title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (ensimmäinen jaosto), 19 päivänä marraskuuta 1998, asiassa C-149/98 P, Anne-Marie Toller vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja joka on selvästi perusteeton)

text:
13.3.1999             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 71/3
Yhteisöjen tuomioistuimelta puuttuu selvästi toimivalta           EugeÂnio Branco, Lda:n 11.12.1998 tekemä valitus Euroo-
vastata Oberlandesgericht Kölnin 8.5.1998 tekemällään             pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
päätöksellä esittämään ennakkoratkaisupyyntöön.                   kolmannen jaoston 15.9.1988 antamasta tuomiosta asiassa
                                                                  T-142/97, EugeÂnio Branco, Lda vastaan Euroopan yhteisö-
(1) EYVL C 234, 25.7.1998.
                                                                                jen komissio
                                                                                (Asia C-453/98 P)
                                                                                (1999/C 71/05)
                                                                  EugeÂnio Branco, Lda on valittanut 11.12.1998 Euroopan
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS                           yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
                    (ensimmäinen jaosto),                         mäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston
                                                                  asiassa T-142/97, EugeÂnio Branco, Lda vastaan Euroopan
                19 päivänä marraskuuta 1998,                      yhteisöjen komissio, 15.9.1998 antamasta tuomiosta.
asiassa C-149/98 P, Anne-Marie Toller vastaan Euroopan            Valittajan edustaja on asianajaja Bolota Belchior, Vila
                    yhteisöjen komissio (1)                       Nova de Gaia, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
                                                                  misto Jacques Schroeder, 6 rue Heine.
(Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi
          puuttuvat ja joka on selvästi perusteeton)
                       (1999/C 71/04)                             Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     Ð kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                      tuomion kaikilta osin
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)            Ð hyväksyy kaikilta osin ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                      mioistuimessa esitetyt vaatimukset ja
Asiassa C-149/98 P, Anne-Marie Toller, Euroopan yhteisö-
jen komission entinen virkamies, asuinpaikka Bryssel,             Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
edustajinaan asianajajat Bonoît Lombart ja Eric Boigelot,             lut.
Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
Louis Schiltz, 2, rue du Fort Reinsheim, jossa valittaja vaa-
tii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-142/96, Toller vas-
taan komissio, 19.2.1998 antaman tuomion (Kok. H.
1998, s. II-179) kumoamista, vastapuolena: Euroopan               Ð Asetuksen (ETY) N:o 2950/83 (1) 5 artiklan 4 kohdan
yhteisöjen komissio asiamiehinään oikeudellinen neuvon-               rikkominen: ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
antaja Julian Curral ja oikeudellisen yksikön virkamies               on tehnyt valituksenalaisen tuomion 47 ja 49 kohdassa
Christine Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja Denis              arviointivirheen. Toteamus, jonka mukaan InspeccËao
Waelbroeck, Bryssel, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäi-               Geral de FinancËas olisi tehnyt kyseisen tarkastuksen
nen jaosto), toimien kokoonpanossa: D. A. O. Edward,                  DAFSE:n pyynnöstä, ei vastaa todellisuutta, sillä ESR
joka hoitaa jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit            oli tosiseikkojen tapahtuma-aikana uskonut hankkei-
L. Sevón (esittelevä tuomari) ja M. Wathelet, julkisasia-             den tarkastukset DAFSE:n tehtäväksi, eikä myöskään
mies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on anta-            se, että tarkastuksessa olisi löydetty ºsääntöjenvastai-
nut 19.11.1998 määräyksen, jonka määräysosa on seuraa-                suuksiaº, joista DAFSE ei aiemmin olisi ollut tietoi-
va:                                                                   nen.
1) Valitus hylätään.
                                                                  Ð Luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteiden
                                                                      loukkaaminen: valittaja riitauttaa valituksenalaisen
2) Anne-Marie Tollerin esittämä maksutonta oikeuden-                  tuomion siltä osin kuin siinä väitetään, että kahden
     käyntiä koskeva hakemus hylätään.                                vuoden aika (12.1.1995Ð16.12.1996) olisi ollut koh-
                                                                      tuullinen riidanalaisen komission päätöksen tekemi-
                                                                      seen. Se ettei ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
3) Anne-Marie Toller velvoitetaan korvaamaan oikeuden-                antanut asiassa T-85/94 (2) ratkaisua tuen määrän pie-
     käyntikulut.                                                     nentämisen laillisuudesta antoi ratkaisunsa vain sillä
                                                                      perusteella, että perusteluvelvollisuus oli laiminlyöty, ei
                                                                      estä kantajan perusteltua luottamusta syntymästä ja
(1) EYVL C 184, 13.6.1998.
                                                                      vahvistumasta. Koska DAFSE oli vahvistanut saldon
                                                                      maksamista koskevan pyynnön ja koska vahvistuksen
                                                                      hylännyt komission päätös oli kumottu, valittajassa


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 25 päivänä kesäkuuta 1997, yhdistetyissä asioissa C-304/94, C-330/94, C-342/94 ja C-224/95 (Preture circondariali di Terni et di Pescaran esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Euro Tombesi ja Adino Tombesi, Roberto Santella, Giovanni Muzi ym. ja Anselmo Savini (Jäte - Jätteen käsite - Neuvoston direktiivit 91/156/ETY ja 91/689/ETY - Neuvoston asetus (ETY) N:o 259/93)

