title: Asia C-242/07 P: Valitus, jonka Belgian kuningaskunta on tehnyt 18.5.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-5/07, Belgia v. komissio, 15.3.2007 antamasta määräyksestä

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/14

         Valitus, jonka Belgian kuningaskunta on tehnyt 18.5.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-5/07, Belgia v. komissio, 15.3.2007 antamasta määräyksestä
   (Asia C-242/07 P)
   (2007/C 170/25)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Belgian kuningaskunta (asiamies: L. Van den Broeck sekä asianajaja J.-P. Buyle ja asianajaja C. Steyaert)

      Vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Riidanalainen määräys on kumottava.

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että kantajan Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kumoamiskanne (asia T-5/07) on otettava tutkittavaksi ja näin ollen sen on hyväksyttävä kantajan jättämään kumoamiskannekirjelmään sisältyneet vaatimukset ja tarvittaessa palautettava asia ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen, jotta mainittu tuomioistuin voi ratkaista kanteen pääasian osalta.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan sekä valitusasiassa että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltävänä olleessa asiassa syntyneet kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi neljään valitusperusteeseen.
   Ensimmäisessä valitusperusteessaan valittaja väittää, että riidanalaisesta määräyksestä puuttuvat perustelut, koska siinä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 111 artiklan vastaisesti viitataan ennalta-arvaamattomiin seikkoihin ja anteeksiannettavaan erehdykseen liittyvään oikeuskäytäntöön ilmoittamatta syitä, joiden vuoksi seikat, joihin valittaja on vedonnut, eivät ole tällaisia ennalta-arvaamattomia seikkoja tai tällainen anteeksiannettava erehdys.
   Toisessa valitusperusteessaan valittaja tuo esiin, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen anteeksiannettavan erehdyksen olemassaolon edellytysten soveltamisessa katsoessaan, että valittajan viranomaisten toimintaan liittyvät kysymykset eivät sellaisenaan voineet tehdä sattuneesta erehdyksestä anteeksiannettavaa. Yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännöstä, joka koskee anteeksiannettavaa erehdystä, ilmenee nimittäin, että mainittu erehdys tarkoittaa poikkeuksellisia olosuhteita eikä puitteita, joissa nämä olosuhteet ovat, ole rajoitettu.
   Kolmannessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tai ainakin, että se ei ole noudattanut perusteluvelvollisuuttaan, koska se ei ole tutkinut erästä valittajan esittämää perustetta, joka perustui siihen, että valittajan menettelyn suhteen oltaisiin liian tarkkoja, jos sen nostama kanne jätettäisiin tutkimatta, vaikka se on esillä olevassa asiassa osoittanut menetelleensä erittäin huolellisesti ja muun muassa vaikka se on lähettänyt kannekirjelmän faksilla hyvissä ajoin ennen kanteen nostamisen määräajan päättymistä.
   Neljännessä valitusperusteessaan kantaja tuo lopuksi esiin sen, että kannekirjelmän hylkääminen siitä syystä, että se on jätetty liian myöhään, vaikka se oli toimitettu kirjaamoon aikaisemmin faksilla määräaikojen puitteissa, on suhteellisuusperiaatteen vastaista. Mainitun periaatteen noudattaminen edellyttäisi näin ollen, että sellaista kannekirjelmää, joka on jätetty kirjaamoon faksilla EY:n perustamissopimuksessa kanteen nostamiselle asetetun määräajan kuluessa, ei jätetä tutkimatta, vaikka alkuperäinen allekirjoitettu kannekirjelmä saapuisikin kirjaamoon yli kymmenen päivää myöhemmin, jos mainittu alkuperäinen kirjelmä jätetään kymmenen päivän kuluessa siitä päivästä laskettuna, jolloin kannekirjelmä on viimeistään jätettävä faksilla.


title: Asia T-410/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.3.2010 — Foshan City Nanhai Golden Step Industrial v. neuvosto (Polkumyynti — Kiinasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonti, joiden päälliset ovat nahkaa — Laskennallisen normaaliarvon laskeminen — Vientihinta — Puolustautumisoikeudet — Vahinko — Perusteluvelvollisuus)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.3.2010 — Foshan City Nanhai Golden Step Industrial v. neuvosto
   (Asia T-410/06) (1)

   (Polkumyynti - Kiinasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonti, joiden päälliset ovat nahkaa - Laskennallisen normaaliarvon laskeminen - Vientihinta - Puolustautumisoikeudet - Vahinko - Perusteluvelvollisuus)
   2010/C 113/60
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co., Ltd (Lishui, Kiina) (edustajat: solicitor I. MacVay, QC R. Thompson ja barrister K. Beal)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: J.-P. Hix, avustajanaan asianajaja G. Berrisch)

      Väliitulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: H. van Vliet ja T. Scharf) ja Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat P. Vlaemminck, G. Zonnekeyn ja S. Verhulst, sittemmin asianajajat P. Vlaemminck ja A. Hubert)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 5.10.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1472/2006 (EUVL L 275, s. 1) kumoamista kantajaa koskevilta osin koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co., Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio ja Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 42, 24.2.2007.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 17 päivänä joulukuuta 1998, asiassa C-236/97 (Østre Landsretin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Skatteministeriet vastaan Aktieselskabet Forsikringsselskabet Codan (Direktiivi 69/335/ETY - Pääoman hankinnasta kannettavat välilliset verot - Arvopaperipörssissä noteeraamattomien osakkeiden luovutuksiin kohdistuva vero)

text:
C 48/6                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  20.2.1999
nan ja Portugalin tasavallan liittymisehdoista ja perusta-          kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn
missopimusten mukautuksista tehdyn asiakirjan liitteessä I          sekä tuomarit J. L. Murray, H. Ragnemalm (esittelevä tuo-
olevalla VIII osalla (EYVL L 302, 15.11.1985, s. 23) sekä           mari) R. Schintgen ja K. M. Ioannou, julkisasiamies: S.
sittemmin muutettuna neuvoston asetuksella (ETY)                    Alber, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on anta-
N:o 1248/92 (EYVL L 136, 19.5.1992, s. 7), liitteen VI              nut 17.12.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
otsikon D alla olevan 4 kohdan pätevyydestä sekä tämän              raava:
asetuksen tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaos-
to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-P.
Puissochet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit J. C. Moi-            Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista
tinho de Almeida, C. Gulmann, D. A. O. Edward ja M.                 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktii-
Wathelet, julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja:                  vin 69/335/ETY 12 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tul-
hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 17.12.1998                 kittava siten, että tässä säännöksessä sallitaan kantaa
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                          veroa osakkeiden luovutuksista siitä riippumatta, onko
                                                                    yhtiö, jonka osakkeista on kysymys, hyväksytty arvo-
                                                                    paperipörssissä noteerattavaksi ja luovutetaanko osakkeet
Ennakkoratkaisukysymysten tutkinnassa ei ole tullut esille          arvopaperipörssissä vai suoraan luovuttajan ja luovutuk-
sellaisia seikkoja, jotka vaikuttaisivat sosiaaliturvajärjestel-    sensaajan välillä.
mien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattui-
hin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja hei-
dän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun             (1) EYVL C 252, 16.8.1997.
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin
asetus on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella
(ETY) N:o 2001/83 ja mukautettuna Espanjan kuningas-
kunnan ja Portugalin tasavallan liittymisehdoista ja
perustamissopimusten mukautuksista tehdyn asiakirjan
liitteessä I olevalla VIII osalla sekä sittemmin muutettuna
neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1248/92, liitteen VI                      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
otsikon D alla olevan 4 kohdan pätevyyteen.                                                (kuudes jaosto),
                                                                                17 päivänä joulukuuta 1998,
(1) EYVL C 181, 14.6.1997.
                                                                    asiassa C-244/97 (Hof van Cassatien esittämä ennakkorat-
                                                                    kaisupyyntö), Rijksdienst voor Pensioenen vastaan
                                                                                Gerdina Lustig (1)
                                                                    (Asetus (ETY) N:o 1408/71 Ð Vanhuusetuudet Ð 45 ja
                                                                    49 artikla Ð Etuuksien laskeminen, kun etuuden saaja ei
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                             täytä yhtäaikaisesti kaikkien niiden lainsäädäntöjen
                        (kuudes jaosto),
                                                                    mukaisia edellytyksiä, joiden mukaan vakuutus- tai asu-
                                                                                miskaudet ovat täyttyneet)
                  17 päivänä joulukuuta 1998,
                                                                                (1999/C 48/12)
asiassa C-236/97 (éstre Landsretin esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö), Skatteministeriet vastaan Aktieselskabet
                 Forsikringsselskabet Codan (1)                                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(Direktiivi 69/335/ETY Ð Pääoman hankinnasta kannet-
tavat välilliset verot Ð Arvopaperipörssissä noteeraamat-
                                                                       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
       tomien osakkeiden luovutuksiin kohdistuva vero)
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                         (1999/C 48/11)
                                                                    Asiassa C-244/97, jonka Hof van Cassatie (Belgia) on
                 (Oikeudenkäyntikieli: tanska)                      saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
                                                                    yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
                                                                    kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                    Rijksdienst voor Pensioenen vastaan Gerdina Lustig,
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                    ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta
                                                                    yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin,
Asiassa C-236/97, jonka éstre Landsret (Tanska) on saat-            itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä
tanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla                14 päivänä heinäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä           (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa            ajan tasalle saatettuna asetuksella (ETY) N:o 2001/83
Skatteministeriet vastaan Aktieselskabet Forsikringsselska-         (EYVL L 230, 22.8.1984, s. 6), sellaisena kuin tämä asetus
bet Codan, ennakkoratkaisun pääoman hankinnasta kan-                on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1248/92 (EYVL
nettavista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969         L 136, 19.5.1992, s. 7) ja asetuksella (ETY) N:o 3096/95
annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY (EYVL L 249,               (EYVL L 335, 30.12.1995, s. 10), 45 ja 49 artiklan tulkin-
3.10.1969, s. 25) 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan tul-             nasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien
kinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien          kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn


