title: Yhdistetyt asiat C-47/17 ja C-48/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt rechtbank Den Haag, Haarlemin istuntopaikka – Alankomaat) – X (C-47/17) ja X (C-48/17) v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (EU) N:o 604/2013 — ja asetus (EY) N:o 1560/2003 — Kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen — Määrittämisen perusteet ja menettelyt — Turvapaikanhakijan vastaanottoa tai takaisinottoa koskeva pyyntö — Pyynnön saaneen jäsenvaltion kieltävä vastaus — Uudelleenkäsittelypyyntö — Asetuksen N:o 1560/2003 5 artiklan 2 kohta — Vastaamiselle asetettu määräaika — Päättyminen — Vaikutukset)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/7

      Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt rechtbank Den Haag, Haarlemin istuntopaikka – Alankomaat) – X (C-47/17) ja X (C-48/17) v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
      (Yhdistetyt asiat C-47/17 ja C-48/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EU) N:o 604/2013 - ja asetus (EY) N:o 1560/2003 - Kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen - Määrittämisen perusteet ja menettelyt - Turvapaikanhakijan vastaanottoa tai takaisinottoa koskeva pyyntö - Pyynnön saaneen jäsenvaltion kieltävä vastaus - Uudelleenkäsittelypyyntö - Asetuksen N:o 1560/2003 5 artiklan 2 kohta - Vastaamiselle asetettu määräaika - Päättyminen - Vaikutukset))
      (2019/C 16/08)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Rechtbank Den Haag, Haarlemin istuntopaikka

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: X (C-47/17) ja X (C-48/17)

         Vastaaja: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Tuomiolauselma

      Niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 343/2003 soveltamista koskevista säännöistä 2.9.2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1560/2003, sellaisena kuin se on muutettuna 30.1.2014 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 118/2014, 5 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että menettelyssä, jossa määritetään, mikä jäsenvaltio on toimivaltainen käsittelemään kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen, jäsenvaltion, jolle on osoitettu vastaanotto- tai takaisinottopyyntö kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 21 tai 23 artiklan nojalla, joka on tarvittavat tarkistukset tehtyään vastannut pyyntöön kieltävästi viimeksi mainitun asetuksen 22 tai 25 artiklan mukaisessa määräajassa ja jolle tämän jälkeen on esitetty uudelleenkäsittelypyyntö mainitun 5 artiklan 2 kohdan nojalla, on pyrittävä lojaalin yhteistyön hengessä vastaamaan viimeksi mainittuun kahden viikon kuluessa.
      Jos pyynnön saanut jäsenvaltio ei vastaa mainittuun pyyntöön tässä kahden viikon määräajassa, uudelleenkäsittelyyn liittyvä lisämenettely on päättynyt lopullisesti, joten pyynnön esittäneen jäsenvaltion on mainitun määräajan umpeen kulumisesta lukien katsottava olevan vastuussa kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä, jollei sillä ole käytettävissään tarpeellista aikaa, jotta se voisi tehdä uuden vastaanotto- tai takaisinottopyynnön asetuksen N:o 604/2013 21 artiklan 1 kohdassa ja 23 artiklan 2 kohdassa tätä varten säädetyissä pakottavissa määräajoissa.

         (1)  EUVL C 112, 10.4.2017.


title: Asia T-454/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – ”Pro NGO!” v. komissio (Julkiset hankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Yksityisen tarkastajan tekemä tutkinta — OLAF:n tekemä tutkinta — Sääntöjenvastaisuuksien toteaminen — Komission päätös, joka koskee kantajalle määrättävää hallinnollista seuraamusta — Hankintamenettelyjen ja unionin yleisestä talousarviosta rahoitettujen avustusten myöntämismenettelyjen ulkopuolelle sulkeminen kuuden kuukauden ajaksi — Merkitseminen varhaishavainta- ja poissulkemisjärjestelmää koskevaan tietokantaan — Uusi peruste — Puolustautumisoikeus)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/42

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – ”Pro NGO!” v. komissio
      (Asia T-454/17) (1)

      ((Julkiset hankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Yksityisen tarkastajan tekemä tutkinta - OLAF:n tekemä tutkinta - Sääntöjenvastaisuuksien toteaminen - Komission päätös, joka koskee kantajalle määrättävää hallinnollista seuraamusta - Hankintamenettelyjen ja unionin yleisestä talousarviosta rahoitettujen avustusten myöntämismenettelyjen ulkopuolelle sulkeminen kuuden kuukauden ajaksi - Merkitseminen varhaishavainta- ja poissulkemisjärjestelmää koskevaan tietokantaan - Uusi peruste - Puolustautumisoikeus))
      (2019/C 16/51)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja:”Pro NGO!” (Non-Governmental-Organisations/Nicht-Regierungs-Organisationen) e.V. (Köln, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Scheid)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet:F. Dintilhac ja B.-R. Killmann)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan komission 16.5.2017 tekemä päätös hallinnollisesta seuraamuksesta, jolla kantaja on suljettu unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25.10.2012 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa N:o 966/2012 (EUVL 2012, L 298, s. 1) säädettyjen hankintamenettelyjen ja Euroopan unionin talousarviosta rahoitettujen avustusten myöntämismenettelyjen ulkopuolelle kuuden kuukauden ajaksi, sekä yhdenteentoista Euroopan kehitysrahastoon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 2.3.2015 annetussa neuvoston asetuksessa (EU) 2015/323 (EUVL 2015, L 58, s. 17) säädettyjen varojen myöntämismenettelyjen ulkopuolelle saman ajanjakson ajaksi

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  ”Pro NGO!” (Non-Governmental-Organisations/Nicht-Regierungs-Organisationen) e.V. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 330, 2.10.2017.


title: Asia T-639/18: Kanne 23.10.2018 – SGL Carbon v. komissio

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/51

      Kanne 23.10.2018 – SGL Carbon v. komissio
      (Asia T-639/18)
      (2019/C 16/62)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: SGL Carbon SE (Wiesbaden, Saksa) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi ja S Saez Moreno)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  ottamaan kanteen tutkittavaksi ja hyväksymään sen

                  —

                  velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajalle korvauksena vahingosta, joka on aiheutunut kantajalle välittömänä seurauksena aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1272/2008 muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniseen ja tieteelliseen kehitykseen 2.10.2013 annetun komission asetuksen (EU) N:o 944/2013 (EUVL 2013, L 261, s. 5) hyväksymisestä siltä osin kuin asetuksessa luokitellaan aine ”piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen” vaaraluokkiin Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410), ja jonka kokonaismääräksi arvioidaan 1 022 172,00 euroa taikka määrä, josta kantaja esittää tarkemman selvityksen oikeudenkäynnin aikana tai jonka unionin yleinen tuomioistuin vahvistaa

                  —

                  vaihtoehtoisesti määräämään ennen pääasian ratkaisua, että vastaajan on korvattava aiheutettu vahinko, ja velvoittamaan asianosaiset esittämään unionin yleiselle tuomioistuimelle kohtuullisessa ajassa määräyksen antamisesta numerotiedon asianosaisten kesken sovitun korvauksen määrästä tai sen varalta, etteivät asianosaiset pääse sovintoon, velvoittamaan asianosaiset esittämään unionin yleiselle tuomioistuimelle samassa määräajassa vaatimuksensa ja täsmälliset numerotiedot niiden tueksi

                  —

                  velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajalle viivästyskoron korkokannan mukaista hyvityskorkoa vahingon aiheutumisesta lähtien (eli lainvastaisen luokituksen voimaantulopäivästä tai vahingon ilmenemispäivästä lähtien)

                  —

                  velvoittamaan vastaajan maksamaan suoritettavalle rahamäärälle viivästyskorkoa 8 prosentin korkokannan tai unionin yleisen tuomioistuimen vahvistaman muun asianmukaisen korkokannan mukaan laskettuna unionin yleisen tuomioistuimen tuomion antopäivästä maksun tapahtumiseen asti

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka perustuu siihen, että vastaaja on aiheuttanut kantajalle vahinkoa komission asetuksen (EU) N:o 944/2013 (1), jossa aine ”piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen” luokitellaan vaaraluokkiin Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410), antamisen ja voimaantulon vuoksi. Unionin tuomioistuin hylkäsi 22.11.2017 Euroopan komission valituksen unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta, jolla asetus N:o 944/2013 oli osittain kumottu ilmeisen arviointivirheen vuoksi siltä osin kuin aine ”piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen” luokiteltiin vaaraluokkiin Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410). Kantajalle on aiheutunut kustannuksia lainvastaisen luokituksen soveltamisesta. Vastaaja on vastuussa näistä kustannuksista SEUT 268 ja SEUT 340 artiklan mukaan, koska vastaajan menettely on ollut lainvastaista siten, että se merkitsee riittävän ilmeistä oikeuden rikkomista, aiheutunut vahinko on tosiasiallinen ja varma ja vastaajan menettelyn ja siitä aiheutuneen vahingon välillä on olemassa suora syy-yhteys.

         (1)  Aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1272/2008 muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniseen ja tieteelliseen kehitykseen 2.10.2013 annettu komission asetus (EU) N:o 944/2013 (EUVL 2013, L 261, s. 5).


title: Asia C-288/17: Unionin tuomioistuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräys 19.9.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Fédération des fabricants de cigares, Coprova, E-Labo France ja Smakq développement v. Premier ministre ja Ministre des Affaires sociales et de la Santé, sekä muina osapuolina Société J. Cortès France, Scandinavian Tobacco Group France ja Villiger France

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/32

      Unionin tuomioistuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräys 19.9.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Fédération des fabricants de cigares, Coprova, E-Labo France ja Smakq développement v. Premier ministre ja Ministre des Affaires sociales et de la Santé, sekä muina osapuolina Société J. Cortès France, Scandinavian Tobacco Group France ja Villiger France
      (Asia C-288/17) (1)

      (2019/C 16/40)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 256, 7.8.2017.


title: Asia C-457/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Heiko Jonny Maniero v. Studienstiftung des deutschen Volkes eV (Ennakkoratkaisupyyntö — Rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumaton yhdenvertainen kohtelu — Direktiivi 2000/43/EY — 3 artiklan 1 kohdan g alakohta — Soveltamisala — Koulutuksen käsite — Ulkomailla toteutettavien tutkimus- tai opiskeluhankkeiden tukemiseen yksityisestä säätiöstä myönnetyt stipendit — 2 artiklan 2 kohdan b alakohta — Välillinen syrjintä — Kyseisten stipendien myöntämisen edellytyksenä on Saksassa on suoritettu ensimmäinen oikeustieteellinen valtiontutkinto (Erste Juristische Staatsprüfung))

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/20

      Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Heiko Jonny Maniero v. Studienstiftung des deutschen Volkes eV
      (Asia C-457/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumaton yhdenvertainen kohtelu - Direktiivi 2000/43/EY - 3 artiklan 1 kohdan g alakohta - Soveltamisala - Koulutuksen käsite - Ulkomailla toteutettavien tutkimus- tai opiskeluhankkeiden tukemiseen yksityisestä säätiöstä myönnetyt stipendit - 2 artiklan 2 kohdan b alakohta - Välillinen syrjintä - Kyseisten stipendien myöntämisen edellytyksenä on Saksassa on suoritettu ensimmäinen oikeustieteellinen valtiontutkinto (Erste Juristische Staatsprüfung)))
      (2019/C 16/24)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bundesgerichtshof

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Heiko Jonny Maniero

         Vastapuoli: Studienstiftung des deutschen Volkes eV

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta 29.6.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/43/EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohtaa on tulkittava siten, että se, että yksityinen säätiö myöntää stipendejä ulkomailla toteutettavien tutkimus- tai opiskeluhankkeiden tukemiseen, kuuluu kyseisessä säännöksessä tarkoitetun koulutuksen käsitteen alaan, kun myönnettyjen rahallisten etuuksien ja näihin sellaisiin tutkimus- tai opiskeluhankkeisiin osallistumisen, jotka itsessään kuuluvat saman koulutuksen käsitteen alaan, välillä on riittävän läheinen yhteys. Näin on etenkin silloin, kun kyseiset rahalliset etuudet liittyvät potentiaalisten hakijoiden tällaiseen tutkimus- tai opiskeluhankkeeseen osallistumiseen, kun niiden tavoitteena on poistaa kokonaan tai osittain tällaisen osallistumisen mahdolliset taloudelliset esteet ja kun niillä voidaan saavuttaa kyseinen tavoite.