text:
16.8.97               FI |                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 252/7
vaihtosuuntaajan ja staattisen suunnanvaihtimen sisältä                  YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
västä kaapista sekä toisaalta vesitiiviin pariston, jossa on                               (kuudes jaosto ),
lyijyakkuja, sisältävästä kaapista, on luokiteltava muunta
jina ja staattisina muuttajina (mm. tasasuuntaajat) tariffi                         25 päivänä kesäkuuta 1997,
nimikkeistön alanimikkeeseen 85.01 B II.
                                                                   yhdistetyissä asioissa C-304/94, C-330/94, C-342/94 ja
                                                                   C-224/95 ( Preture circondariali di Terni et di Pescaran
(') EYVL C 158 , 1.6.1996 .                                        esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Euro Tombesi ja Adino
                                                                   Tombesi, Roberto Santella, Giovanni Muzi ym. ja
                                                                                Anselmo Savini (')
                                                                   (Jäte —Jätteen käsite — Neuvoston direktiivit 91/156/ETY
                                                                      ja 91/689/ETY— Neuvoston asetus (ETY) N:o 259/93)
                                                                                ( 97/C 252/13 )
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                       (kuudes jaosto ),
                 25 päivänä kesäkuuta 1997,                           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
asiassa C-285/94, Italian tasavalta vastaan Euroopan                   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                    yhteisöjen komissio H
                                                                   Yhdistetyissä asioissa C-304/94, C-330/94, C-342/94 ja
(Oliivien ja öljyn tuotosten vahvistamisesta markkinointi         C-224/95 , jotka Preture circondariale di Terni ( asiat
vuodelle 1993—1994 27 päivänä heinäkuuta 1994 annettu              C-304/94, C-330/94 ja C-342/94 ) ja Pretura circondariale
 komission asetus (EY) N:o 1840/94 — Kumoamiskanne)                di Pescara ( asia C-224/95 ) ( Italia ) ovat saattaneet EY:n
                        ( 97/C 252/ 12 )                           perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuo
                                                                   mioistuimen käsiteltäväksi saadakseen näissä kansallisissa
                                                                   tuomioistuimissa vireillä olevissa rikosasioissa, joissa vas
                                                                   taajina ovat Euro Tombesi ja Adino Tombesi ( C-304/94 ),
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     Roberto Santella ( C-330/94 ), Giovanni Muzi ym. ( C-342/
                                                                   94 ) ja Anselmo Savini ( C-224/95 ), ennakkoratkaisun jät
                                                                   teistä annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY muutta
                                                                   misesta 18 päivänä maaliskuuta 1991 annetun neuvoston
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan          direktiivin 91/156/ETY (EYVL N:o L 78 , 26.3.1991 ,
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             s. 32 ), vaarallisista jätteistä 12 päivänä joulukuuta 1991
                                                                   annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY ( EYVL N:o
                                                                   L 377, 31.12.1991 , s. 20 ) sekä Euroopan yhteisöön ja
Asiassa C-285/94, Italian tasavalta ( asiamiehenä professori       Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen tarkas
Umberto Leanza, jota avustaa valtionasiamies Pier Giorgio          tamisesta ja valvonnasta 1 päivänä helmikuuta 1993 anne
Ferri ) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehenä         tun neuvoston asetuksen ( ETY) N:o 259/93 ( EYVL N:o
Eugenio de March, jota avustaa Alexandre Carnelutti ),             L 30, 6.2.1993 , s. 1 ) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan           ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheen
oliivien ja öljyn tuotosten vahvistamisesta markkinointi          johtaja G. E Mancini sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn ja H.
vuodelle 1993—1994 27 päivänä heinäkuuta 1994 anne                Ragnemalm ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies: F. G.
tun komission asetuksen ( EY) N:o 1840/94 ( EYVL N:o               Jacobs, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
L 193 , 28.7.1994, s . 1 ), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes        25.6.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
jaosto ), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
G. F. Mancini sekä tuomarit J. L. Murray, C. N. Kakouris,
G. Hirsch ( esittelevä tuomari ) ja H. Ragnemalm, julkis         Jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston
                                                                   direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna
asiamies : D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja : johtava hallin
tovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut 25.6.1997              18 päivänä maaliskuuta annetulla neuvoston direktiivillä
                                                                   91 /156/ETY 1 artiklassa oleva jätteen käsite, johon vaaral
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
                                                                   lisista jätteistä 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neu
                                                                   voston direktiivin 91 /689/ETY 1 artiklan 3 kohdassa sekä
                                                                   Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien
1 ) Kanne hylätään.                                                jätteiden siirtojen tarkastamisesta ja valvonnasta 1 päivänä
                                                                   helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
                                                                   N:o 259/93 2 artiklan a kohdassa viitataan, on ymmärret
2 ) Italian hallitus velvoitetaan korvaamaan oikeuden             tävä siten, että käsitteen alaan kuuluvat aineet ja esineet,
     käyntikulut.                                                  joita voidaan käyttää taloudellisesti uudelleen, riippumatta
                                                                   siitä, että tällainen aine voi olla kaupan kohteena tai
                                                                   noteerattu julkisissa tai yksityisissä tavarapörsseissä. Eri
n EYVL C 370, 24.12.1994 .                                         tyisesti on todettava, että ainoastaan aineiden vaaratto
                                                                   maksi tekemiseen tähtäävää jätteiden neutralointiprosessia,
                                                                   jätteiden maaston painanteeseen tai penkereeseen sijoitta
                                                                   mista sekä jätteiden polttamista on pidettävä sellaisena jät
 ---pagebreak--- N:o C 252/8             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      16.8.97
teiden huolehtimisena tai hyödyntämisenä, joka kuuluu                    on ottanut käyttöön ja pitänyt voimassa arvonlisävero
edellä mainittujen yhteisön oikeussääntöjen soveltamis                  säännökset, joissa ei vapauteta verosta sellaisten tava
alaan. Tältä osin sillä ei ole merkitystä, että aine luokitel           roiden luovutuksia, joita käytetään kokonaan verosta
laan uudelleen käytettäväksi jäämäksi ilman, että sen omi               vapautettuun toimintaan tai jotka eivät muulla tavoin
naispiirteet tai käyttötapa määritetään. Sama koskee jät                ole oikeuttaneet vähentämiseen.
teen rouhimista.
                                                                    2 ) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäynti
(') EYVL C 380, 31.12.1994,                                              kuluistaan.
     EYVL C 392 , 31.12.1994 ,
     EYVL C 229 , 2.9.1995 .
                                                                    (') EYVL C 119, 13.5.1995 .
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                         ( kuudes jaosto ),                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaosto),
                  25 päivänä kesäkuuta 1997,
                                                                                25 päivänä kesäkuuta 1997,
asiassa C-45/95 , Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                       Italian tasavalta (')                        asiassa C-l 14/96 (Tribunal de police de Luxembourgin
                                                                    esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), rikosoikeudenkäynti
 (Arvonlisävero — Maan alueella möynnettävät vapautuk                       Rene Kiefferiä ja Romain Thilliä vastaan (')
set — Kokonaan verosta vapautettuun toimintaan käytet
 tävien tavaroiden tai sellaisten tavaroiden luovutukset,           (Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Määrälliset rajoitukset
           jotka eivät ole oikeuttaneet vähennykseen)               — Vaikutuksiltaan vastaavat toimenpiteet — Asetus
                                                                    (ETY) N:o 3330/91 — Tavarakaupan tilastot — Yksityis
                           ( 97/C 252/ 14 )
                                                                    kohtainen ilmoitus kaikesta yhteisön sisäisestä kaupasta —
                                                                     Yhteensopivuus EY:n perustamissopimuksen 30 ja 34 artik
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)                                                 lan kanssa)
                                                                                ( 97/C 252/ 15 )
     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
 Asiassa C-45/95 , Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
 henä Enrico Traversa ) vastaan Italian tasavalta (asiamie             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
 henä professori Umberto Leanza, avustajanaan valtionasia              yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
 mies Maurizio Fiorilli ), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuo
 mioistuinta totemaan, että Italian tasavalta ei ole                Asiassa C-l 14/96, jonka Tribunal de police de Luxem
 noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön           bourg on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artik
 yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjes               lan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa
 telmä : yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä              dakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä ole
 toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktii              vassa rikosasiassa, jossa vastaajina ovat Rene Kieffer ja
 vin 77/388/ETY ( EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s . 1 )               Romain Thill, ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden välisen
 13 artiklan B kohdan a alakohdan mukaisia velvoitteitaan,          tavarakaupan tilastoista 7 päivänä marraskuuta 1991
 koska se on ottanut käyttöön ja pitänyt voimassa säännök          annetun neuvoston asetuksen (ETY ) N:o 3330/91 ( EYVL
 set, joissa ei vapauteta arvonlisäverosta sellaisten tavaroi      N:o L 316 , 16.11.1991 , s . 1 ) tulkinnasta ja pätevyydestä,
 den luovutuksia, joita käytetään kokonaan vapautettuun             yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoon
 toimintaan tai jotka eivät ole oikeuttaneet vähennykseen,           panossa : jaoston puheenjohtaja G. F. Mancini ( esittelevä
 yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoon         tuomari ) sekä tuomarit J. L. Murray ja R J. G. Kapteyn,
 panossa : jaoston puheenjohtaja G. F. Mancini sekä tuoma           julkisasiamies : M. B. Elmer, kirjaaja : apulaiskirjaaja H.
 rit P. J. G. Kapteyn, G. Hirsch ( esittelevä tuomari ), H.          von Holstein, on antanut 25.6.1997 tuomion, jonka tuo
 Ragnemalm ja R. Schintgen, julkisasiamies : D. Ruiz                miolauselma on seuraava :
 Jarabo Colomer, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on
 antanut 25.6.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on
  seuraava :                                                        Jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastoista 7 päivänä
                                                                     marraskuuta 1991 annettua neuvoston asetusta (ETY)
                                                                     N:o 3330/91 tutkittaessa ei ole ilmennyt seikkoja, joiden
  1 ) Italian tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden lii      takia voitaisiin kyseenalaistaa sen pätevyys.
      kevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta —
      yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen               (M EYVL C 158 , 1.6.1996 .
      määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977
      annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan
       B kohdan c alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska


title: Asia C-251/09: Kanne 7.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Kyproksen tasavalta

text:
               26.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/5

         Kanne 7.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Kyproksen tasavalta
   (Asia C-251/09)
   2009/C 233/09
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Zadra ja I. Chantzigiannis)

      Vastaaja: Kyproksen tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Kyproksen tasavalta ei ole noudattanut direktiiviin 93/38/ETY (1) 4 artiklan 2 kohdan ja 31 artiklan 1 kohdan eikä direktiivin 92/13/ETY (2) 1 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan

               —

               Kyproksen tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kyproksen sähköasioista vastaavan viranomaisen (Archi Ilektrismou Kyprou) katsotaan rikkoneen direktiivejä 93/38/ETY ja 92/13/ETY kilpailulla, jonka viitenumero on 40/2005 ja joka koski sopimusta Vasilikosin sähkövoimalan neljännen yksikön selvityksestä, hankinnasta ja rakentamisesta.
   Direktiivin 93/38 4 artiklan 2 kohdan ja 31 artiklan 1 kohdan rikkomisen osalta komissio katsoo, että rikkominen johtui siitä, että kantelijan tarjous hylättiin ja muun kilpailuun osallistuneen tarjous hyväksyttiin sellaisen arviointiperusteen perusteella, jota ei mainittu selvästi hankintailmoituksessa.
   Muutoksenhakukeinoja koskevan direktiivin 92/13 rikkomisen osalta komissio katsoo ensinnäkin, että siltä osin kuin hankintaviranomainen itse aiheutti käyttäytymisellään epäselvän tilan, joka koskee tulkintaa, joka on tehtävä niistä syistä, joiden johdosta kantelijan tarjous hylättiin, se on rikkonut direktiiviä 92/13, kun sitä tulkitaan siinä tavoitellun tehokkuus päämäärän valossa, ja toiseksi, että hankintaviranomainen ei voi perustella päätöstään pelkällä viittauksella arviointikertomuksiin.

      (1)  Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annettu neuvoston direktiivi (EYVL L 199, s. 84).

      (2)  Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 25.2.1992 annettu neuvoston direktiivi (EYVL L 76, s. 14).


title: Asia T-346/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.6.2017 – CSL Behring v. EUIPO – Vivatrex (Vivatrex) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Vivatrex rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemman EU-tavaramerkin menettäminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               14.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.6.2017 – CSL Behring v. EUIPO – Vivatrex (Vivatrex)
   (Asia T-346/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Vivatrex rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisemman EU-tavaramerkin menettäminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2017/C 269/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: CSL Behring AG (Bern, Sveitsi) (edustajat: asianajajat M. Best, U. Pfleghar ja S. Schäffner)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: A. Lukošiūtė)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Vivatrex GmbH (Aachen, Saksa) (edustaja: asianajaja F. Stangl)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 27.4.2016 tekemästä päätöksestä (yhdistetyt asiat R 1263/2015-4 ja R 1221/2015-4), joka koskee CSL Behringin ja Vivatrexin välistä väitemenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 305, 22.8.2016.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 13 päivänä huhtikuuta 2000 asiassa C-176/96, (Tribunal de première instance de Bruxellesin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Jyri Lehtonen ja Castors Canada Dry Namur-Braine ASBL vastaan Fédération royale belge des sociétés de basket-ball ASBL (FRBSB) (Työntekĳöiden vapaa liikkuvuus – Yrityksiin sovellettavat kilpailusäännöt – Ammattilaiskoripalloilĳat – Muista jäsenvaltioista lähtöisin olevien pelaajien siirtoja koskevat säännöt)