title: Asia C-75/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale Ordinario di Verona – Italia) – Menini ja Maria Antonia Rampanelli v. Banco Popolare – Società Cooperativa (Ennakkoratkaisupyyntö — Kuluttajansuoja — Vaihtoehtoiset riidanratkaisumenettelyt — Direktiivi 2008/52/EY — Direktiivi 2013/11/EU — 3 artiklan 2 kohta — Kuluttajien vastustus menettelyssä, jossa luottolaitos on vaatinut maksamismääräystä — Oikeus saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimissa — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään sovittelumenettelyn käyttö pakolliseksi — Velvollisuus käyttää asianajajaa avustajana — Kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytys)

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale Ordinario di Verona – Italia) – Menini ja Maria Antonia Rampanelli v. Banco Popolare – Società Cooperativa
   (Asia C-75/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Vaihtoehtoiset riidanratkaisumenettelyt - Direktiivi 2008/52/EY - Direktiivi 2013/11/EU - 3 artiklan 2 kohta - Kuluttajien vastustus menettelyssä, jossa luottolaitos on vaatinut maksamismääräystä - Oikeus saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimissa - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään sovittelumenettelyn käyttö pakolliseksi - Velvollisuus käyttää asianajajaa avustajana - Kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytys))
   (2017/C 277/19)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Ordinario di Verona

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Livio Menini ja Maria Antonia Rampanelli

      Vastapuoli: Banco Popolare – Società Cooperativa

      Tuomiolauselma

   Kuluttajariitojen vaihtoehtoisesta riidanratkaisusta sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja direktiivin 2009/22/EY muuttamisesta 21.5.2013 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2013/11/EU (vaihtoehtoista kuluttajariitojen ratkaisua koskeva direktiivi) on tulkittava niin, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa säädetään sovittelumenettelyn käytöstä kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa riidoissa samoja riitoja koskevan kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksenä, siltä osin kuin mainitunlainen vaatimus ei estä osapuolia käyttämästä oikeuttaan saattaa asia tuomioistuimen ratkaistavaksi.
   Mainittua direktiiviä on sitä vastoin tulkittava niin, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa säädetään, että mainitunlaisessa sovittelumenettelyssä kuluttajien on käytettävä avustajanaan asianajajaa ja että he voivat vetäytyä sovittelumenettelystä vain, jos he osoittavat, että heillä on päätökseensä perusteltu syy.

      (1)  EUVL C 156, 2.5.2016.


title: Asia T-195/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.1.2015 – dm-drogerie markt v. SMHV – V-Contact Kereskedelmi és Szolgáltató (CAMEA) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin CAMEA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansainvälinen sanamerkki BALEA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.1.2015 – dm-drogerie markt v. SMHV – V-Contact Kereskedelmi és Szolgáltató (CAMEA)
   (Asia T-195/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin CAMEA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansainvälinen sanamerkki BALEA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 065/43)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Asianosaiset

      Kantaja: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Saksa) (edustajat: asianajajat B. Beinert, O. Bludovsky ja T. Strack)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: J. Németh, P. Geroulakos ja V. Melgar)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: V-Contact Kereskedelmi és Szolgáltató Kft (Szada, Unkari) (edustaja: asianajaja A. Krajnyák)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 17.1.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 452/2012-1), joka koskee dm-drogerie markt GmbH & Co. KG:n ja V-Contact Kereskedelmi és Szolgáltató Kft:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               dm-drogerie markt GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 171, 15.6.2013.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto)  27 päivänä lokakuuta 2005  asiassa C-175/03: Helleenien tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EMOTR — Päätös 2003/102/EY — Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Tuki Aigean meren pienillä saarille olevien oliiviviljelmien säilymiselle — Tilikaudet 1999-2001)

text:
               24.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (kolmas jaosto)
   27 päivänä lokakuuta 2005
   asiassa C-175/03: Helleenien tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (EMOTR - Päätös 2003/102/EY - Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Tuki Aigean meren pienillä saarille olevien oliiviviljelmien säilymiselle - Tilikaudet 1999-2001)
   (2005/C 330/03)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asiassa C-175/03, jossa on kyse EY 230 artiklaan perustuvasta kumomiskanteesta, joka on nostettu 10.4.2003, Helleenien tasavalta (asiamiehinä V. Kontolaimos ja S. Charitaki) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenä M. Condou-Durande, avustajanaan asianajaja N. Korogiannakis), yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit J. P. Puissochet (esittelevä tuomari), S. von Bahr, J. Malenovský ja U. Lõhmus, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies Lynn Hewlett, on antanut 27.10.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 14 päivänä helmikuuta 2003 tehty komission päätös kumotaan siltä osin kuin siinä päätetään Helleenien tasavallan osalta tehdä varainhoitovuosien 1999–2001 osalta (julkisen varastoinnin ala) oikaisu, jonka suuruus on 25 prosenttia eli 9 926 005,21 euroa.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 171, 19.7.2003.


title: Asia T-693/14: Kanne 24.9.2014 – Hamr Sport v. komissio

text:
               12.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/36

         Kanne 24.9.2014 – Hamr Sport v. komissio
   (Asia T-693/14)
   (2015/C 007/40)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Hamr Sport a.s. (Praha, Tšekin tasavalta) (edustaja: asianajaja T. Capousek)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että komission 11.6.2014 tekemä päätös (S.A.33575 – Voittoa tuottamattomat liikuntatilat) on pätemätön

               —

               kumoamaan Euroopan komission riidanalaisen päätöksen

               —

               palauttamaan asian Euroopan komissioon jatkotutkimuksia varten ja tilanteen korjaamisen edellyttämien toimenpiteiden toteuttamista varten

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalainen päätös on virheellinen, koska vastaaja ei riidanalaisen päätöksen toteuttamista edeltävässä menettelyssä ottanut asianmukaisesti kantaa kaikkiin kantajan esittämiin todisteisiin ja lausuntoihin ja erityisesti siihen, oliko lainvastaisen valtiontuen olemassaolo näytetty toteen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei vastaaja voi tukeutua riidanalaisessa päätöksessä tekemänsä päätelmän osalta SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaiseen poikkeukseen, koska sen hakemusta koskevia edellytyksiä ja ennakkovaatimuksia ei ole täytetty.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei kantajalla, joka kaupallisena yhtiönä on oikeushenkilö, ole oikeutta osallistua minkäänlaiseen opetus-, nuoriso- ja urheiluministeriön antamien avustusten myöntämistä koskevaan menettelyyn, vaikka se tosiasiassa toimii samoilla markkinoilla kuin sen kilpailijat ja tukee samaa kohderyhmää – tuen vastaanottajia (jotka ovat myös identtiset yleisen/julkisen edun kannalta).


title: Asia T-417/17: Kanne 3.7.2017 – Kypros v. EUIPO – Papouis Dairies (fino Cyprus Halloumi Cheese)

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/54

         Kanne 3.7.2017 – Kypros v. EUIPO – Papouis Dairies (fino Cyprus Halloumi Cheese)
   (Asia T-417/17)
   (2017/C 277/78)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Kyproksen tasavalta (edustaja: S. Malynicz, QC ja solicitor V. Marsland)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Papouis Dairies LTD (Nikosia, Kypros)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Sanaosat fino Cyprus Halloumi Cheese sisältävä värillinen EU-kuviomerkki – Rekisteröintihakemus nro 11 180 791

      Menettely EUIPO:ssa: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 20.4.2017 asiassa R 2650/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen korvaamaan omat ja kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudellinen peruste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-167/09 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.3.2012 — komissio v. Liotti (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Arviointi — Urakehitystä koskeva kertomus — Vuoden 2006 arviointikierros — Yleiset soveltamissäännöt — Arviointikriteerien johdonmukainen ja yhdenmukainen soveltaminen)

text:
               21.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.3.2012 — komissio v. Liotti
   (Asia T-167/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Arviointi - Urakehitystä koskeva kertomus - Vuoden 2006 arviointikierros - Yleiset soveltamissäännöt - Arviointikriteerien johdonmukainen ja yhdenmukainen soveltaminen)
   2012/C 118/37
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Eggers ja K. Herrmann)

      Valittajan vastapuoli: Amerigo Liotti (Senningerberg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-38/08, Liotti vastaan komissio, (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) 17.2.2012 antaman tuomion kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Amerigo Liottille tässä oikeusasteessa aiheutuneet kulut.