                  2)

                  Direktiivin 2000/43 2 artiklan 2 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että se, että johonkin jäsenvaltioon sijoittautunut yksityinen säätiö myöntää stipendejä ulkomailla toteutettavien oikeustieteellisten tutkimus- ja opiskeluhankkeiden tukemiseen vain hakijoille, jotka ovat suorittaneet kyseisessä jäsenvaltiossa pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen oikeustieteellisen tutkinnon, ei merkitse kyseisessä säännöksessä tarkoitettua rotuun tai etniseen alkuperään perustuvaa välillistä syrjintää.

         (1)  EUVL C 347, 16.10.2017.


title: Asia T-643/18: Kanne 29.10.2018 – August Wolff v. EUIPO – Faes Farma (DermoFaes)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/52

      Kanne 29.10.2018 – August Wolff v. EUIPO – Faes Farma (DermoFaes)
      (Asia T-643/18)
      (2019/C 16/63)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Thünken)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Faes Farma, SA (Lamiaco-Leioa, Espanja)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

         Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin DermoFaes rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 15 069 289

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 14.6.2018 asiassa R 1842/2017-2 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen,

                  —

                  hyväksyy väitteen ja hylkää riidanalaisen hakemuksen, ja

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n ja tapauksen mukaan väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja EUIPO:ssa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

         Kanneperusteet

      Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-461/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – Brian Holohan ym. v. An Bord Pleanála (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Direktiivi 92/43/ETY — Luontotyyppien suojelu — Luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu — Tienrakennushanke — Ympäristövaikutusten asianmukainen arviointi — Perusteluvelvollisuuden laajuus — Direktiivi 2011/92/EU — Tiettyjen hankkeiden vaikutusten arviointi — Liitteessä IV oleva 3 kohta — 5 artiklan 3 kohdan d alakohta — Käsitteen ”tärkeimmät vaihtoehdot” ulottuvuus)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/21

      Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – Brian Holohan ym. v. An Bord Pleanála
      (Asia C-461/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Direktiivi 92/43/ETY - Luontotyyppien suojelu - Luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu - Tienrakennushanke - Ympäristövaikutusten asianmukainen arviointi - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Direktiivi 2011/92/EU - Tiettyjen hankkeiden vaikutusten arviointi - Liitteessä IV oleva 3 kohta - 5 artiklan 3 kohdan d alakohta - Käsitteen ”tärkeimmät vaihtoehdot” ulottuvuus))
      (2019/C 16/25)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      High Court

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Brian Holohan, Richard Guilfoyle, Noric Guilfoyle ja Liam Donegan

         Vastaaja: An Bord Pleanála

         Muu osapuoli: National Parks and Wildlife Service (NPWS)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että yhtäältä ”asianmukaisessa arvioinnissa” on luetteloitava kaikki elinympäristötyypit ja lajit, joita varten alue on suojeltu, ja toisaalta siinä on yksilöitävä sekä ehdotetun hankkeen vaikutukset alueella esiintyviin lajeihin, joita varten sitä ei ole lisätty luetteloon, että vaikutukset alueen ulkopuolella oleviin elinympäristötyyppeihin ja lajeihin ja tarkasteltava näitä vaikutuksia, sikäli kuin kyseiset vaikutukset ovat omiaan vaikuttamaan alueen suojelutavoitteisiin.

                  2)

                  Direktiivin 92/43 6 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että sen mukaan toimivaltainen viranomainen voi antaa luvan suunnitelmalle tai hankkeelle, jossa jätetään hankkeen toteuttajan myöhemmin vapaasti määritettäväksi tietyt rakentamisvaiheeseen liittyvät parametrit, joita ovat esimerkiksi rakennuskompleksin sijoituspaikka ja kuljetusreitit, vain siinä tapauksessa, että on varmaa, että luvassa vahvistetaan riittävän tiukat ehdot, joilla taataan se, että kyseisillä parametreilla ei vaikuteta alueen koskemattomuuteen.

                  3)

                  Direktiivin 92/43 6 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että kun toimivaltainen viranomainen hylkää tieteellisen asiantuntijalausunnon päätelmät, joissa suositellaan lisätietojen hankkimista, ”asianmukaisessa arvioinnissa” on esitettävä nimenomaiset ja yksityiskohtaiset perustelut, jotka ovat omiaan hälventämään kaiken perustellun tieteellisen epäilyn suunniteltujen töiden vaikutuksista asianomaiseen alueeseen.

                  4)

                  Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/92/EU 5 artiklan 1 ja 3 kohtaa sekä sen liitettä IV on tulkittava siten, että niissä velvoitetaan hankkeen toteuttaja esittämään tietoja, joissa tarkastellaan nimenomaisesti sen hankkeen merkittäviä vaikutuksia kaikkiin kyseisten säännösten mukaisesti esitetyssä selostuksessa yksilöityihin lajeihin.

                  5)

                  Direktiivin 2011/92 5 artiklan 3 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että hankkeen toteuttajan on toimitettava tiedot sekä hyväksytyn ratkaisun että kunkin hankkeen toteuttajan tutkiman tärkeimmän vaihtoehdon ympäristövaikutuksista sekä esitettävä valintansa syyt ottaen huomioon ainakin niiden ympäristövaikutukset jopa siinä tapauksessa, että tällainen vaihtoehto on hylätty varhaisessa vaiheessa.

         (1)  EUVL C 338, 9.10.2017.


title: Asia C-299/18: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 22.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Düsseldorf – Saksa) – Stefan Neldner v. Eurowings GmbH

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/32

      Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 22.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Düsseldorf – Saksa) – Stefan Neldner v. Eurowings GmbH
      (Asia C-299/18) (1)

      (2019/C 16/41)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 285, 13.8.2018.


title: Asia T-830/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.11.2018 – Szentes v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Palvelukseen ottaminen — Kilpailuilmoitus — Avoin kilpailu — Osallistumisedellytykset — Työkokemus — Valintalautakunnan päätös olla hyväksymättä hakijaa kilpailuun — Uudelleenkäsittelyä koskeva vaatimus — Lainvastaisuusväite — Perusteluvelvollisuus — Hakemukseen sisältyvien tietojen ottaminen huomioon vääristyneessä muodossa — Ilmeinen arviointivirhe — Kilpailuilmoituksen vastainen menettely)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/44

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.11.2018 – Szentes v. komissio
      (Asia T-830/17) (1)

      ((Henkilöstö - Virkamiehet - Palvelukseen ottaminen - Kilpailuilmoitus - Avoin kilpailu - Osallistumisedellytykset - Työkokemus - Valintalautakunnan päätös olla hyväksymättä hakijaa kilpailuun - Uudelleenkäsittelyä koskeva vaatimus - Lainvastaisuusväite - Perusteluvelvollisuus - Hakemukseen sisältyvien tietojen ottaminen huomioon vääristyneessä muodossa - Ilmeinen arviointivirhe - Kilpailuilmoituksen vastainen menettely))
      (2019/C 16/53)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Gyula Szentes (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Moyse)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Mihaylova ja B. Mongin)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jolla vaaditaan kumoamaan yhtäältä kilpailun EPSO/AD/330/16 – Ydinenergia-alan hallintovirkamiehet (AD 7) – valintalautakunnan puheenjohtajan 24.2.2017 tekemä päätös olla hyväksymättä kantajaa kilpailun seuraavaan vaiheeseen ja toisaalta tarpeellisilta osin Euroopan unionin henkilöstövalintatoimiston (EPSO) 29.9.2017 tekemä päätös hänen oikaisuvaatimuksensa hylkäämisestä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Gyula Szentes velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 63, 19.2.2018.


title: Asia T-81/19: Kanne 12.2.2019 – Apostolopoulou ja Apostolopoulou-Chrysanthaki v. komissio

text:
               25.3.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/49

      Kanne 12.2.2019 – Apostolopoulou ja Apostolopoulou-Chrysanthaki v. komissio
      (Asia T-81/19)
      (2019/C 112/60)
      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

         Asianosaiset

         Kantajat: Zoi Apostolopoulou ja Anastasia Apostolopoulou-Chrysanthaki (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja D. Gkouskos)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  yhdistämään käsiteltävän asian kantajien tähän asiaan liittyvään, 25.10.2018 nostamaan kanteeseen, joka on kirjattu numerolla T-721/2018

                  —

                  hyväksymään kanteen ja velvoittamaan vastaajat yhteisvastuullisesti maksamaan kummallekin kantajalle miljoonan sadantuhannen euron kokonaissumman, joka eritellään yksityiskohtaisesti kannekirjelmässä, korvauksena heille aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä, koska heidän persoonaansa on loukattu

                  —

                  velvoittamaan vastaajat pidättymään tulevaisuudessa kantajien persoonan loukkaamisesta

                  —

                  velvoittamaan ensimmäinen vastaaja palauttamaan kantajien maine ja kunnia antamallaan lausunnolla

                  —

                  velvoittamaan vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Tämä kanne on nostettu Euroopan komissiota ja Euroopan unionia vastaan. Koska viimeksi mainittua edustaa unionin tuomioistuimessa aina toimielin, jonka katsotaan olevan vastuussa riidanalaisesta toimesta tai toiminnasta, komissiota pidetään ainoana vastaajana tässä kanteessa.
      Kanteensa tueksi kantajat esittävät kolme perustetta.

                  1.

                  Ensimmäinen peruste, jonka mukaan asianosaisten velvollisuutta pysyä totuudessa ja näiden välisen yhdenvertaisuuden periaatetta, hyvän oikeudenhoidon perusperiaatetta ja asianosaisten oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin on loukattu.

                  2.

                  Toinen peruste, jonka mukaan kantajien ihmisarvoa ja persoonaa sekä hyvän hallinnon periaatetta on loukattu.

                  3.

