalialle tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat kulut.
 ---pagebreak--- C 41/22                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      7.2.98
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      mukaan asettanut kantajalle kohtuuttomia, syrjiviä,
                                                                         lainvastaisia ja perusteettomia edellytyksiä (kapasitee-
                                                                         tin ja kasvun rajoittaminen, velvollisuus asiassa Air
                                                                         France esitetystä ratkaisumallista poiketen luopua tie-
Kantajana on yksityisoikeudellinen lentoliikenteen alalla
                                                                         tyistä yrityksen pääasiallisen liiketoiminnan osista
toimiva osakeyhtiö, joka riitauttaa komission päätöksen,
                                                                         (core business), yksityistämistavoitteen merkityksen
jolla todettiin, että EY:n perustamissopimuksen 92 artik-
                                                                         sivuuttaminen, uusien tukien kielto, kielto hankkia
lassa tarkoitettuja valtion tukia olivat investoinnit, joilla
                                                                         osuuksia muista lentoliikenteen yrityksistä, tiettyjen
oli tarkoitus toteuttaa yrityksen rakennemuutos ja joita
                                                                         suosituimmuussopimusten purkaminen, velvollisuus
koskevan suunnitelman Italian viranomaiset olivat esittä-
                                                                         analyyttiseen kirjanpitoon, hintajohtajuuden (price lea-
neet vastaajalle.
                                                                         dership) kielto, velvollisuus luopua osuudesta Malev-
                                                                         yhtiössä).
Väitteidensä tueksi kantaja esittää seuraavat perusteet:
                                                                    Kantaja katsoo lopuksi, että vastaaja ei ole perustellut rii-
                                                                    danalaista päätöstä asianmukaisesti eikä tutkinut tilanteen
Ð EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan,                   edellyttämällä tavalla ja puolueettomasti kaikkia asiaan
     90 artiklan 1 kohdan ja 222 artiklan rikkominen ja             liittyviä seikkoja. Komissio on kantajan mukaan loukan-
     virheellinen soveltaminen, koska komissio on katsonut,         nut myös kantajan puolustautumisoikeuksia.
     että Italian valtion holding-yhtiön (IRI) tekemän
     2 750 000 000 000 liiran sijoitus ei täytä markkinata-
     loudessa toimivan sijoittajan kriteeriä. Alitalia väittää,
     että kyseisen pääoman korotuksen yhteydessä ei ole
     sivuutettu kolmansien optio-oikeuksia, eli kolmansilla
     on mahdollisuus merkitä erityyppisiä osuuksia pää-
     oman korotuksesta omistamiensa osakkeiden mukai-               Vicente Alonso Moralesin 2.12.1997 Euroopan yhteisöjen
     sessa suhteessa. Lisäksi Italian hallitus on kantajan                        komissiota vastaan nostama kanne
     mukaan selvästi ilmoittanut suunnitelmistaan yksityis-
     tää Alitalia melko pian sen jälkeen kun pääoman                                       (Asia T-299/97)
     korottaminen on hyväksytty. Yrityksen työntekijöiden                                    (98/C 41/46)
     kanssa on lisäksi sovittu siitä, että he voivat merkitä
     heille varatun osan pääoman korotuksesta, minkä jäl-
     keen työntekijät omistavat 20 % yhtiön pääomasta.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
     Koska vastaaja ei kiinnittänyt huomiota näihin seik-
     koihin, se ei kantajan mukaan ottanut päätöksessään
     huomioon sijoittajan eli IRIn laajaa harkintamarginaa-
     lia, vaan katsoi tämän sijasta, että 15 %:n kannatta-          Vicente Alonso Morales, jonka kotipaikka on Madrid, on
     vuusaste on riittämätön ja edellytti 20 %:a, mikä on 5         nostanut 2.12.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
     yksikköä korkeampi kuin lentoliikenteen alalla yleensä         oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-
     edellytetty 15 %:n kannattavuusaste. Komissio on siis          jen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja
     20 %:n ºnormaalikannattavuudenº lisäksi edellyttänyt           Ramón MareÂs Salvador, Madrid, ja prosessiosoite Luxem-
     sellaisen vuosittaisen vähimmäistuloksen osoittamista          burgissa asianajotoimisto Carlos Amo QuinÄones, 2 rue
     (hurdle rate), jota sen mukaan sijoittaja edellyttäisi sen     Gabriel Lippman.
     vuoksi, että sijoitukseen liittyy edelleen merkittäviä ris-
     kejä. Tätä taustaa vasten kantaja toteaa vielä, että yri-
     tyksen kannattavuus on laskettu virheellisesti ja väärin       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
     perustein, koska siinä ei ole otettu huomioon maksu-           tuin
     kyvyttömyyden aiheuttamia kustannuksia. Lisäksi se,
     että Alitalian edellytettiin vastaavan henkilöstön var-
     hennettujen vanhuuseläkkeiden rahoittamisesta koko-            Ð kumoaa 1.10.1997 tehdyn, kilpailun COM/A/1047
     naisuudessaan on myöskin vaikuttanut kantajan                       valintalautakunnan päätöksen, jolla hylätään kantajan
     mukaan siihen, että yrityksen sisäinen kannattavuus-                hakemus kyseiseen kilpailuun osallistumiseksi, ja
     aste (internal rate of return) oli alhaisempi.                      toteaa, että kantajalla on oikeus päästä hyväksyttävien
                                                                         hakijoiden luetteloon kilpailussa COM/A/1047,
Ð EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan rik-
     kominen ja virheellinen soveltaminen sekä toimivallan          Ð velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
     ylitys. Alitalian mukaan on täysin käsittämätöntä, että             oikeudenkäyntikulut.
     komissio katsoessaan sijoituksen ºvaltion tueksiº oli
     voinut sivuuttaa alkuperäisessä suunnitelmassa esitetyt
     laskelmat ensinnäkin sen arvioimiseksi, olisiko tuki-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     suunnitelmalle asetettava edellytyksiä, joiden täyt-
     tyessä suunnitelma olisi ºyhteismarkkinoille soveltuvaº
     ja toiseksi, olisiko tällaisia edellytyksiä tiukennettava      Kantaja, jolla on maatalouden teknisen insinöörin tut-
     vai lievennettävä. Tällä tavoin komissio on kantajan           kinto, riitauttaa avoimen kilpailun COM/A/1047 valinta-