      (1)  EUVL C 167, 18.7.2009.


title: Asia C-304/04: Gerechtshof te Amsterdamin 13.7.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Jacob Meijer B.V. vastaan Inspecteur van de Belastingdienst — Douanedistrict Arnhem

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/29

         Gerechtshof te Amsterdamin 13.7.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Jacob Meijer B.V. vastaan Inspecteur van de Belastingdienst — Douanedistrict Arnhem
   (Asia C-304/04)
   (2004/C 228/60)
   Gerechtshof te Amsterdam on pyytänyt 13.7.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 19.7.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Jacob Meijer B.V. vastaan Inspecteur van de Belastingdienst — Douanedistrict Arnhem seuraavaan kysymykseen:
   Onko tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) liitteen I muuttamisesta 4 päivänä marraskuuta 1997 annettu komission asetus (EY) N:o 2086/97 pätevä siltä osin kuin tämän asetuksen mukaan yhdistetyn nimikkeistön nimike 8543 89 79 kattaa edellä 2.3. kohdassa tarkoitetut äänikortit?

      (1)  EYVL L 312, 14.11.1997, s. 1.


title: Asia T-350/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2016 – Perry Ellis International Group v. EUIPO – CG (p) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin, joka voidaan ymmärtää p-kirjaimeksi, rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat EU-tavaramerkiksi ja kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröidyt kuviomerkit P PROTECTIVE ja P — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               21.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 428/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2016 – Perry Ellis International Group v. EUIPO – CG (p)
   (Asia T-350/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin, joka voidaan ymmärtää p-kirjaimeksi, rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisemmat EU-tavaramerkiksi ja kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröidyt kuviomerkit P PROTECTIVE ja P - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 428/15)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Perry Ellis International Group Holdings Ltd (Nassau, Bahama) (edustajat: asianajajat O. Günzel, V. Ahmann ja C. Tenkhoff)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Stoyanova-Valchanova, M. Fischer ja D. Gája)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: CG Verwaltungsgesellschaft mbH (Gevelsberg, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Körber ja T. E. Vlah)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 28.4.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2441/2014 4), joka koskee CG Verwaltungsgesellschaftin ja Perry Ellis International Group Holdingsin välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Perry Ellis International Group Holdings Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 270, 17.8.2015.


title: Asia C-29/05 P: Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) 28.1.2005 (telekopio 25.1.2005) tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-164/02, Kaul GmbH vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 10.11.2004 antamasta tuomiosta (muuna osapuolena SMHV:n valituslautakunnassa: Bayer AG)

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/11

         Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) 28.1.2005 (telekopio 25.1.2005) tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-164/02, Kaul GmbH vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 10.11.2004 antamasta tuomiosta (muuna osapuolena SMHV:n valituslautakunnassa: Bayer AG)
   (Asia C-29/05 P)
   (2005/C 82/23)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) on valittanut 28.1.2005 (telekopio 25.1.2005) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-164/02 (1), Kaul GmbH vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 10.11.2004 antamasta tuomiosta. Muuna osapuolena SMHV:n valituslautakunnassa: Bayer AG. Valittajan asiamiehinä ovat viraston varapääjohtaja Alexander von Mühlendahl ja teollisoikeuksiin liittyvistä oikeudenkäyntimenettelyistä vastaavan osaston jäsen Gregor Schneider.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               kumoaa valituksenalaisen tuomion;

               2.

               palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen toisen kanneperusteen osalta;

               3.

               velvoittaa toisen asianosaisen korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1) 43 artiklan 2 kohtaa sekä yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1) 16 säännön 3 kohtaa ja 20 säännön 2 kohtaa, kun se on toiminnallisen jatkuvuuden periaatteen perusteella velvoittanut viraston valituslautakunnan ottamaan huomioon uudet tosiseikat ja todisteet väitemenettelyssä myös silloin, kun menettelyn asianosainen ei ole toimittanut näitä tosiseikkoja tai todisteita väiteosastolle tämän asettamassa määräajassa. Velvollisuus tutkia ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa esitetyt seikat, jonka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo asianosaismenettelyssä johtuvan toiminnallisen jatkuvuuden periaatteesta, ei perustu asetuksen tai täytäntöönpanoasetuksen säännöksiin.

               2.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 2 kohtaa, kun se on velvoittanut valitusosaston ottamaan huomioon uudet tosiseikat ja todisteet myös silloin, kun väiteosaston menettelyssä tältä osin sovellettavat määräajat ovat ”vanhentumisaikoja” ja kun väitteentekijä ei ole toimittanut kyseisiä tosiseikkoja tai todisteita väiteosaston asettamassa määräajassa.

               3.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 2 kohtaa myös, kun se on sallinut kyseisen säännöksen soveltamisen valitusmenettelyssä ainoastaan silloin, kun uudet tosiseikat ja todisteet on toimitettu valituksen perustelemiselle asetetun määräajan päätyttyä.

      (1)  EYVL C 19, 22.1.2005.


title: Finanzgericht Hamburgin 19.5.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa T. Port GmbH & Co. vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Asia C-182/95)

text:
N:o C 208/12          FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          12.8.95
Tribunal de commerce de Nivellesin 2.6.1995 tekemällään               Finanzgericht Hamburgin 19.5.1995 tekemällään päätök
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bio               sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa T. Port
    gen Inc. vastaan Smithkline Beecham Biologicals SA                     GmbH & Co. vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas
                         ( Asia C-181 /95 )                                                      (Asia C-182/95 )
                           ( 95/C 208/22 )                                                         ( 95/C 208/23 )
                                                                      Finanzgericht Hamburg ( IV. Senat) on esittänyt Euroopan
Tribunal de commerce de Nivelles on esittänyt Euroopan                yhteisöjen tuomioistuimelle 19.5.1995 tekemällään päätök
yhteisöjen tuomioistuimelle 2.6.1995 tekemällään päätök              sellä ennakkoratkaisupyynnön, joka on saapunut Euroopan
sellä asiassa Biogen Inc . vastaan Smithkline Beecham                 yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 12.6.199 5 , saadak
Biologicals SA ennakkoratkaisupyynnön, joka on saapunut               seen asiassa Port Gmbh & Co . vastaan Hauptzollamt
Euroopan         yhteisöjen      tuomioistuimen      kirjaamoon       Hamburg-Jonas ennakkoratkaisun seuraavissa kysymyk
12.6.1995 .                                                           sissä :
                                                                      1 . Onko EY:n perustamissopimuksen 234 artiklan ensim
Tribunal de commerce de Nivelles pyytää yhteisöjen                          mäistäkohtaa tulkittava niin, että GATT-sopimuksen I,
tuomioistuinta antamaan ennakkoratkaisun seuraavista                        II ja III artiklaa on sovellettava ensisijaisesti asetuksen
kysymyksistä :                                                              ( ETY ) N:o 404/93 ( ] ) 17 artiklaan liittyviin 18 ja 19
                                                                            artikloihin nähden ?
1 ) Jos peruspatentin haltija tai tämän oikeudenomistaja on
     eri henkilö kuin kyseisen lääkkeen markkinoille saatta          2 . a ) Onko asetukseen ( ETY ) N:o 404/93 perustuva
     mista koskevan luvan haltija, niin onko viimeksi mai                       asetus ( EY ) N:o 478/95(~ ) pätevä ?
     nittu velvollinen antamaan sitä pyytävälle patentin
     haltijalle tai mahdollisesti useille sitä pyytäville patentin          b ) Jos on, onko EY:n perustamissopimuksen 234 ar
     haltijoille jäljennöksen mainitusta luvasta, jota tarkoite                 tiklan ensimmäistä kohtaa tulkittava niin, että
     taan lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaansaamisesta                       GATT-sopimuksen XIII artiklaa on sovellettava
     18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuk                         ensisijaisesti tähän asetukseen nähden ?
     sen ( ETY ) N:o 1768/92 ( 1 ) 8 artiklan 1 kohdan b ala
     kohdassa ?                                                       3 . Jos kysymyksiin 1 ja 2 b ) vastataan myöntävästi: voiko
                                                                            yhteisön kansalainen vedota yhteisön jäsenvaltioiden
                                                                            kansallisissa tuomioistuimissa edellä mainitun GATT
2 ) Jos yhdelle ja samalle tuotteelle on myönnetty useita                   sopimuksen määräysten ensisijaiseen solvellettavuu
     peruspatentteja , joilla on eri haltijat, niin onko vastoin            teen ?
     asetusta ( ETY ) N:o 1768/92 se, että lisäsuojatodistus
     myönnetään jokaiselle peruspatentin haltijalle ?
                                                                      4 . Millä edellytyksillä jäsenvaltion tuomioistuin voi antaa
                                                                            tilapäistä oikeussuojaa väliaikaismääräyksellä, jos se
3 ) Voiko lääkkeen markkinoille saattamista koskevan                        epäilee oikeudellisen arviointinsa perusteena olevan
     luvan haltija , ottaen huomioon asetuksen ( ETY )                      johdetun yhteisöoikeuden sovellettavuutta ?
     N:o 1768/92 6 artiklassa käytetyt ilmaisut, kieltää
     peruspatentin haltijaa tai tämän oikeudenomistajaa               C ) EYVL N:o L 47, 25.2.1993 , s . 1
     saamasta jäljennöstä kyseisestä luvasta, jota tarkoite          ( 2 ) EYVL N:o L 49 , 4.3.1995 , s . 13
     taan asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, ja
     siten estää tällaisen lisäsuojatodistushakemuksen teke
     misen vaaditun sisältöisenä ?
4 ) Voiki hallinto- ja/tai hallitusviranomainen, joka on
     myöntänyt kyseisen markkinoille saattamista koskevan             Het college van Beroep voor het bedrijfslevenin 24.5.1995
     luvan tai jolle on talletettu tämän luvan alkuperäiskap         esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Affish BV vastaan
     pale tai jäljennöskappale , kieltäytyä antamasta kappa                   Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees
     leistaan jäljennöstä kyseisen peruspatentin haltijalle tai                                  ( Asia C-183/95 )
     tämän oikeudenomistajalle tai voiko kyseinen virano                                           ( 95/C 208/24 )
     mainen vapaasti taikka tietyin edellytyksin soveliaisuus
     syistä päättää toimittaa tai antaa tällaisen jäljennöksen
     18.6.1992 annetussa neuvoston asetuksessa ( ETY )                Het College van Beroep voor het bedrijfsleven on esittänyt
     N:o 1768/92 tarkoitettua lisäsuojatodistushakemusta              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle 24.5.1995 tekemäl
     varten ?                                                         lään päätöksellä ennakkoratkaisupyynnön, joka on saapu
                                                                      nut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
                                                                      12.6.1995 , saadakseen asiassa Affish BV vastaan Rijks
(') EYVL N:o L 182 , 2.7.1992 , s . 1                                 dienst voor de keuring van Vee en Vlees ennakkoratkaisun
                                                                      seuraavaan kysymykseen :
                                                                      Onko tässä asiassa esitetyt seikat huomioon ottaen komis
                                                                      sion 7 päivänä huhtikuuta 1995 tekemä päätös 95/119/EY