                  Kolmas peruste, jonka mukaan laillisuusperiaatetta, vilpittömän mielen periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta on loukattu.


title: asia C-798/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 17.12.2018 — Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie) ym. v. Ministero dello Sviluppo Economico ja Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

text:
               1.4.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 122/6

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 17.12.2018 — Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie) ym. v. Ministero dello Sviluppo Economico ja Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA
      (asia C-798/18)
      (2019/C 122/07)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Pääasian asianosaiset

         Valittajat: Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie), Società Agricola N.B. Solar s.r.l., 3G s.r.l., AET s.r.l. Apparati Elettromeccanici e Telecomunicazioni, Società Agricola La Fontana s.s., Società Agricola Le Macchie di Sparapani Gabriele e C. s.s., Agricoltura Innovativa s.r.l. — Società Agricola, Società Agricola Agrilite s.r.l., Agrisolar Società Agricola s.r.l., Agrisun s.r.l., Società Agricola Agroenergia s.r.l., Alpi — Società Agricola s.s., Ambrasol 2 s.r.l., Ambrasol 3 s.r.l., Ambrasol 4 s.r.l., Ape Immobiliare s.r.l., Arizzi Fonderie S. Giorgio s.p.a., Artech s.r.l., ASP Solar Italia Alpha s.r.l. Società Agricola, Associazione Centro Servizi Pastorali Mons. Biglia, Aurora Group s.p.a., AVG s.r.l. Società Agricola, Tosi Sante, Cinesi Palmino, B&B Energia s.r.l., Bauexpert s.p.a., Belvedere Società Agricola a r.l., Biancolino Società Agricola a r.l., BMN Green Energy s.r.l., Brandoni Solare s.p.a., Brenta CRE s.r.l., Calipso s.r.l., Cappello s.r.l., Casale s.a.s. di CGS Energia s.p.a. & C. Società Agricola, Cavicchi Solar s.r.l., C.B. s.r.l., Ce.Ma.Co. s.r.l., Cedro s.r.l., Centro Risorse s.r.l., CGA s.r.l., Chiarano Green Power s.r.l., Chierese Pak s.r.l., C.L. Solar s.r.l., Colombo Bolla s.r.l., Comino Energia s.r.l., Corà Domenico & Figli s.p.a., Corfin Energy s.r.l., Corna s.r.l., Coronet s.p.a., Società Agricola Coste della Chiesa s.r.l., Ecoenergy 04 s.r.l., Elektrosolar s.r.l., Elettronica Cimone s.r.l., Energia Capoterra Società Agricola s.r.l., Energia e Impresa s.r.l., Società Agricola Energo di Buratti Enrico & C. s.s., Energy Gestion s.r.l., Energy Italia 3 s.r.l., Energy Italia 4 s.r.l., Energylife s.r.l., Energy Resources Pesaro 2 s.r.l., Enervis s.r.l., EQ Energia s.r.l., Esco Roma s.r.l., E-Solar s.r.l., E. Sole s.r.l., Euroline 2 s.r.l., Eurosun Tarquinia s.r.l., Fratelli Dalle Crode s.p.a., Fratelli Raviola s.r.l., Falmec s.p.a., Fiere di Parma s.p.a., Flash Energy s.r.l., Fotoeos s.r.l., Fotosfera s.r.l., Fotosintesi 1 s.r.l., Fotosintesi 2 s.r.l., Fotosintesi 6 s.r.l., Fotovoltaica s.r.l., Fresia Energie s.r.l., Giuseppe Ciccaglione, Generali PIO s.p.a., Gi.Gi.Emme di Caramello Marta e C. s.a.s., Gifa s.r.l., G.P.B. Energia s.r.l., Green Energy Ambiente e Tecnologie s.r.l., Green Land di Giuseppe Ciccaglione s.s. agricola, Green Power 2010 s.r.l., Happy Island Società Agricola s.r.l., I.C.S. Industria Costruzioni Stampi s.p.a., Iesse Commerciale s.r.l., ISA s.r.l. Società Agricola, Isolpack s.p.a., Italcoat s.r.l., La Base s.r.l., La T.I.S. Service s.p.a., Società Agricola Lombardia Group s.r.l., Mafin Green Power s.r.l., Marina Costruzioni s.r.l., Mercato Solare s.p.a., Metalco Group s.r.l., Società Agricola Mostrazzi Solar s.r.l., Mozzone Building System s.r.l., Mozzone Fratelli s.r.l., MSM Solar s.r.l., New E-Co s.r.l., Nordpan s.p.a., Nuvoleto s.r.l. Società Agricola, Omera s.r.l., Palar s.r.l., Paolin Energia s.r.l., Pbsol 1 s.r.l., Pizzarotti Energia s.r.l., Plasti Max s.p.a., PMM Energy s.r.l., Società Agricola Poggio Tortollo di Alessandra Pennuto, Profilumbra s.p.a., Quabas s.p.a., Reco 2 s.r.l., Reti s.r.l., Revi s.r.l., Righi Group s.r.l., Società Agricola Righi s.r.l., Righi s.r.l., Rovigo Solare A s.r.l., Rovigo Solare B s.r.l., Rubner Haus s.p.a., Rubner Holzbau s.p.a., Rubner Tueren s.p.a., Ruscalla Energia s.r.l., Sabenergia s.r.l., San Felice Agrar s.r.l. Società Agricola, Sangiorgio Fotovoltaica Società Agricola a r.l., Società Agricola Sargenti Agroenergie s.s. di Sargenti Carlo & C., SD Agrar s.r.l. Società Agricola, Senergia s.r.l., Sequenza s.p.a., Sider Sipe s.p.a., Sinergya s.r.l., S.I.Pro. — Agenzia provinciale per lo sviluppo s.p.a., Siriac s.r.l., Società Agricola Cascina Gallotto s.s., Società Agricola Solar Farm s.r.l., Premi Giuseppe — Adelfranca — Piergiorgio s.s. Società Agricola, Sociovit Società Agricola s.s., Solivrea s.r.l., Studio Agri Power s.r.l., Studio Energia s.r.l., Taricco Fratelli s.s., Tecno Pool s.p.a., Toscasolar s.r.l., Trea s.r.l., Trifase s.r.l., Uniernergy s.r.l., V.S. 1 s.r.l., Vercelli s.p.a., Vetraria Bergamasca — Tecnovetro s.r.l., Vinlisca s.r.l., VRV s.p.a. ja The Wierer Holding s.p.a.

         Vastapuolet: Ministero dello Sviluppo Economico ja Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko unionin oikeus esteenä asetuksen (decreto-legge) nro 91/2014, joka on muutettu laiksi nro 116/2014, 26 §:n 2 ja 3 momentin kaltaisen kaltaisten kansallisten oikeussääntöjen soveltamiselle, joilla rajoitetaan tai viivytetään huomattavalla tavalla lailla jo myönnettyjen ja sellaisten erillissopimusten perusteella määriteltyjen kannustimien myöntämistä, jotka auringonvalosta sähköä tuottavat toimijat ovat tehneet Gestore dei servizi energetici s.p.a.:n (alaa hallinnoimaan perustettu julkinen energiapalveluyhtiö) kanssa?

                  2)

                  Ovatko tällaiset kansalliset oikeussäännöt unionin yleisten oikeusperiaatteiden, kuten perustellun luottamuksen, oikeusvarmuuden, lojaalin yhteistyön ja tehokkaan vaikutuksen periaatteiden sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 ja 17 artiklan, direktiivin 2009/28/EY (1) ja siinä säädettyjen tukijärjestelmien sekä SEUT 216 artiklan 2 kohdan mukaisia, kun kyseisiä kansallisia säännöksiä tarkastellaan Euroopan energiaperuskirjan kannalta?

         (1)  Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta 23.4.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/28/EY (EUVL 2009, L 140, s. 16).


title: asia C-700/18 P: Valitus, jonka Hungary Restaurant Company Kft. ja Evolution Gaming Advisory Kft. ovat tehneet 7.11.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-416/18, Hungary Restaurant Company ja Evolution Gaming Advisory v. komissio, 12.10.2018 antamasta määräyksestä

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/2

      Valitus, jonka Hungary Restaurant Company Kft. ja Evolution Gaming Advisory Kft. ovat tehneet 7.11.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-416/18, Hungary Restaurant Company ja Evolution Gaming Advisory v. komissio, 12.10.2018 antamasta määräyksestä
      (asia C-700/18 P)
      (2019/C 164/02)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Valittajat: Hungary Restaurant Company Kft. ja Evolution Gaming Advisory Kft. (edustaja: P. Ruth, Rechtsanwalt)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio
      Euroopan unionin tuomioistuin (seitsemäs jaosto) on 14.3.2019 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen ja määrännyt valittajat vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: asia C-722/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Warszawie (Puola) on esittänyt 19.11.2018 — KROL — Zakład Robót Wodno-Kanalizacyjnych Sp. z o.o., S.k. v. Porr S.A.

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/2

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Warszawie (Puola) on esittänyt 19.11.2018 — KROL — Zakład Robót Wodno-Kanalizacyjnych Sp. z o.o., S.k. v. Porr S.A.
      (asia C-722/18)
      (2019/C 164/03)
      Oikeudenkäyntikieli: puola

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: KROL — Zakład Robót Wodno-Kanalizacyjnych Sp. z o.o., S.k.

         Vastapuoli: Porr S.A.

         Ennakkoratkaisukysymys

      Sallitaanko Euroopan unionin oikeudessa, erityisesti kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta 29.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/35/EY (1) johdanto-osan 13, 20 ja 22 perustelukappaleessa ja SEUT 18 artiklassa, jossa ilmaistaan syrjintäkiellon periaate, mahdollisuus sulkea kaupallisten toimien maksuajoista annetun lain (Dz.U. 2003 Nr 139, järjestysnumero 1323) 4 §:n 3 kohdan c alakohdan mukaisesti pois korvaus maksuviivästyksistä sellaisten toimien osalta, jotka on rahoitettu kokonaisuudessaan tai osittain Euroopan unionin rakennerahastoista ja koheesiorahastosta peräisin olevista varoista?

         (1)  EYVL 2000, L 200, s. 35.


title: asia C-745/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Najwyższy (Puola) on esittänyt 27.11.2018 — JA v. Skarb Państwa — Sejm Rzeczypospolitej Polskiej, Senat Rzeczypospolitej Polskiej, Prezes Rady Ministrów, Minister Sprawiedliwości ja Minister Finansów

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/3

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Najwyższy (Puola) on esittänyt 27.11.2018 — JA v. Skarb Państwa — Sejm Rzeczypospolitej Polskiej, Senat Rzeczypospolitej Polskiej, Prezes Rady Ministrów, Minister Sprawiedliwości ja Minister Finansów
      (asia C-745/18)
      (2019/C 164/04)
      Oikeudenkäyntikieli: puola

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Sąd Najwyższy

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: JA

         Vastaajat: Skarb Państwa — Sejm Rzeczypospolitej Polskiej, Senat Rzeczypospolitej Polskiej, Prezes Rady Ministrów, Minister Sprawiedliwości ja Minister Finansów

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 73 artiklaa ja 78 artiklan a alakohtaa ja niiden edeltäjiä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjes telmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (2) 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohtaa ja 11 artiklan A kohdan 2 alakohdan a alakohtaa, tulkittava unionin tuomioistuimen oikeuskäytän nössä vahvistettujen jäsenvaltion vahingonkorvausvastuuta koskevien yleisten periaatteiden (mm. tuo mio 19.11.1991, Francovich ym., C-6/90 ja C-9/90, EU:C:1991:428 ja tuomio 5.3.1996, Brasserie du pêcheur ja Factortame, C 46/93 ja C-48/93, EU:C:1996:79) taustaa vasten siten, että ne velvoittavat 1.5.2004 alkaen jäsenvaltion, joka on liittynyt Euroopan unioniin kyseisenä päivänä, anta maan säännökset, joissa säädetään sellaisen palkkion myöntämisestä konkurssipesän pesänhoitajalle, johon on lisätty tästä palk kiosta maksettavan arvonlisäveron määrä?

