title: Asia C-333/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Session, Scotland (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 8.7.2014 – Scotch Whisky Association ym. v. Lord Advocate ja Advocate General for Scotland

text:
               29.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 339/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Session, Scotland (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 8.7.2014 – Scotch Whisky Association ym. v. Lord Advocate ja Advocate General for Scotland
   (Asia C-333/14)
   2014/C 339/05
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Session, Scotland

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Scotch Whisky Association ym.

      Vastapuolet: Lord Advocate ja Advocate General for Scotland

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annettua unionin lainsäädäntöä ja erityisesti asetusta (EU) N:o 1308/2013 (1) tulkittava siten, että jäsenvaltio voi saattaa voimaan kansallisen toimen, jossa vahvistetaan viinin vähittäismyynnissä käytettävä vähimmäishinta suhteessa myytävän tuotteen sisältämään alkoholimäärään ja joka poikkeaa siten viinimarkkinoiden perustana muutoin olevasta vapaasta hinnanmuodostuksesta markkinavoimien vaikutuksesta?

               2)

               Kun toimen perustelemiseksi vedotaan SEUT 36 artiklaan, ja jos

                           i)

                           jäsenvaltio on katsonut, että ihmisten terveyden suojelemiseksi on tarkoituksenmukaista korottaa tavaran – tässä tapauksessa alkoholijuomien – kulutuksesta kuluttajille tai osalle näistä kuluttajista aiheutuvia kustannuksia, ja

                           ii)

                           kyseinen tavara on sellainen, josta jäsenvaltio voi kantaa valmisteveroja tai muita veroja (myös veroja, jotka perustuvat alkoholipitoisuuteen tai -määrään tai arvoon tai tällaisten verotuksellisten toimien yhdistelmään),

                     voiko jäsenvaltio unionin oikeuden nojalla hylätä tällaiset kuluttajahinnan korottamista koskevat verotukselliset toimet ja toteuttaa niiden sijasta lainsäädäntötoimia, joissa vahvistetaan vähittäismyynnissä sovellettavat vähimmäishinnat, jotka vääristävät jäsenvaltioiden välistä kauppaa ja kilpailua, ja jos voi, millä edellytyksillä se voi näin tehdä?

               3)

               Jos jäsenvaltion tuomioistuinta pyydetään ratkaisemaan, voiko lainsäädäntötoimi, joka on SEUT 34 artiklassa kielletty kaupan määrällinen rajoitus, olla kuitenkin perusteltu SEUT 36 artiklan nojalla ihmisten terveyden suojelemiseksi, onko kyseisen kansallisen tuomioistuimen tutkittava ainoastaan tietoa, näyttöä tai muuta aineistoa, jotka ovat olleet lainsäätäjän saatavilla ja jotka lainsäätäjä on ottanut huomioon lainsäädännön hyväksymisajankohtana? Ellei näin ole, mitä muita rajoituksia mahdollisesti kohdistuu kansallisen tuomioistuimen mahdollisuuteen ottaa huomioon kaikki aineisto tai näyttö, jota on saatavilla ja jota asianosaiset ovat esittäneet kansallisen tuomioistuimen antaessa ratkaisunsa?

               4)

               Jos jäsenvaltion tuomioistuimen on unionin oikeutta tulkitessaan ja soveltaessaan tutkittava kansallisten viranomaisten väitettä siitä, että toimi, joka on SEUT 34 artiklassa tarkoitettu määrällinen rajoitus, on perusteltu SEUT 36 artiklassa määrättynä poikkeuksena ihmisten terveyden suojelemiseksi, missä määrin kansallinen tuomioistuin on velvollinen tai oikeutettu muodostamaan – käytettävissään olevan aineiston perusteella – objektiivisen näkemyksen toimen tehokkuudesta väitetyn tavoitteen saavuttamisessa, ainakin vastaavien, jäsenvaltioiden väliseen kilpailuun vähemmän vaikuttavien vaihtoehtoisten toimien käytettävyydestä ja toimen yleisestä oikeasuhteisuudesta?

               5)

               Kun tarkastellaan (sitä koskevan kiistan yhteydessä, onko toimi perusteltu SEUT 36 artiklan nojalla ihmisten terveyden suojelemiseksi) sellaisen vaihtoehtoisen toimen olemassaoloa, joka ei vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kilpailuun tai ainakin vaikuttaa siihen vähemmän, onko tällaisen vaihtoehtoisen toimen hylkäämiseen oikeutettu peruste se, etteivät vaihtoehtoisen toimen vaikutukset vastaa välttämättä täysin SEUT 34 artiklan nojalla riitautetun toimen vaikutuksia, mutta sillä voi olla muita lisähyötyjä ja sillä voidaan saavuttaa laajempi, yleinen tavoite?

               6)

               Arvioidessaan kansallista toimea, jonka on myönnetty tai todettu olevan SEUT 34 artiklassa tarkoitettu määrällinen rajoitus, jota perustellaan SEUT 36 artiklalla, ja erityisesti arvioidessaan toimen oikeasuhteisuutta, missä määrin tätä tehtävää hoitava tuomioistuin voi ottaa huomioon arviointinsa siitä, millä tavalla ja missä määrin toimi määrällisenä rajoituksena on SEUT 34 artiklan vastainen?