title: Asia C-683/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal do Trabalho da Covilhã (Portugali) on esittänyt 23.12.2013 — Pharmacontinente-Saúde e Higiene SA ym. v. Autoridade Para as Condições do Trabalho (ACT)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/31

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal do Trabalho da Covilhã (Portugali) on esittänyt 23.12.2013 — Pharmacontinente-Saúde e Higiene SA ym. v. Autoridade Para as Condições do Trabalho (ACT)
   (Asia C-683/13)
   2014/C 52/57
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal do Trabalho da Covilhã

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Pharmacontinente-Saúde e Higiene SA, Domingos Sequeira de Almeida, Luis Mesquita Soares Moutinho, Rui Teixeira Soares de Almeida ja André de Carvalho e Sousa

      Vastaaja: Autoridade Para as Condições do Trabalho (ACT)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               a)

               Onko direktiivin 95/46/EY (1) 2 artiklaa tulkittava siten, että henkilötietojen käsite kattaa työaikarekisterin eli työtuntien alkamis- ja päättymisaikaa sekä työaikaan kuulumattomia keskeytyksiä tai taukoja koskevan ilmoituksen kunkin työntekijän osalta?

               b)

               Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko Portugalin valtiolla direktiivin 95/46/EY 17 artiklan 1 kohdan nojalla velvollisuus toteuttaa tarpeelliset tekniset ja organisatoriset toimenpiteet henkilötietojen suojaamiseksi vahingossa tapahtuvalta tai laittomalta tuhoamiselta, vahingossa tapahtuvalta häviämiseltä, muuttamiselta, luvattomalta luovuttamiselta tai tietojen antamiselta, erityisesti silloin, kun käsittely muodostuu tietojen siirtämisestä verkossa?

               c)

               Mikäli edelliseenkin kysymykseen vastataan myöntävästi, onko sellaisessa tilanteessa, jossa jäsenvaltio ei toteuta mitään direktiivin 95/46/EY 17 artiklan 1 kohdan noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ja jossa työnantaja, joka toimii kyseisten tietojen osalta rekisterinpitäjänä, ottaa käyttöön järjestelmän, jossa on rajoitettu oikeus saada kyseisiä tietoja ja jossa kansallisella työsuojeluviranomaisella ei ole automaattista pääsyä näihin tietoihin, Euroopan unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta tulkittava siten, ettei jäsenvaltio voi määrätä kyseiselle työnantajalle seuraamuksia tästä toiminnasta?

               d)

               Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi, ja kun ei ole osoitettu tai väitetty, ettei rekisterissä olevia tietoja ole konkreettisessa tapauksessa muutettu, onko suhteellisuusperiaatteen mukaista vaatia mahdollisuutta saada tutustua heti rekisteriin, joka on yleisesti kaikkien työsuhteeseen liittyvien osapuolten saatavilla?

      (1)  Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY (EYVL L 281, s. 31).


title: Asia T-802/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.1.2016 – Laboratorios Ern v. SMHV – michelle menard (Lenah.C) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Lenah.C rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen sanamerkki LEMA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               7.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.1.2016 – Laboratorios Ern v. SMHV – michelle menard (Lenah.C)
   (Asia T-802/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Lenah.C rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen sanamerkki LEMA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 090/22)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja S. Correa Rodriguez)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: S. Bonne)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: michelle menard GmbH – Berlin cosmetics (Berliini, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 24.9.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 2260/2013-4), joka koskee Laboratorios Ern, SA:n ja michelle menard GmbH:n – Berlin cosmetics – välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Laboratorios Ern, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 46, 9.2.2015.


title: Asia C-464/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Mons (Belgia) on esittänyt 24.9.2010 — Belgian valtio v. asianajajat Pierre Henfling, Raphaël Davin ja Koenraad Tanghe (Tiercé Franco-Belge SA:n konkurssipesän selvittäjinä)

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Mons (Belgia) on esittänyt 24.9.2010 — Belgian valtio v. asianajajat Pierre Henfling, Raphaël Davin ja Koenraad Tanghe (Tiercé Franco-Belge SA:n konkurssipesän selvittäjinä)
   (Asia C-464/10)
   ()
   2010/C 346/49
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour d’appel de Mons

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Belgian valtio

      Vastapuolet: Asianajajat Pierre Henfling, Raphaël Davin ja Koenraad Tanghe (Tiercé Franco-Belge SA:n konkurssipesän selvittäjinä)

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 6 artiklan 4 kohtaa ja 13 artiklan B kohdan f alakohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että sellaisen komissionsaajan, joka toimii omissa nimissään mutta edellä mainitussa 13 artiklan B kohdan f alakohdassa tarkoitettuja palveluja tarjoavan komissionantajan lukuun, suorittamat palvelut vapautetaan verosta?

      (1)  EYVL L 145, s. 1


title: Asia T-504/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2011 — Völkl v. SMHV — Marker Völkl (VÖLKL) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin VÖLKL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansainvälinen sanamerkki VÖLKL — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Rekisteröinnin osittainen hylkääminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta ja asetuksen (EY) N:o 2868/95 22 säännön 3 kohta — Valituslautakunnan toimivalta, kun valitus on rajoitettu osaan rekisteröintihakemuksessa mainituista tavaroista tai palveluista — Asetuksen N:o 207/2009 64 artiklan 1 kohta — Vaatimus valituslautakunnan päätöksen muuttamisesta — Asetuksen N:o 209/2009 65 artiklan 3 kohta)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2011 — Völkl v. SMHV — Marker Völkl (VÖLKL)
   (Asia T-504/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin VÖLKL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansainvälinen sanamerkki VÖLKL - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Rekisteröinnin osittainen hylkääminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta ja asetuksen (EY) N:o 2868/95 22 säännön 3 kohta - Valituslautakunnan toimivalta, kun valitus on rajoitettu osaan rekisteröintihakemuksessa mainituista tavaroista tai palveluista - Asetuksen N:o 207/2009 64 artiklan 1 kohta - Vaatimus valituslautakunnan päätöksen muuttamisesta - Asetuksen N:o 209/2009 65 artiklan 3 kohta)
   2012/C 32/43
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Völkl GmbH & Co. KG (Erding, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Raßmann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: S. Hanne)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Marker Völkl International GmbH (Baar, Sveitsi) (edustaja: asianajaja J. Bauer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 30.9.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 1387/2008-1), joka liittyy Marker Völkl International GmbH:n ja Völkl GmbH & Co. KG:n väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 30.9.2009 tekemä päätös (asia R 1387/2008-1) kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Völkl GmbH & Co. KG:n oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Marker Völkl International GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 37, 13.2.2010.


title: Asia F-60/09 DEP: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 5.12.2013 — Birkhoff v. komissio (Henkilöstö — Oikeudenkäyntimenettely — Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/34

      Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 5.12.2013 — Birkhoff v. komissio
      (Asia F-60/09 DEP)
      (Henkilöstö - Oikeudenkäyntimenettely - Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
      (2014/C 71/67)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Gerhard Birkhoff (Isny, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Inzillo)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja B. Eggers, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen asiassa F-60/09 DEP, Birkhoff vastaan komissio, esitetystä oikeudenkäyntikulujen vahvistamista koskevasta pyynnöstä raukeaa.