         (1)  EUVL 2006, L 347, s. 1.

         (2)  EYVL 1977, L 145, s. 1.


title: asia C-779/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Puola) on esittänyt 12.12.2018 — Mikrokasa S.A. w Gdyni ja Revenue Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty w Warszawie v. XO

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/4

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Puola) on esittänyt 12.12.2018 — Mikrokasa S.A. w Gdyni ja Revenue Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty w Warszawie v. XO
      (asia C-779/18)
      (2019/C 164/05)
      Oikeudenkäyntikieli: puola

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Mikrokasa S.A. w Gdyni ja Revenue Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty w Warszawie

         Vastaaja: XO

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/ЕY (1) (sellaisena kuin se on muutettuna) ja erityisesti sen 3 artiklan g alakohdan, 10 artiklan 1 kohdan ja 22 artiklan 1 kohdan säännöksiä tulkittava siten, että ne ovat esteenä kulutusluotoista 12.5.2011 annetun lain (Ustawa o kredycie konsumenckim, Dz.U. 2018, järjestysnumero 993, yhtenäistetty teksti) 36a §:ssä esitetyn lakisääteisen laskentakaavan mukaisesti määriteltyjen sellaisten kiinteämääräisten kustannusten, jotka eivät ole korkokuluja, erottamiselle edellä mainitussa direktiivissä määritellyistä kuluttajalle aiheutuvista luoton kokonaiskustannuksista siten, että kuluttajalta pystytään piilottamaan luotosta elinkeinonharjoittajalle aiheutuvat sellaiset todelliset kulut, jotka eivät ole korkokuluja?

                  2)

                  Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (2) (sellaisena kuin se on muutettuna) ja erityisesti sen 1 artiklan 2 kohdan, 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan säännöksiä tulkittava siten, että ne ovat esteenä kulutusluoton ehtojen tarkastelulle kyseisen direktiivin 3 artiklassa kuvattujen edellytysten kannalta siltä osin kuin on kyse sellaisista kustannuksista, jotka eivät ole korkokuluja ja joiden määrittämisestä säädetään kulutusluotoista 12.5.2011 annetun lain 36a §:ssä?

         (1)  EUVL 2008, L 133, s. 66.

         (2)  EYVL 1993, L 95, s. 29.


title: asia C-824/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 28.12.2018 — A.B., C.D., E.F., G.H. ja I.J. v. Krajowa Rada Sądownicza

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/5

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 28.12.2018 — A.B., C.D., E.F., G.H. ja I.J. v. Krajowa Rada Sądownicza
      (asia C-824/18)
      (2019/C 164/06)
      Oikeudenkäyntikieli: puola

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Pääasian asianosaiset

         Valittajat: A.B., C.D., E.F., G.H. ja I.J.

         Vastapuoli: Krajowa Rada Sądownicza

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko SEU 2 artiklaa, luettuna yhdessä SEU 4 artiklan 3 kohdan kolmannen virkkeen, SEU 6 artiklan 1 kohdan ja SEU 19 artiklan 1 kohdan kanssa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa, ja neuvoston direktiivin 2000/78/EY 9 artiklan 1 kohtaa ja SEUT 267 artiklan kolmatta kohtaa tulkittava siten, että
                  oikeusvaltion periaatetta ja oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja tehokkaaseen oikeussuojaan loukataan, kun kansallinen lainsäätäjä myöntäessään oikeuden hakea muutosta tuomioistuimelta jäsenvaltion ylimmän oikeusasteen tuomioistuimen (Sąd Najwyższy) tuomarin viran hoitamista koskevissa yksittäistapauksissa vahvistaa kyseisen tuomioistuimen tuomarin virkaan nimitystä koskevan ehdotuksen esittämistä edeltävässä valintamenettelyssä tehdyn ratkaisun olevan lopullinen ja tehokas tilanteessa, jossa ratkaisuun, joka koskee kaikkien Sąd Najwyższyn ehdokkaiden yhteistä tutkimista ja arviointia, eivät ole hakeneet muutosta kaikki valintamenettelyyn osallistuneet, joiden joukossa on myös ehdokas, joka ei ole osapuolena mainittua ratkaisua koskevassa muutoksenhaussa, nimittäin ehdokas, jota tuomarin virkaan nimitystä koskeva ehdotus koskee, mikä näin ollen:

                              —

                              vaarantaa muutoksenhakukeinon tehokkuuden ja toimivaltaisen tuomioistuimen mahdollisuuden valvoa tosiasiallisesti mainitun valintamenettelyn kulun laillisuutta

                              —

                              ja silloin, kun tämän menettelyn piiriin kuuluvat myös ne Sąd Najwyższyn tuomareiden virat, joissa tähän saakka olleisiin tuomareihin on sovellettu uutta alempaa eläkeikää, ilman että jätettäisiin yksinomaan asianomaisen tuomarin arvioitavaksi, päättääkö hän hyödyntää alempaa eläkeikää, tuomareiden erottamattomuuden periaatteen asiayhteydessä — kun katsotaan, että tätä periaatetta on loukattu tällä tavoin — tämä ei ole myöskään vailla vaikutuksia kyseisen valintamenettelyn tuomioistuinvalvonnan ulottuvuuteen ja tulokseen?

                  2)

                  Onko SEU 2 artiklaa, luettuna yhdessä SEU 4 artiklan 3 kohdan kolmannen virkkeen ja SEU 6 artiklan 1 kohdan kanssa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 15 artiklan 1 kohdan ja 20 artiklan kanssa, luettuna yhdessä 21 artiklan 1 kohdan ja 52 artiklan 1 kohdan kanssa, luettuna yhdessä neuvoston direktiivin 2000/78/EY 2 artiklan 1 kohdan, 2 kohdan a alakohdan ja 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan kanssa, ja SEUT 267 artiklan kolmatta kohtaa tulkittava siten, että
                  oikeusvaltion periaatetta, yhdenvertaisen kohtelun periaatetta sekä periaatetta, joka koskee yhdenvertaista pääsyä samoin edellytyksin julkishallinnon palvelukseen eli Sąd Najwyższyn tuomarin virkaa koskevaan tehtävään, loukataan, — – kun kyseisen tuomioistuimen tuomarin virkaan nimitystä koskevissa yksittäistapauksissa on olemassa oikeus valittaa toimivaltaiseen tuomioistuimeen, ja ensimmäisessä kysymyksessä kuvatun, ratkaisun lopullisuutta koskevan säännön vuoksi nimittäminen avoimeen Sąd Najwyższyn tuomarin virkaan voi tapahtua ilman, että toimivaltainen tuomioistuin valvoo kyseisen valintamenettelyn kulkua — vaikka valvontamenettely on pantu vireille — ja samanaikaisesti tämän valvonnan suorittamisen puuttuminen — loukkaamalla oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin — loukkaa yhdenvertaista oikeutta päästä julkishallinnon palvelukseen eikä siten vastaa yleistä etua koskeviin tavoitteisiin, ja eikö se, että jäsenvaltion sen elimen kokoonpano, joka valvoo tuomioistuinten ja tuomareiden riippumattomuutta (kansallinen tuomarineuvosto) ja joka käsittelee Sąd Najwyższyn tuomarin viran hoitamista koskevaa menettelyä, on muodostettu siten, että lainsäädäntövalta valitsee tuomiovallan edustajat tässä elimessä, loukkaa toimielinten välisen tasapainon periaatetta?


title: asia C-3/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 3.1.2019 — Asmel società consortile a r.l. v. A.N.A.C. — Autorità Nazionale Anticorruzione

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/6

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 3.1.2019 — Asmel società consortile a r.l. v. A.N.A.C. — Autorità Nazionale Anticorruzione
      (asia C-3/19)
      (2019/C 164/07)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Consiglio di Stato

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Asmel società consortile a r.l.

         Vastapuoli: A.N.A.C. — Autorità Nazionale Anticorruzione

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko yhteisön oikeuden kanssa ristiriidassa 12.4.2006 annetun asetuksen nro 163 33 §:n 3 bis momentin kaltainen kansallinen säännös, jolla kuntien itsemääräämisoikeus rajataan, kun hankinta myönnetään yhteishankintayksikölle, yksistään kahteen organisaatiomalliin eli kuntayhtymään, jos se on jo olemassa, tai kuntien välillä perustettavaan konsortioon?

                  2)

                  Onko yhteisön oikeuden ja erityisesti palvelujen vapaan liikkuvuuden periaatteen sekä julkisten palveluhankintojen mahdollisimman suurta avoimuutta kilpailulle koskevan periaatteen kanssa ristiriidassa 12.4.2006 annetun asetuksen nro 163 33 §:n 3 bis momentin kaltainen kansallinen säännös, jolla — kun sitä luetaan yhdessä saman asetuksen 3 §:n 25 momentin kanssa kuntien konsortion organisaatiomallin yhteydessä — suljetaan pois mahdollisuus muodostaa yksityisoikeudellisia elimiä, kuten yleisen oikeuden mukainen konsortio, johon osallistuu myös yksityisiä?

                  3)

                  Onko yhteisön oikeuden ja erityisesti palvelujen vapaan liikkuvuuden periaatteen sekä julkisten palveluhankintojen mahdollisimman suurta avoimuutta kilpailulle koskevan periaatteen kanssa ristiriidassa 33 §:n 3 bis momentin kaltainen kansallinen säännös, jolla — kun sitä tulkitaan siten, että sillä annetaan yhteishankintayksikköinä toimiville kuntien konsortioille lupa toimia alueella, joka muodostuu kokonaisvaltaisesti katsottuna kyseiseen alueeseen liittyvistä kunnista, ja siten lupa toimia korkeintaan provinssin alueella — mainittujen yhteishankintayksikköjen toiminta-alalle asetetaan rajat?


title: asia C-11/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 7.1.2019 — Azienda ULSS n. 6 Euganea v. Pia Opera Croce Verde Padova

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/7

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 7.1.2019 — Azienda ULSS n. 6 Euganea v. Pia Opera Croce Verde Padova
      (asia C-11/19)
      (2019/C 164/08)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Consiglio di Stato

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Azienda ULSS n. 6 Euganea

         Vastapuoli: Pia Opera Croce Verde Padova

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Jos molemmat sopimuspuolet ovat julkisia yksikköjä, ovatko direktiivin 2014/24/EU (1) johdanto-osan 28 perustelukappale, 10 artikla ja 12 artiklan 4 kohta esteenä Veneton alueellisen lain 26/2012 5 §:n soveltamiselle, kun se luetaan yhdessä tämän lain 1, 2, 3 ja 4 §:n kanssa, edellä mainitussa 12 artiklan 4 kohdassa sekä asetuksen 50/2016 5 §:n 6 momentissa ja lain 241/1990 15 §:ssä tarkoitetun julkisen sektorin sisäisen kumppanuuden perusteella?

