title: Yhdistetyt asiat C-561/08 P ja C-4/09 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 23.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Gerasimos Potamianos (C-561/08 P) ja Gerasimos Potamianos v. Euroopan yhteisöjen komissio (C-4/09 P) (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Väliaikainen toimihenkilö — Määräaikaisen työsopimuksen uudistamatta jättäminen — Asianomaiselle vastainen toimi)

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/15

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 23.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Gerasimos Potamianos (C-561/08 P) ja Gerasimos Potamianos v. Euroopan yhteisöjen komissio (C-4/09 P)
   (Yhdistetyt asiat C-561/08 P ja C-4/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Väliaikainen toimihenkilö - Määräaikaisen työsopimuksen uudistamatta jättäminen - Asianomaiselle vastainen toimi)
   2010/C 51/23
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Curral ja D. Martin) (C-561/08 P) ja Gerasimos Potamianos (edustaja: asianajaja J.-N. Louis) (C-4/09 P)

      Valituksen vastapuolet: Gerasimos Potamianos (edustaja: asianajaja J.-N. Louis) (C-4/09 P) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Curral ja D. Martin) (C-561/08 P)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-160/04, Potamianos v. komissio, 15.10.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin otti tutkittavaksi Potamianoksen kanteen, joka koskee tutkimuksen pääosaston pääjohtajan tiedoksiantoa, jonka mukaan Potamianoksen väliaikaisen toimihenkilön työsopimusta ei uudisteta sen päättymispäivän jälkeen — ”Asianomaiselle vastaisen toimen” käsite — Yhtäältä yhteisöjen tuomioistuimen ja toisaalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ja virkamiestuomioistuimen tekemien tulkintojen välinen ero

      Määräysosa

               1)

               Valitukset hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009 ja EUVL C 82, 4.4.2009.


title: Asia C-86/13: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 10.7.2014 – Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto – väliintulijat: Euroopan parlamentti, Saksan liittotasavalta ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/45

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 10.7.2014 – Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto – väliintulijat: Euroopan parlamentti, Saksan liittotasavalta ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-86/13) (1)

   2014/C 315/74
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 123, 27.4.2013.


title: Asia T-344/05: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2011 — Kreikka v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Naudanliha — Laajaperäistämispalkkio — Peltokasvit — Hedelmät ja vihannekset — Tiettyjen sitrushedelmien jalostustuki — Edellytykset 100 prosentin kiinteämääräisen rahoitusoikaisun soveltamiselle — Oikeasuhteisuus)

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2011 — Kreikka v. komissio
   (Asia T-344/05) (1)

   (EMOTR - Tukiosasto - Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Naudanliha - Laajaperäistämispalkkio - Peltokasvit - Hedelmät ja vihannekset - Tiettyjen sitrushedelmien jalostustuki - Edellytykset 100 prosentin kiinteämääräisen rahoitusoikaisun soveltamiselle - Oikeasuhteisuus)
   2011/C 311/52
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: I. Chalkias ja E. Svolopoulou)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Tserepa-Lacombe ja L. Visaggio, avustajanaan asianajaja N. Korogiannakis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 15.7.2005 tehty komission päätös 2005/555/EY (EUVL L 188, s. 36) siltä osin kuin siinä jätetään rahoituksen ulkopuolelle tietyt Helleenien tasavallan menot naudanliha-, peltokasvi- sekä hedelmä- ja vihannesaloilla.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 15.7.2005 tehty komission päätös 2005/555/EY kumotaan siltä osin kuin siinä jätetään yhteisörahoituksen ulkopuolelle Helleenien tasavallalle vuosilta 2000 ja 2001 maksettavasta laajaperäistämispalkkiosta aiheutuneet menot.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Helleenien tasavalta vastaa kahdesta kolmasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan ja se velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa Euroopan komission oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Komissio vastaa yhdestä kolmasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan ja se velvoitetaan korvaamaan yksi kolmasosa Helleenien tasavallan oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 281, 12.11.2005.


title: Asia C-351/01: Euroopan yhteisöjen komission 18.9.2001 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
10.11.2001              FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 317/17
–     Hyvän hallintotavan periaatteen loukkaaminen: vätessään                    huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin
      rahoituksen osavaltioihin vaikuttavalla tavalla komissio                   1999/32/EY (1) eikä perustamissopimuksen mukaisia vel-
      on poikennut vuosia harjoitetusta hallintokäytännöstä,                     voitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
      ja vieläpä ilman perusteluja. Kun otetaan huomioon                         kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
      tämänkaltaisen uuden menettelyn oikeudellinen kanta-                       asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ei ole ainakaan
      vuus, olisi hyvän hallintotavan, ennustettavuuden ja läpi-                 ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle
      näkyvyyden mukaista, että komissio olisi ilmoittanut
      jäsenvaltioille käytännön muuttumisesta ja edes pääpiir-             –     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
      teittäin selvittänyt sitä. Näin on varsinkin, kun osavaltioi-              kulut.
      hin vaikuttavalla tavalla rahoituksen ulkopuolelle sulke-
      misella on suuri poliittinen ja oikeudellinen merkitys
      myös muille jäsenvaltioille – erityisesti niille, joilla on
      kokonaan tai osaksi liittovaltiomainen hajautettu hallin-
      torakenne, kuten Itävallalla ja Espanjalla. Sitäpaitsi sillä,        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      millä edellytyksillä joidenkin tulosten pohjalta voidaan
      tehdä koko jäsenvaltiota koskevia päätelmiä virheellisyyk-
      sistä, on periaattellistakin merkitystä kaikkien muiden              EY 249 artiklassa, jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutet-
      jäsenvaltioiden kannalta.                                            tavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on
                                                                           osoitettu, asetetaan jäenvaltioille velvollisuus noudattaa direk-
                                                                           tiivien täytäntöönpanolle asetettuja määräaikoja. Tämä määrä-
–     EY 10 artiklan rikkominen: yhteisön toimielimiä sitova
                                                                           aika on päättynyt 1.7.2000, mutta Italian tasavalta ei ole
      lojaliteettiperiaate käsittää myös velvollisuuden ottaa
                                                                           antanut komission vaatimuksissa mainitun direktiivin täytän-
      huomioon jäsenvaltioiden perustuslaillinen perusta. Sak-
                                                                           töönpanon edellyttämiä säännöksiä.
      san liittotasavallan jaottelu itsehallinnollisiin osavaltioihin
      edellyttää, että taloudellisluonteisesta yksittäiselle osaval-
      tiolle vastaisesta oikaisusta voidaan päättää ainoastaan
      siinä tapauksessa, että EMOTR itse on todennut tässä                 (1) EYVL L 121, 11.5.1999, s. 13.
      osavaltiossa sellaisen yhteisön oikeuden rikkomisen, joka
      vahingoittaa yhteisön taloutta.
(1) Komission päätös 2001/557/EY (EYVL L 200, 25.7.2001, s. 28).
                                                                           Euroopan yhteisöjen komission 18.9.2001 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-351/01)
                                                                                (2001/C 317/32)
Euroopan yhteisöjen komission 17.9.2001 Italian tasaval-
                   taa vastaan nostama kanne
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.9.2001 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                          (Asia C-350/01)                                  vastaan. Kantajan asiamies on M. Patakia ja prosessiosoite on
                                                                           Luxemburgissa.
                          (2001/C 317/31)
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                           tuin
Euroopan yhteisöjen komissio on 17.9.2001 nostanut kanteen
Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
messa. Kantajan asiamiehinä ovat Gregorio Valero Jordana ja                1.    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut asianaja-
Roberto Amorosi.                                                                 jan ammatin pysyvän harjoittamisen helpottamisesta
                                                                                muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen
                                                                                pätevyys on hankittu 16 päivänä helmikuuta 1998
                                                                                annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-                   98/5/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
tuin                                                                             kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
                                                                                asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja
–     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen
      nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämi-              2.    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
      sestä ja direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta 26 päivänä                    tikulut.
 ---pagebreak--- C 317/18                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     10.11.2001
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Olli Mattilan 19.9.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisö-
                                                                         jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen
                                                                         jaoston asiassa T-204/99 (1), Olli Mattila vastaan Euroopan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat           unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio,
kuin asiassa C-323/01 (2); täytäntöönpanolle säädetty määrä-                             12.7.2001 antamasta tuomiosta
aika on päättynyt 14.3.2000.
                                                                                (Asia C-353/01 P)
(1) EYVL L 77, 14.3.1998, s. 36.
(2) Ks. tämän virallisen lehden, s. 12.                                                            (2001/C 317/34)
                                                                         Olli Mattila, kotipaikka Hyvinkää, Suomi, on valittanut
                                                                         19.9.2001 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan
                                                                         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viiden-
                                                                         nen jaoston asiassa T-204/99, Olli Mattila v. Euroopan unionin
                                                                         neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio, 12.7.2001 anta-
                                                                         masta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat asianajajat Z. Sund-
Euroopan yhteisöjen komission 19.9.2001 Espanjan ku-                     ström ja M. R. Kauppi, ja prosessiosoite Luxemburgissa.
             ningaskuntaa vastaan nostama kanne
                           (Asia C-352/01)                               Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                           (2001/C 317/33)                               –     kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                               tuimen 12.7.2001 antaman tuomion;
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.9.2001 Euroo-                –     kumoaa neuvoston ja komission päätöksen, joka on
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-                     tämän valituksen kohde;
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Gregorio Valero
Jordana, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o L. Escobar Guer-
rero, Centre Wagner C 254.                                               –     kehottaa neuvostoa ja komissiota harkitsemaan kantansa
                                                                               uudelleen ja antamaan valittajalle tilaisuuden tutustua
                                                                               pyydettyihin asiakirjoihin;
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         –     antaa kantajalle tilaisuuden tutustua asiakirjoihin tai
1.    toteaa, että koska Espanjan kuningaskunta ei ole antanut                 ainakin asiakirjojen osiin siten, että asiakirjoista poiste-
      säädetyssä määräajassa biosidituotteiden markkinoille                    taan ne kappaleet, joiden perustellusti katsotaan voivan
      saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Eu-                     vahingoittaa Euroopan yhteisön kansainvälisiä suhteita,
      roopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (1)
      noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-         –     velvoittaa neuvoston ja komission yhteisvastuullisesti
      lisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiol-              korvaamaan valittajalle tästä oikeudenkäynnistä aiheutu-
      le, se ei ole noudattanut kyseisen direktiivin mukaisia                  neet kulut.
      velvoitteitaan.
2.    velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
      denkäyntikulut.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Valittaja katsoo, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      tuomioistuin on virheellisesti soveltanut Euroopan yhteisön
                                                                         oikeutta, nimittäin 20.12.1993 tehtyä päätöstä 93/731/EY (2)
                                                                         yleisön oikeudesta tutustua neuvoston asiakirjoihin sekä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat           8.2.1994 tehtyä päätöstä 94/90/EHTY, EY, EURATOM (3)
kuin asiassa C-323/01 (2). Täytöntöönpanolle asetettu määrä-             yleisön oikeudesta saada tietoja komission asiakirjoista.
aika päättyi 13.5.2000.
                                                                         Valittaja esittää valituksensa tueksi seuraavat perusteet:
(1) EYVL L 123, 24.4.1998, s. 63.
(2) Ks. tämän virallisen lehden, s. 12.
                                                                         a)    Yleisen edun turvaamista kansainvälisten suhteiden osalta
                                                                               koskevan poikkeuksen tulkinnassa on tapahtunut ilmei-
                                                                               nen arviointivirhe;