title: Asia C-480/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 29.10.2014 – Società Sogno di Tolosa Limited ym. v. Ministero dell’Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato

text:
               12.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 29.10.2014 – Società Sogno di Tolosa Limited ym. v. Ministero dell’Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato
   (Asia C-480/14)
   (2015/C 007/23)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Società Sogno di Tolosa Limited, Ds di Dimarco Enzo & C. Sas, Centro Servizi di Barillà Marco, Assok di Rambaldi Stefano e Casbarra Luca Snc, Dg Comunicazioni di Di Giorno Giancarlo, Tamara Maraboli, Andrea Cappiello, Depa di Delberba C. Sas, Luca Campioni, Danio Milazzo, Andrea Menna, Emilio Schiavone, Sandro Casalboni, Lorena Bertora, Andromeda di Novellis Alessandro ja Stellini Roberto Snc

      Vastaajat: Ministero dell’Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato

      Muut osapuolet: Carmelo Sisino ym.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 49 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja sekä SEUT 56 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja ja Euroopan unionin tuomioistuimen [yhdistetyissä asioissa C-72/10 ja C-77/10] 16.2.2012 antamassaan tuomiossa vahvistamia periaatteita tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että tarjouskilpailun kohteeksi asetetaan toimilupia, joiden kesto on lyhyempi kuin aiemmin myönnettyjen lupien kesto, kun kyseinen tarjouskilpailu on järjestetty joidenkin toimijoiden laittomasta tarjouskilpailujen ulkopuolelle sulkemisesta johtuvien seurausten korjaamiseksi?