text:
8.7.2000                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 192/3
1) Ranskan tasavalta on laiminlyönyt luontotyyppien sekä luonnon-          1) Väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden vapaa-
     varaisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuu-           seen liikkeeseen luovutuksen, viennin, jälleenviennin tai suspen-
     ta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaiset                   siomenettelyyn asettamisen kieltämistä koskevista toimenpiteistä
     velvoitteensa, koska se ei ole määräajassa antanut kyseisen                22 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY)
     direktiivin 6 artiklan 3 ja 4 kohdan noudattamisen edellyttämiä            N:o 3295/94 1 artiklaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan
     lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.                            silloin, kun asetuksessa N:o 3295/94 tarkemmin määriteltyjen
                                                                                kaltaiset, jostakin kolmannesta maasta tuodut ja toiseen kolman-
2) Kanne hylätään muilta osin.                                                  teen maahan passitettavat tavarat väliaikaisesti pysäytetään
                                                                                tulliin niiden kauttakuljetuksen aikana jossakin jäsenvaltiossa
3) Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.                      kyseisen jäsenvaltion tulliviranomaisten tämän asetuksen nojalla
                                                                                suorittamin toimenpitein oikeuksiaan loukatuiksi väittävän sel-
                                                                                laisen oikeudenhaltijan hakemuksesta, jonka yrityksen kotipaikka
(1) EYVL C 278, 6.9.1998.
                                                                                on kolmannessa maassa.
                                                                           2) Esitettyjen kysymysten tutkinnassa ei ole tullut esille sellaisia
                                                                                seikkoja, jotka vaikuttaisivat asetuksen N:o 3295/94 pätevyy-
                                                                                teen.
                                                                           (1) EYVL C 397, 19.12.1998.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                        (ensimmäinen jaosto)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                    6 päivänä huhtikuuta 2000
                                                                                (kuudes jaosto)
asiassa C-383/98 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennak-
koratkaisupyyntö), The Polo/Lauren Company LP vastaan                                          13 päivänä huhtikuuta 2000
PT. Dwidua Langgeng Pratama International Freight For-
                               warders (1)                                 asiassa C-176/96, (Tribunal de première instance de Bru-
                                                                           xellesin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Jyri Lehtonen
                                                                           ja Castors Canada Dry Namur-Braine ASBL vastaan Fédé-
(Yhteinen kauppapolitiikka – Asetus (EY) N:o 3295/94                       ration royale belge des sociétés de basket-ball ASBL
– Väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden                                                (FRBSB) (1)
vapaaseen liikkeeseen luovutuksen, viennin, jälleenviennin
tai suspensiomenettelyyn asettamisen kieltäminen – Sovellet-               (Työntekijöiden vapaa liikkuvuus – Yrityksiin sovellettavat
tavuus ulkoisessa passituksessa oleviin tavaroihin – Päte-                 kilpailusäännöt – Ammattilaiskoripalloilijat – Muista jäsen-
                                 vyys)                                     valtioista lähtöisin olevien pelaajien siirtoja koskevat
                                                                                säännöt)
                           (2000/C 192/05)
                                                                                (2000/C 192/06)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                           (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                           Asiassa C-176/96, jonka Tribunal de première instance de
Asiassa C-383/98, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on                 Bruxelles (Belgia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on                 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-             tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-             tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Jyri Lehtonen, Cas-
reillä olevassa asiassa The Polo/Lauren Company LP vastaan PT.             tors Canada Dry Namur-Braine ASBL vastaan Fédération royale
Dwidua Langgeng Pratama International Freight Forwarders                   belge des sociétés de basket-ball ASBL (FRBSB), Ligue belge –
ennakkoratkaisun väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen              Belgische Liga ASBL:n osallistuessa asian käsittelyyn, ennakko-
tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovutuksen, viennin, jälleen-            ratkaisun EY:n perustamissopimuksen 6 ja 48 artiklan (joista
viennin tai suspensiomenettelyyn asettamisen kieltämistä kos-              on muutettuina tullut EY 12 ja EY 39 artikla) ja EY:n
kevista toimenpiteistä 22 päivänä joulukuuta 1994 annetun                  perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan (joista on tullut EY
neuvoston asetuksen (EY) N:o 3295/94 (EYVL L 341 s. 8)                     81 ja EY 82 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),                 (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen jaoston pu-
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja L. Sevón sekä                heenjohtaja R. Schintgen, joka hoitaa kuudennen jaoston pu-
tuomarit P. Jann ja M. Wathelet (esittelevä tuomari), julkisasia-          heenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit G. Hirsch ja H. Ragne-
mies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirka-             malm (esittelevä tuomari), julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:
mies H. A. Rühl, on antanut 6.4.2000 tuomion, jonka tuomio-                hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 13.4.2000 tuomion,
lauselma on seuraava:                                                      jonka tuomiolauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- C 192/4                   FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              8.7.2000
Se, että urheilujärjestöt soveltavat jäsenvaltiossa laadittuja sääntöjä,     ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten
joissa kielletään koripalloseuraa käyttämästä kansallisen sarjan             mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, sekä erityisesti
otteluissa muista jäsenvaltiosta lähtöisin olevia pelaajia pelaajasiirron    EY:n perustamissopimuksen 40 artiklan 3 kohdan toisessa alakoh-
tapahduttua tietyn päivämäärän jälkeen, on ristiriidassa EY:n perus-         dassa (josta on muutettuna tullut EY 34 artiklan 2 kohdan
tamissopimuksen 48 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 39                toinen alakohta) tarkoitettua yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on
artikla) kanssa, jos tämä päivämäärä on aikaisempi kuin päivämäärä,          tulkittava siten, että ne eivät estä 1.1.1995 Euroopan yhteisöihin
jota sovelletaan tietyistä kolmansista maista lähtöisin olevien pelaa-       liittyneen jäsenvaltion alun perin myönnettäviä tilakohtaisia viitemä-
jien siirtoihin, ellei tällainen kohtelun erilaisuus ole perusteltua         äriä koskevaa kansallista lainsäädäntöä, jossa
objektiivisista syistä, joissa on kysymys yksinomaan urheilusta
sellaisenaan tai jotka johtuvat eroista, joita on Euroopan alueeseen         –     määritetään sellaisten tuottajien tilakohtaiset viitemäärät, jotka
kuuluvista liitoista lähtöisin olevien pelaajien ja kyseiseen alueeseen            eivät ole muuttaneet tuotantoaan 1.1.1991 ja 31.12.1994
kuulumattomista liitoista lähtöisin olevien pelaajien tilanteiden                  välisenä aikana, vuosien 1991-1993 keskimääräisten toimitus-
välillä.                                                                           ten perusteella;
                                                                             –     sellaisista tuottajista, jotka eivät ole muuttaneet tuotantoaan
(1) EYVL L 197, 6.7.1996.
                                                                                1.1.1991 ja 31.12.1994 välillä, ja ekologista maidontuotantoa
                                                                                harjoittavista tuottajista poiketen 1.1.1991 ja 31.12.1994
                                                                                välillä tuotantonsa aloittaneiden uusien tuottajien ja saman
                                                                                ajanjakson aikana aikaisempaa tuotantoaan lisänneiden tuotta-
                                                                                jien tilakohtaista viitemäärää laskettaessa sovelletaan vähennys-
                                                                                kertoimia, jotka ovat lisäksi toisistaan poikkeavia;
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                             –     myönnetään tilakohtainen viitemäärä pelkästään sellaisille tuot-
                            (kuudes jaosto)                                        tajille, joiden tuotanto ei ole keskeytynyt 1.3.1994 ja 1.1.1995
                                                                                välisenä aikana, jollei tämän ajanjakson aikana vastoin tahtoaan
                   13 päivänä huhtikuuta 2000                                      toimituksensa keskeyttänyt tuottaja voi vedota erityisiin perustei-
                                                                                siin viitemäärän myöntämiseksi.
asiassa C-292/97 (Regeringsrättenin esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö), Kjell Karlssonin ym. vireille panemassa
                               asiassa (1)                                   (1) EYVL L 295, 27.9.1997.
(Maidon lisämaksu – Ruotsin maitokiintiöjärjestelmä – Alun
perin myönnetyt maitokiintiöt – Kansallinen järjestelmä –
Asetuksen N:o 3950/92 tulkinta – Yhdenvertaisen kohtelun
                                periaate)
                           (2000/C 192/07)                                             YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                      (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)                                                        (viides jaosto)
                                                                                13 päivänä huhtikuuta 2000
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                             asiassa C-251/98 (Gerechtshof te ’s Gravenhagen esittämä
Asiassa C-292/97, jonka Regeringsrätten (Ruotsi) on saattanut                ennakkoratkaisupyyntö), C. Baars vastaan Inspecteur der
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY                    Belastingen Particulieren/Ondernemingen Gorinchem (1)
234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-                (Sijoittautumisvapaus – Pääoma, joka on sijoitettu sellaisten
vissa asioissa Kjell Karlsson ym. ennakkoratkaisun maito-                    yhtiöiden osakkeisiin tai osuuksiin, joiden kotipaikka on
ja maitotuotealan lisämaksusta 28 päivänä joulukuuta 1992                    jäsenvaltiossa, jossa verotus toimitetaan – Vapautus varalli-
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92 (EYVL                          suusverosta – Pääoma, joka on sijoitettu sellaisten yhtiöiden
L 405, s. 1), EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan (josta on                 osakkeisiin tai osuuksiin, joiden kotipaikka on toisessa
tullut EY 10 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 40 artiklan                       jäsenvaltiossa – Ei vapautusta varallisuusverosta)
3 kohdan (josta on muutettuna tullut EY 34 artiklan
2 kohta) sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen tulkinnasta,                                            (2000/C 192/08)
yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: P. J. G. Kapteyn, joka hoitaa kuudennen jaoston puheen-
johtajan tehtäviä, sekä tuomarit G. Hirsch (esittelevä tuomari)                                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
ja H. Ragnemalm, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kir-
jaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 13.4.2000
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28 päivänä joulukuuta 1992
annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 3950/92, sellaisena kuin se            Asiassa C-251/98, jonka Gerechtshof te ’s Gravenhage (Alan-
on muutettuna asiakirjalla Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan           komaat) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan


title: Asia T-217/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.6.2011 — Arkema France ym. v. komissio (Kilpailu — Kartellit — Metakrylaattimarkkinat — EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomisen toteava päätös — Kilpailusääntöjen rikkomisen syyksi luettavuus — Perusteluvelvollisuus — Yhdenvertaisen kohtelun periaate — Hyvän hallinnon periaate — Sakot — Rikkomisen vakavuus — Todellinen vaikutus markkinoihin — Sakon ehkäisevä vaikutus — Uusiminen — Ne bis in idem –periaate — Suhteellisuusperiaate — Lieventävät seikat — Sopimusten tosiasiallinen soveltamatta jättäminen — Maksuvastuun jakaminen yhtiöryhmän sisällä — Täysi harkintavalta)

text:
               16.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.6.2011 — Arkema France ym. v. komissio
   (Asia T-217/06) (1)