title: Asia C-27/13: Unionin tuomioistuimen määräys (suuri jaosto) 4.4.2014 (Schleswig-Holsteinisches Oberlandesgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Flughafen Lübeck GmbH v. Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG (Työjärjestyksen 99 artikla — Valtiontuet — SEUT 107 ja 108 artikla — Lentokenttää ylläpitävän julkisen yrityksen halpalentoyhtiölle myöntämät etuudet — Päätös aloittaa muodollinen tutkintamenettely — Jäsenvaltioiden tuomioistuinten velvollisuus noudattaa komission tässä päätöksessä tuen olemassaolosta suorittamaa arviointia)

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/3

         Unionin tuomioistuimen määräys (suuri jaosto) 4.4.2014 (Schleswig-Holsteinisches Oberlandesgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Flughafen Lübeck GmbH v. Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG
   (Asia C-27/13) (1)

   ((Työjärjestyksen 99 artikla - Valtiontuet - SEUT 107 ja 108 artikla - Lentokenttää ylläpitävän julkisen yrityksen halpalentoyhtiölle myöntämät etuudet - Päätös aloittaa muodollinen tutkintamenettely - Jäsenvaltioiden tuomioistuinten velvollisuus noudattaa komission tässä päätöksessä tuen olemassaolosta suorittamaa arviointia))
   2014/C 261/04
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Schleswig-Holsteinisches Oberlandesgericht

      Asianosaiset

      Kantaja: Flughafen Lübeck GmbH

      Vastaaja: Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG

      Määräysosa

               1)

               Kun Euroopan komissio on aloittanut SEUT 108 artiklan 3 kohdan nojalla mainitun artiklan 2 kohdassa määrätyn muodollisen tutkintamenettelyn toimenpiteestä, jota ei ole ilmoitettu ja jonka täytäntöönpano on kesken, kansallisen tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi on saatettu toimenpiteen täytäntöönpanon keskeyttämistä ja jo maksettujen summien takaisinperimistä koskeva kanne, on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet mainitun toimenpiteen täytäntöönpanon keskeyttämistä koskevan velvollisuuden mahdollisesta rikkomisesta aiheutuvien seurausten määrittämiseksi.
               Tässä tarkoituksessa kansallinen tuomioistuin voi päättää joko lykätä kyseessä olevan toimenpiteen täytäntöönpanoa ja määrätä jo maksettujen summien palauttamisesta tai määrätä välitoimista turvatakseen yhtäältä asianomaisten osapuolten edut ja toisaalta muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehdyn komission päätöksen tehokkaan vaikutuksen.

               2)

               Kansallinen tuomioistuin ei voi pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa lykätä asian käsittelyä siihen asti kunnes muodollinen tutkintamenettely on päättynyt.

      (1)  EUVL C 171, 15.6.2013.


title: Asia C-385/16 P: Valitus, jonka Sharif University of Technology on tehnyt 11.7.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-52/15, Sharif University of Technology v. neuvosto, 28.4.2016 antamasta tuomiosta

text:
               12.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 335/41

         Valitus, jonka Sharif University of Technology on tehnyt 11.7.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-52/15, Sharif University of Technology v. neuvosto, 28.4.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-385/16 P)
   (2016/C 335/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Sharif University of Technology (edustaja: M. Happold, barrister)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-52/15, Sharif University of Technology v. neuvosto, 28.4.2016 antaman tuomion

               —

               hyväksymään valittajan unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämät vaatimukset ja

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen tuomion, kumoamaan kyseessä olevat toimet (neuvoston päätöksen 2014/776/YUTP (1) ja neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1202/2014 (2) liitteet sekä neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (3) liite II ja neuvoston asetuksen (EU) No 267/2012 (4) liite IX (sellaisena kuin ne ovat muutettuna päätöksen 2014/776/YUTP 1 artiklalla ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1202/2014 1 artiklalla) siltä osin kuin niissä nimetään valittaja yhteisöksi, johon sovelletaan rajoittavia toimenpiteitä neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 23 artiklan 2 kohdan nojalla, määräämään sille korvaus komission toimilla sen maineelle aiheutetusta vahingosta ja velvoittamaan neuvoston korvaamaan sille ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
   Valittaja esittää seuraavat kaksi valitusperustetta tueksi väitteelleen, jonka mukaan unionin yleisen tuomioistuimen tuomiota rasittaa oikeudellinen virhe, jonka vuoksi unionin tuomioistuimen on kumottava kyseinen tuomio ja ratkaistava asia itse:
   Ensinnäkin valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin jätti virheellisesti toteamatta, ettei neuvosto noudattanut olennaista menettelymääräystä ja/tai teki ilmeisen arviointivirheen, kun se teki päätöksen valittajan sisällyttämisestä luetteloon, koska se ei noudattanut päätöksentekomenettelyä, jota se olisi ollut velvollinen noudattamaan.
   Toiseksi valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP 20 artiklan 1 kohdan c alakohdassa (sellaisena kuin se on muutettuna 23.3.2012 annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 23 artiklan 2 kohdan d alakohdalla) käytettyä oikeudellista käsitettä ”tuki” Iranin hallitukselle, johon neuvosto tukeutui oikeuttaakseen valittajan nimeämisen yhteisöksi, johon sovelletaan rajoittavia toimenpiteitä, sillä seurauksella, että se totesi virheellisesti, että neuvoston esittämä näyttö tuki valittajan sisällyttämistä luetteloon.

      (1)  Iraniin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 7.11.2014 annettu neuvoston päätös 2014/776/YUTP (EUVL 2014, L 325, s. 19).

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 7.11.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1202/2014 (EUVL 2014, L 325, s. 3).

      (3)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annettu neuvoston päätös 2010/413/YUTP (EUVL 2010, L 195, s. 39).

      (4)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 267/2012 (EUVL 2012, L 88, s. 1).


title: Asia C-360/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Bonn (Saksa) on esittänyt 9.9.2009 — Pfleiderer AG v. Bundeskartellamt

text:
               5.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Bonn (Saksa) on esittänyt 9.9.2009 — Pfleiderer AG v. Bundeskartellamt
   (Asia C-360/09)
   2009/C 297/23
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Bonn

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Pfleiderer AG

      Vastaaja: Bundeskartellamt

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko kartelleja koskevia yhteisön oikeuden säännöksiä — ja erityisesti asetuksen N:o 1/2003 (1) 11 ja 12 artiklaa sekä EY 10 artiklan toista kohtaa ja EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohtaa — tulkittava siten, että niille, joille on aiheutunut vahinkoa kartellin johdosta, ei siviilioikeudellisten vaatimusten esittämiseksi voida myöntää oikeutta saada tutustua sakoista vapauttamista ja niiden alentamista koskeviin hakemuksiin eikä tällaisten hakemusten esittäneiden tässä yhteydessä vapaaehtoisesti antamiin tietoihin ja asiakirjoihin, jotka jäsenvaltion kilpailuviranomaiset ovat saaneet sakoista vapauttamista ja niiden alentamista koskevan kansallisen ohjelman perusteella (myös) EY 81 artiklan täytäntöönpanemiseksi vireille pannun sakon määräämiseen mahdollisesti johtavan menettelyn yhteydessä?