                  2)

                  Osapuolet vastaavat omista, tästä oikeudenkäyntikulujen vahvistamista koskevasta oikeudenkäynnistä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia T-377/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 21.3.2016 – Ezz v. neuvosto

text:
               10.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 21.3.2016 – Ezz v. neuvosto
   (Asia T-377/14) (1)

   (2016/C 165/25)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 245, 28.7.2014.


title: Asia T-298/14: Kanne 2.5.2014 – Erbslöh Aluminium v. komissio

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/47

         Kanne 2.5.2014 – Erbslöh Aluminium v. komissio
   (Asia T-298/14)
   2014/C 223/50
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Erbslöh Aluminium (Velbert, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme ja T. Wielsch)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta Saksan liittotasavaltaa vastaan 18.12.2013 annetun Euroopan komission päätöksen, joka koskee valtiontukea SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta, siltä osin kuin se koskee uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun rajoittamista paljon energiaa käyttävien yritysten osalta

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste: yritystä ei ole suosittu SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla

                           —

                           Kantaja väittää, ettei uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annetussa laissa (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien) säädettyä uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun rajoittamista paljon energiaa käyttävien yritysten osalta ole pidettävä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena. Tässä kohtaa kantaja esittää, ettei paljon sähköä käyttäviä yrityksiä suosita kyseisellä järjestelyllä. Erityisessä tasausjärjestelyssä on ennemminkin kyse niiden poikkeuksellisten kustannusten tasauksesta, joita erityisesti kantajalle ja sitä vastaaville yrityksille aiheutuu uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukemisen yhteydessä, ja se edistää paljon sähköä käyttävien yritysten kilpailukyvyn, jota EEG-lisämaksu vahingoittaisi ensisijaisesti ja merkittävästi, palauttamista.

               2.

               Toinen kanneperuste: kyseessä ei ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtion varoista myönnetty tuki

                           —

                           Kantaja väittää lisäksi, ettei erityinen tasausjärjestely ole ”valtion myöntämä taikka valtion varoista” myönnetty toimenpide. Tässä yhteydessä kantaja väittää, ettei EEG-lisämaksu ole osa valtion varoja ja ettei näin ollen myöskään näistä varoista luopuminen erityisellä tasausjärjestelyllä voi muodostaa valtion varoista myönnettyä toimenpidettä.

                           —

                           EEG-lisämaksua ei peri, hallinnoi tai edes jaa valtio tai valtion nimeämä tai perustama julkinen tai yksityinen laitos. Ennemminkin EEG-lisämaksun voivat kantaa suoraan siirtoverkonhaltijat vastaavan siviilioikeudellisen vaatimuksen perusteella. EEG-lisämaksu ei koidu valtion talousarvion eduksi, mistä seuraa, ettei erityinen tasausjärjestely millään tavalla välillisesti tai välittömästi vähennä valtion tuloja.

                           —

                           EEG-varat eivät myöskään ole valtiollisten tahojen käytettävissä. Sitä paitsi EEG-varat eivät ole minkäänlaisen julkisen valvonnan, esimerkiksi Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrollen (BAFA) tai Bundesnetzagenturin valvonnan, alaisia.


title: Asia T-139/04: Kelvin William Stephensin 8.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               26.6.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 168/7

         Kelvin William Stephensin 8.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-139/04)
   (2004/C 168/13)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Kelvin William Stephens on nostanut 8.4.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Nicolas Lhoëst, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               Kumoaa nimittävän viranomaisen 14.4.2003 tekemän päätöksen siltä osin kuin

                           —

                           siinä ei vahvistettu kantajan määrittämistä palkkaluokkaan A6 tasolle 3 hänen palvelukseen ottamisensa hetkellä

                           —

                           siinä ei muodostettu kantajan uraa uudelleen palkkaluokan osalta aikaistamalla hänen ylennyksiään palkkaluokkiin A5 ja A4

                           —

                           siinä rajoitettiin palkkaluokan uudelleenmäärittämistä koskevan päätöksen voimaantuloa siten, että sen rahalliset vaikutukset alkoivat 5.10.1995

               —

               Kumoaa nimittävän viranomaisen 15.1.2004 tekemän päätöksen, joka toimitettiin kantajalle 30.1.2004 ja jolla hylättiin kantajan valitus R/521/03

               —

               Velvoittaa vastaajan maksamaan korvauksen, jonka suuruudeksi on väliaikaisesti vahvistettu 125 000 euroa, siinä tapauksessa, että vastaajalla ei olisi mahdollisuutta palauttaa kantajan uraa ennalleen

               —

               Velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Tässä asiassa kantaja, joka hänen palvelukseen ottamisensa yhteydessä lokakuussa 1985 määritettiin palkkaluokkaan A7 tasolle 3, riitauttaa nimittävän viranomaisen päätöksen, jolla jätettiin tarkistamatta tämä palkkaluokkaan määrittäminen siten, että hänet määritettiin palkkaluokkaan A6 tasolle 1, eikä palkkaluokkaan A6 tasolle 3, jolla jätettiin muodostamatta kantajan ura uudelleen ja jolla rajoitettiin hänen palkkaluokkansa uudelleenmäärittämistä koskevan päätöksen voimaantuloa siten, että se tuli voimaan 5.10.1995.
   Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa samoihin perusteisiin, kuin joihin on vedottu asiassa T-125/04, Rousseaux vastaan komissio.


title: Asia C-220/03: Euroopan keskuspankin 21.3.2003 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 200/10               FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                          23.8.2003
Euroopan keskuspankin 21.3.2003 Saksan liittotasavaltaa                      b)    33 255,23 euroa vuokrakohteesta Kaiserstraße 29
                     vastaan nostama kanne                                         (Eurotower) maksettuihin oheiskuluihin sisältyvänä
                                                                                arvonlisäverona,
                                                                             c)    1 115 675,75 euroa vuokrakohteesta Neue Mainzer
                          (Asia C-220/03)                                          Straße/Junghofstraße (Eurotheum) maksettuihin vuok-
                                                                                riin sisältyvänä arvonlisäverona,
                          (2003/C 200/15)                                    d)    1 892 434,00 euroa vuokrakohteen Neue Mainzer
                                                                                Straße/Junghofstraße (Eurotheum) kunnostuksesta
                                                                                maksettuihin rakennus- ja suunnittelukuluihin sisälty-
                                                                                vänä arvonlisäverona;
Euroopan keskuspankki on nostanut 21.3.2003 Euroopan                   3.    toteaa, että Saksan liittotasavalta on periaatteessa velvol-
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasavaltaa                  linen lisäksi palauttamaan Euroopan keskuspankille seu-
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Euroopan keskuspankin insti-               raavat liikevaihtoverona perityt rahamäärät;
tutionaalisen oikeuden osaston osastopäällikkö Chiara Zilioli ja
saman osaston Senior Legal Counsel Martin Benish, avustaji-
naan Hans-Georg Kamann ja Martin Selmeyr ja prosessiosoite
                                                                             a)    vuokrakohteesta Kaiserstraße 29 (Eurotower) makset-
Luxemburgissa.
                                                                                tuihin oheiskuluihin sisältyvän arvonlisäveron, joka ei
                                                                                sisälly 2 b kohtaan,
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                 b)    vuokrakohteesta Neue Mainzer Straße/Junghofstraße
                                                                                (Eurotheum) maksettuihin oheiskuluihin sisältyvän
                                                                                arvonlisäveron;
1.   toteaa, että Saksan liittotasavallan hallituksen ja Euroopan      4.    velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
     keskuspankin Euroopan keskuspankin päämajasta tekemän                   käyntikulut.
     sopimuksen (1) 8 artiklan 1 kohtaa sekä Euroopan yhtei-
     söjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan
     3 artiklan toista kohtaa ja 23 artiklan ensimmäistä kohtaa
     on tulkittava siten, että nämä määräykset velvoittavat
     Saksan liittotasavaltaa palauttamaan Euroopan keskuspan-
     kille liikevaihtoveron, joka sisältyy tavaroihin ja palve-
     luihin, jotka Euroopan keskuspankki on ostanut tai hank-
     kinut virkakäyttöönsä siltä osin kuin näistä liiketoimista        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     maksettava vero ylittää kussakin yksittäistapauksessa
     50 DEM ja Euroopan keskuspankki on tosiasiallisesti
     maksanut sen. Tämä palautusvelvollisuus kattaa Euroopan           Euroopan keskuspankki katsoo, että Saksan liittotasavalta on
     keskuspankilta erikseen laskutetun liikevaihtoveron sekä          rikkonut Euroopan keskuspankin päämajasta tehdyn sopi-
     kaikki ne liikevaihtoverot, joiden voidaan todistaa               muksen 8 artiklan 1 kohtaa sekä Euroopan yhteisöjen erioi-
     kuuluvan Euroopan keskuspankin maksamiin hintoihin                keuksista ja vapauksista 8 päivänä huhtikuuta 1965 tehdyn
     tai joiden järkevässä taloudellisessa tarkastelussa voidaan       pöytäkirjan (2)3 artiklan toista kohtaa ja 23 artiklan
     katsoa sisältyvän tällaisiin hintoihin;                           ensimmäistä kohtaa. Nämä määräykset vapauttavat EKP:n
                                                                       niiden tavaroiden ja palvelujen hintoihin sisältyvän liikevaihto-
                                                                       veron maksamisesta, joita EKP tarvitsee virkakäytössään.
2.   toteaa, että Saksan liittotasavallan hallituksen ja Euroopan
     keskuspankin Euroopan keskuspankin päämajasta tekemän             On todistettavissa, että huolimatta tästä suoraan yhteisön
     sopimuksen 8 artiklan 1 kohdan sekä Euroopan yhtei-               oikeuteen kiinnittyvästä liikevaihtoverovapaudesta EKP:n on
     söjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan            maksettava Saksassa välillistä arvonlisäveroa virkakäyttöön
     3      artiklan    toisen    kohdan      ja    23     artiklan    vuokraamistaan rakennuksista ja niihin liittyvistä oheissuorituk-
     ensimmäisen kohdan mukaan Saksan liittotasavalta on               sista kuten kunnostus- ja siivouspalveluista. Saksan verovirano-
     velvollinen palauttamaan seuraavat liikevaihtoverona              maiset ovat tähän asti kieltäytyneet palauttamasta tätä todis-
     perityt rahamäärät;                                               tettua välillistä arvonlisäveroa.
                                                                       (1) BGBl. 1998 II, s. 2744.
                                                                       (2) EYVL 1967 152, s. 13, sellaisena kuin se on muutettuna 2.10.1997
     a)    7 678 347,62 euroa vuokrakohteesta Kaiserstraße 29              tehdyllä Amsterdamin sopimuksella.
           (Eurotower) maksettuihin vuokriin sisältyvänä arvon-
           lisäverona,