      (1)  Maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1308/2013 (EUVL L 347, s. 671).


title: Fabris Carlo & C. snc:n 2.1.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-1/98)

text:
C 72/22                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         7.3.98
Union francËaise de l'express (UFEX) ym:iden 30.12.1997            tystyötä ja tarkoituksenmukaisuuden selvittämistä koske-
  Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne             via) kuluja. Näistä kuluista vastaavat veronmaksajat, jotta
                                                                   julkisella yrityksellä olisi resurssit toteuttaa lakiin perustu-
                        (Asia T-613/97)
                                                                   valla monopolilla tehtävänsä julkisista postipalveluista.
                          (98/C 72/49)                             Postin yksityisoikeudellinen tytäryhtiö ei millään tavoin
                                                                   toteuta tätä tehtävää, sillä se toimii pikakuriiripalvelujen
                                                                   markkinoilla.
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                   Lisäksi kantajayhtiöt katsovat, että komissio
Union francËaise de l'express (UFEX), kotipaikka Roissy
(Ranska), DHL International, kotipaikka Roissy (Ranska),
                                                                   Ð on loukannut eräitä yhteisön oikeuden perustavia peri-
Federal Express International (France), kotipaikka Genne-
                                                                       aatteita, jotka liittyvät asiakirjajulkisuuteen, puolus-
villiers (Ranska) ja Crie, kotipaikka AsnieÁres (Ranska),
                                                                       tautumisoikeuksiin ja oikeuteen tulla kuulluksi EY:n
ovat nostaneet 30.12.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
                                                                       perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukai-
sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
                                                                       sessa menettelyssä;
yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat
asianajaja Eric Morgan Rivery, Pariisi, ja asianajaja Jac-
ques Derenne, Bryssel ja Pariisi, ja prosessiosoite Luxem-
burgissa on asianajotoimisto Alex Schmitt, 62 avenue               Ð on loukannut EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan
Guillaume.                                                             mukaista perusteluvelvoitettaan ja
                                                                   Ð on tehnyt riitautetun päätöksen epätäsmällisten tosi-
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-             seikkojen perusteella sekä tehnyt tosiseikkojen osalta
tuin                                                                   ilmeisiä arviointivirheitä.
Ð kumoaa komission 1.10.1997 tekemän päätöksen,
     joka koskee Ranskan SFMI-Chronopostille myöntämiä
     tukia.
                                                                   Fabris Carlo & C. snc:n 2.1.1998 Euroopan yhteisöjen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                              komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-1/98)
UFEX ja kolme muuta pikakuriiripalveluja tarjoavaa                                           (98/C 72/50)
yhtiötä riitauttavat komission päätöksen, jolla tämä on
hylännyt kantajien valituksen, joka koskee Postin tytäryh-
tiölleen SocieÂteÂ francËaise de messagerie internationalelle                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(SFMI) antamaa, kantajien mukaan kilpailusääntöjen vas-
taista logistista ja kaupallista tukea. Posti on tukenut
SFMI:tä antamalla sen käyttää kaikkia postitoimistoja,             Fabris Carlo & C. snc on nostanut 2.1.1998 Euroopan
koko henkilöstöä, postin aineistoa, helpotettua tulliselvi-        yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
tysmenettelyä sekä antamalla sille rahoitusta edullisin            kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
ehdoin sekä tekemällä sen puolesta myynninedistämistyötä           edustajana on asianajaja Claudio Mussato, Udine, ja
ja mainontaa. EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2              prosessiosoite Udinessa on via Dante 4.
kohdan mukaisessa menettelyssä kantajat ovat lisäksi teh-
neet ilmoituksen Postin liikemerkin imagon hyödyntämi-
sestä sekä mahdollisuudesta käyttää Radio Francen taa-             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
juuksia, mikä ei muille yrityksille ole mahdollista. Lisäksi       tuin
kantajat ovat tässä menettelyssä tehneet komissiolle ilmoi-
tuksen, joka koskee postiveron huojennusta sekä palkka-
veron huojennuksesta johtuvien etujen siirtämistä SFMI:lle         Ð ensisijaisesti kumoaa 30.7.1997 tehdyn Euroopan
samoin kuin Postille kuuluvien tullietuuksien saamista.                yhteisöjen komission päätöksen C(97) 2735 lopull.;
Kanteessa katsotaan, ettei komissio voi jättää EY:n perus-         Ð toissijaisesti kumoaa tämän päätöksen siltä osin (5
tamissopimuksen 92 artiklan soveltamisalan ulkopuolelle                artikla) kuin siinä velvoitetaan Italian valtio perimään
tavanomaisten kirjelähetysten lakiin perustuvasta monopo-              takaisin 1.7.1990 alkaen myönnetyt tuet niiden maksa-
lista nauttivan julkisen yrityksen toimenpiteitä, joilla se            mispäivästä lukien laskettavine korkoineen;
suosii yksityisoikeudellista tytäryhtiötään, joka puolestaan
on avoimessa kilpailuasemassa kansainvälisten pikakuriiri-
palvelujen markkinoilla. Näitä toimenpiteitä on pidettävä          Ð molemmissa tapauksissa velvoittaa komission korvaa-
tukena, koska niiden avulla tytäryhtiö säästää (mm. kehi-              maan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- 7.3.98                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 72/23
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                Birri Fiorindo -nimisen yrityksen 5.1.1998 Euroopan
                                                                           yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-4/98)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
samat kuin asiassa T-288/97, Regione Friuli-Venezia Giulia                                  (98/C 72/52)
vastaan komissio (1).
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(1) EYVL C 7, 10.1.1998, s. 25.
                                                                   Birri Fiorindo -niminen yritys on nostanut 5.1.1998
                                                                   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                   tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
                                                                   Kantajan edustajana on asianajaja Claudio Mussato,
                                                                   Udine, ja prosessiosoite Udinessa on via Dante 4.
D'Odorico Franco -nimisen yrityksen 5.1.1998 Euroopan
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                          (Asia T-3/98)                            tuin
                          (98/C 72/51)
                                                                   Ð ensisijaisesti kumoaa 30.7.1997 tehdyn Euroopan
                                                                        yhteisöjen komission päätöksen C(97) 2735 lopull.;
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                   Ð toissijaisesti kumoaa tämän päätöksen siltä osin (5
D'Odorico Franco -niminen yritys on nostanut 5.1.1998                   artikla) kuin siinä velvoitetaan Italian valtio perimään
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                  takaisin 1.7.1990 alkaen myönnetyt tuet niiden maksa-
tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.                mispäivästä lukien laskettavine korkoineen;
Kantajan edustajana on asianajaja Claudio Mussato,
Udine, ja prosessiosoite Udinessa on via Dante 4.
                                                                   Ð molemmissa tapauksissa velvoittaa komission korvaa-
                                                                        maan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ð ensisijaisesti kumoaa 30.7.1997 tehdyn Euroopan
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
     yhteisöjen komission päätöksen C(97) 2735 lopull.;
                                                                   samat kuin asiassa T-288/97, Regione Friuli-Venezia Giulia
                                                                   vastaan komissio (1).
Ð toissijaisesti kumoaa tämän päätöksen siltä osin (5
                                                                   (1) EYVL C 7, 10.1.1998, s. 25.
     artikla) kuin siinä velvoitetaan Italian valtio perimään
     takaisin 1.7.1990 alkaen myönnetyt tuet niiden maksa-
     mispäivästä lukien laskettavine korkoineen;
Ð molemmissa tapauksissa velvoittaa komission korvaa-
     maan oikeudenkäyntikulut.
                                                                   Framalicco Maria Cecilia -nimisen yrityksen 5.1.1998
                                                                     Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-5/98)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (98/C 72/53)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
samat kuin asiassa T-288/97, Regione Friuli-Venezia Giulia                          (Oikeudenkäyntikieli: italia)
vastaan komissio (1).
                                                                   Framalicco Maria Cecilia -niminen yritys on nostanut
(1) EYVL C 7, 10.1.1998, s. 25.                                    5.1.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                   tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                   vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Claudio Mus-
                                                                   sato, Udine, ja prosessiosoite Udinessa on via Dante 4.