                  2)

                  Jos molemmat sopimuspuolet ovat julkisia yksikköjä, ovatko direktiivin 2014/24/EU johdanto-osan 28 perustelukappale, 10 artikla ja 12 artiklan 4 kohta esteenä Veneton alueellisen lain 26/2012 säännösten soveltamiselle edellä mainitussa 12 artiklan 4 kohdassa sekä asetuksen 50/2016 5 §:n 6 momentissa ja lain 241/1990 15 §:ssä tarkoitetun julkisen sektorin sisäisen kumppanuuden perusteella siinä suppeassa mielessä, että hankintaviranomainen on velvollinen esittämään perustelut valinnalleen, että tavanomainen sairaankuljetuspalvelu hankitaan tarjouskilpailun perusteella eikä suoralla sopimuksella?

         (1)  Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU (EUVL 2014, L 94, s. 65).


title: asia C-14/19 P: Valitus, jonka Euroopan unionin satelliittikeskus (EUSK) on tehnyt 10.1.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs, laajennettu jaosto) asiassa T-286/15, KF v. EUSK, 25.10.2018 antamasta tuomiosta

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/8

      Valitus, jonka Euroopan unionin satelliittikeskus (EUSK) on tehnyt 10.1.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs, laajennettu jaosto) asiassa T-286/15, KF v. EUSK, 25.10.2018 antamasta tuomiosta
      (asia C-14/19 P)
      (2019/C 164/09)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Euroopan unionin satelliittikeskus (EUSK) (asiamies: A. Guillerme, avocate)

         Muut osapuolet: KF ja Euroopan unionin neuvosto

         Vaatimukset

      Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

                  —

                  kumoaa valituksenalaisen tuomio

                  —

                  määrää ensimmäisen oikeusasteen kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      EUSK nojautuu valituksessaan seuraaviin perusteisiin:

                  —

                  unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että sillä on toimivalta ratkaista kantajan esittämät kannevaatimukset, koska se i) ei arvioinut, täyttyivätkö unionin yleisen tuomioistuimen toimivallan perusteena olevat tekijät ja ii) tulkitsi virheellisesti yhdenvertaisen kohtelun periaatetta

                  —

                  unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta ratkaista tämä riita-asia perustuu SEUT 263 ja SEUT 268 artiklaan

                  —

                  unionin yleinen tuomioistuin otti tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla, kun se tutki KF:n vaatimukset hallinnollisen tutkimuksen suorittamisesta

                  —

                  unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen tulkitessaan EUSK:n henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevaa 1 artiklaa ja puolustautumisoikeuksien käsitettä.


title: asia C-15/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 10.1.2019 — A.m.a. — Azienda Municipale Ambiente SpA v. Consorzio Laziale Rifiuti — Co.La.Ri.

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/9

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 10.1.2019 — A.m.a. — Azienda Municipale Ambiente SpA v. Consorzio Laziale Rifiuti — Co.La.Ri.
      (asia C-15/19)
      (2019/C 164/10)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Corte suprema di cassazione

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: A.m.a. — Azienda Municipale Ambiente SpA

         Vastapuoli: Consorzio Laziale Rifiuti — Co.La.Ri.

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko muutoksenhakutuomioistuimen tulkinta, jonka mukaan decreto legislativon 36/2003 15 ja 17 §:ää, joilla saatetaan direktiivin 1999/31/EY (1) 10 ja 14 artikla osaksi kansallista lainsäädäntöä, on sovellettava taannehtivasti, minkä vaikutuksena on, että käytössä oleviin kaatopaikkoihin, joille on jo myönnetty toimintalupa, sovelletaan ehdoitta tällä tavoin asetettuja velvoitteita, erityisesti siltä osin kuin niissä säädetään jälkihoidon pidentämisestä kymmenestä vuodesta 30 vuoteen, yhteensopiva mainittujen [unionin oikeuden] säännösten kanssa?

                  2)

                  Onko erityisesti muutoksenhakutuomioistuimen tulkinta, jonka mukaan decreto legislativon 36/2003 15 ja 17 §:ää on sovellettava käytössä oleviin kaatopaikkoihin, joille on jo myönnetty toimintalupa, yhteensopiva direktiivin 1999/31/EY 10 ja 14 artiklan kanssa, joissa säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava ”toimenpiteitä varmistaakseen, että kaatopaikan pitäjien perimä hinta kaiken tyyppisen jätteen sijoittamisesta kyseiselle kaatopaikalle kattaa kaatopaikan perustamiseen ja toimintaan liittyvät kustannukset, mukaan lukien mahdollisuuksien mukaan 8 artiklan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitetusta taloudellisesta vakuudesta tai muusta vastaavasta aiheutuvat kustannukset ja kaatopaikan käytöstäpoistamisesta ja jälkihoidosta aiheutuvat arvioidut kustannukset vähintään 30 vuoden ajalta”, ja ”toimenpiteet varmistaakseen, että kaatopaikat, joille on myönnetty lupa tai jotka ovat jo käytössä, kun tämä direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, eivät voi jatkaa toimintaansa”, vaikka 17 §:ssä, jolla pannaan täytäntöön tälla tavoin asetettuja velvoitteita myös mainittujen kaatopaikkojen osalta, rajoitetaan täytäntöönpanotoimia siten, että siinä säädetään siirtymäajasta, eikä siihen sisälly mitään säännöksiä toimista, joilla on tarkoitus rajoittaa taloudellisia vaikutuksia, joita keston pidentämisestä aiheutuu kaatopaikan ”haltijalle”?

                  3)

                  Onko muutoksenhakutuomioistuimen tulkinta, jonka mukaan edellä mainittuja decreto legislativon 36/2003 15 ja 17 §:ää on sovellettava käytössä oleviin kaatopaikkoihin, joille on jo myönnetty toimintalupa, yhteensopiva direktiivin 1999/31/EY 10 ja 14 artiklan kanssa, myös niiden taloudellisten rasitteiden osalta, jotka seuraavat tällä tavoin asetetuista velvoitteista ja erityisesti jälkihoidon pidentämisestä kymmenestä vuodesta 30 vuoteen, jolloin näistä säännöksistä aiheutuu rasitus kaatopaikan ”haltijalle” ja niissä oikeutetaan siten kaatopaikan haltijalle aiheutuvat muutokset, jotka ovat epäedullisempia kuin jätteiden käsittelytoimintaa koskevissa sopimuksissa sovitut hinnat?

                  4)

                  Onko muutoksenhakutuomioistuimen tulkinta, jonka mukaan edellä mainittuja decreto legislativon 36/2003 15 ja 17 §:ää on sovellettava käytössä oleviin kaatopaikkoihin, joille on jo myönnetty toimintalupa, yhteensopiva direktiivin 1999/31 10 ja 14 artiklan kanssa, myös niiden taloudellisten rasitteiden osalta, jotka seuraavat tällä tavoin asetetuista velvoitteista ja erityisesti jälkihoidon pidentämisestä kymmenestä vuodesta 30 vuoteen, kun näitä rasitteita määritettäessä ei oteta huomioon ainoastaan jätteitä, jotka viedään kaatopaikalle täytäntöönpanoa koskevien säännösten voimaantulosta lukien, vaan myös jätteet, jotka on viety kaatopaikalle jo aikaisemmin?

         (1)  Kaatopaikoista 26.4.1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/31/EY (EYVL 1999, L 182, s. 1).


title: asia C-16/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Krakowie, VII Wydział Pracy i Ubezpieczeń Społecznych (Puola) on esittänyt 2.1.2019 — VL v. Szpital Kliniczny im. Dra J. Babińskiego, Samodzielny Publiczny Zakład Opieki Zdrowotnej w Krakowie

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/10

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Krakowie, VII Wydział Pracy i Ubezpieczeń Społecznych (Puola) on esittänyt 2.1.2019 — VL v. Szpital Kliniczny im. Dra J. Babińskiego, Samodzielny Publiczny Zakład Opieki Zdrowotnej w Krakowie
      (asia C-16/19)
      (2019/C 164/11)
      Oikeudenkäyntikieli: puola

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Sąd Okręgowy w Krakowie, VII Wydział Pracy i Ubezpieczeń Społecznych

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: VL

         Vastapuoli: Szpital Kliniczny im. Dra J. Babińskiego, Samodzielny Publiczny Zakład Opieki Zdrowotnej w Krakowie

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 (1) annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 2 artiklaa tulkittava siten, että direktiivissä suojellun ominaisuuden (vammaisuuden) perusteella määritellyn ryhmän yksittäisten jäsenten erilainen kohtelu loukkaa yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, jos työnantaja kohtelee kyseisen ryhmän jäseniä eri tavalla näennäisesti objektiivisen seikan perusteella, mutta tätä seikkaa ei voida objektiivisesti perustella oikeutetulla tavoitteella eivätkä tavoitteen toteuttamiskeinot ole asianmukaisia ja tarpeellisia?

         (1)  EYVL 2000, L 303, s. 16.


title: asia C-25/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Poznaniu (Puola) on esittänyt 15.1.2019 — Corporis Sp. z o.o., kotipaikka Bielsko-Biała v. Gefion Insurance A/S, kotipaikka Kööpenhamina

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/11

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Poznaniu (Puola) on esittänyt 15.1.2019 — Corporis Sp. z o.o., kotipaikka Bielsko-Biała v. Gefion Insurance A/S, kotipaikka Kööpenhamina
      (asia C-25/19)
      (2019/C 164/12)
      Oikeudenkäyntikieli: puola

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Sąd Okręgowy w Poznaniu

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Corporis Sp. z o.o., kotipaikka Bielsko-Biała

         Vastapuoli: Gefion Insurance A/S, kotipaikka Kööpenhamina

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko direktiivin 2009/138/EY (1) 152 artiklan 1 ja 2 momentissa, luettuna yhdessä 151 artiklan ja asetuksen N:o 1393/2007 (2) johdanto-osan 8 perustelukappaleen kanssa, tulkittava siten, että nimetyn edustajan suorittamaan vahinkovakuutusyrityksen edustamiseen kuuluu haasteen vastaanottaminen asiassa, joka koskee korvausta liikennevahingosta?

         (1)  Vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 25.11.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/138/EY (Solvenssi II) (EUVL 2009, L 335, s. 1).