               2)

               Onko SEUT 49 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja sekä SEUT 56 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja ja Euroopan unionin tuomioistuimen [yhdistetyissä asioissa C-72/10 ja C-77/10] 16.2.2012 antamassaan tuomiossa vahvistamia periaatteita tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että tarve järjestää toimilupien myöntämisjärjestelmä uudelleen yhdenmukaistamalla toimilupien voimassaolon päättymisajankohdat katsotaan riittäväksi syyksi rajoittaa tarjouskilpailun kohteena olevien toimilupien kestoa aiemmin myönnettyjen toimilupien kestoon verrattuna?


title: Asia C-335/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 30.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Općinski sud u Velikoj Gorici – Kroatia) – VG Čistoća d.o.o. v. Đuro Vladika ja Ljubica Vladika (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Jätteet — Direktiivi 2008/98/EY — Jätehuollon kustannusten takaisin periminen — Aiheuttamisperiaate — Käsite ”jätteen haltijat” — Jätehuollosta perittävä maksu — Pääomainvestointien rahoittamiseen tarkoitettu erityinen maksu)

text:
               22.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 30.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Općinski sud u Velikoj Gorici – Kroatia) – VG Čistoća d.o.o. v. Đuro Vladika ja Ljubica Vladika
   (Asia C-335/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Jätteet - Direktiivi 2008/98/EY - Jätehuollon kustannusten takaisin periminen - Aiheuttamisperiaate - Käsite ”jätteen haltijat” - Jätehuollosta perittävä maksu - Pääomainvestointien rahoittamiseen tarkoitettu erityinen maksu))
   (2017/C 161/06)
   Oikeudenkäyntikieli: kroaatti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Općinski sud u Velikoj Gorici

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: VG Čistoća d.o.o.

      Vastaajat: Đuro Vladika ja Ljubica Vladika

      Tuomiolauselma

   Jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta 19.11.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY 14 artiklaa ja 15 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että unionin oikeuden nykytilassa niiden kanssa ei ole ristiriidassa pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään yhdyskuntajätteen huolto- ja käsittelypalvelun rahoittamiseksi hinnasta, jonka laskeminen perustuu arvioon tämän palvelun käyttäjien tuottaman jätteen tilavuudesta eikä näiden käyttäjien tosiasiallisesti tuottamaan jätemäärään, jonka ne ovat antaneet kerättäväksi, sekä lisämaksusta, joka käyttäjien on maksettava jätteiden haltijoiden ominaisuudessaan ja joka on tarkoitettu jätteen käsittelyn, kierrätys mukaan lukien, edellyttämien pääomainvestointien rahoittamiseen. Kansallisen tuomioistuimen on kuitenkin sille esitettyjen tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella tarkistettava, ettei tämä johda siihen, että tiettyihin ”haltijoihin” kohdennetaan sellaisia kustannuksia, jotka ovat ilmeisen suhteettomia niiden todennäköisesti tuottamien jätteiden tilavuuteen tai luonteeseen nähden. Tätä varten kansallinen tuomioistuin voi muun muassa ottaa huomioon kriteerit, jotka liittyvät käyttäjien käyttämien kiinteistöjen tyyppiin sekä niiden pinta-alaan ja käyttötarkoitukseen, jätteiden ”haltijoiden” tuotantokapasiteettiin, käyttäjien käyttöön annettujen jätesäiliöiden tilavuuteen ja siihen, miten usein jätteet kerätään, koska nämä parametrit ovat omiaan vaikuttamaan suoraan jätehuollon ja jätteiden käsittelyn kustannuksiin.