title: Asia C-359/00: Tribunal de commerce de Foix'n 25.9.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Réunion des assureurs maladie vastaan Jean Marc Laboup

text:
C 335/38                 FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       25.11.2000
Vakuutusoikeuden 18.1.2000 tekemällään päätöksellä                           3)    Jos vastaus kysymykseen 2 on kieltävä, onko maksu
esittämä ennakkoratkaisupyyntö Pirkko Aulikki Niemen                               kuitenkin osa veron perustetta siksi, että sitä on pidettävä
                     vireille panemassa asiassa                                    palvelusta maksettavana vastikkeena (tai osana vasti-
                                                                                ketta)?
                           (Asia C-351/00)
                                                                             (1) Kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY, annettu 17 päivänä
                                                                                toukokuuta 1977, jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön
                          (2000/C 335/65)                                        yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yh-
                                                                                denmukainen määräytymisperuste (EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1).
Vakuutusoikeus on pyytänyt 18.1.2000 tekemällään päätök-
sellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
kirjaamoon 21.9.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
Pirkko Aulikki Niemen vireille panemassa asiassa ennakkorat-
kaisua seuraavaan kysymykseen:
Kuuluuko valtion eläkelain mukainen eläkejärjestelmä Roo-                    Dioikitiko Protodikeio Thessalonikisin (viides jaosto, kol-
man sopimuksen artiklan 141 vai neuvoston direktiivin 79/7                   men tuomarin kokoonpano) 31.7.2000 tekemällään pää-
ETY (1) soveltamisalaan.                                                     töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Freskot
                                                                                AE vastaan Kreikan valtio
(1) annettu 19 päivänä joulukuuta 1978, miesten ja naisten tasa-                                     (Asia C-355/00)
    arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaa-
    liturvaa koskevissa kysymyksissä (EYVL, Erityispainos 1994,                                     (2000/C 335/67)
    05/Nide 02, s. 111.
                                                                             Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis (viides jaosto, kolmen
                                                                             tuomarin kokoonpano) on pyytänyt 31.7.2000 tekemällään
                                                                             päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                             tuimeen 26.9.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                             asiassa Freskot AE vastaan Kreikan valtio ennakkoratkaisua
                                                                             seuraavaan kysymykseen:
                                                                             Onko perusteluissa tarkoitettu erityinen vakuutusmaksu, joka
VAT and Duties Tribunalin, Manchester Tribunal Centre,                       on suoritettava kasvi- ja eläinperäisistä tuotteista tai kalastuk-
8.9.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkai-                     sesta saatavista kotimaisista tuotteista ja niiden sivutuotteista ja
supyyntö asiassa Keeping Newcastle Warm vastaan Com-                         joka peritään ja maksetaan toimivaltaiselle veroviranomaiselle,
                missioners of Customs and Excise                             vastoin tavaroiden vapaata liikkuvuutta (28 artikla), yhteistä
                                                                             maatalouspolitiikkaa (38, 39 ja 40 artikla), palvelujen tarjoami-
                           (Asia C-353/00)                                   sen vapautta (59 ja 60 artikla) ja valtiontukia (92 artikla)
                                                                             koskevia yhteisön oikeussääntöjä sekä 24.7.1973 annetun
                                                                             ensimmäisen neuvoston direktiivin 73/239/ETY säännöksiä,
                          (2000/C 335/66)                                    kun otetaan huomioon tavoiteltu päämäärä eli aktiivista
                                                                             suojelua koskevien ohjelmien laatiminen ja toteuttaminen ja
                                                                             maatilojen tuotannon ja pääoman turvaaminen?
VAT and Duties Tribunalin, Manchester Tribunal Centre, on
pyytänyt 8.9.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 25.9.2000, Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Keeping Newcastle Warm
vastaan Commissioners of Customs and Excise ennakkoratkai-
sua seuraaviin kysymyksiin:
1)     Ovatko Energy Grants Action Agencyn valittajalle suorit-              Tribunal de commerce de Foix’n 25.9.2000 tekemällään
       tamat maksut, jotka se saa edunsaajina oleville kotitalouk-           päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Réu-
       sille suorittamistaan energianeuvontapalveluista, kuuden-                nion des assureurs maladie vastaan Jean Marc Laboup
       nen arvonlisäverodirektiivin (77/388/ETY) (1) 11 artiklan
       A kohdan 1 alakohdan a alakohdassa tarkoitettuja tukia?
                                                                                (Asia C-359/00)
2)     Jos vastaus tähän kysymykseen on myöntävä, onko lisäksi
       katsottava, että tämä maksu liittyy suoraan energianeu-                                      (2000/C 335/68)
       vontapalvelun hintaan, minkä vuoksi maksua on pidettä-
       vä osana tämän palvelun veron perustetta 11 artiklan                  Tribunal de commerce de Foix on pyytänyt 25.9.2000 teke-
       A kohdan 1 alakohdan a alakohdan mukaisesti?                          mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui-
 ---pagebreak--- 25.11.2000               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 335/39
men kirjaamoon 28.9.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-                       neuvoston direktiivin 96/49/EY (1) ja vaarallisten aineiden