   (Kilpailu - Kartellit - Metakrylaattimarkkinat - EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomisen toteava päätös - Kilpailusääntöjen rikkomisen syyksi luettavuus - Perusteluvelvollisuus - Yhdenvertaisen kohtelun periaate - Hyvän hallinnon periaate - Sakot - Rikkomisen vakavuus - Todellinen vaikutus markkinoihin - Sakon ehkäisevä vaikutus - Uusiminen - Ne bis in idem –periaate - Suhteellisuusperiaate - Lieventävät seikat - Sopimusten tosiasiallinen soveltamatta jättäminen - Maksuvastuun jakaminen yhtiöryhmän sisällä - Täysi harkintavalta)
   2011/C 211/48
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Arkema France (Colombes, Ranska), Altuglas International SA (Puteaux, Ranska) ja Altumax Europe SAS (Puteaux) (edustajat: aluksi asianajajat A. Winckler, S. Sorinas Jimeno ja P. Geffriaud, sittemmin asianajajat S. Sorinas Jimeno ja E. Jégou)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi F. Arbault ja V. Bottka, sittemmin V. Bottka ja F. Castillo de la Torre)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Pääasiallisesti EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamismenettelystä 31.5.2006 tehdyn komission päätöksen (asia COMP/F/38.645 — Metakrylaatti) C(2006) 2098 (lopullinen) kantajia koskevien osien kumoamista koskeva vaatimus, ja toissijaisesti tuossa päätöksessä kantajille määrätyn sakon kumoamista tai alentamista koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamismenettelystä 31.5.2006 tehdyn komission päätöksen (asia COMP/F/38.645 — Metakrylaatti) C(2006) 2098 2 artiklan b kohdassa Arkema SA:n (josta on tullut Arkema France), Altuglas International SA:n ja Altumax Europe SAS:n yhteisvastuullisesti maksettavaksi määrätyn sakon määräksi määrätään 113 343 750 euroa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Arkema France, Altuglas International ja Altumax Europé velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 249, 14.10.2006.


title: Asia T-336/01: EuroCommerce A.I.S.B.L:n 27.12.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
6.4.2002                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 84/63
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut
–    kumoaa EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan
     soveltamisesta (Asia N:o COMP/E-1/36.756 – Natrium-                 –     velvoittaa komission korvaamaan EuroCommercelle tästä
     glukonaatti) 2 päivänä lokakuuta 2001 tehdyn komission                    oikeudenkäynnistä aiheutuneet kulut
     päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin se koskee ADM:ia
     ainakin siltä osin kuin siinä todetaan ADM:n osallistuneen
     kilpailusääntöjen rikkomiseen 4.10.1994 jälkeen
–    kumoaa EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan
     soveltamisesta (Asia N:o COMP/E-1/36.756 – Natrium-                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     glukonaatti) 2 päivänä lokakuuta 2001 tehdyn komission
     päätöksen 3 artiklan siltä osin kuin se koskee ADM:ia
–    tai toissijaisesti muuttaa päätöksen 3 artiklaa siltä osin          Kantaja on kansainvälinen yhteenliittymä, jonka tarkoituksena
     kuin se koskee ADM:ia siten, että ADM:lle määrätty sakko            on kauppaan liittyvien ongelmien tutkiminen ja ratkaiseminen.
     kumotaan tai sen määrää vähennetään                                 Kantaja on tältä osin tehnyt komissiolle useita kanteluja,
                                                                         jotka koskevat muita kuin maksuja koskevia sääntöjä ja
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                monenvälistä toimitusmaksua, joita maksukorttiorganisaatiot
                                                                         käyttävät. Korttitapahtumia vastaanottavan (kauppiaan) pan-
                                                                         kin on maksettava kortin myöntäneelle (asiakkaan) pankille
                                                                         monenvälinen toimitusmaksu. Tällä maksulla on kantajan
                                                                         mukaan suora vaikutus siihen maksuun, joka kauppiaan on
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      maksettava korttitapahtumia vastaanottavalle pankille siitä,
                                                                         että asiakkaat käyttävät maksukortteja maksaessaan. Muut
                                                                         kuin maksuja koskevat säännöt ovat sääntöjä, jotka koskevat
Perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa            maksukorttien myöntämistä ja hankkimista.
T-322/01, Roquette Frères vastaan komissio.
                                                                         Komissio on riitautetussa päätöksessä katsonut, että ei ollut
                                                                         tarvetta toteuttaa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan
                                                                         mukaisia toimia muita kuin maksuja koskevien sääntöjen
                                                                         osalta. Kantajan mukaan tämä päätös on sekä EY:n perustamis-
                                                                         sopimuksen että ETA-sopimuksen vastainen.
EuroCommerce A.I.S.B.L:n 27.12.2001 Euroopan yhteisö-
           jen komissiota vastaan nostama kanne
                          (Asia T-336/01)                                Kantaja väittää, että komissio ei ottanut huomioon sen oikeutta
                                                                         tulla kuulluksi. Asetuksen N:o 2842/98 6 artiklan mukaisesti
                                                                         lähetetyn toisen kirjeen perusteella esittämissään huomautuk-
                          (2002/C 84/116)                                sissa kantaja peruutti ehdollisesti kantelunsa siinä uskossa, että
                                                                         komissio kieltäisi monenvälisen toimitusmaksun. Tämä maksu
                                                                         on kantajan mukaan läheisessä yhteydessä muihin kuin maksu-
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                       ja koskeviin sääntöihin. Myöhemmin komissio muutti tältä
                                                                         osin mielipidettään. Kantajan mukaan sillä ei kuitenkaan ollut
                                                                         silloin mahdollisuutta esittää huomautuksiaan.
EuroCommerce A.I.S.B.L on nostanut 27.12.2001 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
jina ovat Pierre V. F. Bos ja Morten Nissen, asianajotoimisto            Lisäksi kantaja väittää, että EY:n perustamissopimuksen 81 ar-
Dorsey & Whitney LLP, Bryssel (Belgia).                                  tiklaa on rikottu ja hyvän hallinnon periaatetta loukattu, koska
                                                                         komissio ei ole tutkinut muita kuin maksuja koskevia sääntöjä
                                                                         ja monenvälisiä toimitusmaksuja yhdessä. Kantajan mukaan
                                                                         niitä olisi pitänyt tutkia yhdessä sen arvioimiseksi, onko niillä
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         haitallinen vaikutus kilpailuun vai ei. Komissio on riitautetussa
                                                                         päätöksessä hyväksynyt muut kuin maksuja koskevat säännöt
–    kumoaa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-                ja sillä on tarkoitus hyväksyä monenvälinen toimitusmaksu.
     sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia                Kantaja toteaa kuitenkin, että nämä näkökodat liittyvät lähei-
     COMP/29.373 – Visa International) 9.8.2001 tehdyn                   sesti toisiinsa ja että niiden yhteisvaikutusta kilpailuun olisi
     komission päätöksen                                                 pitänyt tutkia.
 ---pagebreak--- C 84/64                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       6.4.2002
Kantaja toteaa myös, että komissio on tehnyt oikeudellisen ja          –     velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle aiheutetut ja
tosiseikkoja koskevan virheen hyväksyessään ”lisämaksukiel-                  vielä aiheutuvat vahingot 350 000 EUR:lla, mitä määrää
lon”, jonka mukaan kauppiaat eivät saa periä maksukorttia                    tullaan vielä tarkentamaan, sille 7.10.1999 lähtien lasket-
käyttävästä asiakkaasta aiheutuvia kustannuksia kyseiseltä                   tavine 10 prosentin suuruisine vuotuisine viivästyskor-
asiakkaalta. Kantajan mukaan tämä sääntö rajoittaa kilpailua,                koineen maksupäivään saakka
koska se estää kauppiaita käyttämästä tällaisen maksun uhkaa
painostuskeinona alhaisemmista kauppiasmaksuista neuvotte-             –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
lemista varten. Kantaja toteaa, että komissio on tältä osin
suorittanut epätäydellisen markkinatutkimuksen.
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja väittää samoin, että komissio on tehnyt virheen
hyväksymällä riitautetulla päätöksellä useita muita sääntöjä.
Komissio hyväksyy siten ”rajatylittävää korttien myöntämistä           Kantaja on sairastunut ammattitautiin työskenneltyään sellai-
koskevat säännöt”, jotka edellyttävät, että pankin, joka haluaa        sissa yhteisön tuomioistuimen tiloissa, joissa on ollut asbestia.
aloittaa korttien myöntämisen toisessa valtiossa, on noudatet-
tava kyseisessä valtiossa sovellettavia sääntöjä. Kantajan mu-
                                                                       Kantajan mukaan yhteisöjen tuomioistuin on sekottanut keske-
kaan tämä todellisuudessa jakaa markkinat ja estää myöntäviä
pankkeja hyödyntämästä yhden valtion vähemmän rajoittavia              nään kaksi eri vahinkoa, eli EY:n perustamissopimuksen
sääntöjä kilpailuetuna toisessa valtiossa. Lisäksi komissio teki       288 artiklaan ja henkilöstösääntöjen 73 artiklaan perustuvat
                                                                       vahingot. Kantaja ei vaadi, että hänen terveydentilansa huonon-
virheen hyväksyessään ”rajatylittävää korttitapahtumien vas-
taanottoa koskevat säännöt”, jotka kantajan mukaan estävät             tuminen todettaisiin henkilöstösääntöjen 73 artiklan mukai-
                                                                       sesti, vaan hän vaatii EY 288 artiklan nojalla hänelle hänen
yhden valtion kauppiaita etsimästä korttitapahtumat vastaan-
                                                                       sairaudestaan aiheutuneen henkisen kärsimyksen, joka ei ole
ottavan pankin toisessa valtiossa, jossa monenvälinen toimitus-
maksu on alhaisempi.                                                   terveydelle aiheutettu eikä taloudellinen vahinko, korvaamista.
                                                                       Kantaja väittää, että kaikki tällaisen vahingon korvaamisedelly-
Lopuksi komissio on perustellut puutteellisesti ”korttitapahtu-
                                                                       tykset täyttyvät hänen tapauksessaan. Hänelle on aiheutunut
mien vastaanotto edellyttää korttien myöntämistä” -säännön
                                                                       muun muassa todellista vahinkoa siitä, että hänen perhe-
hyväksymistä. Tässä säännössä edellytetään, että pankin, joka
                                                                       elämänsä ja sosiaalinen elämänsä on häiriintynyt sairauden
haluaa ottaa vastaan kauppiaiden korttitapahtumia, on myön-
                                                                       takia. Toisekseen aiheutuneen vahingon ja riidanalaisen pää-
nettävä tietty määrä kortteja asiakkaille ennen kuin se voi
                                                                       töksen välillä on kausaaliyhteys, sillä yhteisöjen tuomioistuin
ryhtyä tällaisiin toimenpiteisiin. Tämä vastaa kantajan mukaan
                                                                       ei ole ryhtynyt asiamukaisiin suojelutoimenpiteisiin. Kolman-
sopimusta markkinoiden jakamisesta nykyisten myöntäjien
                                                                       neksi vahinko on epätavallinen ja erikoinen.
kesken.
                                                                       Schlüsselverlag J.S. Moser Gesellschaft m.b.H.:n ja kuuden
Robert Polinskyn 3.1.2002 Euroopan yhteisöjen tuo-                     muun 10.1.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
             mioistuinta vastaan nostama kanne                                                    nostama kanne
                           (Asia T-1/02)                                                           (Asia T-3/02)
                         (2002/C 84/117)                                                         (2002/C 84/118)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                           (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Robert Polinsky, kotipaikka Thionville (Ranska) on nostanut            Schlüsselverlag J.S. Moser Gesellschaft m.b.H., Innsbruck (Itä-
3.1.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-             valta), J. Wimmer GmbH, Linz (Itävalta), Styria Medien AG,
mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta               Graz (Itävalta), Zeitungs- und Verlags-Gesellschaft m.b.H.,
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Juan-Ramon Iturria-         Bregenz (Itävalta), Eugen Russ Vorarlberger Zeitungsverlag
gagoitia.                                                              und Druckerei Gesellschaft m.b.H., Schwarzach (Itävalta), ”Die
                                                                       Presse” Verlags-Gesellschaft m.b.H. & Co KG, Wien (Itävalta)
                                                                       ja ”Salzburger Nachrichten” Gesellschaft m.b.H., Salzburg
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             (Itävalta), ovat nostaneet 10.1.2002 Euroopan yhteisöjen en-
                                                                       simmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
–     kumoaa yhteisöjen tuomioistuimen 25.9.2001 tekemän               yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajana on asian-
      päätöksen                                                        ajaja M. Krüger.