      (1)  EUVL C 296, 16.8.2016.


title: Metsä-Serla Sales OY:n (aiemmin Finnish Board Mills Association - Finnboard) 29.7.1998 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston 14.5.1998 antamasta tuomiosta asiassa T-338/94, Finnish Board Mills Association - Finnboard vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Asia C-298/98 P)

text:
26.9.98               FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 299/23
c) Oliko ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oikeassa               määrättyjen sakkojen poistamista tai alentamista ei
    katsoessaan, että tätä valintamahdollisuutta käyttäes-            voitu perustella päätökseen sisältyvillä sakkoja koske-
    sään komissiolla oli oikeus osoittaa kartonkituomio               villa puutteellisilla perusteluilla.
    SCA Holding Ltd:lle?
SCA Holding Ltd:n kanta näihin kysymyksiin on lyhyesti           c) Vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisikin
esitettynä seuraava:                                                  ollut oikeassa katsoessaan, että komissio saattoi valita,
                                                                      osoittaako se kartonkipäätöksen SCA Holding Ltd:lle
                                                                      (tai jollekin muulle oikeushenkilölle), se oli väärässä
a) Seuraantoa koskeva kysymys tulee esiin tilanteessa,                jättäessään ottamatta huomioon tämän valintamahdol-
    jossa se kilpailusääntöjä rikkova yritys, joka huoli-             lisuuden tarkastellessaan SCA Holding Ltd:lle määrät-
    matta yhdestä tai useammasta omistajanvaihdoksesta                tyjen sakkojen tasoa. Se, että SCA Holding Ltd:n kat-
    rikkomisen aikana tai sen jälkeen säilyttää toiminnalli-          sottiin olevan yksin vastuussa kilpailusääntöjen rikko-
    sen ja taloudellisen jatkuvuutensa sen ajanjakson                 misesta silloinkin kun kartonkipäätös olisi voitu
    aikana, jona kilpailusääntöjä rikotaan, ja aina päätök-           osoittaa ja sakot määrätä (kokonaan tai osittain)
    sen tekopäivään asti, on edelleen olemassa olennaisesti           muihin yritysryhmiin kuuluville oikeushenkilöille, oli
    samassa muodossaan päätöksen tekopäivänä, ja sillä                epäoikeudenmukaista ja suhteetonta, eikä sillä ollut
    on tällöin oikeushenkilöllisyys. Ensimmäisen oikeusas-            mitään ennaltaehkäisevää vaikutusta.
    teen tuomioistuimen toteamus, jonka mukaan tähän
    asiaan ei liity seuraantoa koskevaa kysymystä, on
                                                                 (1) EYVL C 386, 31.12.1994, s. 15.
    puutteellisesti perusteltu ja vastoin oikeudellisia peri-    (2) EYVL L 243, 19.9.1994, s. 1.
    aatteita ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuinten              (3) 6 päivänä helmikuuta 1962 annettu neuvoston asetus N:o 17
    oikeuskäytäntöä.                                                 (perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytän-
                                                                     töönpanoasetus; EYVL 13, 21.2.1962, s. 204).
b) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi lakia
    väärin katsoessaan, että komissiolla oli oikeus valita
    eri yritysryhmiin kuuluvien yksiköiden joukosta sen,
    jolle kartonkipäätös oli osoitettava.
c) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on käsitellyt           Metsä-Serla Sales OY:n (aiemmin Finnish Board Mills
    riittämättömästi kysymystä siitä, käyttikö komissio          Association Ð Finnboard) 29.7.1998 tekemä valitus
    valintaoikeuttaan oikein. Vaikka komissiolle olisikin        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
    ollut oikeus valita eri yritysryhmiin kuuluvien yksiköi-     tuimen laajennetun kolmannen jaoston 14.5.1998 anta-
    den joukosta sen, jolle se osoitti kartonkipäätöksen         masta tuomiosta asiassa T-338/94, Finnish Board Mills
    (tämän valittaja kuitenkin kiistää), ensimmäisen             Association Ð Finnboard vastaan Euroopan yhteisöjen
    oikeusasteen tuomioistuin sovelsi lakia väärin katsoes-                                   komissio
    saan, ettei komission valintaa voitu asettaa perustel-
    lusti kyseenalaiseksi.                                                               (Asia C-298/98 P)