melta asiassa Réunion des assureurs maladie vastaan Jean Marc                    rautatiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädän-
Laboup ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:                                  nön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin
                                                                                96/49/EY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen 13 päi-
Kun otetaan huomioon, että                                                       vänä joulukuuta 1996 annetun komission direktiivin
                                                                                96/87/EY (2)mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole anta-
–     Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on antanut
                                                                                nut kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä
      18.12.1997 tuomion (asia Inter-Environnement Wallonie
                                                                                lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan
      Asbl), (1) jossa täsmennetään, että ”jäsenvaltio, jolle direk-
                                                                                ilmoittanut niistä komissiolle, ja
      tiivi on osoitettu, pidättyy direktiivin täytäntöönpanolle
      varatun määräajan kuluessa antamasta säännöksiä, jotka
                                                                          –      velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      ovat omiaan vakavasti vaarantamaan direktiivissä sääde-
      tyn tavoitteen toteuttamisen” ja että
–     Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on antanut                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      16.12.1999 tuomion, jossa se on todennut Ranskan
      laiminlyöneen         18.6.1992       annetun       direktiivin     Artikla EY 249 (aiemmin EY:n perustamissopimuksen 189 ar-
      92/49/ETY (2) ja 1.11.1992 annetun direktiivin                      tikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulok-
      92/96/ETY (3) täytäntöönpanon kansallisissa säädösteks-             seen nähden jokaista jäsevaltiota, sisältää implisiittisen jäsen-
      teissään,                                                           valtioille osoitetun velvoitteen noudattaa direktiivissä säädettyä
      onko muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koske-               täytäntöönpanon määräaikaa. Tämä määräaika päättyi
      vaa 18.6.1992 annettua direktiiviä 92/49/ETY ja henkiva-            1.1.1997 ilman, että Irlanti oli antanut komission vaatimuk-
      kuutuksen ensivakuutusta koskevaa 1.11.1992 annettua                sissa tarkoitettujen direktiivien noudattamisen edellyttämiä
      direktiiviä 92/96/ETY tulkittava siten, että niillä kielletään      säännöksiä.
      kaikenlainen muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta
      koskevien ja edellä mainittujen direktiivien kanssa yhteen-         (1) EYVL L 235, 17.9.1996, s. 25.
      sopimattomien säännösten nojalla tehtyjen oikeuden pää-             (2) EYVL L 335, 24.12.1996, s. 45.
      tösten täytäntöönpano (ja kaikenlaiset menettelyt) ja
      muun muassa velkajärjestely- ja konkurssimenettelyt Tri-
      bunaux de Commerceissa?
(1) Ennakkoratkaisu asiassa C-129/96, Inter-Environnement Wallonie
    Asbl, tuomio 18.12.1997.
(2) Muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien,
    asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä     RJB Mining plc:n 9.10.2000 tekemä valitus Euroopan
    direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 18 päivä-         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
    nä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/49/ETY
                                                                          toisen jaoston 25.7.2000 antamasta määräyksestä asiassa
    (kolmas vahinkovakuutusdirektiivi) (EYVL L 228, s. 1).
(3) Henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja        T-110/98 (1), RJB Mining plc vastaan Euroopan yhteisöjen
    hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien     komissio, väliintulijoina vastaajan puolella Saksan liittota-
    79/267/ETY ja 90/619/ETY muuttamisesta 10 päivänä marras-             savalta, Espanjan kuningaskunta ja RAG Aktiengesell-
    kuuta 1992 annettu Neuvoston direktiivi 92/96/ETY (kolmas                                             schaft
    henkivakuutusdirektiivi) (EYVL L 360, s. 1).
                                                                                (Asia C-371/00 P)
                                                                                (2000/C 335/70)
Euroopan yhteisöjen komission 4.10.2000 Irlantia vastaan
                           nostama kanne                                  RJB Mining plc, kotipaikka Harworth (Yhdistynyt kuningas-
                                                                          kunta), on valittanut 25.7.2000 Euroopan yhteisöjen tuo-
                          (Asia C-370/00)                                 mioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                          tuomioistuimen toisen jaoston 9.10.2000 antamasta määräyk-
                          (2000/C 335/69)                                 sestä asiassa T-110/98, RJB Mining plc vastaan Euroopan
                                                                          yhteisöjen komissio, väliintulijoina vastaajan puolella Saksan
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.10.2000 Euroo-                 liittotasavalta, Espanjan kuningaskunta ja RAG Aktiengesell-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.                 schaft. Valittajan edustajat ovat barrister Mark Brealey, Englanti
Kantajan asiamies on oikeudellinen neuvonantaja Marie Wolf-               ja Wales, ja solicitor Jonathan Lawrence, prosessiosoite Luxem-
carius, prosessiosoite Luxemburgissa c/o komission oikeudelli-            burgissa asianajotoimisto Arendt ja Medernach, 8-10 rue
sen osaston virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre                    Mathias Hardt.
Wagner, Kirchberg, Luxemburg.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                              Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–     toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut vaarallisten aineiden       1)     ottaa valituksen tutkittavaksi;
      rautatiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädän-
      nön lähentämisestä 23 päivänä heinäkuuta 1996 annetun               2)     kumoaa määräyksen;