      (1)  EYVL L 1, s. 1.


title: Asia C-402/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour administrative (Luxemburg) on esittänyt 24.7.2015 – Adrien Kauffmann v. Ministre de l’Enseignement supérieur et de la recherche

text:
               14.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 302/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour administrative (Luxemburg) on esittänyt 24.7.2015 – Adrien Kauffmann v. Ministre de l’Enseignement supérieur et de la recherche
   (Asia C-402/15)
   (2015/C 302/36)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour administrative

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Adrien Kauffmann

      Vastapuoli: Ministre de l’Enseignement supérieur et de la recherche

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Jotta voitaisiin täyttää asianmukaisesti syrjintäkiellon vaatimukset, sellaisina kuin ne asetetaan työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta unionin alueella 5.4.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 492/2011 (1) 7 artiklan 2 kohdassa, luettuna yhdessä SEUT 45 artiklan 2 kohdan kanssa, arvioitaessa tosiasiallisen liitynnän astetta ulkomailla asuvan opiskelijan, joka hakee taloudellista tukea korkeakouluopintoihin, ja Luxemburgin – jäsenvaltion, jossa rajatyöntekijä on toiminut palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana korkeakouluopintoihin myönnettävästä valtion taloudellisesta tuesta 22.6.2000 annetun lain 2 bis §:ssä, sellaisena kuin se on lisättynä 19.7.2013 annetulla lailla Euroopan unionin tuomioistuimen 20.6.2013 antaman tuomion (asia C-20/12) (2) välittömänä seurauksena, tarkoitetulla tavalla – yhteiskunnan tai työmarkkinoiden välillä,

                           —

                           onko katsottava, että edellytys, jonka mukaan asianomaisen opiskelijan on oltava asianomaisen rajatyöntekijän ”lapsi”, tarkoittaa, että opiskelijan on oltava rajatyöntekijän sellainen ensimmäisen asteen jälkeläinen suoraan etenevässä polvessa, jonka asema lapsena suhteessa hänen vanhempaansa on oikeudellisesti vahvistettu, siten, että pääpaino on vahvistetussa opiskelijan ja rajatyöntekijän välisessä lapsi-vanhempisuhteessa, jonka oletetaan olevan edellä mainitun liitynnän taustalla, vai

                           —

                           onko painotettava sitä, että rajatyöntekijä osallistuu edelleen opiskelijan elatukseen, vaikka heidän välillään ei välttämättä le oikeudellista lapsi-vanhempisuhdetta, erityisesti osoittamalla riittävä yhteiselämään perustuva suhde, joka yhdistää rajatyöntekijän toiseen opiskelijan vanhemmista, johon opiskelijalla on oikeudellisesti vahvistettu lapsi-vanhempisuhde?

               2)

               Onko jälkimmäisessä tapauksessa rajatyöntekijän olettavasti vapaaehtoiselle osallistumiselle opiskelijan elatukseen tiettyjä määrällisiä vaatimuksia, jos rajatyöntekijä ei elätä opiskelijaa yksin vaan samanaikaisesti opiskelijaan oikeudellisessa lapsi-vanhempisuhteessa olevien ja lähtökohtaisesti siten lakisääteisesti elatusvelvollisten vanhempien kanssa tai heistä toisen kanssa?

      (1)  EUVL L 141, s. 1.

      (2)  EU:C:2013:411


title: Asia T-155/07: Kanne 4.5.2007 — Euro-Information v. SMHV (CYBERBOURSE)

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/42

         Kanne 4.5.2007 — Euro-Information v. SMHV (CYBERBOURSE)
   (Asia T-155/07)
   (2007/C 140/68)
   Kannekirjelmän kieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Européenne de traitement de l'Information (Euro-Information) (Strasbourg, Ranska) (edustajat: asianajajat P. Greffe ja J. Schouman)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
   Kantajan vaatimukset

               —

               SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 1046/2006-1 28.2.2007 tekemä päätös, joka annettiin tiedoksi 8.3.2007, on kumottava sikäli kuin sillä hylättiin kantajan yhteisön tavaramerkkihakemuksen CYBERBOURSE nro 4 114 682 rekisteröinti tietyille luokkiin 9, 36 ja 38 kuuluville tavaroille ja palveluille

               —

               yhteisön tavaramerkkihakemus CYBERBOURSE nro 4 114 682 on rekisteröitävä kaikille mainituille tavaroille ja palveluille.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki CYBERBOURSE luokkiin 9, 36 ja 38 kuuluville tavaroille ja palveluille (hakemus nro 4 114 682)

      Tutkijan ratkaisu: Rekisteröinnin hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Kantaja väittää, että vastoin SMHV:n valituslautakunnan toteamusta riitautetussa päätöksessä sen tavaramerkki on mielivaltainen ja neuvoston asetuksessa N:o 40/94 (1) vaaditulla tavalla riittävän erottamiskykyinen kyseessä oleville tavaroille ja palveluille.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia C-44/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 31.1.2011 — Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst v. Deutsche Bank

text:
               14.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 31.1.2011 — Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst v. Deutsche Bank
   (Asia C-44/11)
   2011/C 145/06
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst

      Vastapuoli: Deutsche Bank

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko arvopapereita koskeva omaisuudenhoito (salkunhoito), jonka yhteydessä verovelvollinen päättää korvausta vastaan oman harkintansa mukaan arvopapereiden ostosta ja myynnistä ja toteuttaa tämän päätöksen ostamalla ja myymällä arvopapereita, vapautettu verosta

                           —

                           ainoastaan direktiivin 2006/112/EY (1) 135 artiklan 1 kohdan g alakohdan mukaisten useille sijoittajille tarkoitettujen yhteisten erityisten sijoitusrahastojen hallintana vai myös

                           —

                           direktiivin 2006/112/EY 135 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisena yksityisten sijoittajien yksilöllisenä salkunhoitona (liiketoimena, joka liittyy arvopapereihin, tai tällaisen liiketoimen välityksenä)?

               2)

               Mikä merkitys on palvelujen pääasiallisen ja liitännäisen suorituksen määrityksessä sillä kriteerillä, että suoritusta on pidettävä pääasialliselle suoritukselle liitännäisenä etenkin silloin, kun se ei ole asiakaskunnan kannalta tavoite sinällään vaan keino nauttia toimijan tarjoamasta pääasiallisesta suorituksesta parhaissa olosuhteissa, verrattuna liitännäisen suorituksen erilliseen laskutukseen ja mahdollisuuteen teettää se myös kolmannella osapuolella?

               3)

               Sovelletaanko direktiivin 2006/112/EY 56 artiklan 1 kohdan e alakohtaa ainoastaan direktiivin 2006/112/EY 135 artiklan 1 kohdan a–g alakohdassa mainittuihin palveluihin vai myös arvopapereita koskevaan omaisuudenhoitoon (salkunhoitoon), vaikka tällaisia liiketoimia ei mainita viimeksi mainitussa säännöksessä?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia T-671/15: Kanne 23.11.2015 – E-Control v. ACER

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/64

         Kanne 23.11.2015 – E-Control v. ACER
   (Asia T-671/15)
   (2016/C 038/87)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja F. Schuhmacher)

      Vastaaja: Energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirasto (ACER)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyöviraston kansallisten sääntelyviranomaisten päätösten, joilla hyväksytään rajat ylittävien siirtokapasiteettien jakamismenetelmät Keski- ja Itä-Euroopan alueella, yhteensopivuudesta asetuksen (EY) N:o 714/2009 ja sen liitteessä I olevien käytettävissä olevan kansallisten verkkojen välisten yhteenliitäntöjen siirtokapasiteetin hallintaa ja jakamista koskevien suuntaviivojen kanssa 23.9.2015 antaman lausunnon nro 09/2015; ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu menettelyllisten vaatimusten rikkomiseen, mukaan lukien erityisesti menettelysääntöjen puuttuminen, asiakirja-aineistoon tutustumista koskevan oikeuden loukkaaminen, kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaaminen ja perusteluvelvollisuuden laiminlyöminen.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu ehdotettujen toimenpiteiden oikeudellisen perustan puuttumiseen, koska ACER ei noudattanut asetuksen (EY) N:o 713/2009 8 artiklassa säädettyä menettelyä vaan sen sijaan perusti lausuntonsa asetuksen (EY) N:o 713/2009 7 artiklan 4 kohdalle ja siten ylitti asetuksen (EY) N:o 713/2009 7 artiklan 4 kohdassa säädetyn toimivallan rajat ja toimi ilman toimivaltaa (ultra vires).

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu asetuksen (EY) N:o 714/2009 rikkomiseen, koska ACERin toteamus, jonka mukaan Saksan ja Itävallan rajalla on olemassa rakenteellista ylikuormitusta, ei perustu tosiseikkoihin ja on ristiriidassa ylikuormituksen määritelmän kanssa. Lisäksi lausuntoon ei sisälly vaikutusten arviointia eikä perinpohjaista vaihtoehtoisten ratkaisujen arviointia. Lausunnossa kuvattu kapasiteetin jakamismenettely ei myöskään ole asianmukainen eikä oikeasuhteinen ratkaisukeino lausunnossa todettuihin ongelmiin.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu komission asetuksen (EU) N:o 1222/2015 (kapasiteetin jakamista ja ylikuormituksen hallintaa koskevat suuntaviivat) rikkomiseen sitä osin kuin lausunnossa jätetään ottamatta huomioon kapasiteetin jakamista ja ylikuormituksen hallintaa koskevien suuntaviivojen sitovia aineellisia ja menettelyllisiä vaatimuksia, jotka olivat tulivat voimaan ennen kyseisen lausunnon antamista.

               5)

               Viides kanneperuste perustuu SEUT 101 artiklan ja SEUT 102 artiklan, kun niitä luetaan yhdessä SEU 4 artiklan 3 kohdan kanssa, rikkomiseen, koska lausunnossa loukataan eurooppalaisten energian sisämarkkinoiden perustavanlaatuisia periaatteita velvoittamalla kansalliset sääntelyviranomaiset ja siirtoverkonhaltijat erottamaan keinotekoisesti toisistaan Saksan ja Itävallan yhdennetyt sähkömarkkinat.