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 9 päivänä heinäkuuta 2003 asiassa T-22/01, Petros Efthymiou vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Virkamatkakulujen palauttaminen – Matkustaminen lentokoneen business-luokassa)

text:
6.9.2003                   FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 213/29
2)     Kanne hylätään muilta osin.                                       presidentti K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger,
                                                                         kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on antanut 8.7.2003
3)     Daesang Corp. ja Sewon Europe GmbH velvoitetaan vastaa-           tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
       maan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan yh-
       teisvastuullisesti kaksi kolmannesta komissiolle aiheutuneista    1)     Kanne jätetään tutkimatta siltä osin kuin siinä vaaditaan
       oikeudenkäyntikuluista. Komissio vastaa yhdestä kolmannek-               14.9.2000 tehdyn päätöksen COMP/EHTY.1336 kumoa-
       sesta omista oikeudenkäyntikuluistaan.                                   mista.
                                                                         2)     Kanne tutkitaan mutta hylätään perusteettomana siltä osin
( 1) EYVL C 316, 4.11.2000.                                                     kuin siinä vaaditaan 5.9.2000 tehdyn päätöksen COMP/
                                                                                M.2045 kumoamista.
                                                                         3)     Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoite-
                                                                                taan korvaamaan komission sekä Salzgitterin ja Mannesman-
                                                                                nin oikeudenkäyntikulut.
                                                                         (1 ) EYVL C 61, 24.2.2001.
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                     8 päivänä heinäkuuta 2003
asiassa T-374/00, Verband der freien Rohrwerke eV ym.
            vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                            YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Yrityskeskittymien valvonta – Yrityskeskittymä, joka kuu-
                                                                                9 päivänä heinäkuuta 2003
luu osittain EHTY:n perustamissopimuksen ja osittain EY:n
perustamissopimuksen soveltamisalaan – HT 66 artiklan
2 kohdan nojalla tehty hyväksymispäätös – Asetuksen                      asiassa T-22/01, Petros Efthymiou vastaan Euroopan yh-
N:o 4064/89 6 artiklan 1 kohdan nojalla tehty päätös                                            teisöjen komissio (1)
soveltuvuudesta yhteismarkkinoille – EHTY:n perustamisso-
pimuksen ja EY:n perustamissopimuksen mukaiset tutkitta-                 (Henkilöstö – Virkamatkakulujen palauttaminen – Matkus-
vaksi ottamisen edellytykset – EHTY:n perustamissopimuk-
                                                                                taminen lentokoneen business-luokassa)
sen ja EY:n perustamissopimuksen mukaisen yrityskeskitty-
mien valvontaa koskevan sääntelyn välinen suhde – Peruste-
                   luvelvollisuus – Arviointivirhe)                                                (2003/C 213/56)
                            (2003/C 213/55)                                                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                         Asiassa T-22/01, Petros Efthymiou, Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                         mission virkamies, kotipaikka Luxemburg, edustajinaan asian-
                                                                         ajajat J.-N. Louis ja V. Peere, prosessiosoite Luxemburgissa,
                                                                         vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään C. Berar-
Asiassa T-374/00, Verband der freien Rohrwerke eV, kotipaik-
                                                                         dis-Kayser ja H. Tserepa-Lacombe), jossa kantaja vaatii ensim-
ka Düsseldorf (Saksa), Eisen- und Metallwerke Ferndorf GmbH,
kotipaikka Kreuztal-Ferndorf (Saksa), Rudolf Flender Gmbh &              mäisen oikeusasteen tuomioistuinta yhtäältä kumoamaan ko-
                                                                         mission 24.3.2000 tekemän päätöksen, jossa luodaan kolme
Co. KG, kotipaikka Siegen (Saksa), edustajanaan asianajaja
H. Hellmann, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-              virkamatkakululaskelmien ”korjauserää” ja vaaditaan kantajaa
                                                                         maksamaan liikaa saadut määrät, ja toisaalta velvoittamaan
hinään W. Mölls ja W. Wils), jota tukevat Mannesmann
                                                                         komission korvaamaan kantajalle määrät, jotka kantajan pal-
AG, kotipaikka Düsseldorf (Saksa), edustajinaan asianajajat
K. Moosecker ja P. Niggemann, ja Salzgitter AG, kotipaikka               kasta on pidätetty liikaa saatuina määrinä, yhteisöjen ensim-
                                                                         mäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
Salzgitter (Saksa), edustajinaan asianajajat J. Sedemund ja
                                                                         kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit
T. Lübbig, jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         P. Mengozzi ja M. Vilaras, kirjaaja: hallintovirkamies D. Chris-
tuomioistuinta kumoamaan 5.9.2000 tehdyn päätöksen
                                                                         tensen, on 9.7.2003 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma
COMP/M.2045 ja 14.9.2000 tehdyn päätöksen COMP/
EHTY.1336, joilla komissio on hyväksynyt asetuksen                       on seuraava:
N:o 4064/89 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja HT 66 artik-
lan 2 kohdan nojalla sen, että Salzgitter on hankkinut määräys-          1)     Komission 24.3.2000 tekemä päätös, jossa luodaan kolme
vallan Mannesmannröhren-Werkessä, ensimmäisen oikeusas-                         virkamatkakululaskelmien ”korjauserää” ja vaaditaan kantajaa
teen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa:                       maksamaan liikaa saadut määrät, kumotaan siltä osin kuin
 ---pagebreak--- C 213/30                 FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                           6.9.2003
       siinä vaaditaan kantajaa maksamaan Haagiin 12.-18.9.1999          mäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
       tehdyn virkamatkan lentolippujen osalta liikaa saadun määrän,     kokoonpanossa: presidentti V. Tiili sekä tuomarit P. Mengozzi
       kun hän sai 1 921 BEF 1 291 BEF:in sijasta.                       ja M. Vilaras, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on
                                                                         25.6.2003 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
                                                                         raava:
2)     Vastaaja velvoitetaan maksamaan kantajalle takaisin
       15,62 euroa viivästyskorkoineen, jonka suuruus on Euroopan
       keskuspankin tapahtumahetkellä sovellettava jälleenlainauskor-    1)     Kanne hylätään.
       ko korotettuna kahdella prosenttiyksiköllä, 26.6.2000 lukien.
                                                                         2)     Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
3)     Kanne hylätään muilta osin.
4)     Vastaaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoite-  (1 ) EYVL C 150, 19.5.2001.
       taan korvaamaan yksi kuudesosa kantajan oikeudenkäyntiku-
       luista.
( 1) EYVL C 79, 10.3.2001.
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                3 päivänä heinäkuuta 2003
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                               asiassa T-122/01, Best Buy Concepts Inc. vastaan sisämark-
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  kinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
                                                                                (SMHV) (1)
                    25 päivänä kesäkuuta 2003
                                                                         (Yhteisön tavaramerkki – Kuviomerkki, jossa on sanamerkki
                                                                         ”best buy” – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyky –
                                                                              Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
asiassa T-72/01, Norman Pyres vastaan Euroopan yhteisö-
                           jen komissio ( 1)
                                                                                (2003/C 213/58)
(Henkilöstö – Sisäinen kilpailu – Päätös olla hyväksymättä
                    hakijaa suullisiin kokeisiin)                                            (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                          (2003/C 213/57)
                                                                         Asiassa T-122/01, Best Buy Concepts Inc., kotipaikka Eden
                                                                         Prairie, Minnesota (Amerikan yhdysvallat), edustajanaan asian-
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         ajaja S. Rojahn vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto
                                                                         (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehenään G. Schneider),
                                                                         jossa kantaja on nostanut kanteen sisämarkkinoiden harmoni-
                                                                         sointiviraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslauta-
                                                                         kunnan 21.3.2001 tekemästä päätöksestä (asia R 44/2000-3),
Asiassa T-72/01, Norman Pyres, Euroopan yhteisöjen komis-                joka koskee hakemusta sanamerkin ”best buy” sisältävän
sion entinen väliaikainen toimihenkilö, kotipaikka Bryssel,              kuviomerkin rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi, ensim-
edustajinaan asianajajat G. Vanderdsanden ja L. Levi, vastaan            mäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään J. Curral), jossa            kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja N. J. Forwood sekä
kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies
yhtäältä kumoaa kilpailun KOM/TA/99 valintalautakunnan                   D. Christensen, on antanut 3.7.2003 tuomion, jonka tuomio-
päätöksen, jolla se eväsi kantajan osallistumisen suullisiin             lauselma on seuraava:
kokeisiin, ja muut kilpailua koskevat myöhemmät toimenpi-
teet ja toimet, ja toisaalta velvoittaa vastaajan korvaamaan
kantajalle väitetyksi aiheutuneen vahingon, yhteisöjen ensim-            1)     Kanne hylätään.