                                                                                (98/C 299/36)
Sakot
Mikäli yhteisöjen tuomioistuin katsoo, ettei ensimmäisen         Metsä-Serla Sales OY on valittanut 29.7.1998 Euroopan
oikeusasteen tuomioistuin tehnyt virhettä katsoessaan, että      yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
SCA Holding Ltd oli se (tai eräs) oikea taho, jolle karton-      mäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolman-
kipäätös voitiin osoittaa, SCA Holding Ltd väittää, että         nen jaoston asiassa T-338/94, Finnish Board Mills Associa-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki virheen käyt-         tion Ð Finnboard vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
täessään täyttä toimivaltaansa tarkastella komission mää-        14.5.1998 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajat ovat
räämää sakkoa toimien vastoin perustamissopimuksen               asianajaja Hans Hellman, Köln, ja asianajaja Hans-Joa-
172 artiklaa ja asetuksen N:o 17 (3) 17 artiklaa. SCA Hol-       chim Hellman, Mannheim, prosessiosoite Luxemburgissa
ding esittää valituksensa tässä osassa seuraavat kolme väi-      asianajotoimisto Loesch & Wolter, 11 rue Goethe.
tettä:
                                                                 Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
a) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudelli-
     sen virheen katsoessaan, että SCA Holding Ltd:lle
     määrätyn sakon alentaminen ei ollut perusteltua SCA
     Holding Ltd:n komissiossa käydyssä hallinnollisessa         1) kumoaa asiassa T-338/94, Finnboard vastaan komis-
     menettelyssä omaksuman kannan perusteella.                       sio, 14.5.1998 annetun ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                      mioistuimen tuomion lukuunn ottamatta tuomiolausel-
                                                                      man 1 kohtaa, jossa kumottiin päätöksen 2 artiklan
b) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudelli-             1Ð4 kohta, ja ratkaisee riidan lopullisesti seuraavalla
     sen virheen katsoessaan, että SCA Holding Ltd:lle                tavalla:
 ---pagebreak--- C 299/24                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    26.9.98
    Ð valittajalle 5.8.1994 tiedoksi annettu ja EYVL:ssä            CPL Imperial 2 SpA:n ja Unifrigo Gadus Srl:n 31.7.1998
         19.9.1994 julkaistu EY:n perustamissopimuksen              tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
         85 artiklan soveltamisesta 13.7.1994 tehty komis-          teen tuomioistuimen kolmannen jaoston yhdistetyissä asi-
         sion päätös (IV/C/33.833 Ð Kartonki) kumotaan              oissa T-10/97 ja T-11/97, Unifrigo Gadus Srl ja CPL
         siltä osin kuin se koskee valittajaa tai                   Imperial 2 SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                                                                                9.6.1998 antamasta tuomiosta
         toissijaisesti                                                                    (Asia C-299/98 P)
         sakkoa alennetaan,                                                                  (98/C 299/37)
    Ð komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                    CPL Imperial 2 SpA, kotipaikka Pescara (Italia), ja Unif-
         kulut.
                                                                    rigo Gadus Srl, kotipaikka Napoli (Italia), ovat valittaneet
                                                                    31.7.1998 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroo-
2) tai toissijaisesti                                               pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                    kolmannen jaoston yhdistetyissä asioissa T-10/97 ja T-11/
    valituksenalainen tuomio kumotaan ja asia palaute-              97, Unifrigo Gadus Srl ja CPL Imperial 2 SpA vastaan
    taan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsitel-           Euroopan yhteisöjen komissio, 9.6.1998 antamasta tuo-
    täväksi.                                                        miosta. Valittajien edustaja on asianajaja Giuseppe