               6)

               Kuudes kanneperuste perustuu SEUT 34 artiklan ja SEUT 35 artiklan rikkomiseen, koska kyseisellä sääntelytoimella asetettaisiin keinotekoisia esteitä jäsenvaltioiden väliselle kaupalle ja puututtaisiin SEUT 34 artiklassa ja SEUT 35 artiklassa tarkoitettuun tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteeseen.


title: Asia C-149/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.9.2006 (Cour d'appel de Parisin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Harold Price v. Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques (Direktiivit 89/48/ETY ja 92/51/ETY — Työntekijät — Tutkintotodistusten tunnustaminen — Vaatimus, jonka mukaan on suoritettava kelpoisuuskoe ilman mahdollisuutta valita sopeutumisaikaa — Julkisessa huutokaupassa tapahtuvan irtaimen vapaaehtoinen myyntitoiminta)

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.9.2006 (Cour d'appel de Parisin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Harold Price v. Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques
   (Asia C-149/05) (1)

   (Direktiivit 89/48/ETY ja 92/51/ETY - Työntekijät - Tutkintotodistusten tunnustaminen - Vaatimus, jonka mukaan on suoritettava kelpoisuuskoe ilman mahdollisuutta valita sopeutumisaikaa - Julkisessa huutokaupassa tapahtuvan irtaimen vapaaehtoinen myyntitoiminta)
   (2006/C 261/09)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Cour d'appel de Paris
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Harold Price

      Vastaaja: Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour d'appel de Paris — Direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/51/ETY (EYVL L 209, s. 25) 4 artiklan tulkinta — Irtaimen julkisessa huutokaupassa tapahtuvan vapaaehtoisen myynnin johtamistoiminta — Kelpoisuuskokeen suorittamista koskeva edellytys ilman mahdollisuutta valita sopeuttamisjakso
   Tuomiolauselma

               1)

               Direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18 päivänä kesäkuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/51/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 14.5.2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/19/EY, ei sovelleta hakijaan, joka vetoaa pääasian kantajalla olevan kaltaiseen pätevyyteen ja joka haluaa harjoittaa julkisessa huutokaupassa tapahtuvan irtaimen vapaaehtoisen myynnin johtajan ammattia Ranskassa.
               Sitä vastoin tällaiseen hakijaan voidaan soveltaa vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 annettua neuvoston direktiiviä 89/48/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2001/19, ja erityisesti sen 3 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohtaa, jos julkisessa huutokaupassa tapahtuvan irtaimen vapaaehtoisen myynnin johtajan ammatti siinä jäsenvaltiossa, jossa kyseinen hakija on saanut pätevyyden, johon hän vetoaa, ei ole tämän direktiivin 1 artiklan c alakohdassa tarkoitettu säännelty ammatti. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on tarvittaessa määrittää, onko kyseessä tällainen tilanne.

               2)

               Ammatissa, johon pääsy edellyttää vähintään kaksivuotisiin opintoihin perustuvan oikeustieteellisen tutkinnon suorittamista, on kyse ammatista, jonka harjoittamisen voidaan olettaa edellyttävän kansallisen lainsäädännön tarkkaa tuntemusta direktiivin 89/48, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2001/19, 4 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
               Välttämätöntä tämän säännöksen soveltamiseksi ei ole, että kyseinen ammattitoiminta edellyttää kansallista lainsäädäntöä kokonaisuudessaan koskevaa neuvontaa tai avustamista; riittävää on, että ammattitoiminta koskee yhtä erityisaluetta ja että kyse on olennaisesta ja pysyvästä mainitun ammattitoiminnan osasta. Tässä yhteydessä on tarpeen viitata erityisesti kyseisen ammatin tavanomaiseen käytäntöön.

      (1)  EUVL C 132, 28.5.2005.


title: Asia F-105/10: Kanne 22.10.2010 — Bömcke v. EIP

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/65

         Kanne 22.10.2010 — Bömcke v. EIP
   (Asia F-105/10)
   ()
   2011/C 30/127
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Eberhard Bömcke (Athus, Belgia) (edustaja: avocat D. Lagasse)

      Vastaaja: Euroopan investointipankki

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vastaajan henkilöstöosaston johtajan sen päätöksen kumoaminen, jolla vahvistettiin, että kantajan toimikausi henkilöstön edustajana oli päättynyt, ja vahingonkorvausvaatimus.

      Vaatimukset

               —

               EIP:n henkilöstöosaston johtajan päätös, joka annettiin tiedoksi kantajalle 12.10.2010 päivätylllä kirjeellä, jonka hän vastaanotti 15.10.2010, on kumottava

               —

               EIP on velvoitettava korvaamaan edellä mainitulla kirjeellä kantajalle aiheutettu henkinen kärsimys 25 000 eurolla

               —

               EIP on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-146/12: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 7.5.2013 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta, jota tukee Slovakian tasavalta

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/56

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 7.5.2013 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta, jota tukee Slovakian tasavalta
   (Asia C-146/12) (1)

   2013/C 225/111
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 157, 2.6.2012.


title: Miguel Vicente Nuñezin 27.6.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-100/96)

text:
N:o C 247/ 18          FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      24.8.96
     mäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa pääosasto               on perustamissopimuksessa taattu edellä mainitun kontra
     IV:ään kuuluvan yksikön päällikön Claude Rouamin                diktorisen menettelyn aikana .
     20.2.1996 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän komission
     päätöksen;
— velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeuden
     käyntikulut .
                                                                     Neue Maxhiitte Stahlverke GmbH:n 18.6.1996 Euroopan
                                                                             yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                ( Asia T-97/96 )
                                                                                ( 96/C 247/40 )
Kanne on nostettu komission jatkuneen passiivisuuden
vuoksi, kun kantajana oleva yritys, joka on yksityisen
televisiokanavan käyttöoikeuden haltija , on ilmiantanut                              (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
komissiolle valtion tukia, joita sekä mainosmarkkinoista
että oikeuksien ostomarkkinoista kantajan kanssa kilpaile           Neue Maxhiitte Stahlwerke GmbH, kotipaikka Sulzbach
vat, Espanjassa televisiotoimintaa harjoittavat julkiset yri        Rosenberg ( Saksan liittotasavalta ), on nostanut 18.6.1996
tykset ovat saaneet.                                                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                     tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
Kantaja on tältä osin huomauttanut, että Espanjassa julkis          Kantajan asiamies on asianajaja Rainer M. Bierwagen,
ten televisioyritysten ohjelmatarjonta ei olennaisesti poik         Bryssel , ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o asianajaja
kea yksityisten televisioyritysten ohjelmatarjonnasta . Julki       Victor Elvinger, asianajotoimisto Elvinger & Dessoy, 31 ,
silla televisiotoimintaa harjoittavilla yrityksillä ei ole mitään    rue d'Eich .
erityisiä julkiseen palveluun liittyviä velvoitteita tai vastuu
ta, joita yksityisillä televisiotoiminnan harjoitajilla ei olisi .   Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
Toisaalta mainosmarkkinoille osallistumista koskevat,                istuin
vuodesta 1994 alkaen sovelletut nykyiset rajoitukset ovat
samat julkisille yrityksille kuin yksityisille espanjalaisille       — kumoaa komission 13.3.1996 tekemän päätöksen kan
televisiotoiminnan harjoittajille .                                      tajaa koskevilta osin;
Tällaisten ilmiantojen käsittelystä vastaavan komission              — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                         lut .
yksikön kanssa käydyn toistuneen neuvonpidon jälkeen
kantajalle ilmoitettiin, että mainittu käsittely oli lykätty
siihen asti, kun komissiolle on esitetty tutkimus televisio         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
toimintaa harjoittavien yritysten rahoituksesta koko yhtei
sön alueella . Tällainen tutkimus oli tilattu ulkopuoliselta         Kanne koskee kantajalle sen yksityistämisen yhteydessä
asiantuntijalta .                                                    myönnettyjen lainojen luokittelemista EHTYrn perustamis
                                                                     sopimuksen 4 artiklan ensimmäisen kohdan c alakohdan
                                                                     vastaisiksi tuiksi .
Kantaja väittää oikeudelliselta kannalta , että asiaa koske
van vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan komissio oli
velvollinen aloittamaan perustamissopimuksen 93 artiklan             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
2 kohdassa määrätyn menettelyn, ottaen huomioon ne                   samaa yksityistämishanketta koskevassa asiassa T-2/96 ,
erityiset vaikeudet, jotka sillä näyttää olleen sen tutkimi         Neue Maxhiitte Stahlvverke GmbH v . komissio, esitettyjä
sessa , olivatko ilmiannetut tuet perustamissopimuksen               perusteita ja perusteluita .
vastaisia . Tällä perusteella ilmiantojen jälkeen kulunut
suhteettoman pitkä aika ( yli neljä vuotta itsenäisten televi
siotoimintaa harjoittavien yritysten osalta ja yli kaksi ja
puoli vuotta valtion yrityksen osalta ) jo sinänsä osoittaa,
että komissiolla on ollut ilmeisiä vaikeuksia arvioida sitä ,
soveltuvatko kyseiset tuet yhteisön markkinoille vai eivät .         Miguel Vicente Nunezin 27.6.1996 Euroopan yhteisöjen
Toisaalta se, että komissio on pyytänyt ulkopuoliselta                             komissiota vastaan nostama kanne
asiantuntijalta edellä mainittua tutkimusta , vahvistaa myös                                Asia T-100/96 )
tätä päätelmää .
                                                                                ( 96/C 247/41 )
Kantajan mielestä on siten selvää , että komissio on laimin
lyönyt sille perustamissopimuksen mukaan kuuluvat                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
velvoitteet, koska se ei ole aloittanut perustamissopimuksen
93 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä , mikä loukkaa           Miguel Vicente Nunez, Krainem ( Belgia ), on nostanut
selvästi yhteisön oikeusjärjestyksessä kantajalle tuen ilmian       27.6.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tajana taattuja oikeuksia . Asiaa käsittelevä toimielin ei voi       tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
hyväksyttävästi pysyä alustavassa arviossa useita vuosia             vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja Marc-Albert
ottaen huomioon, että yhteisön toimielin tällä tavalla               Lucas, Liege, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi
loukkaa niitä menettelyllisiä oikeuksia , jotka ilmiantajalle        misto Evelyne Korn, 21 , rue de Nassau .
 ---pagebreak--- 24.8.96               JL\                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 247/ 19
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan edusta
istuin                                                               jina ovat K. P. E. Lasok, QC, ja D. F. Hall, asianajotoimisto
                                                                     Linklaters & Paines, Lontoo, ja prosessiosoite Luxembur
— kumoaa kantajan palkkaluokan uudelleenmäärittelemi                gissa asianajotoimisto Marc Loesch, 11 , rue Goethe,
    sestä 24.5.1995 tehdyn komission päätöksen, jolla                Luxembourg.
    kantajan palkkaluokka määriteltiin 1.6.1991 lähtien
    palkkaluokkaan A 7 palkkatasolle 2 ja 1.6.1993 lähtien
     palkkaluokkaan A 7 palkkatasolle 3 28.9.1993 alkavin
                                                                     Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
     vaikutuksin sen sijaan, että kantaja olisi määritelty           istuin
     1.6.1991 lähtien palkkaluokkaan A 7 palkkatasolle 3 ja
     1.6.1993 lähtien palkkaluokkaan A 7 palkkatasolle 4
     1.6.1991 alkavin vaikutuksin ;                                  — kumoaa neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 4064/89 8 ar
                                                                         tiklan 3 kohdan nojalla 24.4.1996 tehdyn komission
— velvoittaa komission korvaamaan kantajalle 8 prosentin                 päätöksen, jossa todetaan keskittymän olevan yhteenso
    vuotuisine korkoineen summat, jotka kantajalle kuulu                veltumaton yhteismarkkinoiden ja ETA-sopimuksen
     vatja siitä päivästä alkaen, jolloin kantajalle olisi pitänyt       toiminnan kanssa ( asia N:o IV/M . 619 — Gencor/
     alkaa maksaa tällaisia summia;
                                                                         Lonrho );
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut .
                                                                     — velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden
                                                                         käyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja, joka on entinen palkkaluokan B virkamies ja
nykyisin palkkaluokan A 7 palkkatason 2 virkamies,                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
riitauttaa nimittävän viranomaisen tekemän päätöksen,
jossa nimittävä viranomainen ei ottanut huomioon henki
                                                                     Kantaja , Etelä-Afrikan tasavallan lainsäädännön mukaan
löstösääntöjen 32 artiklan mukaisesi kaikkea sitä kantajan
ammattikokemusta tasolta A, jonka hän oli saanut Espan              perustettu ja siellä sijaitseva yritys, vaatii 24.4.1996 tehdyn
jan suurlähetystössä Brysselissä vuosina 1976—1986 ennen             komission päätöksen kumoamista . Riidanalaisen päätöksen
tulemistaan komission palvelukseen, kun nimittävä virano            1 artiklassa komissio toteaa, että esitetty keskittymä, jossa
mainen määritteli kantajan aseman hänen siirtyessään                 kantaja ja Englannin lainsäädännön mukaan perustettu
ura-alueelta B ura-alueelle A. Lisäksi on huomautettava,             Lonhro Plc -yritys hankkivat yhdessä määräysvallan etelä
että kantajalla on ollut 5.7.1982 lähtien tutkintotodistus           afrikkalaisessa Impala Platinum Holdings Ltd -yrityksessä
                                                                     ja eteläafrikkalaisissa yrityksissä , jotka tunnetaan Lonrho
oppiaineesta " Sciences economiques et consulaires".
                                                                     Platinum Divisionina ( jäljempänä keskittymä ), on yhteen
Koska kantaja menestyi kilpailussa CES/A/6/89, kantaja               soveltumaton yhteismarkkinoiden ja ETA-sopimuksen
                                                                     toiminnan kanssa .
nimitettiin kesäkuussa 1991 palkkaluokan A 7 palkkata
son 1 virkamieheksi . Yhdistetyissä asioissa T-103/92— 105/
92, Baiwir, 28.9.1993 annetun ensimmäisen oikeusasteen
                                                                     Kantaja vaatii, että riidanalainen päätös on kumottava
tuomiostuimen tuomion jälkeen kantaja vaati asemansa                 seuraavin perustein :
määrittelyn tarkistamista . Nimittävä viranomainen määrit
teli kantajan aseman uudelleen palkkaluokkaan A 7 palk
katasolle 2 . Kantaja arvioi sitä vastoin, että hänen palkka        a ) komissiolla ei ole asetuksen ( ETY) N:o 4064/89 nojalla
tasonsa olisi pitänyt määritellä palkkatasolle 3 .                       ekstraterritoriaalista toimivaltaa keskittymään näh
                                                                          den;
Kantaja vetoaa tältä osin henkilöstösääntöjen 32 artiklan ja
palkkaluokkaan nimittämisestä ja palkkatason määrittele             b ) asetusta ( ETY ) N:o 4064/89 ei sovelleta keskittymiin,
misestä palvelukseenotossa 1.9.1993 tehdyn komission                     joilla luodaan oligopoli tai jotka johtavat siihen;
päätöksen 6 ja 8 artiklan rikkomiseen sekä yhdenvertaisen
kohtelun periaatteen loukkaamiseen .                                 c ) vaikka asetusta ( ETY ) N:o 4064/89 sovellettaisiin tai
                                                                          voitaisiin periaatteessa soveltaa tällaiseen keskittymään,
                                                                          siinä ei anneta komissiolle toimivaltaa todeta , että
                                                                          keskittymä on yhteensoveltumaton yhteismarkkinoiden
                                                                          kanssa sen vuoksi , että sillä luodaan tai se voi johtaa
                                                                          oligopoliin ;
Gencor Ltd:n 28.6.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota
                     vastaan nostama kanne
                                                                     d ) vaikka asetuksessa ( ETY ) N:o 4064/89 annettaisiin
                        ( Asia T-102/96 )
                                                                          komissiolle toimivalta todeta, että keskittymä on
                          ( 96/C 247/42 )                                 yhteensoveltumaton yhteismarkkinoille tällä perus
                                                                          teella , kyseiseen asiaan liittyvät tosiseikat eivät tue
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                          tällaista ratkaisua;
Gencor Ltd on nostanut 21.6.1996 kanteen Euroopan                    e ) komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se ei ole
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                      hyväksynyt kantajan ehdottamia sitoumuksia ;