         (2)  Oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa (asiakirjojen tiedoksianto) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1348/2000 kumoamisesta 13.11.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1393/2007 (EUVL 2007, L 324, s. 79).


title: asia C-26/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Modena (Italia) on esittänyt 15.1.2019 — Azienda USL di Modena v. Comune di Sassuolo

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/11

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Modena (Italia) on esittänyt 15.1.2019 — Azienda USL di Modena v. Comune di Sassuolo
      (asia C-26/19)
      (2019/C 164/13)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Commissione tributaria provinciale di Modena

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Azienda USL di Modena

         Vastapuoli: Comune di Sassuolo

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko asetuksen nro 23 9 §:n 8 momentti, jossa säädetään Italian kansallisen terveydenhuollon yksiköiden hyväksi, että ne vapautetaan velvollisuudesta maksaa IMU omistamistaan kiinteistöistä, joita käytetään yksinomaan institutionaalisiin tehtäviin, yhteensopiva SEUT 107 artiklan, jossa kielletään ”muodossa tai toisessa” myönnetyt valtiontuet, kanssa, jos ensin mainittua säännöstä tulkitaan siten, että siinä myönnetään mainittu verohelpotus myös sellaiselle paikalliselle terveydenhuollon yksikölle, joka on antanut kiinteistön vuokralle julkisessa ja yksityisessä sekaomistuksessa olevalle kaupalliselle yhtiölle, josta sama yksikkö omistaa 51 prosenttia ja joka tarjoaa mainitussa kiinteistössä terveyspalveluja kilpaillen sellaisten muiden hoitolaitosten kanssa, jotka ovat täysin yksityisessä omistuksessa, sillä seuraukselle, että kyseinen kaupallinen yhtiö saa valtiontueksi luokiteltavaa veroetua, millä muutetaan vapaiden markkinoiden sääntöjä?

                  2)

                  Onko lain nro 212 11 §:ssä säädetty ennakkopäätöstä koskeva pyyntö yhteensopiva perussopimuksen ja erityisesti SEUT 107 artiklan, jossa kielletään ”muodossa tai toisessa” myönnetyt valtiontuet, kanssa, kun kyseinen pyyntö estää tulkitsemasta asetuksen nro 23 9 §:n 8 momenttia ICI:ä koskevan Italian ylimmän tuomioistuimen oikeuskäytännön valossa siten, että paikallisella terveydenhuoltoyksiköllä ei ole oikeutta vapautukseen IMU:sta, kun kiinteistöä käyttää sellainen osakeyhtiö, josta kyseinen julkisyhteisö omistaa osan ja joka harjoittaa mainitussa kiinteistössä terveyspalvelutoimintaa kilpaillen sellaisten muiden kaupallisten yhtiöiden kanssa, jotka myös tarjoavat terveyspalveluja ja jotka ovat täysin yksityisessä omistuksessa, sillä seuraukselle, että kyseinen osakeyhtiö saa valtiontueksi luokiteltavaa veroetua, millä muutetaan vapaiden markkinoiden sääntöjä?


title: asia C-28/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 16.1.2019 — Ryanair Ltd ja Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato — Antitrust v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato — Antitrust ym.

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/12

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 16.1.2019 — Ryanair Ltd ja Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato — Antitrust v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato — Antitrust ym.
      (asia C-28/19)
      (2019/C 164/14)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Consiglio di Stato

         Pääasian asianosaiset

         Valittajat: Ryanair Ltd ja Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato — Antitrust

         Vastapuolet: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato — Antitrust, Ryanair Ltd ja Ryanair DAC

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko lentoliikenteen harjoittamisen yhteisistä säännöistä yhteisössä 24.9.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1008/2008 (1) 23 artiklan 1 kohdan toista virkettä tulkittava siten, että lentohintoihin lisättävät hinnan osatekijät, jotka liittyvät verkossa tehtävään lähtöselvitykseen ja luottokorttimaksusta perittävään ”hallinnolliseen maksuun” sekä arvonlisäveron soveltamiseen hintoihin ja valinnaisiin lisämaksuihin kotimaan lennoilla, kuuluvat pakollisiin ja ennakoitaviin lisämaksuihin, vai siten, että ne ovat valinnaisia?

                  2)

                  Onko asetuksen N:o 1008/2008 23 artiklan 1 kohdan neljättä virkettä tulkittava siten, että käsitteellä valinnainen tarkoitetaan hinnan osatekijää, jonka maksamisen kuluttajien enemmistö voi välttää?

         (1)  Uudelleen laadittu toisinto. EUVL 2008, L 293, s. 3.


title: asia C-61/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul București (Romania) on esittänyt 29.1.2019 — Orange România SA v. Autoritatea Națională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal (ANSPDCP)

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/13

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul București (Romania) on esittänyt 29.1.2019 — Orange România SA v. Autoritatea Națională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal (ANSPDCP)
      (asia C-61/19)
      (2019/C 164/15)
      Oikeudenkäyntikieli: romania

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunalul București

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Orange România SA

         Vastaaja: Autoritatea Națională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal (ANSPDCP)

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Mitkä ovat yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (1) 2 artiklan h alakohdan nojalla edellytykset, joiden on täytyttävä, jotta voidaan katsoa, että tahdon ilmaisu on yksilöity ja tietoinen?

                  2)

                  Mitkä ovat yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY 2 artiklan h alakohdan nojalla edellytykset, joiden on täytyttävä, jotta voidaan katsoa, että tahdon ilmaisu on vapaaehtoinen?

         (1)  Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY (EYVL 1995, L 281, s. 31).


title: asia C-70/19 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 30.1.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-587/16., HM v. komissio, 21.11.2018 antamasta tuomiosta

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/15

      Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 30.1.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-587/16., HM v. komissio, 21.11.2018 antamasta tuomiosta
      (asia C-70/19 P)
      (2019/C 164/17)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. S. Bohr ja G. Gattinara)

         Muu osapuoli: HM

         Vaatimukset

      Valittaja vaatii, että

                  —

                  Asiassa T-587/16, HM v. komissio 21.11.2018 annettu tuomio on kumottava

                  —

                  asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen

                  —

                  menettelystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja valitusmenettelyssä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista on päätettävä myöhemmin.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Komissio esittää kaksi valitusperustetta.
      Se tuo esiin ensimmäisessä valitusperusteessaan, joka muodostuu kolmesta osasta, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen rajatessaan valintalautakunnan ja henkilöstövalintatoimiston (EPSO) välistä toimivaltaa.
      Tämän valitusperusteen ensimmäisessä osassa komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on luokitellut oikeudellisesti virheellisesti riidanalaisen toimen eli 17.8.2015 tehdyn EPSOn päätöksen jättää toimittamatta HM:n esittämä uudelleentarkastelupyyntö valintalautakunnalle myöhästymisen vuoksi. Tämä tiedoksi antaminen suoritettiin valintamenettelystä annettujen yleisten säännösten 3.1.3 kohdassa kirjeenvaihtoa hakijoille koskevan, EPSOlle annetun toimivallan mukaisesti.
      Toisessa osassa komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen yleisiä säännöksiä tulkitessaan. Sen lisäksi, että näiden yleisten säännösten 3.4.3 kohtaa on luettava yhdessä 3.1.3 kohdan kanssa, on myös otettava huomioon3.4.3 kohdan sanamuoto ja tavoite; siinä annetaan EPSOlle toimivalta sisäistä uudelleentarkastelua koskevassa menettelyssä.
      Kolmannessa osassa komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin o tehnyt oikeudellisen virheen tulkitessaan henkilöstösääntöjen liitteessä III olevaa 7 artiklaa. Kyseessä oleva ilmoitus on hallintotekninen toimenpide, jonka tavoitteena on yhtenäisten kriteerien soveltaminen valintamenettelyssä mainitun 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tämä vastaa myös EPSOn roolia valintalautakunnan avustajana, kuten unionin yleisen tuomioistuimen antamassa tuomiossa T-361/10 P, komissio v. Pachitis (1) on todettu.
      Toisella valitusperusteellaan komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tulkitessaan kanneperustetta, joka koskee riidanalaisen toimen laatijan puuttuvaa toimivaltaa. Nyt käsiteltävässä asiassa unionin yleinen tuomioistuin ei ole tutkinut, olisiko toimen sisältö ollut sama vai toisenlainen toimivaltaa koskevan virheen poistamisen jälkeen. Tällaisen tutkinnan puuttuessa unionin yleinen tuomioistuin ei olisi saanut kumota riidanalaista tointa.

         (1)  EU:T:2011:742.


title: asia C-75/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Specializat Mureș (Romania) on esittänyt 31.1.2019 — MF v. BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala București ja Secapital Sàrl

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/16

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Specializat Mureș (Romania) on esittänyt 31.1.2019 — MF v. BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala București ja Secapital Sàrl
      (asia C-75/19)
      (2019/C 164/18)
      Oikeudenkäyntikieli: romania

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunalul Specializat Mureș

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: MF

         Vastapuolet: BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala București ja Secapital Sàrl

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Ovatko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) säännökset, erityisesti direktiivin johdanto-osan 12, 21 ja 23 perustelukappale sekä 6 artiklan 1 kohta, 7 artiklan 2 kohta ja 8 artikla esteenä kansallisten tuomioistuinten soveltamalle tulkinnalle, jonka mukaan kuluttaja ei voi vedota täytäntöönpanon vastustuksen — joka on kansallisessa oikeudessa erityinen vaatimus, joka voidaan esittää tietyssä määräajassa ja tietyin rajoituksin — yhteydessä elinkeinonharjoittajan kanssa tehdyn luottosopimuksen — joka on lain mukaan täytäntöönpanoperuste ja jonka perusteella pakkotäytäntöönpano on aloitettu kuluttajaa vastaan — ehtojen kohtuuttomuuteen sen jälkeen kun pakkotäytäntöönpano on aloitettu vastustamisilmoituksen esittäjää vastaan, koska tällaista oikeussuojakeinoa ei voida hyväksyä kansallisen lainsäädännön perusteella, jossa säädetään yleisestä kanteesta, joka ei voi vanhentua ja jolla kuluttaja voi milloin tahansa vaatia ehtojen toteamista kohtuuttomiksi ja niiden tekemistä vaikutuksettomiksi, ilman että päätöksellä, joka tehdään tällaisen menettelyn yhteydessä, olisi välittömiä vaikutuksia pakkotäytäntöönpanomenettelyyn, jolloin on olemassa se vaara, että pakkotäytäntöönpano saatetaan päätökseen ennen kuin yleisellä kanteella vireille pannussa oikeudenkäynnissä annetaan ratkaisu?

                  2)

                  Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, ovatko kyseiset direktiivin säännökset esteenä kansalliselle oikeussäännölle, jolla vahvistetaan 15 päivän määräaika, joka lasketaan ensimmäisten pakkotäytäntöönpanotoimien tiedoksiannosta (pakottavalla oikeusjärjestyksen perusteita koskevalla säännöksellä, jonka rikkomisesta seuraa, että vaatimus hylätään liian myöhään esitettynä) ja jonka aikana vastustamisilmoituksen esittävän kuluttajan (velallisen, johon pakkotäytäntöönpano kohdistuu) on vedottava elinkeinonharjoittajan kanssa tehtyyn luottosopimukseen sisältyvien ehtojen kohtuuttomuuteen, kun sama järjestelmä on olemassa kansallisessa lainsäädännössä myös siltä osin kuin kyseessä on mahdollisuus vedota samanlaisiin väitteisiin, joita pidetään asiakysymystä koskevina väitteinä, ja kun otetaan toisaalta huomioon, että unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kansallinen tuomioistuin on velvollinen tutkimaan viran puolesta sopimusehtojen kohtuuttomuuden heti kun sillä on käytettävissään tähän tarvittavat oikeudelliset seikat ja tosiseikat?