                                                                    Celona, Milano, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
                                                                    misto Georges Margue, 20 rue Philippe II.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
Ð EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan mukaisen
    yksittäispäätöksiä koskevan perusteluvelvollisuuden
    laiminlyönti: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             Ð toteaa, että valitus voidaan ottaa tutkittavaksi,
    on todennut, että perusteluvelvollisuus laiminlyötiin
    sakon suuruuden määräämistä ja laskemista koskevien             Ð muuttaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
    edellytysten osalta, mutta se ei ole tämän perusteella              kolmannen jaoston 9.6.1988 yhdistetyissä asioissa
    määrännyt oikeudellisena seuraamuksena päätöksen                    T-10/97 ja T-11/97 antamaa tuomiota ja kumoaa
    pätemättömyyttä, kuten sen olisi pitänyt. Tuomioistuin              8.10.1996 tehdyn komission päätöksen,
    on näin perusteettomasti vahvistanut oikeussääntöjä
    tulevaisuutta varten soveltamatta niitä ratkaistavaan
    asiaan. Koska kyseessä on objektiivinen lain soveltami-             tai toissijaisesti
    nen, komissiolla päätöksentekohetkellä olleella subjek-
    tiivisella tietämyksellä ei voi olla merkitystä.                Ð toteaa, ettei kyseisellä päätöksellä lopullisesti vahvis-
                                                                        tettu, täyttyvätkö jälkitullaukseen ryhtymättä jättämi-
Ð Virheellinen arviointi tulkittaessa ja sovellettaessa ase-            sen edellytykset, mikä on kansallisen tuomioistuimen
    tuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohtaa: sillä, että sakkoa              ratkaistava asia,
    alennetaan kahdella kolmasosalla ºtunnustamisenº
    perusteella tai yhdellä kolmasosalla sen perusteella,               ja joka tapauksessa
    ettei tärkeimpiä väitteitä ole kiistetty, ei ole oikeudel-
    lista perustaa ja sillä loukataan valittajien perustavan-
    laatuisia puolustautumisoikeuksia.                              Ð velvoittaa komission korvaamaan valittajien oikeuden-
                                                                        käyntikulut.
(Toissijaisesti)
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ð Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan virheellinen
    tulkinta ja soveltaminen siltä osin kuin ensimmäisen            CPL Imperial 2 SpA ja Unifrigo Gadus Srl valittavat
    oikeusasteen tuomioistuin sisällytti ulkopuolisten yri-         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiosta seu-
    tysten liikevaihdon sakon laskennan perusteena ollee-           raaviin perustein:
    seen liikevaihtoon ja teki siten oikeudellisen virheen.
                                                                    Ð Puolustautumisoikeuksia vastaan on rikottu, koska
Ð Asetuksen N:o 17 15 artiklan virheellinen soveltami-                  ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, ettei
    nen siltä osin kuin tuomiossa ei ole otettu huomioon                komission ollut tarpeen varmistaa, että sille oli lähe-
    sitä, ettei salaisella hintayhteistyöllä ollut vaikutuksia          tetty kaikki käsiteltävänä olevan tapauksen tutkimi-
    markkinoihin.                                                       seksi tarvittavat tiedot, etenkin kun asianomaiset osa-
                                                                        puolet eivät olleet menettelyssä osallisina.
Ð Arviointivirhe ja syrjintä: tuomiossa on mielivaltaisesti
    pyöristetty sakkoa ylöspäin sen jälkeen, kun sen määrä          Ð Asetuksen (ETY) N:o 1697/79 (1) 5 artiklan 2 kohtaa
    on laskettu asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan                   ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (2)
    mukaisen laskentatavan perusteella.                                 220 artiklan 2 kohdan b alakohtaa on rikottu asetta-
                                                                        malla ehto, jota ei ole mainittu kyseisissä säännöksissä
                                                                        olevassa tyhjentävässä luettelossa.