title: Asia C-565/14 P: Valitus, jonka Romonta GmbH on tehnyt 8.12.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-614/13, Romonta GmbH v. Euroopan komissio, 26.9.2014 antamasta tuomiosta

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/33

         Valitus, jonka Romonta GmbH on tehnyt 8.12.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-614/13, Romonta GmbH v. Euroopan komissio, 26.9.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-565/14 P)
   (2015/C 046/39)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Romonta GmbH (edustajat: Rechtsanwältin I. Zenke ja Rechtsanwältin M.-Y. Vollmer)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-614/13 26.9.2014 antama tuomio on kumottava

               —

               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan 3 kohdan mukaisista kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä päästöoikeuksien jakamiseksi maksutta siirtymäaikana 5.9.2013 annettu komission päätös 2013/448/EU (1) on kumottava siltä osin kuin tämän päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa kieltäydytään myöntämästä valittajalle kolmannella päästökauppakaudella 2013–2020 lisäpäästöoikeuksia, joita on haettu TEHG (2):n 9 §:n 5 momentissa säädetyn kohtuutonta rasitusta koskevan lausekkeen perusteella

               —

               toissijaisesti asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta se tekee lopullisen päätöksen

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja valitusmenettelyssä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Ensimmäinen valitusperuste: unionin oikeuden rikkominen suhteellisuusperiaatteen virheellisen soveltamisen vuoksi
               Ensiksi unionin yleisen tuomioistuimen tuomiossa rikotaan unionin oikeutta, koska unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi päätöksen 2011/278/EU (3) virheellisesti tyhjentäväksi ja lisäksi katsoi tämän päätöksen myös virheellisesti oikeasuhteiseksi. Lisäpäästöoikeuksien jakaminen kohtuuttoman rasituksen vuoksi on myös päätöksen 2011/278/EU mukaan mahdollista, koska on kyse ylivoimaisesta esteestä. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin punnitsi oikeushyviä virheellisesti toisiinsa nähden tarkastaessaan päätöksen 2011/278/EU lainmukaisuutta, kun se katsoi ympäristönsuojelun tärkeämmäksi kuin valittajan olemassaolon.

               2.

               Toinen valitusperuste: unionin oikeuden rikkominen valittajan perusoikeuksien loukkaamisen vuoksi
               Tuomio on virheellinen myös siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin loukkaa ratkaisussaan valittajan perusoikeuksia, erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 15 artiklan 1 kohtaa ja 16 artiklaa, jotka suojaavat ammatin harjoittamista ja omaisuutta. Unionin yleinen tuomioistuin katsoo virheellisesti, ettei näitä perusoikeuksia kosketa. Näin ei kuitenkaan ole. Ilman lisäpäästöoikeuksien jakamista kohtuuttoman rasituksen vuoksi valittaja ei voi jatkaa toimintaansa ruskohiilivahan tuottajana eikä käyttää laitostaan ruskohiilivahan uuttamiseen.