         (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).


title: asia C-84/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy Szczecin — Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie (Puola) on esittänyt 31.1.2019 — Profi Credit Polska S.A. v. QJ

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/17

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy Szczecin — Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie (Puola) on esittänyt 31.1.2019 — Profi Credit Polska S.A. v. QJ
      (asia C-84/19)
      (2019/C 164/19)
      Oikeudenkäyntikieli: puola

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Sąd Rejonowy Szczecin — Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Profi Credit Polska S.A.

         Vastaaja: QJ

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) 1 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että siinä suljetaan pois direktiivin soveltaminen yksittäisten sopimusehtojen, jotka koskevat muita luotosta aiheutuvia kustannuksia kuin korkokuluja, kohtuullisuuden arviointiin, kun jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään muiden kuin korkokulujen enimmäismäärästä siten, että kulutusluottosopimukseen perustuvia kustannuksia, jotka eivät ole korkokuluja, ei voida vaatia maksettavaksi, jos ne ylittävät laissa määritellyllä tavalla lasketun enimmäismäärän tai luoton kokonaismäärän?

                  2)

                  Onko direktiivin 93/13/ETY 4 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että sopimusehdon, joka koskee luotonottajalle luoton yhteydessä korkojen ohella maksettavaksi koituvaa kustannusta, joka ei ole korkokulu ja joka liittyy sopimuksen tekemiseen ja luoton myöntämiseen (maksuna, palkkiona tai muussa muodossa), mahdollista kohtuuttomuutta ei tämän säännöksen mukaan ole arvioitava, kun ehto on laadittu selkeästi ja ymmärrettävästi?

                  3)

                  Onko direktiivin 93/13/ETY 4 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, ettei luoton myöntämiseen liittyviä erilaisia kustannuksia koskevia sopimusehtoja ole laadittu selkeästi ja ymmärrettävästi, kun niistä ei käy ilmi, minkä konkreettisten palvelujen vastineena maksuja peritään, eikä kuluttaja pysty määrittelemään maksujen välisiä eroja?

         (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).


title: asia C-85/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Espanja) on esittänyt 6.2.2019 — Agencia Estatal de la Administración Tributaria v. RK

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/18

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Espanja) on esittänyt 6.2.2019 — Agencia Estatal de la Administración Tributaria v. RK
      (asia C-85/19)
      (2019/C 164/20)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Agencia Estatal de la Administración Tributaria

         Vastapuoli: RK

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/81/EY (1) liitteenä olevan osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 ja 2 kohdan ja miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5.7.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54/EY (2) (uudelleenlaadittu toisinto) 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 14 artiklan 1 kohdan vastaisena pidettävä sellaista työehtosopimuksen määräystä ja sellaista työnantajan käytäntöä, joiden mukaan palkkaa ja ylennyksiä määritettäessä osa-aikaisen työntekijän palvelusaika lasketaan vuosittain työtuntien vertikaalisen jakauman perusteella siten, että huomioon otetaan ainoastaan tosiasiallinen työskentelyaika?

         (1)  Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annettu neuvoston direktiivi 97/81/EY (EYVL 1998, L 14, s. 9).

         (2)  EUVL 2006, L 204, s. 23.


title: asia C-86/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil n.o 9 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 6.2.2019 — SL v. Vueling Airlines SA

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/19

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil n.o 9 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 6.2.2019 — SL v. Vueling Airlines SA
      (asia C-86/19)
      (2019/C 164/21)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Juzgado de lo Mercantil n.o 9 de Barcelona

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: SL

         Vastaaja: Vueling Airlines SA

         Ennakkoratkaisukysymys

      Jos matkatavaroiden katoaminen on näytetty toteen, onko lentoyhtiö aina ja joka tapauksessa velvollinen maksamaan matkustajalle korvausvastuun ylärajan mukaisen vahingonkorvauksen eli 1 131 erityisnosto-oikeutta, koska kyse on vakavimmasta 28.5.1999 tehdyn Montrealin yleissopimuksen 17 artiklan 2 kappaleessa ja 22 artiklan 2 kappaleessa mainitusta vahinkotapahtumasta, vai voiko tuomioistuin kohtuullistaa korvausvastuun ylärajan mukaista korvausta asian olosuhteiden perusteella myös silloin, [– –] kun kyse on matkatavaroiden katoamisesta, niin että 1 131 erityisnosto-oikeutta voidaan myöntää vain, jos matkustaja osoittaa jollakin lainmukaisella todistuskeinolla, että kirjattuihin matkatavaroihin sisältyneiden henkilökohtaisten esineiden ja tavaroiden arvo ja niiden tilalle hankittujen tuotteiden arvo ylittävät tämän ylärajan, tai jos matkustaja näiden tietojen puuttuessa ilmoittaa matkatavaroiden katoamisesta seuranneista haitoista aiheutuneen aineettoman vahingon arvioimiseksi muita tietoja, kuten matkatavaroiden kilomäärän tai tiedon siitä, katosivatko matkatavarat meno- vai paluumatkalla?


title: asia C-114/19 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 8.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-811/16., Di Bernardo v. komissio, 29.11.2018 antamasta tuomiosta

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/20

      Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 8.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-811/16., Di Bernardo v. komissio, 29.11.2018 antamasta tuomiosta
      (asia C-114/19 P)
      (2019/C 164/22)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Mongin ja G. Gattinara)

         Muu osapuoli: Danilo Di Bernardo

         Vaatimukset

                  —

                  unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) 29.11.2018 antama tuomio T-811/16, Di Bernardo v. komissio, on kumottava

                  —

                  asian on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen

                  —

                  Oikeudenkäyntikuluista ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhaussa on päätettävä myöhemmin.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Ensimmäinen valitusperuste, joka koskee valituksenalaista tuomiota alkaen sen 41 kohdasta ja päättyen sen 53 kohdan viimeiseen virkkeeseen, perustuu oikeudelliseen virheeseen märiteltäessä kilpailun valintalautakunnan perusteluvelvollisuuden laajuutta päätöksessä, olla merkitsemättä hakijaa varallaololuetteloon. Komissio väittää ensimmäiseksi, että unionin yleinen tuomioistuin on poikennut unionin tuomioistuimen vakiintuneesta oikeuskäytännöstä, jossa erotellaan päätökset, jotka koskevat hakemusten tutkimista, kuten hakijan tutkintotodistuksista tai ammatillisesta kokemuksesta tehdyt päätökset, päätöksistä, jotka koskevat hakijoiden ansioiden arviointia kokeisiin osallistumisen jälkeen. Ensin mainitussa tilanteessa valintalautakunnan on esitettävä se täsmällinen seikka, jonka osalta hakemus on puutteellinen, kun otetaan huomioon kilpailuilmoituksessa edellytetyt pätevyysvaatimukset. Valintalautakunta on käsiteltävässä asiassa noudattanut oikeuskäytännössä esitettyjä vaatimuksia sekä alkuperäisessä päätöksessään että uudelleentutkintaa koskevaan pyyntöön antamassaan vastauksessa, ja unionin yleinen tuomioistuin on vastoin oikeuskäytäntöä ulottanut valvontansa valintalautakunnan vahvistamiin valintaperusteisiin ja vaatinut valintalautakuntaa lausumaan kaikista hakemuksen kohdista. Sillä seikalla, että valintalautakunta on perustelut udelleentutkintaa koskevaan pyyntöön antamansa vastauksen, ei voida laajentaa tätä perusteluvelvollisuutta. Komissio katsoo toiseksi, että unionin yleinen tuomioistuin on sekoittanut perusteluvelvoitteen, olipa sen laajuus mikä tahansa, ja perustelujen hyväksyttävyyden, mikä on osa tehdyn päätöksen aineellista lainmukaisuutta.
      Toinen valitusperuste, joka koskee valituksenalaisen tuomion 37, 38 ja 53–56 kohtaa, perustuu oikeudellisen virheeseen, koska tuomioistuin laiminlöi velvoitteensa todeta omasta aloitteestaan perusteluvelvollisuuden noudattaminen. Unionin yleinen tuomioistuin poikkesi vakiintuneesta oikeuskäytännöstä, jonka mukaan perustelujen ollessa puutteelliset, lisätäsmennyksiä voidaan aina esitä menettelyn kuluessa, ja näillä täsmennyksillä voidaan tehdä perusteluvelvollisuuden loukkaamiseen perustuva kanneperuste perusteettomaksi. Evätessään mahdollisuuden täydentää perusteluja menettelyn kuluessa, jos perustelut puuttuvat ”lähes täysin”, ja rinnastaessaan perustelujen puuttumisen ”lähes täysin” perustelujen täydelliseen puuttumiseen unionin yleinen tuomioistuin teki mahdottomaksi perustelujen täydentämisen menettelyn kuluessa. Tällainen rinnastaminen ei perustu unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön. Rajoittamalla mahdollisuutta perustelujen saattamisesta sääntöjenmukaisiksi menettelyn kuluessa unionin yleinen tuomioistuin rajoitti tuomioistuimen tehtävää, joka olisi käsiteltävän asian olosuhteissa voinut estää riidanalaisen päätöksen kumoamisen perusteluvelvollisuuden loukkaamisen johdosta.


title: asia C-133/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 19.2.2019 — B. M. M. ja B. S. v. Belgian valtio

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/21

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 19.2.2019 — B. M. M. ja B. S. v. Belgian valtio
      (asia C-133/19)
      (2019/C 164/23)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Conseil d’État

         Pääasian asianosaiset

         Valittajat: B. M. M. ja B. S.

         Vastapuoli: Belgian valtio

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Jotta taataan Euroopan unionin oikeuden tehokas vaikutus eikä tehdä mahdottomaksi käyttää perheenyhdistämistä koskevaa oikeutta, joka kantajan mukaan on myönnetty hänelle oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY (1) 4 artiklalla, onko tätä säännöstä tulkittava siten, että sen nojalla perheenkokoajan lapsi voi saada oikeuden perheenyhdistämiseen, jos hän tulee täysi-ikäiseksi sellaisen oikeudenkäynnin aikana, joka koskee päätöstä, jolla häneltä on evätty tämä oikeus ja joka tehtiin silloin kun hän oli vielä alaikäinen?

                  2)

                  Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja direktiivin 2003/86/EY 18 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että kumoamiskanne, joka on nostettu sen vuoksi, että alaikäiseltä lapselta on evätty oikeus perheenyhdistämiseen, jätetään tutkimatta sillä perusteella, että lapsi on tullut täysi-ikäiseksi oikeudenkäynnin aikana, koska häneltä on evätty mahdollisuus siihen, että hänen tästä päätöksestä nostamastaan kanteesta annetaan ratkaisu, ja koska hänen oikeuttaan tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin on loukattu?

         (1)  EUVL 2003, L 251, s. 12.


title: asia C-136/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 20.2.2019 — B. M. M. ja B. M. v. Belgian valtio

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/21

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 20.2.2019 — B. M. M. ja B. M. v. Belgian valtio
      (asia C-136/19)
      (2019/C 164/24)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Conseil d’État

         Pääasian asianosaiset

         Valittajat: B. M. M. ja B. M.