title: Asia T-142/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.2.2017 – Dröge ym. v. komissio (Kumoamiskanne — Tahdonilmaisu ja komission kaksi päätöstä niistä tavoista, joilla Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välistä transatlanttista kauppa- ja investointikumppanuutta (TTIP) koskevien neuvottelujen asiakirjoihin on mahdollista tutustua — Kansallisten parlamenttien jäsenten avustajien oikeus tutustua määrättyihin TTIP-neuvotteluja koskeviin luottamuksellisiin asiakirjoihin — Toimet, jotka eivät ole kannekelpoisia — Tutkimatta jättäminen)

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.2.2017 – Dröge ym. v. komissio
   (Asia T-142/16) (1)

   ((Kumoamiskanne - Tahdonilmaisu ja komission kaksi päätöstä niistä tavoista, joilla Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välistä transatlanttista kauppa- ja investointikumppanuutta (TTIP) koskevien neuvottelujen asiakirjoihin on mahdollista tutustua - Kansallisten parlamenttien jäsenten avustajien oikeus tutustua määrättyihin TTIP-neuvotteluja koskeviin luottamuksellisiin asiakirjoihin - Toimet, jotka eivät ole kannekelpoisia - Tutkimatta jättäminen))
   (2017/C 112/49)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Katharina Dröge (Berliini, Saksa), Britta Haßelmann (Berliini) ja Anton Hofreiter (Berliini) (edustaja: professori W. Cremer)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Erlbacher, R. Vidal Puig ja B. Hartmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota ensinnäkin komission tahdonilmaisu, joka koskee sopimusosapuolina olevien Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen välisen sitovan sopimuksen tekemistä niistä tavoista, joilla transatlanttista kauppa- ja investointikumppanuutta (TTIP) koskevien neuvottelujen asiakirjoihin on mahdollista tutustua, ja toissijaisesti todeta tämä tahdonilmaisu unionin oikeuden vastaiseksi sekä kumota toiseksi se edellä mainitun tahdonilmaisun esittämistä koskeva aikaisempi komission päätös sopimuksen hyväksymisestä ja kolmanneksi komission suullinen päätös, joka liittyy sopimuksen tai sitomattoman poliittisen sopimuksen tekemiseen Amerikan yhdysvaltojen kanssa ”TTIP-asiakirjoihin tutustumista koskevasta järjestelystä” ja jolla kyseinen järjestely määritellään unionin oikeudessa sitovaksi, siltä osin kuin jäsenvaltioiden parlamenttien kansanedustajia on sen mukaan ehdottomasti kielletty ottamasta mukaansa turvallisuusselvitettyjä avustajia parlamentaarisen ryhmän avustajat mukaan lukien tutustumaan asiakirjoihin tätä varten käyttöön otetuissa TTIP-lukuhuoneissa

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Katharina Dröge, Britta Haßelmann ja Anton Hofreiter velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 221, 13.6.2016.


               19.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/9

         Héraðsdómur Reykjavíkurin 16 päivänä huhtikuuta 2013 esittämä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Creditinfo Lánstraust hf. v. Islannin rekisterivirasto ja Islannin valtio
   (Asia E-7/13)
   2013/C 270/07
   Héraðsdómur Reykjavíkur (Reykjavikin käräjäoikeus) on pyytänyt 16 päivänä huhtikuuta 2013 päivätyllä kirjeellä, joka saapui EFTAn tuomioistuimen kirjaamoon 29 päivänä huhtikuuta 2013, EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antavaa lausuntoa asiassa Creditinfo Lánstraust hf. vastaan Islannin rekisterivirasto ja Islannin valtio seuraavista kysymyksistä:

               1.

               Onko ETAn lainsäädännön ja erityisesti julkisen sektorin hallussa olevien tietojen uudelleenkäytöstä annetun neuvoston direktiivin 2003/98/EY (vrt. ETA-sopimuksen liitteen XI (Telepalvelut) muuttamisesta tehty ETAn sekakomitean päätös N:o 105/2005) 6 artiklan mukaista periä maksua jokaisesta rekisteristä suoritettavasta mekaanisesta tietojenhausta, jos direktiivin 6 artiklassa tarkoitettuja ’kokonaistuloja’ ja ’kustannuksia’ ei ole saatavilla maksun määritysajankohtana?

               2.