title: Asia C-134/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 16.2.2012 (Landgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jürgen Blödel-Pawlik v. HanseMerkur Reiseversicherung AG (Direktiivi 90/314/ETY — Matkapaketit, pakettilomat ja pakettikiertomatkat — 7 artikla — Suoja matkapaketin järjestäjän maksukyvyttömyyden riskiltä — Soveltamisala — Kuluttajan suorittamien maksujen petollisesta käytöstä johtuva matkanjärjestäjän maksukyvyttömyys)

text:
               31.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 16.2.2012 (Landgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jürgen Blödel-Pawlik v. HanseMerkur Reiseversicherung AG
   (Asia C-134/11) (1)

   (Direktiivi 90/314/ETY - Matkapaketit, pakettilomat ja pakettikiertomatkat - 7 artikla - Suoja matkapaketin järjestäjän maksukyvyttömyyden riskiltä - Soveltamisala - Kuluttajan suorittamien maksujen petollisesta käytöstä johtuva matkanjärjestäjän maksukyvyttömyys)
   2012/C 98/13
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Jürgen Blödel-Pawlik

      Vastaaja: HanseMerkur Reiseversicherung AG

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Landgericht Hamburg — Matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista 13.6.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/314/ETY (EYVL L 158, s. 59) 7 artiklan tulkinta — Suoja matkanjärjestäjän maksukyvyttömyyden riskiltä — Kuluttajien suorittamien maksujen petollisesta käytöstä johtuva matkanjärjestäjän maksukyvyttömyys — Direktiivin 90/314/ETY sovellettavuus

      Tuomiolauselma

   Matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista 13.6.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/314/ETY 7 artiklaa on tulkittava siten, että sen soveltamisalaan kuuluu tilanne, jossa matkanjärjestäjän maksukyvyttömyys johtuu tämän petollisesta toiminnasta.

      (1)  EUVL C 179, 18.6.2011.


title: Asia C-232/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 15.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Alankomaiden kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Asetus (EY) N:o 850/1998 — 29 artiklan 2 kohta — Punakampelan kalastukseen sovellettavat rajoitukset — Kalastusalusten enimmäiskoneteho — Asetus (ETY) N:o 2847/93 — 2 artiklan 1 kohta — Asetus (EY) N:o 2371/2002 — 23 artikla — Valvonnan ja sääntöjen täytäntöönpano)

text:
               5.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/10

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 15.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-232/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Asetus (EY) N:o 850/1998 - 29 artiklan 2 kohta - Punakampelan kalastukseen sovellettavat rajoitukset - Kalastusalusten enimmäiskoneteho - Asetus (ETY) N:o 2847/93 - 2 artiklan 1 kohta - Asetus (EY) N:o 2371/2002 - 23 artikla - Valvonnan ja sääntöjen täytäntöönpano)
   2009/C 297/08
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: T. van Rijn ja K. Banks)

      Vastaaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: M. de Grave ja C. Wissels)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla 30.3.1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98 29 artiklan 2 kohdan, elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 23 artiklan ja yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12.10.1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 2 artiklan 1 kohdan rikkominen — Punakampelan kalastus — Kalastusalusten ja niiden toimintojen tarkastaminen ja valvonta — Jäsenvaltioiden vastuu

      Tuomiolauselma

               1)

               Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 23 artiklan ja yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12.10.1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93, sellaisena kuin se on muutettuna 26.4.2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 768/2005, 2 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se sallinut, että kalastusalusten koneteho on suurempi kuin kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla 30.3.1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98, sellaisena kuin se on muutettuna 20.12.2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2166/2005, 29 artiklan 2 kohdassa sallitaan.

               2)

               Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 209, 15.8.2008.


title: Asia T-26/10: Kanne 25.1.2010 — Alibaba Group v. SMHV — allpay.net (ALIPAY)

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/45

         Kanne 25.1.2010 — Alibaba Group v. SMHV — allpay.net (ALIPAY)
   (Asia T-26/10)
   2010/C 100/69
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Alibaba Group Holding Limited (Grand Cayman, Caymansaaret) (edustaja: asianajaja M. Graf)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: allpay.net.Limited (Hereford, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 5.11.2009 asiassa R 1790/2008-1 tekemä päätös on kumottava sikäli kuin valitus hylättiin ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ALIPAY luokkiin 9, 35, 36, 38 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: sanamerkin ALLPAY yhteisön tavaramerkkirekisteröinti luokkiin 9, 36, 40 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten; sanamerkin ALLPAY.NET tavaramerkkirekisteröinti Yhdistyneessä kuningaskunnassa luokkiin 9, 16, 36, 38 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten; sanan ALLPAY sisältävien tiettyjen sanamerkkien tavaramerkkirekisteröinti Yhdistyneessä kuningaskunnassa luokkiin 9, 36, 40 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten; elinkeinotoiminnassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa käytetyt sanan ALLPAY sisältävät rekisteröimättömät aikaisemmat tavaramerkit tai merkit

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen kaikkien kyseessä olevien tavaroiden ja palvelujen osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen osittainen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan (josta on tullut neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) rikkominen, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että asianomaisten tavaramerkkien välillä oli sekaannusvaara.


title: Asia T-75/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.12.2014 – Boehringer Ingelheim Pharma v. SMHV – Nepentes Pharma (Momarid) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Sanamerkin Momarid rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi koskeva hakemus — Aiempi yhteisön sanamerkki LONARID — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Kohdeyleisö — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla)

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.12.2014 – Boehringer Ingelheim Pharma v. SMHV – Nepentes Pharma (Momarid)
   (Asia T-75/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Sanamerkin Momarid rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi koskeva hakemus - Aiempi yhteisön sanamerkki LONARID - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Kohdeyleisö - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla))
   (2015/C 026/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG (Ingelheim, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat V. von Bomhard ja D. Slopek, sitten V. von Bomhard)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: L. Rampini)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Nepentes Pharma sp. z o.o. (Varsova, Puola) (edustajat: asianajajat C. Bercial Arias, K. Dimidjian-Lecompte ja C. Casalonga)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 28.11.2012 asiassa R 2292/2011-4 tekemästä päätöksestä, joka liittyy Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG:n ja Nepentes S.A:n väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 28.11.2012 tekemä päätös (asia R 2292/2011-4) kumotaan siltä osin kuin se koskee ”kemikaaleja farmaseuttisiin tarkoituksiin”.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 101, 6.4.2013.