               3.

               Kolmas valitusperuste: Unionin oikeuden rikkominen toissijaisuusperiaatteen loukkaamisen vuoksi
               Kolmanneksi unionin yleisen tuomioistuimen tuomio rikkoo unionin oikeutta, koska unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, ettei Saksan liittotasavallalla ole toimivaltaa asettaa kohtuutonta rasitusta koskevaa normia (TEHG:n 9 §:n 5 momentti). Tällöin unionin yleinen tuomioistuin jättää huomiotta, että Euroopan komissio antaa jakamista koskevia sääntöjä vain siltä osin kuin se harjoittaa toimivaltaansa myös tosiasiallisesti. Komissio ei yleensä käsittele epätyypillisiä tapauksia kuten valittajan tapaus. Tältä osin sääntelytoimivalta pysyy jäsenvaltioilla.

               4.

               Neljäs valitusperuste: Menettelyoikeuden loukkaaminen riittämättömien tai ristiriitaisten perustelujen vuoksi
               Unionin yleinen tuomioistuin käsitteli riittämättömästi tai ristiriitaisesti kohtuutonta rasitusta koskevan säännöstön seurauksia, kohtuuttomaan rasitukseen perustuvan lisäpäästöoikeuksien jakamisen odotettavissa olevaa siirtymisvaikutusta sekä valittajan konkreettisen maksukyvyttömyysvaaran syytä ja rikkoi tämän vuoksi perustavanlaatuista menettelyoikeutta.

      (1)  EUVL L 240, s. 27.

      (2)  Gesetz über den Handel mit Berechtigungen zur Emission von Treibhausgasen (Treibhausgas-Emissionshandelsgesetz, TEHG, kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupasta annettu Saksan laki)

      (3)  Päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten vahvistamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti 27.4.2011 annettu komission päätös (EUVL L 130, s. 1).


title: Asia T-76/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.11.2012 — Espanja v. komissio (Kalastus — Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämistoimenpiteet — Asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105 artikla — Tietyn vuoden kiintiöiden alentaminen edeltävien vuosien kiintiöiden ylitysten perusteella — Ajallinen soveltamisala — Oikeusvarmuus — Primaarioikeuden noudattamisen takaava tulkinta — Nulla poena sine lege -periaate — Taannehtivuuskielto)

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.11.2012 — Espanja v. komissio
   (Asia T-76/11) (1)

   (Kalastus - Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämistoimenpiteet - Asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105 artikla - Tietyn vuoden kiintiöiden alentaminen edeltävien vuosien kiintiöiden ylitysten perusteella - Ajallinen soveltamisala - Oikeusvarmuus - Primaarioikeuden noudattamisen takaava tulkinta - Nulla poena sine lege -periaate - Taannehtivuuskielto)
   2013/C 9/61
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: abogado del Estado N. Díaz Abad)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Jimeno Fernández ja D. Nardi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan eräisiin vuoden 2010 kalastuskiintiöihin tehtävistä vähennyksistä edellisen vuoden liikakalastuksen vuoksi 8.11.2010 annettu komission asetus (EU) N:o 1004/2010 (EUVL L 291, s. 31).

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 89, 19.3.2011.


title: Asia T-6/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6.9.2006 — DEF-TEC Defense Technology v. SMHV — Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Kuviomerkkiä FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR koskeva hakemus — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 3 kohta — Tavaramerkin haltijan suostumuksen olemassaolo)

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/34

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6.9.2006 — DEF-TEC Defense Technology v. SMHV — Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR)
   (Asia T-6/05) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Kuviomerkkiä FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR koskeva hakemus - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 3 kohta - Tavaramerkin haltijan suostumuksen olemassaolo)
   (2006/C 281/58)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: DEF-TEC Defense Technology GmbH (Frankfurt am Main, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Daniel)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: D. Botis)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Defense Technology Corporation of America (Jacksonville, Florida, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat G. Würtenberger ja R. Kunze)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa on kyse SMHV:n toisen valituslautakunnan 8.11.2004 (asia R 493/2002-2) tekemästä päätöksestä, joka koskee DEF-TEC Defense Technology GmbH:n ja Defense Technology Corporation of American välistä väitemenettelyä
   Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 8.11.2004 tekemä päätös (asia R 493/2002-2) kumotaan.

               2)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut, lukuun ottamatta väliintuloon liittyviä kuluja.

               3)

               Kantaja vastaa väliintuloon liittyvistä oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 82, 2.4.2005.


title: Asia C-578/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 12.12.2014 – Argenta Spaarbank NV v. Belgian valtio

text:
               9.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 81/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 12.12.2014 – Argenta Spaarbank NV v. Belgian valtio
   (Asia C-578/14)
   (2015/C 081/08)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Argenta Spaarbank NV

      Vastaaja: Belgian valtio

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Rikotaanko WIB92:n 198 §:n 10 momentilla, sellaisena kuin sitä sovelletaan verovuosiin 2000 ja 2001, emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/ETY (1) 4 artiklan 2 kohtaa siltä osin kuin siinä säädetään, että korkojen määrää, joka vastaa sellaisten 202–204 §:n nojalla vähennyskelpoisten osinkojen määrää, jotka yhtiö on saanut osakkeista, joita se ei ole omistanut niiden luovutushetkellä vähintään yhden vuoden ajan keskeytyksettä, ei pidetä tulonhankkimismenoina, jolloin ei tehdä mitään eroa sen mukaan, liittyvätkö nämä korkomenot sellaiseen osakkeenomistukseen (tai sen rahoitukseen), josta verosta vapautettavat osingot on saatu, vaiko eivät?