title: Asia C-385/04: Euroopan yhteisöjen komission 7.9.2004 Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/25

         Euroopan yhteisöjen komission 7.9.2004 Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-385/04)
   (2004/C 262/46)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.9.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on W. Wils, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta 19 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/16/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle,

               2)

               velvoittaa Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi 20.4.2003.

      (1)  EYVL L 110, 20.4.2001, s. 1


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1 päivänä heinäkuuta 2004 asiassa C-65/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 12, EY 149 ja EY 150 artikla — Muussa jäsenvaltiossa suoritettu toisen asteen tutkinto — Korkeakoulutukseen pääsy)

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/5

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (kolmas jaosto)
   1 päivänä heinäkuuta 2004
   asiassa C-65/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - EY 12, EY 149 ja EY 150 artikla - Muussa jäsenvaltiossa suoritettu toisen asteen tutkinto - Korkeakoulutukseen pääsy)
   (2004/C 217/08)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-65/03, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään D. Martin), vastaan Belgian kuningaskunta (asiamiehenään A. Snoecx), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut EY 12, EY 149 ja EY 150 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että muissa jäsenvaltioissa toisen asteen tutkinnon suorittaneet henkilöt voivat päästä Belgian ranskankielisen yhteisön järjestämään korkeakoulutukseen samoin edellytyksin kuin ylemmän toisen asteen tutkinnon (CESS) suorittaneet henkilöt, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit R. Schintgen ja N. Colneric (esittelevä tuomari), julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 1.7.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut EY 12 artiklan, luettuna yhdessä EY 149 artiklan ja EY 150 artiklan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että muissa jäsenvaltioissa toisen asteen tutkinnon suorittaneet henkilöt voivat päästä Belgian ranskankielisen yhteisön järjestämään korkeakoulutukseen samoilla ehdoilla kuin ylemmän toisen asteen tutkinnon (CESS) suorittaneet henkilöt.

               2)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 83, 5.4.2003.


title: Asia T-134/14: Kanne 28.2.2014 – Saksa v. komissio

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/40

         Kanne 28.2.2014 – Saksa v. komissio
   (Asia T-134/14)
   2014/C 142/53
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze, J. Möller ja asianajaja T. Lübbig)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 264 artiklan mukaisesti Euroopan komission 18.12.2013 tekemän päätöksen C (2013) 4424 lopull. asiassa Valtiontuki SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Saksa, Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen:

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 4 artiklan 3 ja 4 kohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan rikkomiseen
               Kantaja väittää tässä yhteydessä, että vastaaja aloitti muodollisen tutkintamenettelyn noudattamatta erityistä huolellisuusvelvoitettaan selvittää tosiseikat täysimääräisesti. Jos komissio olisi selvittänyt tosiseikat täysimääräisesti, muodollista tutkintamenettelyä ei olisi ollut syytä aloittaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen asiasisällön arvioinnissa
               Kantaja väittää toisessa kanneperusteessa, että komissio ymmärsi väärin taustalla olevat tosiseikat, nimittäin uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annetun lain toimintatavan ja erityisesti tämän lain mukaisen rahoitusvirtojen järjestelmän. Lisäksi komissio ymmärsi väärin ”valtion” roolin lainsäätäjänä ja valvontaviranomaisten haltijana ja johti tästä virheellisesti valvontatilanteen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, etteivät paljon energiaa käyttävät yritykset saa etua erityisestä kompensaatiojärjestelystä
               Kantaja väittää, että komissio teki oikeudellisen virheen soveltaessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se totesi paljon energiaa käyttävien yritysten saavan etua, toisin kuin unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännössä on todettu.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei etua ole myönnetty valtion varoista
               Kantaja väittää tässä yhteydessä, että komissio teki oikeudellisen virheen soveltaessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa myös, kun se totesi, että julkiset viranomaiset valvovat uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annetun lain järjestelmään osallistuvien eri yksityisten yritysten varoja.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu SEUT 30 ja SEUT 110 artiklan virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen
               Kantaja väittää viidennessä kanneperusteessa, että komissio loukkasi asianmukaisen hallinnollisen menettelyn periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta, kun se tutki uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annettua lakia SEUT 30 ja SEUT 110 artiklan mukaisesti, vaikka se oli ollut tietoinen kyseisen lain toimintatavasta yli kymmenen vuoden ajan. Komissio teki myös oikeudellisen virheen soveltaessaan SEUT 30 ja SEUT 110 artiklaa, koska kyse ei ole näissä määräyksissä tarkoitetusta verotuksesta eikä syrjinnästä.

      (1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: Asia C-238/14: Kanne 13.5.2014 – Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               21.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/10

         Kanne 13.5.2014 – Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-238/14)
   2014/C 235/14
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Enegren ja D. Martin)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta annetun direktiivin 1999/70/EY (1) liitteessä olevan 5 lausekkeen mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa eräitä näyttämö- ja elokuva-alan tilapäistyölle myönnettyjä poikkeuksia toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on estää perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäyttö

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Pitämällä voimassa eräitä näyttämö- ja elokuva-alan tilapäistyölle myönnettyjä poikkeuksia toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on estää perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäyttö, Luxemburg on rikkonut puitesopimuksen 5 artiklaa.
   Komissio katsoo, että Luxemburgin lainsäädännössä ei tämän työntekijäryhmän osalta säädetä yhdestäkään objektiivisesta perusteesta, jolla voidaan estää perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäyttö, mitä on pidettävä kyseisen puitesopimuksen liitteessä olevan 5 lausekkeen 1 kohdan a alakohdan vastaisena.

      (1)  EYVL L 175, s. 43.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (neljäs jaosto), 12 päivänä marraskuuta 1998, asiassa C-194/98 (Oberlandesgericht Kölnin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Generalstaatsanwaltschaft vastaan Eckard Pörschke (Direktiivin 93/89/ETY 8 artiklan rajoissa tiettyjen jäsenvaltioiden välillä tehtyä sopimusta koskeva tulkintapyyntö - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen)