         Vastapuoli: Belgian valtio

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Jotta taataan Euroopan unionin oikeuden tehokas vaikutus eikä tehdä mahdottomaksi käyttää perheenyhdistämistä koskevaa oikeutta, joka kantajan mukaan on myönnetty hänelle oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY (1) 4 artiklalla, onko tätä säännöstä tulkittava siten, että sen nojalla perheenkokoajan lapsi voi saada oikeuden perheenyhdistämiseen, jos hän tulee täysi-ikäiseksi sellaisen oikeudenkäynnin aikana, joka koskee päätöstä, jolla häneltä on evätty tämä oikeus ja joka tehtiin silloin kun hän oli vielä alaikäinen?

                  2)

                  Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja direktiivin 2003/86/EY 18 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että kumoamiskanne, joka on nostettu sen vuoksi, että alaikäiseltä lapselta on evätty oikeus perheenyhdistämiseen, jätetään tutkimatta sillä perusteella, että lapsi on tullut täysi-ikäiseksi oikeudenkäynnin aikana, koska häneltä on evätty mahdollisuus siihen, että hänen tästä päätöksestä nostamastaan kanteesta annetaan ratkaisu, ja koska hänen oikeuttaan tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin on loukattu?

         (1)  EUVL 2003, L 251, s. 12.


title: asia C-137/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 20.2.2019 — B. M. O. v. Belgian valtio

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/22

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 20.2.2019 — B. M. O. v. Belgian valtio
      (asia C-137/19)
      (2019/C 164/25)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Conseil d’État

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: B. M. O.

         Vastapuoli: Belgian valtio

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY (1) 4 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, luettuna tarvittaessa yhdessä saman direktiivin 16 artiklan 1 kohdan kanssa, tulkittava siten, että siinä edellytetään, että jotta kolmannen maan kansalaisia voidaan pitää kyseisessä säännöksessä tarkoitettuina ”alaikäisinä lapsina”, heidän on oltava ”alaikäisiä” paitsi oleskelulupahakemuksen jättämishetkellä myös hetkellä, jona hallinto tekee lopulta ratkaisun tästä hakemuksesta?

         (1)  EUVL 2003, L 251, s. 12.


title: asia C-152/19 P: Valitus, jonka Deutsche Telekom AG on tehnyt 21.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-827/14, Deutsche Telekom v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/23

      Valitus, jonka Deutsche Telekom AG on tehnyt 21.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-827/14, Deutsche Telekom v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta
      (asia C-152/19 P)
      (2019/C 164/26)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Valittaja: Deutsche Telekom AG (edustajat: D. Schroeder ja K. Appel, Rechtsanwälte)

         Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Slovanet a.s.

         Vaatimukset

      Valittaja vaatii, että

                  —

                  Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen 13.12.2018 antama tuomio T-827/14 on kumottava siltä osin kuin siinä hylätään kanne

                  —

                  SEUT 102 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan mukaisesta menettelystä (asia AT.39523 — Slovak Telekom) 15.10.2014 tehty komission päätös C(2014) 7465 final, sellaisena kuin se on oikaistuna 16.12.2014 tehdyllä komission päätöksellä C(2014) 10119 final ja 17.4.2015 tehdyllä komission päätöksellä C(2015) 2484, on kumottava kokonaan tai siltä osin kuin se koskee valittajaa, tai toissijaisesti valittajalle määrätyt sakot on kumottava tai niiden määrää on alennettava

                  —

                  toissijaisesti asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen uuden ratkaisun tekemiseksi

                  —

                  komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut muutoksenhakuvaiheessa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittaja vetoaa valituksensa tueksi neljään valitusperusteeseen.
      Ensimmäisen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti periaatetta, jonka mukaan asiakirjoihin tutustumista koskevan pyynnön hylkääminen edellyttää sitä, että pyydetty tutustuminen on välttämätöntä myöhemmän vaiheen markkinoilla tapahtuvalle toiminnalle, ja täten se ei ole soveltanut mainittua periaatetta tai on soveltanut sitä virheellisesti.
      Toisen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti periaatetta, jonka mukaan emoyhtiön syyksi voidaan lukea sen tytäryhtiön toiminta vain, jos ensin mainittu on tosiasiallisesti käyttänyt ratkaisevaa päätösvaltaa, ja täten unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut mainittua periaatetta virheellisesti.
      Kolmannen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin ei ole soveltanut periaatetta, jonka mukaan emoyhtiön syyksi voidaan lukea sen tytäryhtiön toiminta vain, jos viimeksi mainittu on tosiasiallisesti noudattanut emoyhtiönsä ohjeita, ja täten unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut mainittua periaatetta virheellisesti.
      Neljännen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut virheellisesti periaatetta, jonka mukaan hallinnollisissa menettelyissä on taattava kuulluksi tulemista koskeva oikeuden noudattaminen.


title: asia C-172/19 P: Valitus, jonka Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) on tehnyt 22.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-739/17, Euracoal ym. v. komissio, 13.12.2018 antamasta määräyksestä

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/25

      Valitus, jonka Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) on tehnyt 22.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-739/17, Euracoal ym. v. komissio, 13.12.2018 antamasta määräyksestä
      (asia C-172/19 P)
      (2019/C 164/28)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Valittaja: Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) (edustajat: W. Spieth ja N. Hellermann, Rechtsanwälte)

         Muut osapuolet: Euroopan komissio, Deutscher Braunkohlen-Industrie-Verein e.V., Lausitz Energie Kraftwerke AG, Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH ja eins energie in sachsen GmbH & Co. KG

         Valittajan vaatimukset

      Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

                  1.

                              a)

                              kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-739/17 13.12.2018 antaman määräyksen

                              b)

                              toteaa, että kanne voidaan ottaa tutkittavaksi, ja
                              siinä tapauksessa, että unionin tuomioistuin katsoo, että se voi ratkaista asian, täysimääräisesti voimassa pidettyjen 7.11.2017 nostetussa kanteessa esitettyjen vaatimusten mukaisesti

                                          —

                                          kumoaa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/75/EU mukaisten parhaita käytettävissä olevia tekniikoita (BAT) koskevien päätelmien vahvistamisesta suuria polttolaitoksia varten 31.7.2017 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2017/1442 (1) siltä osin kuin siinä hyväksytään ja vahvistetaan parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan liittyvät päästötasot (BAT-AEL-tasot) sellaisten NOx-päästöjen (1 artikla, liitteen 2.1.3 kohta, taulukko 3) ja elohopeapäästöjen (1 artikla, liitteen 2.1.6 kohta, taulukko 7) osalta, jotka syntyvät hiilen ja/tai ruskohiilen poltosta

                                          —

                                          toissijaisesti kumoaa täytäntöönpanopäätöksen 2017/1442 kokonaisuudessaan

                                          —

                                          velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut,

                              c)

                              siinä tapauksessa, että unionin tuomioistuin katsoo, ettei se voi ratkaista asiaa 1.b kohdan vaatimusten osalta, palauttaa asian unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi,

                  2.

                  velvoittaa Euroopan komission korvaamaan valituksen käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittaja vetoaa kahteen seuraavaan valitusperusteeseen.
      Valittaja väittää ensimmäiseksi, että unionin yleisen tuomioistuimen määräys perustuu oikeudenkäyntivirheeseen, joka on valittajan etujen vastainen (unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäisen kohdan toisessa virkkeessä mainittu toinen tilanne), ja siinä on myös loukattu unionin oikeuden yleisiä periaatteita. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole tarkastellut määräyksessään valittajan väitettä, joka oli asian ratkaisemin kannalta merkityksellinen ja jonka mukaan sen asiavaltuus perustuu sen menettelyllisen aseman loukkaamiseen, joka valittajalla oli kanteen kohteena olevien BAT-päätelmien laatimista koskevan ratkaisevan tietojenvaihdon yhteydessä. Valittaja ei ole vain osallistunut kyseiseen menettelyyn tosiasiallisesti vaan sillä on myös ollut sellainen erityinen ja puolustettavissa oleva oikeusasema, joka takasi sille tietyn menettelyllisen aseman. Valittajalla on kanneoikeus jo yksin näistä syistä. Unionin yleisen tuomioistuimen määräyksessä ei ole mitään tutkintaa, arviointia tai muuta tällaista perustelua valittajan tätä koskevan väitteen osalta. Tämä merkitsee Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 36 artiklan ensimmäisen virkkeen, kun sitä luetaan yhdessä kyseisen perussäännön 53 artiklan ensimmäisen kohdan kanssa, ja unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 81 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämistä. Se johtaa oikeudenkäyntivirheeseen ja — samalla — tehokasta oikeussuojaa ja oikeutta tulla kuulluksi koskevien unionin oikeuden yleisten periaatteiden loukkaamiseen.
      Valittaja väittää toiseksi, että unionin yleisen tuomioistuimen määräyksellä rikotaan myös unionin oikeutta unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäisen kohdan toisessa virkkeessä mainitussa kolmannessa tilanteessa tarkoitetulla tavalla. Unionin yleinen tuomioistuin jätti määräyksessään valittajan kanteen perusteettomasti tutkimatta. Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi unionin oikeutta virheellisesti, kun se ei katsonut, että valittaja on henkilö, joka täyttää kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset, koska menettely koski valittajaa pätevästi SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla. Se, että menettely koski valittajaa, ja siitä seuraava asiavaltuus perustuvat sen menettelyllisen aseman huomiotta jättämiseen, joka valittajalla oli kanteen kohteena olevien BAT-päätelmien laatimista koskevan menettelyn yhteydessä. Valittaja ei ole vain osallistunut kyseiseen menettelyyn tosiasiallisesti vaan sillä on myös ollut sellainen erityinen ja puolustettavissa oleva oikeusasema, joka takasi sille tietyn menettelyllisen aseman. Valittajalla on siis oikeus nostaa kanne siltä osin kuin kyse on sen menettelyllisten oikeuksien täytäntöönpanemisesta. Komissio ei ole ottanut huomioon näitä valittajaa suojaavia menettelyllisiä takeita BAT-päätelmiä laadittaessa erityisesti, kun se rajoitti valittajan oikeutta tulla kuulluksi ja oikeutta ottaa osaa menettelyyn ja kun se ei noudattanut arviointivelvollisuuttaan. Kanteen tutkimatta jättäminen perustuu siten unionin oikeuden oikeudellisesti virheelliseen soveltamiseen.

         (1)  EUVL 2017, L 212, s. 1.


title: asia C-192/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 27.2.2019 — Rensen Shipbuilding BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/27

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 27.2.2019 — Rensen Shipbuilding BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane
      (asia C-192/19)
      (2019/C 164/29)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Gerechtshof Amsterdam

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Rensen Shipbuilding BV

         Vastapuoli: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

         Ennakkoratkaisukysymys

      Yhdistetyn nimikkeistön 89 ryhmän lisähuomautuksessa 1 säädetään (muun muassa), että yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeillä 89012010 ja 89019010, ”merialukset”, tarkoitetaan vain merialuksiksi [hollanninkielisessä versiossa: avomerellä ajoon] suunniteltuja laivoja. Miten ilmaisu ”avomerellä ajo” on tässä yhteydessä ymmärrettävä?