               Onko direktiivin 6 artiklan mukaista, että määritettäessä direktiivin 6 artiklassa tarkoitettua ’kustannusta’ ei oteta huomioon seuraavia:

                           a)

                           tuloa, jota valtiolle kertyy asiakirjojen keräämisestä, kun yksityishenkilöt ja yritykset suorittavat maksun sopimusten kirjaamisesta oikeudellisten asiakirjojen rekisteriin, ja

                           b)

                           tuloa, jota valtiolle kertyy asiakirjojen keräämisestä, kun asiakirjoista peritään leimaveroa yksityishenkilöiden ja yritysten pyytäessä niiden kirjaamista oikeudellisten asiakirjojen rekisteriin?

               3.

               Onko direktiivin 6 artiklan mukaista, että määritettäessä 6 artiklassa tarkoitettua ’kustannusta’ huomioon otetaan kustannukset, jotka aiheutuvat julkisen sektorin toimielimelle niiden asiakirjojen keräämisestä, jotka sillä on lainsäädännön nojalla velvoite kerätä riippumatta siitä, pyytävätkö yksityishenkilöt tai yritykset asiakirjojen uudelleenkäyttöä?

               4.

               Onko direktiivin 6 artiklan mukaista, että määritettäessä 6 artiklassa tarkoitettua ’kustannusta’ lainsäädäntöelin vahvistaa lainsäädäntöön kirjattavan maksumäärän ilman perusteellista tutkimusta?

               5.

               Olisiko direktiivin 6 artiklan mukaista, että määritettäessä 6 artiklassa tarkoitettua ’kustannusta’ kiinnitettäisiin asianmukaista huomiota kansallisen lainsäädännön yleiseen vaatimukseen siitä, että julkisen sektorin elinten tulisi olla omarahoitteisia?

               6.

               Jos vastaus kysymykseen 5 on myönteinen, mitä tämä tarkemmin ottaen merkitsee ja mitkä julkisen sektorin toiminnan kustannustekijät voidaan ottaa tässä yhteydessä huomioon?


title: Asia F-70/09: Kanne 30.7.2009 — Nikolchov v. komissio

text:
               10.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 244/16

         Kanne 30.7.2009 — Nikolchov v. komissio
   (Asia F-70/09)
   2009/C 244/28
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Vladimir Nikolchov (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Hammouche)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantajan palvelukseenottopaikaksi vahvistettiin Aix-la-Chapelle (Saksa) ja jolla päivärahan kestoksi vahvistettiin 120 päivää.

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että komission 15.4.2004 tekemää päätöstä, jolla on annettu henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevaa 7 artiklan 3 kohtaa ja liitteessä VII olevaa 10 artiklaa koskevat yleiset soveltamissäännökset, on rikottu

               —

               näin ollen on kumottava työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen 21.4.2009 tekemä päätös N:o R/9/09, jolla hylättiin kantajan valitus, jossa vaadittiin vahvistamaan kantajan palvelukseenottopaikaksi Bulgaria ja vahvistamaan päivärahan kesto henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 10 artiklan 2 kohdan b alakohdan toisen luetelmakohdan mukaisesti

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle maksamatta jäänyt päiväraha, jonka määrä on 6 942,32 euroa, tai muu virkamiestuomioistuimen määräämä summa sekä viivästyskorot valituksen esittämispäivästä maksun suorittamiseen saakka

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-164/14: Kanne 7.3.2014 – Calberson GE v. komissio

text:
               16.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/32

         Kanne 7.3.2014 – Calberson GE v. komissio
   (Asia T-164/14)
   2014/C 184/54
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Calberson GE (Villeneuve-la-Garenne, Ranska) (edustajat: asianajaja T. Gallois ja asianajaja E. Dereviankine)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               velvoittamaan Euroopan komission maksamaan sille seuraavat rahamäärät:

                           —

                           myöhästyneestä toimitusvakuuden vapauttamisesta aiheutuneet kulut: 7 691, 60 euroa (mukaan lukien verot)

                           —

                           kuljetuslaskujen eräpäivän ja niiden todellisten maksupäivien välillä syntyneet viivästyskorot: 81 817, 25 euroa (veroton) ja 6 344,17 USD

                           —

                           ”viivästyskorkoa viivästyskorolle”: 2 % kuukaudessa edellä mainittujen viivästyskorkojen (81 817, 25 euroa (veroton) ja 6 344, 17 USD) maksamisen viivästymisestä

                           —

                           kuljetuslaskun jäljellä oleva määrä: 17 400 euroa (mukaan lukien verot)

                           —

                           vaihtokurssin erotus: 30 580, 41 euroa (mukaan lukien verot)

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja valittiin asetusten N:o 111/1999 (1) ja 1799/1999 (2) seurauksena yhtiöksi, jonka kanssa tehtiin hankintasopimus naudanlihan kuljettamisesta Ranskasta Venäjän federaatioon Venäjän federaatiolle toimitettavia maataloustuotteita koskevan ohjelman puitteissa.
   Kantaja vaatii unionin tuomioistuimen asiassa C-623/11, Geodis Calberson GE 17.1.2013 antaman tuomion (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa), jossa unionin tuomioistuimelle annettiin toimivalta ratkaista kansallisten interventioelinten virheistä johtuneet korvausvaatimukset, seurauksena korvausta tämän hankintasopimuksen täytäntöönpanon yhteydessä kärsimästään vahingosta.
   Kantaja katsoo, että kansallinen interventioelin FranceAgriMer on tehnyt virheitä –, eli i) kantajan hankintasopimuksen moitteettoman täytäntöönpanon vakuudeksi antamien vakuuksien vapauttaminen liian myöhään ii) riidattomien laskujen maksaminen myöhässä, iii) joidenkin riidattomien laskujen maksamatta jääminen ja iv) joidenkin laskujen maksaminen eri valuutassa kuin hankintasopimuksessa oli määrätty – joista on aiheutunut kantajalle vahinkoa.

      (1)  Maataloustuotteiden jakeluohjelmasta Venäjän federaatiolle annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2802/98 soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 18.1.1999 annettu komission asetus (EY) N:o 111/1999 (EYVL L 14, s. 3).

      (2)  Naudanlihan toimittamisesta Venäjälle 16.8.1999 annettu komission asetus (EY) N:o 1799/1999 (EYVL L 217, s. 20).


title: Asia C-447/04: Landesgericht Innsbruckin 30.9.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Autohaus Ostermann GmbH vastaan VAV Versicherungs AG

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/6

         Landesgericht Innsbruckin 30.9.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Autohaus Ostermann GmbH vastaan VAV Versicherungs AG
   (Asia C-447/04)
   (2004/C 314/10)
   Landesgericht Innsbruck on pyytänyt 30.9.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 27.10.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Autohaus Ostermann GmbH vastaan VAV Versicherungs AG seuraavaan kysymykseen:
   Onko moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevien jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen lähentämisestä ja neuvoston direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 16 päivänä toukokuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/26/EY (Neljäs liikennevakuutusdirektiivi) (1) 4 artiklan 6 kohtaa tulkittava siten, että korvaushakemuksessa mainitulla liikennevakuutusyhtiöllä aina käytössään kolmen kuukauden määräaika asian käsittelyyn, vaikka asia olisi tosiseikoiltaan ja oikeuskysymyksiltään yksinkertainen, vai siten, että siinä on kyse pelkästään ”eräännyttämissäännöksestä”, jolla ei suljeta pois sitä mahdollisuutta, että korvauksen hakija tekee vakuutusyhtiötä vastaan maksamismääräyshakemuksen jo aiemmin asetettuaan ensin maksamiselle ”kohtuullisen”, myös kolmen kuukauden määräajan sisälle sijoittuvan määräajan?

      (1)  EYVL L 181, s. 65.


title: Asia C-189/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de grande instance de Bayonne (Ranska) on esittänyt 15.4.2013 — Raquel Gianni Da Silva v. Préfet des Pyrénées-Atlantiques

text:
               8.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de grande instance de Bayonne (Ranska) on esittänyt 15.4.2013 — Raquel Gianni Da Silva v. Préfet des Pyrénées-Atlantiques
   (Asia C-189/13)
   2013/C 164/22
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de grande instance de Bayonne

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: Raquel Gianni Da Silva

      Vastapuoli: Préfet des Pyrénées-Atlantiques

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko unionin oikeus esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan kolmannen maan kansalaisen, johon ei ole kohdistettu 16.12.2008 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/115/EY (1) tarkoitettuja pakkokeinoja, laittomasta maahantulosta säädetään rangaistukseksi vankeutta?

      (1)  Jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/115/EY (EUVL L 348, s. 98).


title: Asia C-327/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.9.2014 (Cour d'appel de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Burgo Group SpA v. Illochroma SA, selvitystilassa, ja Jérôme Theetten, joka toimii Illochroma SA -yhtiön selvitysmiehenä (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Maksukyvyttömyysmenettelyt — Käsite ”toimipaikka” — Konserni — Toimipaikka — Oikeus aloittaa maksukyvyttömyyttä koskeva sekundäärimenettely — Kriteerit — Henkilö, jolla on oikeus pyytää maksukyvyttömyyttä koskevan sekundäärimenettelyn aloittamista)

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/17

      Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.9.2014 (Cour d'appel de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Burgo Group SpA v. Illochroma SA, selvitystilassa, ja Jérôme Theetten, joka toimii Illochroma SA -yhtiön selvitysmiehenä
      (Asia C-327/13) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Maksukyvyttömyysmenettelyt - Käsite ”toimipaikka” - Konserni - Toimipaikka - Oikeus aloittaa maksukyvyttömyyttä koskeva sekundäärimenettely - Kriteerit - Henkilö, jolla on oikeus pyytää maksukyvyttömyyttä koskevan sekundäärimenettelyn aloittamista))
      (2014/C 395/21)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Cour d'appel de Bruxelles

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Burgo Group SpA

         Vastaajat: Illochroma SA, selvitystilassa, ja Jérôme Theetten, joka toimii Illochroma SA -yhtiön selvitysmiehenä

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 3 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että kun yhtiö on asetettu selvitystilaan muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa on yhtiön kotipaikka, kyseinen yhtiö voi myös olla maksukyvyttömyyttä koskevan sekundäärimenettelyn kohteena toisessa jäsenvaltiossa, jossa on sen kotipaikka ja jossa se on oikeuskelpoinen.