               2)

               Onko WIB92:n 198 §:n 10 momentti, sellaisena kuin sitä sovelletaan verovuosiin 2000 ja 2001, emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/ETY 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu säännös, joka koskee veropetosten ja väärinkäytösten estämistä, ja mikäli näin on, ylitetäänkö WIB92:n 198 §:n 10 momentilla se, mikä on tarpeen tällaisten veropetosten ja väärinkäytösten estämiseksi, siltä osin kuin siinä säädetään, että korkojen määrää, joka vastaa sellaisten 202–204 §:n nojalla vähennyskelpoisten osinkojen määrää, jotka yhtiö on saanut osakkeista, joita se ei ole omistanut niiden luovutushetkellä vähintään yhden vuoden ajan keskeytyksettä, ei pidetä tulonhankkimismenoina. jolloin ei tehdä mitään eroa sen mukaan, liittyvätkö nämä korkomenot sellaiseen osakkeenomistukseen (tai sen rahoitukseen), josta verosta vapautettavat osingot on saatu, vaiko eivät?

      (1)  Eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annettu neuvoston direktiivi 90/435/ETY (EYVL L 225, s. 6).


title: Yhdistetyt asiat C-7/05—C-9/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto)  8.6.2006  (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH v. Ulrich Deppe, Hanne-Rose Deppe, Thomas Deppe, Matthias Deppe, Christine Urban (o.s. Deppe) (C-7/05), Siegfried Hennings (C-8/05), Hartmut Lübbe (C-9/05) (Kasvinjalostajan oikeudet — Yhteisön kasvinjalostajanoikeuden omistajalle maksettavan kohtuullisen palkkion taso — Asetuksen (EY) N:o 1768/95, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2605/98, 5 artiklan 2, 4 ja 5 kohta — Käsite  palkkio, joka on selvästi pienempi kuin lisäysaineiston luvanvaraisen tuotannon osalta perittävä summa )

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.6.2006 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH v. Ulrich Deppe, Hanne-Rose Deppe, Thomas Deppe, Matthias Deppe, Christine Urban (o.s. Deppe) (C-7/05), Siegfried Hennings (C-8/05), Hartmut Lübbe (C-9/05)
   (Yhdistetyt asiat C-7/05—C-9/05) (1)

   (Kasvinjalostajan oikeudet - Yhteisön kasvinjalostajanoikeuden omistajalle maksettavan kohtuullisen palkkion taso - Asetuksen (EY) N:o 1768/95, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2605/98, 5 artiklan 2, 4 ja 5 kohta - Käsite ”palkkio, joka on selvästi pienempi kuin lisäysaineiston luvanvaraisen tuotannon osalta perittävä summa”)
   (2006/C 178/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesgerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

      Vastaajat: Ulrich Deppe, Hanne-Rose Deppe, Thomas Deppe, Matthias Deppe, Christine Urban (o.s. Deppe) (C-7/05), Siegfried Hennings (C-8/05) ja Hartmut Lübbe (C-9/05)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesgerichtshof — Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 (EYVL L 173, s. 14) 14 artiklan 3 kohdassa säädetyn maataloutta koskevan vapautuksen soveltamista koskevista säännöistä 24 päivänä heinäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1768/95, sellaisena kuin se on muutettuna 3.12.1998 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2605/98 (EYVL L 328, s. 6), 5 artiklan 2, 4 ja 5 kohdan tulkinta — Kasvinjalostajanoikeuden haltijalle maksettava kohtuullinen palkkio — Käsite ”selvästi alhaisempi” kuin lisäysaineiston luvanvaraisesta tuotannosta perittävä summa — Palkkio, joka on 80 prosenttia mainitusta tuotannosta perittävästä summasta
   Tuomiolauselma

               1)

               Palkkio, jonka suuruus on kiinteämääräinen 80 % summasta, jolla saman lajikkeen virallisessa varmentamisessa alimmaksi luokaksi luokiteltua lisäysaineistoa myydään kyseisellä alueella turvauduttaessa yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista 27 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 14 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun maanviljelijöitä koskevaan poikkeukseen, ei täytä edellytystä siitä, että kyseisen palkkion on oltava asetuksen (EY) N:o 1768/95 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla ”selvästi pienempi” kuin summa, joka peritään luvanvaraisen lisäysaineiston tuotannosta yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 14 artiklan 3 kohdassa säädetyn maataloutta koskevan vapautuksen soveltamista koskevista säännöistä 24 päivänä heinäkuuta 1995 annetun komission, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta kansallisen tuomioistuimen arviointiin muista, kuhunkin pääasiaan liittyvistä merkityksellisistä seikoista.