title: Asia C-504/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 24.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2006/70/EY — Virkamiehet ja poliittiset toimijat — Rahanpesu — Puutteellinen täytäntöönpano)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/14

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 24.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-504/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2006/70/EY - Virkamiehet ja poliittiset toimijat - Rahanpesu - Puutteellinen täytäntöönpano)
   2009/C 282/25
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Dejmek ja E. Adsera Ribera)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: J. López-Medel Bascones)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä poliittisesti vaikutusvaltaisen henkilön määritelmän sekä yksinkertaistettuja asiakkaan tuntemismenettelyjä sekä satunnaisesti tai hyvin rajoitetusti harjoitetun rahoitustoiminnan perusteella myönnettyjä poikkeuksia koskevien teknisten perusteiden osalta 1.8.2006 annetun komission direktiivin 2006/70/EY (EUVL L 214, s. 29) noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ei ole toteutettu määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä poliittisesti vaikutusvaltaisen henkilön määritelmän sekä yksinkertaistettuja asiakkaan tuntemismenettelyjä sekä satunnaisesti tai hyvin rajoitetusti harjoitetun rahoitustoiminnan perusteella myönnettyjä poikkeuksia koskevien teknisten perusteiden osalta 1.8.2006 annetun komission direktiivin 2006/70/EY 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 6, 10.1.2009.


title: Bayerische Landessozialgerichtin 2.2.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Maria Martinez Sala vastaan Freistaat Bayern (Asia C-85/96)

text:
18.5.96              \_Pl                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 145/3
Hessisches Finanzgerichtin 7.3.1996 tekemällään pää                 1 ) vahvistetaan ne perusteet, joiden mukaan voidaan
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Quelle                    yksilöidä ne yksityiset henkilöt tai järjestöt, joilla on
Schickedanz AG und Co . vastaan Oberfinanzdirektion                       laillinen etu suojella kuluttajia, ja
                            Frankfurt/M.
                          ( Asia C-80/96 )                           2 ) annetaan mainituille yksityisille henkilöille ja järjestöille
                                                                          mahdollisuus saattaa asia käsiteltäväksi tuomioistui
                            ( 96/C 145/04 )
                                                                          messa tai toimivaltaisessa viranomaisessa, jotka voivat
                                                                          päättää , ovatko yleiseen käyttöön laaditut sopimuseh
                                                                          dot luonteeltaan kohtuuttomia ?
Hessisches Finanzgericht on pyytänyt 7.3.1996 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio
istuimen kirjaamoon 18.3.199 6 , Euroopan yhteisöjen                 (>) EYVL N:o L 95 , 21.4.1993 , s . 29
tuomioistuimelta asiassa Quelle Schickedanz AG und Co .
vastaan Oberfinanzdirektion Frankfurt/M . ennakkoratkai
sua seuraaviin kysymyksiin :
a ) Onko tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistetyssä
     nimikkeistössä 28 päivänä heinäkuuta 1994 annetun
     komission asetuksen ( EY ) N:o 1966/94 ( EYVL N:o               Corte Suprema di Cassazionen (I riita-asiain jaosto )
     L 198 , 30.7.1994 , s . 103 ) liitteen 6 kohdassa määrätty      4.12.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat
     vähittäismyyntiin tarkoitetun rintaliivien ja alushousu        kaisupyyntö riita-asiassa 1 ) Provincia autonoma di Trento
     jen yhdistelmän luokittelu pätevä ottaen huomioon, että         j a 2 ) Ufficio del medico provinciale di Trento vastaan
     yhdistetyn nimikkeistön yleisten tulkintasääntöjen 3                            "DEGA " di Depretto Gino Snc.
     kohdan b alakohdan mukaan eri tavaroista kokoonpan                                     ( Asia C-83/96 )
     nut tavarat luokitellaan yksittäisesti ?                                                  ( 96/C 145/06 )
b ) Jos kysymykseen a vastataan kieltävästi :                        Corte Suprema di Cassazione (I riita-asiain jaosto ) on
                                                                     pyytänyt 4.12.1 995 tekemällään päätöksellä, joka on saa
     Kuuluuko vähittäismyyntiin tarkoitettu neulosta ole            punut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
     vien rintaliivien ja neulosta olevien alushousujen yhdis        18.3.1996 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta riita
     telmä CN-koodiin 6212 10 00 , koska rintaliivejä on             asiassa 1 ) Provincia autonoma di Trento ja 2 ) Ufficio del
     pidettävä yleisten tulkintasääntöjen 3 kohdan b alakoh         medico provinciale di Trento vastaan " DEGA " di Depretto
     dan mukaan tarvarana , joka antaa yhdistelmän                   Gino Snc . ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen :
     muodostaville tavaroille niille olennaisen luonteen ?
                                                                     Onko kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkei
                                                                     den merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsen
                                                                     valtioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulu
                                                                     kuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/1 12/ETY (^ 3
                                                                     artiklan 1 kohdan 6 alakohtaa tulkittava siten, että siinä
                                                                     käytetyn ilmaisun " yhteisöön sijoittautuneen " on katsot
                                                                     tava viittaavan ainoastaan myyjään, voi voiko se viitata
High Court of Justice, Queen's Bench Divisionin 28.2.1996            myös valmistajaan ja/tai pakkaajaan, jos yhteisöön sijoit
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö               tautunutta myyjää ei ole ? Onko tässä säännöksessä siis
 asiassa The Queen vastaan Secretary of State for Trade and           katsottava edellytettävän, että valmistaja ja/tai pakkaaja on
Industry, ex parte: 1 ) Consumers' Association; 2 ) Which (?)         sijoittautunut yhteisöön, jos yhteisöön sijoittautunutta
                                   Ltd                                myyjää ei ole ?
                           ( Asia C-82/96 )
                                                                      (') EYVL N:o L 33 , 8.2.1979 , s . 1
                             ( 96/C 145/05 )
 High Court of Justice, Queen's Bench Division on pyytänyt
 28.2.1996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
 Euroopan       yhteisöjen tuomioistuimen            kirjaamoon
 15.3.1996 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
 The Queen vastaan Secretary of State for Trade and                   Bayerische Landessozialgerichtin 2.2.1996 tekemällään
 Industry, ex parte : 1 ) Consumers' Association; 2 ) Which (?)       päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Maria
 Ltd ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin :                                   Martinez Sala vastaan Freistaat Bayern
                                                                                ( Asia C-85/96 )
                                                                                ( 96/C 145/07 )
 Velvoitetaanko        kuluttajasopimusten       kohtuuttomista
 ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvoston
 direktiivin 93/13/ETY (') 7 artiklan 2 kohdassa jäsenvaltiot         Bayerische Landessozialgericht ( 9 , jaosto ) pyytää 2.2.1996
 varmistamaan, että kansallisessa lainsäädännössä                     tekemällään, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa
 ---pagebreak--- N:o C 145/4              FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                          18.5.96
moon 20.3.1996 saapuneella päätöksellään Euroopan                         menettelystä annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Ma                  3030/93 liitteiden I, II, III, V, VI, VII, VIII, IX ja XI
ria Martinez Sala vastaan Freistaat Bayern seuraaviin                     muuttamisesta 20 päivänä joulukuuta 1 995 annetun
kysymyksiin:                                                              komission asetuksen ( EY ) N:o 3053/95 ( J ) käsin tehtyjä
                                                                          tuotteita ja kansantaidetuotteita koskevan liitteen V;
    I. Oliko Saksassa asuva Espanjan kansalainen, joka oli
        muutamin keskeytyksin työssä vuoteen 1986 saakka ja           — velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
        sai myöhemmin sosiaaliavustusta liittovaltion sosiaali           oikeudenkäyntikulut.
        avustusta koskevan lain Bundessozialhilfegesetzin
        ( BSHG ) perusteella lukuun ottamatta lyhyttä työsken
        telyjaksoa vuonna 1989 , vuonna 1993 edelleen asetuk
        sen ( ETY ) N:o 1612/68 ( ! ) 7 artiklan 2 kohdassa tai       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
        asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 (2 ) 2 artiklassa, luettuna
        yhdessä 1 artiklan kanssa, tarkoitettu työntekijä ?           — Asetuksella ( EY ) N:o 3053/95 säädettyjen muutosten
                                                                          taannehtivuuden perustelujen puuttuminen: Asetuksen
  II . Onko kasvatusrahan ja -loman myöntämistä koske                    kuudenteentoista perustelukappaleeseen, jossa viitataan
        vassa kansallisessa laissa Gesetz tiber die Gewâhr               Intian kanssa tehtyyn järjestelyyn ja jolla tarkoitetaan
        ung von Erziehungsgeld und Erziehungsurlaubissa                   määrällisten rajoitusten poistamista Intiasta peräisin
        ( BErzGG ) tarkoitettu kasvatusraha asetuksen ( ETY )             olevien tiettyjen käsin tehtyjen tuotteiden ja kansantai
        N:o 1408/71 4 artiklan 1 kohdan h alakohdassa                     detuotteiden osalta, ei sisälly mitään seikkoja, jotka
        tarkoitettu perhe-etuus, johon Saksassa asuvalla                  voisivat olla perusteena asetuksen ( ETY ) N:o 3030/93
        Espanjan kansalaisella on asetuksen ( ETY) N:o 1408/              liitteen VI muutoksen taannehtiville vaikutuksille . Ei
        71 3 artiklan 1 kohdan perusteella samanlainen oikeus             voida edes olettaa, että perustelut liittyisivät järjestelyn
        kuin Saksan kansalaisella ?                                       voimaantuloon, koska kyseinen järjestely ei ollut
                                                                          voimassa vielä 1.1.1995 eikä 20.12.1995 ( jolloin komis
                                                                          sio hyväksyi asetuksen ).
III . Onko BErzGG:n perusteella myönnettävä kasvatus
        raha asetuksen ( ETY ) N:o 1612/68 7 artiklan 2
        kohdassa tarkoitettu sosiaalinen etu ?                            Intialaisten käsin tehtyjen tuotteiden tuonnin taanneh
                                                                         tivaa vapauttamista vaatteiden osalta ei voida kohtuu
IV. Onko BErzGG:ssä säädetty edellytys yhteisön oikeu                    della pitää sellaisena toimenpiteenä , joka alan taloudel
        den mukainen, jos sen mukaan toisen jäsenvaltion                  listen toimijoiden olisi pitänyt kyetä ennakoimaan; sillä
        kansalaisella on oltava muodollinen oleskelulupa, jotta           loukataan taloudellisten toimijoiden perusteltua luotta
        hänelle voitaisiin myöntää kasvatusraha, vaikka hän              musta ja oikeusvarmuuden periaatetta, joten kyseinen
        oleskelee laillisesti Saksassa ?                                 toimenpide on sen vuoksi lainvastainen. Huomatta
                                                                          koon, että koska järjestelyn tekemistä koskevassa neu
                                                                         voston päätöksessä ei määrätä sen taannehtivasta sovel
(') EYVL N:o L 257, s. 2                                                 tamisesta, asetuksen ( EY ) N:o 3053/95 2 artiklan ja
( 2 ) EYVL N:o L 149 , s. 2
                                                                          liitteen VI mukaisella taannehtivuudella ja ennakoivalla
                                                                          soveltamisella ei ole mitään nimenomaista oikeudellista
                                                                         perustaa .
                                                                      — Asetuksen (ETY ) N:o 3030/93 19 artiklan rikkominen:
                                                                         Toimivalta tehdä muutoksia asetuksen ( ETY) N:o 3030/
                                                                          93 liitteisiin edellyttää kolmansien maiden kanssa teh
Portugalin tasavallan 21.3.1996 Euroopan yhteisöjen                      tyjä edeltäviä sopimuksia , kun taas osittain riidanalaista
                komissiota vastaan nostama kanne                         asetusta hyväksyttäessä tilanne ei ollut tällainen Intian
                            ( Asia C-89/96 )
                                                                          kanssa tehdyn esisopimuksen osalta . Komissio on
                                                                         vastuussa siitä vakavasta lainvastaisuudesta, joka liittyy
                              ( 96/C 145/08 )                            siihen, että asetuksen ( EY ) N:o 3053/95 perusteluissa
                                                                         viitattiin järjestelyyn, jota yhteisö ei ollut vielä hyväksy
                                                                          nyt, ja siihen, että Intiasta peräisin olevien käsin tehtyjen
Portugalin tasavalta on nostanut 21.3.1996 Euroopan                      tuotteiden tuontiin sovellettavaa järjestelmää muutet
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                  tiin, ja tämä lainvastaisuus on erityisen moitittava siitä
komissiota vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Dr. Luis                    syystä, ettei neuvosto ollut antanut esitystä EY:n ja
Fernandes ja asianajaja Maria Luisa Duarte ja prosessi                  Intian välisen järjestelyn väliaikaista soveltamista kos
osoite Luxemburgissa Portugalin suurlähetystö, 33 , allée                kevaksi päätökseksi .
Scheffer .
                                                                      (M EYVL N:o L 323 , 30.12.1995 , s. 1
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
— kumoaa tiettyjen kolmansista maista peräisin olevien
      tekstiilituotteiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä


title: Asia T-433/03: Gibtelecom Limitedin 24.12.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
6.3.2004                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 59/29
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   sesti kieltäytyessään tekemästä kantajan kanssa rajat ylittävää
                                                                      roaming-sopimusta (GSM). Kantaja muutti myöhemmin kysei-
                                                                      sen kantelun EY 86 artiklan, luettuna yhdessä EY 82 artiklan,
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen annettua tuomio
                                                                      EY 49 artiklan ja EY 12 artiklan kanssa, mukaiseksi kanteluksi
asiassa T-17/95 (1), komissio muutti palvelukseenoton yhtey-
                                                                      Espanjaa vastaan, ja kyseisessä kantelussa väitettiin, että Telefo-
dessä sovellettavia palkkaluokkaan nimittämisen ja palkkata-
                                                                      nica toimii niiden ohjeiden mukaisesti, jotka se on saanut
son määrittämisen kriteerejä koskevia sääntöjä, minkä johdosta
                                                                      Espanjan hallitukselta, joka vaatii itselleen ylintä valtaa Gibral-
komission virkamiehille avautui mahdollisuus vaatia heidän
                                                                      tarilla.
palvelukseentulonsa yhteydessä tehdyn palkkaluokkaan luokit-
telun korjaamista. Riidanalaisella päätöksellä komissio vahvisti
kantajan palvelukseenottamisen yhteydessä tehdyn luokittelun
palkkaluokkaan A7 ja hylkäsi näin ollen kantajan esittämän            Kanteensa tueksi kantaja vetoaa useisiin väitettyihin ilmeisiin
vaatimuksen hänen uudelleenluokittelustaan.                           arviointivirheisiin riidanalaisessa päätöksessä. Kantajan mu-
                                                                      kaan komissio erehtyi katsoessaan, että Telefonica ei ole
                                                                      julkinen yritys tai että sillä on EY 86 artiklassa tarkoitettuja
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että riidanalainen            erityisoikeuksia. Kantaja väittää edelleen, että Telefonica on
päätös jätettiin perustelematta, että on tapahtunut ilmeinen          määräävässä asemassa ja että sillä seikalla, että kantajan kanssa
arviointivirhe ja että kantajan, jonka uudelleenluokittelua           on kieltäydytty tekemästä sopimusta, on tuntuva vaikutus
koskeva vaatimus hylättiin, ja muiden virkamiesten, joiden            kauppaan ja kilpailuun. Tämän saman kanneperusteen osalta
työkokemus on vähäisempi kuin kantajan, mutta jotka kuiten-           kantaja väittää, että komission arvio, jonka mukaan kuluttajat
kin luokiteltiin uudelleen kantajan palkkaluokkaan korkeam-           Gibraltarilla pääsevät käyttämään matkaviestintäpalveluita Es-
paan palkkaluokkaan, välillä on tapahtunut syrjintää.                 panjassa, on ilmeisen virheellinen, ja että ei ole olemassa
                                                                      asianmukaista vaihtoehtoa komission puuttumiselle asiaan.
(1) Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
    tuomio 5.10.1995, EYVL C 315, 25.11.1995, s. 14.
                                                                      Kantaja esittää useita menettelyllisiä ja hallinnollisia perusteita
                                                                      päätöksen kumoamiselle viitaten tältä osin perustelujen riittä-
                                                                      mättömyyteen sekä luottamuksensuojan loukkaamiseen kanta-
                                                                      jan osalta; kyse on luottamuksesta, joka väitetysti syntyi
                                                                      komission kolmen jäsenen Espanjalle ja Yhdistyneelle kunin-
Gibtelecom Limitedin 24.12.2003 Euroopan yhteisöjen                   gaskunnalle 7.6.2000 lähettämän sellaisen kirjeen johdosta,
              komissiota vastaan nostama kanne                        jossa kyseisiä valtioita pyydettiin muun muassa etsimään
                                                                      ratkaisu roaming-sopimusta koskevaan kanteluun. Kantaja
                                                                      väittää edelleen saman kanneperusteen osalta, että komissio ei
                          (Asia T-433/03)                             ole toiminut puolueettomasti ja että se on loukannut periaatet-
                                                                      ta, jonka mukaan sen on ryhdyttävä toimiin kohtuullisen ajan
                           (2004/C 59/46)                             kuluessa.
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Gibtelecom Limited, kotipaikka Gibraltar, on nostanut
24.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajina ovat barrister M. Llamas ja
solicitor B. O’Connor.                                                Gibtelecom Limitedin 24.12.2003 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (Asia T-434/03)
–     kumoaa 17.10.2003 tehdyn komission päätöksen, jolla
      on hylätty Gibtelecomin EY 86 artiklan, luettuna yhdessä
      EY 82 artiklan kanssa, nojalla tekemä kantelu                                             (2004/C 59/47)
–     velvoittaa komission korvaamaan Gibtelecomin oikeu-
      denkäyntikulut.                                                                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Gibtelecom Limited, kotipaikka Gibraltar, on nostanut
Riitautetulla päätöksellään komissio hylkäsi kantajan                 24.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
14.5.1996 tekemän kantelun, jossa väitettiin, että espanjalai-        tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
nen televiestintäoperaattori Telefonica SA oli usealla tavalla        vastaan. Kantajan edustajina ovat barrister M. Llamas ja
käyttänyt väärin määräävää asemaansa EY 82 artiklan vastai-           solicitor B. O’Connor.


title: Asia C-125/13: Kanne 14.3.2013 — Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/21

         Kanne 14.3.2013 — Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-125/13)
   2013/C 156/33
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Banks, A. Bouquet ja A. Szmytkowska)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Turskakantoja ja turskakantoja hyödyntävää kalastustoimintaa koskevan pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta 19.12.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1243/2012 (1) on kumottava

               —

               kumotun neuvoston asetuksen vaikutukset on pysytettävä kohtuullisen ajan tuomion jälkeen eli enintään yhden täyden kalenterivuoden alkaen tuomion jälkeisen vuoden tammikuun ensimmäisestä päivästä ja

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tällä kanteella komissio vaatii unionin tuomioistuinta kumoamaan turskakantoja ja turskakantoja hyödyntävää kalastustoimintaa koskevan pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta 19.12.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1243/2012 pysyttäen kuitenkin tämän asetuksen oikeusvaikutukset kohtuullisen ajan tässä asiassa annettavan tuomion jälkeen eli enintään yhden täyden kalenterivuoden alkaen tuomion jälkeisen tammikuun ensimmäisestä päivästä.
   Komission kanteella on seuraavat kolme kanneperustetta:

               a)