                  2)

                  Asetuksen N:o 1346/2000 29 artiklan b alakohtaa on tulkittava siten, että kysymystä siitä, millä henkilöllä tai viranomaisella on oikeus pyytää maksukyvyttömyyttä koskevan sekundäärimenettelyn aloittamista, on arvioitava sen jäsenvaltion kansallisen oikeuden perusteella, jonka alueella kyseisen menettelyn aloittamista on pyydetty. Oikeutta pyytää maksukyvyttömyyttä koskevan sekundäärimenettelyn aloittamista ei voida kuitenkaan rajoittaa pelkästään velkojiin, joiden kotipaikka on siinä jäsenvaltiossa, jonka alueella asianomainen toimipaikka sijaitsee, tai pelkästään velkojiin, joiden saatava perustuu kyseisessä toimipaikassa harjoitetusta toiminnasta johtuvaan velvoitteeseen.

                  3)

                  Asetusta N:o 1346/2000 on tulkittava siten, että silloin, kun maksukyvyttömyyttä koskeva päämenettely on likvidaatiomenettely, se, ottaako tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi on saatettu maksukyvyttömyyttä koskevan sekundäärimenettelyn aloittamista koskeva pyyntö, huomioon tarkoituksenmukaisuuskriteerejä, kuuluu sen jäsenvaltion kansallisen oikeuden alaan, jonka alueella kyseisen menettelyn aloittamista on pyydetty. Kun jäsenvaltiot vahvistavat tällaisen menettelyn aloittamisen edellytykset, niiden on kuitenkin noudatettava unionin oikeutta ja erityisesti sen yleisiä periaatteita sekä asetuksen N:o 1346/2000 säännöksiä.

         (1)  EUVL C 226, 3.8.2013.


title: Asia C-438/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht München (Saksa) on esittänyt 2.10.2012 — Irmengard Weber v. Mechthilde Weber

text:
               8.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 379/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht München (Saksa) on esittänyt 2.10.2012 — Irmengard Weber v. Mechthilde Weber
   (Asia C-438/12)
   2012/C 379/28
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht München

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Irmengard Weber

      Vastapuoli: Mechthilde Weber

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kattaako asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 27 artiklan soveltamisala myös tilanteet, joissa kaksi asianosaista on yhdessä riita-asiassa kumpikin vastaajana, koska kolmas osapuoli on nostanut molempia vastaan kanteen, ja toisessa riita-asiassa kantajana ja vastaajana? Onko tällaisessa tilanteessa kyse riita-asiasta ”samojen asianosaisten välillä” vai onko kantajan yhdessä menettelyssä molempia vastaajia vastaan esittämät vaatimukset tutkittava erikseen, minkä seurauksena ei ole lähdettävä siitä, että kyse on riita-asiasta ”samojen asianosaisten välillä”?

               2)

               Onko kyse asetuksen N:o 44/2001 27 artiklassa tarkoitetusta ”samaa asiaa koskevasta” kanteesta, kun kanteen vaatimukset ja perusteet ovat asioissa erilaiset mutta

                           a)

                           kummankin asian ratkaisu edellyttää saman esikysymyksen ratkaisemista tai

                           b)

                           yhdessä asiassa toissijaisen vaatimuksen yhteydessä vaaditaan toteamaan sellaisen oikeussuhteen olemassaolo, jolla on merkitystä toisessa asiassa esikysymyksenä?

               3)

               Onko kyse asiasta, joka koskee esineoikeutta kiinteään omaisuuteen asetuksen N:o 44/2001 22 artiklan 1 alakohdassa tarkoitetulla tavalla, kun vaaditaan sen toteamista, että vastaaja ei ole käyttänyt tehokkaasti kiistatta Saksan oikeuden mukaista kiinteää omaisuutta koskevaa etuosto-oikeuttaan Saksassa sijaitsevaan kiinteistöön?

               4)

               Onko tuomioistuimen, jossa kanne on nostettu myöhemmin, tehdessään ratkaisun asetuksen N:o 44/2001 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja näin ollen jo ennen kuin tuomioistuin, jossa kanne on nostettu ensin, on ratkaissut toimivaltakysymyksen, tutkittava, onko niin, että tuomioistuin, jossa kanne on nostettu ensin, ei ole toimivaltainen asetuksen N:o 44/2001 22 artiklan 1 alakohdan vuoksi, sillä tällainen tuomioistuimen, jossa kanne on nostettu ensin, toimivallan puuttuminen johtaisi asetuksen N:o 44/2001 35 artiklan 1 kohdan nojalla siihen, että tuomioistuimen, jossa kanne on nostettu ensin, mahdollista tuomiota ei tunnustettaisi? Onko asetuksen N:o 44/2001 27 artiklan 1 kohtaa jätettävä soveltamatta tuomioistuimessa, jossa kanne on nostettu myöhemmin, kun viimeksi mainittu tuomioistuin katsoo, että tuomioistuimella, jossa kanne on nostettu ensin, ei ole toimivaltaa asetuksen N:o 44/2001 22 artiklan 1 alakohdan nojalla?

               5)

               Onko tuomioistuimen, jossa kanne on nostettu myöhemmin, tehdessään ratkaisun asetuksen N:o 44/2001 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja näin ollen jo ennen kuin tuomioistuin, jossa kanne on nostettu ensin, on ratkaissut toimivaltakysymyksen, tutkittava asianosaisen väite, jonka mukaan toinen asianosainen on nostamalla kanteen tuomioistuimessa, jossa kanne on nostettu ensin, syyllistynyt oikeuden väärinkäyttöön? Onko asetuksen N:o 44/2001 27 artiklan 1 kohtaa jätettävä soveltamatta tuomioistuimessa, jossa kanne on nostettu myöhemmin, kun viimeksi mainittu tuomioistuin katsoo, että nostamalla kanne tuomioistuimessa, jossa kanne on nostettu ensin, on syyllistytty oikeuden väärinkäyttöön?

               6)

               Edellyttääkö asetuksen N:o 44/2001 28 artiklan 1 kohdan soveltaminen sitä, että tuomioistuin, jossa kanne on nostettu myöhemmin, on ensin ratkaissut, että asetuksen N:o 44/2001 27 artiklaa ei ole sovellettava konkreettisessa tilanteessa?

               7)

               Voidaanko käytettäessä harkintavaltaa, joka annetaan asetuksen N:o 44/2001 28 artiklan 1 kohdassa, ottaa huomioon,

                           a)

                           että tuomioistuin, jossa kanne on nostettu ensin, sijaitsee jäsenvaltiossa, jossa menettely kestää tilastollisesti huomattavasti kauemmin kuin jäsenvaltiossa, jossa tuomioistuin, jossa kanne on nostettu myöhemmin, sijaitsee

                           b)

                           että tuomioistuimen, jossa kanne on nostettu myöhemmin, arvion mukaan on sovellettava sen jäsenvaltion oikeutta, jossa tuomioistuin, jossa kanne on nostettu myöhemmin, sijaitsee, taikka

                           c)

                           asianosaisen ikä tai

                           d)

                           kanteen menestymismahdollisuudet tuomioistuimessa, jossa kanne on nostettu ensin?

               8)

               Onko tulkittaessa ja sovellettaessa asetuksen N:o 44/2001 27 ja 28 artiklaa sen tavoitteen, jonka mukaan on vältettävä ristiriitaisia tuomioita, lisäksi otettava huomioon myös toisen kantajan oikeus saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimissa?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001, EYVL L 12, s. 1.


title: Asia T-456/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.3.2015 – Sea Handling v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Valtiontukien valvontamenettelyyn liittyvät asiakirjat — Kieltäytyminen asiakirjan luovuttamisesta — Tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suojaan liittyvä poikkeus — Kolmannen osapuolen taloudellisten etujen suojaan liittyvä poikkeus — Velvollisuus tutkia asiakirjat konkreettisesti ja asiakirjakohtaisesti — Ylivoimainen yleinen etu — Osittainen tutustumisoikeus)

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.3.2015 – Sea Handling v. komissio
   (Asia T-456/13) (1)

   ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Valtiontukien valvontamenettelyyn liittyvät asiakirjat - Kieltäytyminen asiakirjan luovuttamisesta - Tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suojaan liittyvä poikkeus - Kolmannen osapuolen taloudellisten etujen suojaan liittyvä poikkeus - Velvollisuus tutkia asiakirjat konkreettisesti ja asiakirjakohtaisesti - Ylivoimainen yleinen etu - Osittainen tutustumisoikeus))
   (2015/C 155/27)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Sea Handling SpA (Somma Lombardo, Italia) (edustajat: asianajajat B. Nascimbene ja M. Merola)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi D. Grespan ja C. Zadra, sitten D. Grespan ja F. Clotuche-Duvieusart)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus komission 12.6.2013 tekemän sen päätöksen kumoamisesta, jolla Sea Handlingilta evättiin oikeus tutustua valtiontukien valvontamenettelyyn liittyviin asiakirjoihin

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Sea Handling SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 298, 12.10.2013.


title: Asia C-49/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Úřad průmyslového vlastnictví (Tšekin tasavalta) on esittänyt 29.1.2013 — MF 7 a.s. v. MAFRA, a.s.

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Úřad průmyslového vlastnictví (Tšekin tasavalta) on esittänyt 29.1.2013 — MF 7 a.s. v. MAFRA, a.s.
   (Asia C-49/13)
   2013/C 141/16
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Úřad průmyslového vlastnictví

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: MF 7 a.s.