text:
C 71/2                 FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     13.3.1999
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                Europe Ltd:n, NSK-RHP France SA:n, NSK-RHP UK
                19 päivänä tammikuuta 1999,                            Ltd:n, NSK-RHP Deutschland GmbH:n, NSK-RHP
                                                                       Italia SpA:n, NSK-RHP Nederland BV:n, NSK-RHP
asiassa C-245/95 P-INT, NSK Ltd ym. vastaan Euroopan                   European Distribution Centre BV:n ja NSK-RHP Ibe-
                  yhteisöjen komissio ym. (1)                          rica SA:n väliintulosta aiheutuneet oikeudenkäyntiku-
                                                                       lut mukaan lukien.
(Muutoksenhaku Ð Polkumyynti Ð Japanista peräisin
               olevat kuulalaakerit Ð Tulkinta)
                        (1999/C 71/02)
                                                                  2) Komissio velvoitetaan korvaamaan tästä oikeuden-
                                                                       käynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                  3) Tämän tuomion alkuperäiskappale liitetään tulkittavan
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan               tuomion alkuperäiskappaleeseen. Tulkittavan tuomion
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 alkuperäiskappaleeseen tehdään merkintä tästä tuomi-
                                                                       osta.
Asiassa C-245/95 P-INT, NSK Ltd, Japanin oikeuden
mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Tokio (Japani), ja sen        (1) EYVL C 229, 2.9.1995 ja
kahdeksan eurooppalaista tytäryhtiötä NSK Bearings                    EYVL C 94, 28.3.1998.
Europe Ltd, Englannin oikeuden mukaan perustettu yhtiö,
kotipaikka Lontoo, NSK-RHP France SA, Ranskan oikeu-
den mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Guyancourt
(Ranska), NSK-RHP UK Ltd, Englannin oikeuden mukaan
perustettu yhtiö, kotipaikka Ruddington (Yhdistynyt
kuningaskunta), NSK-RHP Deutschland GmbH, Saksan
oikeuden mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Ratingen
(Saksa), NSK-RHP Italia SpA, Italian oikeuden mukaan                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS
perustettu yhtiö, kotipaikka Milano (Italia), NSK-RHP
                                                                                (neljäs jaosto),
Nederland BV, Alankomaiden oikeuden mukaan perustettu
yhtiö, kotipaikka Amstelveen (Alankomaat), NSK-RHP                               12 päivänä marraskuuta 1998,
European Distribution Centre BV, Alankomaiden oikeuden
mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Amstelveen (Alanko-           asiassa C-194/98 (Oberlandesgericht Kölnin esittämä
maat), ja NSK-RHP Iberica SA, Espanjan oikeuden                   ennakkoratkaisupyyntö), Generalstaatsanwaltschaft vas-
mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Barcelona (Espanja),                              taan Eckard Pörschke (1)
kaikkien edustajana David Vaughan, QC, jonka on val-
tuuttanut solicitor Robin Griffith, 200 Aldersgate Street,        (Direktiivin 93/89/ETY 8 artiklan rajoissa tiettyjen jäsen-
UK London EC1A 4 JJ, jossa hakijat vaativat asiassa               valtioiden välillä tehtyä sopimusta koskeva tulkintapyyntö
C-245/95 P, komissio vastaan NTN ja Koyo Seiko,                     Ð Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen)
10.2.1998 annetun tuomion (Kok. 1998, s. I-40) tuomio-
lauselman 2 kohdan tulkitsemista, vastapuolina ja muina                                   (1999/C 71/03)
asianosaisina: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään Eric White ja Nicholas Khan), NTN Corporation,
Japanin oikeuden mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka                               (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Osaka (Japani), Koyo Seiko Co. Ltd, Japanin oikeuden
mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Osaka (Japani),
Euroopan unionin neuvosto ja Federation of European
Bearing Manufacturers' Associations, kotipaikka Frankfurt         Asiassa C-194/98, jonka Oberlandesgericht Köln (Saksa)
am Main (Saksa), yhteisöjen tuomioistuin, toimien                 on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaos-        nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak-
tojen puheenjohtajat P. J. G. Kapteyn, J.-P. Puissochet, G.       seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
Hirsch ja P. Jann sekä tuomarit G. F. Mancini, J. C. Moi-         asiassa     Generalstaatsanwaltschaft       vastaan     Eckard
tinho de Almeida, C. Gulmann, J. L. Murray, D. A. O.              Pörschke ennakkoratkaisun tiettyjen teiden käyttämisestä
Edward, H. Ragnemalm (esittelevä tuomari), L. Sevón ja            raskaaseen ajoneuvoliikenteeseen maksettavista maksuista
M. Wathelet, julkisasiamies: P. LeÂger, kirjaaja: R. Grass,       Saksan liittotasavallan, Belgian kuningaskunnan, Tanskan
on antanut 19.1.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on             kuningaskunnan, Luxemburgin suurherttuakunnan ja
seuraava:                                                         Alankomaiden         kuningaskunnan       hallitusten    välillä
                                                                  9 päivänä helmikuuta 1994 tehdyn sopimuksen (Bundesge-
                                                                  setzblatt Teil II, s. 1768) 8 artiklan 1 kohdan tulkinnasta,
1) Asiassa C-245/95 P, komissio vastaan NTN ja Koyo               yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpa-
     Seiko, 10.2.1998 annetun yhteisöjen tuomioistuimen           nossa: jaoston puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn (esittelevä
     tuomion tuomiolauselman 2 kohtaa on tulkittava               tuomari) sekä tuomarit J. L. Murray ja H. Ragnemalm,
     siten, että Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan        julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass,
     korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet               on antanut 12.11.1998 määräyksen, jonka määräysosa on
     oikeudenkäyntikulut NSK Ltd:n, NSK Bearings                  seuraava:
 ---pagebreak--- 13.3.1999             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 71/3
Yhteisöjen tuomioistuimelta puuttuu selvästi toimivalta           EugeÂnio Branco, Lda:n 11.12.1998 tekemä valitus Euroo-
vastata Oberlandesgericht Kölnin 8.5.1998 tekemällään             pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
päätöksellä esittämään ennakkoratkaisupyyntöön.                   kolmannen jaoston 15.9.1988 antamasta tuomiosta asiassa
                                                                  T-142/97, EugeÂnio Branco, Lda vastaan Euroopan yhteisö-
(1) EYVL C 234, 25.7.1998.
                                                                                jen komissio
                                                                                (Asia C-453/98 P)
                                                                                (1999/C 71/05)
                                                                  EugeÂnio Branco, Lda on valittanut 11.12.1998 Euroopan
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS                           yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
                    (ensimmäinen jaosto),                         mäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston
                                                                  asiassa T-142/97, EugeÂnio Branco, Lda vastaan Euroopan
                19 päivänä marraskuuta 1998,                      yhteisöjen komissio, 15.9.1998 antamasta tuomiosta.
asiassa C-149/98 P, Anne-Marie Toller vastaan Euroopan            Valittajan edustaja on asianajaja Bolota Belchior, Vila
                    yhteisöjen komissio (1)                       Nova de Gaia, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
                                                                  misto Jacques Schroeder, 6 rue Heine.
(Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi
          puuttuvat ja joka on selvästi perusteeton)
                       (1999/C 71/04)                             Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     Ð kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                      tuomion kaikilta osin
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)            Ð hyväksyy kaikilta osin ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                      mioistuimessa esitetyt vaatimukset ja
Asiassa C-149/98 P, Anne-Marie Toller, Euroopan yhteisö-
jen komission entinen virkamies, asuinpaikka Bryssel,             Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
edustajinaan asianajajat Bonoît Lombart ja Eric Boigelot,             lut.
Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
Louis Schiltz, 2, rue du Fort Reinsheim, jossa valittaja vaa-
tii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-142/96, Toller vas-
taan komissio, 19.2.1998 antaman tuomion (Kok. H.
1998, s. II-179) kumoamista, vastapuolena: Euroopan               Ð Asetuksen (ETY) N:o 2950/83 (1) 5 artiklan 4 kohdan
yhteisöjen komissio asiamiehinään oikeudellinen neuvon-               rikkominen: ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
antaja Julian Curral ja oikeudellisen yksikön virkamies               on tehnyt valituksenalaisen tuomion 47 ja 49 kohdassa
Christine Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja Denis              arviointivirheen. Toteamus, jonka mukaan InspeccËao
Waelbroeck, Bryssel, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäi-               Geral de FinancËas olisi tehnyt kyseisen tarkastuksen
nen jaosto), toimien kokoonpanossa: D. A. O. Edward,                  DAFSE:n pyynnöstä, ei vastaa todellisuutta, sillä ESR
joka hoitaa jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit            oli tosiseikkojen tapahtuma-aikana uskonut hankkei-
L. Sevón (esittelevä tuomari) ja M. Wathelet, julkisasia-             den tarkastukset DAFSE:n tehtäväksi, eikä myöskään
mies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on anta-            se, että tarkastuksessa olisi löydetty ºsääntöjenvastai-
nut 19.11.1998 määräyksen, jonka määräysosa on seuraa-                suuksiaº, joista DAFSE ei aiemmin olisi ollut tietoi-
va:                                                                   nen.
1) Valitus hylätään.
                                                                  Ð Luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteiden
                                                                      loukkaaminen: valittaja riitauttaa valituksenalaisen
2) Anne-Marie Tollerin esittämä maksutonta oikeuden-                  tuomion siltä osin kuin siinä väitetään, että kahden
     käyntiä koskeva hakemus hylätään.                                vuoden aika (12.1.1995Ð16.12.1996) olisi ollut koh-
                                                                      tuullinen riidanalaisen komission päätöksen tekemi-
                                                                      seen. Se ettei ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
3) Anne-Marie Toller velvoitetaan korvaamaan oikeuden-                antanut asiassa T-85/94 (2) ratkaisua tuen määrän pie-
     käyntikulut.                                                     nentämisen laillisuudesta antoi ratkaisunsa vain sillä
                                                                      perusteella, että perusteluvelvollisuus oli laiminlyöty, ei
                                                                      estä kantajan perusteltua luottamusta syntymästä ja
(1) EYVL C 184, 13.6.1998.
                                                                      vahvistumasta. Koska DAFSE oli vahvistanut saldon
                                                                      maksamista koskevan pyynnön ja koska vahvistuksen
                                                                      hylännyt komission päätös oli kumottu, valittajassa


title: Asia T-278/07 P: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20.10.2008 — Marcuccio v. komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Sosiaaliturva — Työtapaturma — Henkilöstösääntöjen 73 artiklan soveltamista koskevan menettelyn päättämisestä tehty päätös — Epäedullista toimea ei ole — Perusteeton valitus)

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/32

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20.10.2008 — Marcuccio v. komissio
   (Asia T-278/07 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Sosiaaliturva - Työtapaturma - Henkilöstösääntöjen 73 artiklan soveltamista koskevan menettelyn päättämisestä tehty päätös - Epäedullista toimea ei ole - Perusteeton valitus)
   (2008/C 313/57)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja C. Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-2/06, Marcuccio v. komissio, 11.5.2007 antamasta määräyksestä (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) tehty valitus, jossa vaaditaan kyseisen määräyksen kumoamista
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan komissiolle tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 211, 8.9.2007.