               Ensimmäisessä kanneperusteessaan, joka koskee oikeudellista virhettä riidanalaisen asetuksen oikeusperustassa (SEUT 43 artiklan 2 kohdan rikkominen), komissio väittää, että neuvosto teki virheen jakaessaan komission ehdotuksen ja hyväksyessään sen osittain SEUT 43 artiklan 3 kohdan nojalla, koska asetuksen olisi pitänyt perustua kokonaisuudessaan, kuten komissio oli ehdottanut, SEUT 43 artiklan 2 kohtaan. Riidanalainen asetus sisältää säännöksiä, jotka eivät kuulu 43 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan; tämä määräys voi tarjota perustan vain kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyville toimenpiteille.

               b)

               Toisessa kanneperusteessa, joka koskee ensin mainitusta oikeudellisesta virheestä johtuvaa oikeudellista virhettä siltä osin kuin kyse on päätöksentekomenettelystä ja Euroopan parlamentin institutionaalisista oikeuksista osallistua tavalliseen lainsäätämisjärjestykseen sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitean institutionaalisista oikeuksista tulla asianmukaisesti kuulluksi (SEUT 294 artiklan ja SEUT 43 artiklan 2 kohdan rikkominen), komissio väittää, että neuvosto hyväksyi kyseessä olevan ehdotuksen osittain yksinään eikä Euroopan parlamentti osallistunut sen hyväksymiseen kuten se olisi siihen osallistunut tavallisessa lainsäätämisjärjestyksessä, eikä Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa kuultu asianmukaisesti.

               c)

               Lopuksi kolmannessa kanneperusteessa, joka koskee riidanalaisen asetuksen antamista ilman komission ehdotusta tai komission ehdotuksen luonteen perustavanlaatuista muutosta (ranskaksi dénaturation) (SEU 17 artiklan ja SEUT 43 artiklan 3 kohdan rikkominen), komissio toteaa, että se, että neuvosto jakoi ehdotuksen, ja tästä johtuva muutos osassa sen oikeusperustaa on johtanut perustavanlaatuiseen muutokseen komission ehdotuksen luonteessa, mikä on vastoin komission yksinomaista aloiteoikeutta.

      (1)  EUVL L 352, s. 10


title: Asia T-386/13: Kanne 29.7.2013 — Kėdainių rajono Okainių ŽŪB ym. v. neuvosto ja komissio

text:
               26.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/27

         Kanne 29.7.2013 — Kėdainių rajono Okainių ŽŪB ym. v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-386/13)
   2013/C 313/52
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Asianosaiset

      Kantaja: Kėdainių rajono Okainių ŽŪB (Kėdainiain kunnallispiiri, Liettua) ja 134 muuta (edustaja: asianajaja I. Vėgėlės)

      Vastaajat: Euroopan komissio ja Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kantajien kanteen tutkittavaksi

               —

               SEUT 263 artiklan nojalla kumoamaan luvan myöntämisestä Liettuassa vuonna 2012 maksettaville täydentäville kansallisille suorille tuille 2.7.2012 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen C(2012) 4391 final (annettu tiedoksi tunnuksella C(2012) 4391)

               —

               toteamaan SEUT 277 artiklan nojalla, ettei asetuksen N:o 73/2009 132 artiklan, joka koskee täydentäviä kansallisia suoria tukia ja suoria tukia, 2 kohdan viimeistä alakohtaa, jonka mukaan ”suoran tuen kokonaismäärä, joka viljelijälle voidaan asianomaisen suoran tuen järjestelmän mukaisesti myöntää uusissa jäsenvaltioissa liittymisen jälkeen, kaikki täydentävät kansalliset suorat tuet mukaan luettuina, ei saa olla suurempi kuin suoran tuen määrä, johon kyseinen viljelijä olisi oikeutettu muihin jäsenvaltioihin kuin uusiin jäsenvaltioihin tuolloin sovellettavassa vastaavassa suorien tukien järjestelmässä vuodesta 2012 ottaen huomioon 7 artiklan sekä 10 artiklan soveltaminen”, voida soveltaa

               —

               toteamaan SEUT 277 artiklan nojalla, ettei asetuksen N:o 73/2009 10 artiklan, jossa säädetään tuen mukauttamista koskevista erityissäännöistä uusissa jäsenvaltioissa, 1 kohdan säännöstä ”kun otetaan huomioon 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti sovellettavat vähennykset” voida soveltaa

               —

               velvoittamaan vastaajat korvaamaan kaikki kantajille aiheutuvat oikeudenkäyntikulut, joista unionin tuomioistuimelle esitetään myöhemmin näyttö.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Komission täytäntöönpanopäätös C(2012) 4391 final on perustelematon ja perusteeton
               Komission täytäntöönpanopäätös C(2012) 4391 final on kantajien mukaan perustelematon ja perusteeton, koska mitkään tiedot eivät vahvista, että suorien tukien taso Euroopan unionin uusissa ja vanhoissa jäsenvaltioissa olisi vuonna 2012 ollut yhdenmukainen (tasattu).

               2)

               Suorien tukien taso Liettuan tasavallassa ei vastaa liittymissopimuksessa sovittua tasoa eikä suorien tukien tasoa vanhoissa jäsenvaltioissa
               Suorien tukien taso Liettuan tasavallassa ei kantajien mukaan vastaa 23.9.2003 päivätyssä liittymissopimuksessa sovittua tasoa. Liittymissopimuksen vastaisesti 22.3.2004 annetulla asetuksella N:o 583/2004 muutettiin uusia jäsenvaltioita koskevista kansallisten maataloustukien enimmäismäärästä annettua asetusta N:o 1782/2003 (asetuksen N:o 1782/2003 71 c artikla ja liite VIII).
               Vuonna 2012 suorien tukien prosentti ei Liettuan tasavallassa vastannut suorien tukien tasoa Euroopan unionin vanhoissa jäsenvaltioissa, sillä vanhoissa jäsenvaltioissa mukautusta sovelletaan ainoastaan yli 5 000 EUR:n määriin, mikä tarkoittaa, ettei kaikkia vanhojen jäsenvaltioiden viljelijöiden saamia suoria tukia mukauteta (alenneta) 10 prosentilla vaan mukauttaminen koskee ainoastaan 5 000 EUR:n ylittäviä tukia. Niinpä on perusteetonta ja lainvastaista todeta, että vuonna 2012 suorien tukien taso olisi vanhoissa jäsenvaltioissa ollut 90 prosenttia (100 prosenttia vähennettynä 10 prosentin mukautuksella). Kantajien mukaan suorien tukien taso vanhoissa jäsenvaltioissa on 90:ntä prosenttia korkeampi, koska osaa määristä — niitä, jotka eivät ylitä 5 000 EUR:a — ei mukauteta.

               3)

               Suorien tukien määrät Liettuan tasavallassa ja vanhoissa jäsenvaltioissa poikkeavat toisistaan
               Liettuan viljelijöille Euroopan unionin talousarviosta tosiasiallisesti maksettujen suorien tukien määrä on kantajien mukaan pienimpien joukossa jääden alle puoleen vanhoissa jäsenvaltioissa saaduista tuista huolimatta niissä tehdyistä 10 prosentin mukautuksista.

               4)

               Asetuksen N:o 73/2009 10 artiklan 1 kohta ja 132 artiklan 2 kohdan viimeinen alakohta sekä kyseisen alakohdan nojalla 2.7.2012 annettu komission täytäntöönpanoasetus K(2012) 4391 lopullinen ovat liittymissopimuksen vastaisia
               Liittymissopimuksessa ei kantajien mukaan ole määräyksiä käyttöön otettujen suorien tukien mukauttamisesta ja/tai täydentävien kansallisten suorien tukien alentamisesta Liettuassa.
               Asetuksen N:o 73/2009 2 luvussa olevan 10 artiklan 1 kohdan säännös ”kun otetaan huomioon 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti sovellettavat vähennykset” on kantajien mukaan liittymissopimuksen vastainen, koska kyseisellä säännöksellä kiihdytetään oletettua suorien tukien tasaamista uusien ja vanhojen jäsenvaltioiden välillä.
               Kantajien mukaan asetuksen N:o 73/2009 132 artiklan 2 kohdan osa ”vuodesta 2012 ottaen huomioon 7 artiklan sekä 10 artiklan soveltaminen”, jossa säädetään suorien tukien tason oletetusta tasaamista vanhoissa ja uusissa jäsenvaltioissa vuonna 2012, on liittymissopimuksen vastainen, koska siinä määritetään tietty vuosi (2012), jolloin saatavan tuen taso oletetaan tasatuksi.
               Asetuksen N:o 73/2009 132 artiklan 2 kohdassa ilmaisu ”määrä” korvattiin kantajien mukaan liittymissopimuksen vastaisesti ”tasoksi”, joka ilmennä tosiasiallisesti saatua tukea vaan oletetun prosenttiosuuden.
               Kantajien mukaan on lainvastaista verrata suoria tukia vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden välillä vertaamalla vanhojen jäsenvaltioiden saamia tukia (100 prosenttia vähennettynä mukautuksella) uusissa jäsenvaltioissa saatuihin tukiin, jotka myönnetään liittymissopimuksessa tuen käyttöönottoa varten määritetyn prosenttiosuuden perusteella.

               5)

               Yhteiselle maatalouspolitiikalle vahvistettuja tavoitteita on loukattu riidanalaisilla lainsäädäntötoimilla
               Liittymissopimuksen mukaan maataloustuki uusissa jäsenvaltioissa lasketaan viitesadon ja perusalan perusteella. Vuonna 2012 viitesato ja perusala muuttuivat Liettuassa huomattavasti, joten sovellettu mukautus ja täydentävien kansallisten tukien alentaminen ovat itsessään ristiriidassa yhteisön maatalouspolitiikan tavoitteiden, erityisesti maatalouden tuottavuuden lisäämistä koskevan tavoitteen kanssa.