      Vastapuoli: MAFRA, a.s.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin (1) 3 artiklan 2 kohdan d alakohtaa tulkittava siten, että arvioitaessa, onko tavaramerkin hakija toiminut vilpittömässä mielessä, huomioon otetaan ainoastaan olosuhteet, jotka ovat ilmenneet ennen tavaramerkkihakemuksen jättämispäivää tai tavaramerkkihakemuksen jättämispäivänä, vai voidaanko myös hakemuksen jättämispäivän jälkeen ilmenneisiin olosuhteisiin vedota näyttönä hakijan vilpittömästä mielestä?

               2)

               Onko yhdistetyissä asioissa C-414/99–C-416/99 (2) annettua tuomiota sovellettava yleisesti kaikissa asioissa, joissa on selvitettävä, onko tavaramerkin haltija hyväksynyt toiminnan, joka voi johtaa sen yksinoikeuksien heikkenemiseen tai rajoittumiseen?

               3)

               Voidaanko myöhemmän tavaramerkin rekisteröimisen hakijan vilpitön mieli päätellä siitä seikasta, että aiemman tavaramerkin haltija on tehnyt ensin mainitun kanssa sopimuksia, joiden nojalla tavaramerkin haltija antoi luvan sellaisen säännöllisesti ilmestyvän painetun materiaalin julkaisemiseen, jonka kuvaus oli samankaltainen kuin myöhemmin haetun tavaramerkin, salli myöhemmän tavaramerkin rekisteröimisen hakijan rekisteröidä mainitun painetun materiaalin ja tarjosi tälle hakijalle tukea julkaisussa, vaikka kyseessä olevilla sopimuksilla ei nimenomaisesti määrätty immateriaalioikeuksista?

               4)

               Mikäli myös tavaramerkkihakemuksen jättämisen jälkeen ilmenneillä olosuhteilla voi olla merkitystä tavaramerkin hakijan vilpittömän mielen arvioimisessa, voidaanko hakijan vilpitön mieli vaihtoehtoisesti päätellä siitä seikasta, että aiemman tavaramerkin haltija on tietoisesti hyväksynyt riidanalaisen tavaramerkin olemassaolon ainakin kymmenen vuoden ajan?

      (1)  Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä (kodifioitu toisinto) 22.10.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/95/EY (EUVL L 299, s. 25).

      (2)  Kok., s. I-08691.


title: Asia C-701/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) on esittänyt 31.12.2015 – Malpensa Logistica Europa SpA v. SEA – Società Esercizi Aeroportuali SpA

text:
               18.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 136/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) on esittänyt 31.12.2015 – Malpensa Logistica Europa SpA v. SEA – Società Esercizi Aeroportuali SpA
   (Asia C-701/15)
   (2016/C 136/11)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Malpensa Logistica Europa SpA

      Vastaaja: SEA – Società Esercizi Aeroportuali SpA

      Ennakkoratkaisukysymys

   Kun vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY (1) 7 artiklassa säädetään siitä, että julkisia hankintoja koskevaa yhteisön lainsäädäntöä sovelletaan toimintoihin, jotka liittyvät maantieteellisen alueen hyödyntämiseen lentokenttien saattamiseksi lentoliikenteen harjoittajien käyttöön, kuten edellä 6.4 ja 6.5 kohdassa mainitussa kansallisessa lainsäädännössä yksilöidään, onko se esteenä asetuksen nro 18/1999 4 ja 11 §:n kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa ei säädetä edeltävästä julkisesta valintamenettelystä kaikkien tähän tarkoitettuja tiloja koskevien väliaikaistenkin sopimusten osalta?

      (1)  EUVL L 134, s. 1.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 27 päivänä helmikuuta 2003 asiassa C-389/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – EY 23 ja EY 25 artikla – Tulleja vaikutukseltaan vastaava maksu – Jätteiden maastavienti – Baselin yleissopimus – Asetus N:o 259/93 – Yhteisvastuurahastoon – suoritettava maksu)

text:
C 101/4                     FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                              26.4.2003
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Adolf Truley GmbH                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
ja Bestattung Wien GmbH ennakkoratkaisun julkisia tavaran-
hankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen yhteenso-
                                                                                (viides jaosto)
vittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston
direktiivin 93/36/ETY (EYVL L 199, s. 1) 1 artiklan b alakohdan
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien                                     27 päivänä helmikuuta 2003
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuo-
marit C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari), P. Jann,
S. von Bahr ja A. Rosas, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:                  asiassa C-389/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Saksan liittotasavalta ( 1)
johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 27.2.2003
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                              (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – EY 23 ja
                                                                              EY 25 artikla – Tulleja vaikutukseltaan vastaava maksu –
                                                                              Jätteiden maastavienti – Baselin yleissopimus – Asetus
1)     Julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustentekomenettely-           N:o 259/93 – Yhteisvastuurahastoon – suoritettava maksu)
       jen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun
       neuvoston direktiivin 93/36/ETY 1 artiklan b alakohdan                                             (2003/C 101/07)
       toisessa kohdassa oleva käsite ”yleisen edun mukaiset tarpeet”
       on yhteisön oikeuden itsenäinen käsite.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
2)     Hautausurakoinnin harjoittamisella tyydytetään yleisen edun            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
       mukaista tarvetta. Se seikka, että alueellisella tai paikallisella                     tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
       viranomaisella on lakiin perustuva velvollisuus järjestää hauta-
       jaiset – ja tarvittaessa vastata niistä aiheutuvista kustannuksista
       – jos niitä ei ole pidetty tietyssä ajassa kuolintodistuksen
       antamisen jälkeen, on osoitus tällaisen yleisen edun mukaisen          Asiassa C-389/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
       tarpeen olemassaolosta.                                                nään J. C. Schieferer) vastaan Saksan liittotasavalta (asiamiehe-
                                                                              nään B. Muttelsee-Schön, avustajanaan H.-J. Koch), jossa
                                                                              kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Saksan
                                                                              liittotasavalta ei ole noudattanut EY 23 ja EY 25 artiklan
3)     Yleisen edun mukaisten muiden kuin teollisten tai kaupallisten         mukaisia velvoitteitaan, koska se on 30.9.1994 antanut Gesetz
       tarpeiden ei voida katsoa puuttuvan yksinomaan sillä perusteel-        über die Überwachung und Kontrolle der grenzüberschrei-
       la, että kehittynyttä kilpailua on. Kansallisen tuomioistuimen         tenden Verbringung von Abfällen (Abfallverbringungsgesetz)
       tehtäviin kuuluu arvioida, onko tällainen tarve olemassa, ja           -nimisen lain (laki jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen
       sen on tällöin otettava huomioon kaikki asian kannalta                 valvonnasta ja tarkastamisesta (laki jätteiden siirroista); BGBl.
       merkitykselliset oikeudelliset seikat ja tosiseikat, jollaisia ovat    1994 I, s. 2771), jossa säädetään jätteiden palauttamista
       olosuhteet, joiden takia tämä laitos perustettiin, ja edellytykset,    koskevasta yhteisvastuurahastosta ja erityisesti muihin jäsen-
       joiden mukaisesti se harjoittaa toimintaansa.                          valtioihin siirrettävien jätteiden viejien velvollisuudesta maksaa
                                                                              tähän rahastoon rahastomaksu, yhteisöjen tuomioistuin (viides
                                                                              jaosto), toimien kokoonpanossa: D. A. O. Edward, joka hoitaa
4)     Pelkkä jälkikäteen toimitettava tarkastus ei täytä direktiivin         viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit A. La
       93/36/ETY 1 artiklan b alakohdan toisen kohdan kolmannesta             Pergola, P. Jann, S. von Bahr ja A. Rosas (esittelevä tuomari),
       luetelmakappaleesta ilmenevää valvontaan liittyvää arviointipe-        julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
       rustetta. Tämä peruste täyttyy sitä vastoin sellaisessa tilanteessa,   H. A. Rühl, on antanut 27.2.2003 tuomion, jonka tuomiolau-
       jossa viranomaiset tarkastavat kyseisen laitoksen tilinpäätöksen       selma on seuraava:
       lisäksi myös sen hoidon numerotietojen paikkansapitävyyden,
       toiminnan lainmukaisuuden, säästäväisyyden, kannattavuuden             1)     Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 23 ja EY
       ja tarkoituksenmukaisuuden kannalta katsottuna, ja jossa                      25 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se perii muihin
       näiden viranomaisten sallitaan päästä niihin tiloihin ja laitok-              jäsenvaltioihin tapahtuvista jätteiden siirroista pakollisen mak-
       siin, joissa tämän laitoksen toimintaa harjoitetaan, sekä ilmoit-             sun, joka on suoritettava 30.9.1994 annetulla Gesetz über
       taa näiden tarkastusten tuloksista sille alueelliselle viranomai-             die Überwachung und Kontrolle der grenzüberschreitenden
       selle, joka toisen yhtiön välityksellä omistaa kyseisen laitoksen             Verbringung von Abfällen (Abfallverbringungsgesetz) -nimisel-
       osakepääoman.                                                                 lä lailla perustettuun jätteiden palauttamista koskevaan yhteis-
                                                                                vastuurahastoon.
                                                                              2)     Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
( 1) EYVL C 372, 23.12.2000.                                                         kulut.
                                                                              (1 ) EYVL C 4, 6.1.2001.


title: Asia T-352/09 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 29.10.2009 — Novácke chemické závody v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Kilpailu — Komission päätös, jolla määrätään sakko — Pankkitakaus — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               19.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 312/29

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 29.10.2009 — Novácke chemické závody v. komissio
   (Asia T-352/09 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Kilpailu - Komission päätös, jolla määrätään sakko - Pankkitakaus - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2009/C 312/49
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Novácke chemické závody, a.s. (Nováky, Slovakia) (edustaja: asianajaja A. Černejová)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja N. von Lingen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Hakemus EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/39.396 — kalsiumkarbidi- ja magnesiumpohjaiset reagenssit teräs- ja kaasuteollisuudelle) 22.7.2009 tehdyn komission päätöksen täytäntöönpanon lykkäämiseksi kantajaa koskevilta osin

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.