               2)

               Yhteisön kasvinjalostajan oikeuksien omistajan palkkion suuruuden arviointiperusteet on määritetty asetuksen N:o 1768/95, sellaisena kuin se on asetuksella N:o 2605/98 muutettuna, 5 artiklan 4 ja 5 kohdassa. Näillä perusteilla ei ole taannehtivaa vaikutusta, mutta ne voivat olla ohjeellisia tätä palkkiota laskettaessa ennen asetuksen N:o 2605/98 voimaantuloa suoritettujen istutusten osalta

               3)

               Jotta asetuksen N:o 1768/95, sellaisena kuin se on asetuksella N:o 2605/98 muutettuna, 5 artiklan 4 kohdassa mainittu omistajien ja viljelijöiden järjestöjen välillä tehty sopimus voisi olla ohjeellinen kaikkien muuttujiensa osalta, kyseinen sopimus on ensin ilmoitettava komissiolle ja julkaistava yhteisön kasvilajikeviraston virallisessa lehdessä, ja näin on silloinkin, kun se on tehty ennen asetuksen N:o 2605/98 voimaan tuloa. Tällaisessa sopimuksessa voidaan määrätä muusta palkkion tasosta kuin siitä, josta säädetään toissijaisesti asetuksen N:o 1768/95, sellaisena kuin se on asetuksella N:o 2605/98 muutettuna, 5 artiklan 5 kohdassa

               4)

               Omistajien ja viljelijöiden järjestöjen välillä tehdyn sopimuksen puuttuessa omistajalle maksettava palkkio on määritettävä asetuksen N:o 1768/95, sellaisena kuin se on asetuksella N:o 2605/98 muutettuna, 5 artiklan 5 kohdan nojalla muuttumattomana osuutena, joka ei ole ylä- eikä alaraja.

      (1)  EUVL C 82, 2.4.2005.


title: Hans Gevaertin 2.11.1998 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston 19.8.1998 antamasta määräyksestä asiassa T-160/97, Hans Gevaert vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Asia C-389/98 P)

text:
C 397/24               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       19.12.98
toteuttaa toimenpiteet, jotka ovat tarpeen direktiivin pane-                Ð tarvittavin osin kumoaa valittajan valituksesta
miseksi täytäntöön kansallisessa oikeusjärjestelmässä                            3.2.1997 tehdyn komission nimenomaisen hyl-
ennen direktiivin täytäntöönpanolle varatun määräajan                            käävän päätöksen
päättymistä ja ilmoittaa viivytyksettä kyseisistä toimenpi-
teistä komissiolle. Kyseinen määräaika on päättynyt
31.12.1996 ilman, että Helleenien tasavalta olisi ilmoitta-             c) velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeuden-
nut komissiolle niistä toimenpiteistä, joilla se on pannut                  käyntikulut kummassakin tuomioistuimessa.
direktiivin täytäntöön kansallisessa oikeusjärjestelmässään.
(1) EYVL L 365, 31.12.1994, s. 34.                                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                   Ð Valittajan vaatimuksen virheellinen oikeudellinen luo-
                                                                        kittelu, joka johtaa epätarkkoihin oikeudellisiin seu-
                                                                        rauksiin: vaikka valittajan vaatimus perustuukin henki-
                                                                        löstösääntöjen 31 artiklan 2 kohtaan, sen tarkoituk-
                                                                        sena on, että hänen pätevyyttään arvioidaan, jotta
Hans Gevaertin 2.11.1998 tekemä valitus Euroopan yhtei-
                                                                        tarkistettaisiin mahdollisesti hänen nykyistä palkka-
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäi-
                                                                        luokkaansa eikä hänen alkuperäistä palkkaluokkaansa,
sen jaoston 19.8.1998 antamasta määräyksestä asiassa
                                                                        jota ei ole suoraan eikä välillisesti kyseenalaistettu.
T-160/97, Hans Gevaert vastaan Euroopan yhteisöjen
                            komissio
                       (Asia C-389/98 P)                           Ð (Toissijaisesti) Virheellinen oikeudellinen luokittelu,
                         (98/C 397/42)                                  mitä tulee 7.2.1996 tehtyyn päätökseen (hallinnollinen
                                                                        tiedote, 27.3.1996), jolla komissio muutti palkkaluok-
                                                                        kaan nimittämiseen ja palkkatason luokitteluun palve-
                                                                        lukseen ottamisen yhteydessä sovellettavista perusteista
Hans Gevaert on valittanut 2.11.1998 Euroopan yhteisö-                  tehtyä päätöstään; yhdenvertaisen kohtelun periaatteen
jen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                     loukkaaminen sekä henkilöstösääntöjen 5 artiklan 3
oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa                 kohdan rikkominen: se, että 7.2.1996 tehdystä komis-
T-160/97, Hans Gevaert vastaan Euroopan yhteisöjen                      sion päätöksestä hyötyvät vain kyseisen päätöksen voi-
komissio, 19.8.1998 antamasta tuomiosta. Valittajan edus-               maantulon jälkeen nimitety virkamiehet, vaikka näiden
taja on asianajaja Nicolas LhoeÈst, Bryssel ja prosessiosoite           virkamiesten on tulevaisuudessa työskenneltävä
Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Ces-                     samassa toimielimessä muiden, vanhojen (epäedulli-
sange.                                                                  sempien) perusteiden nojalla luokiteltujen virkamiesten
                                                                        kanssa, on kokonaan ristiriidassa yhdenvertaisen koh-
                                                                        telun periaatteen kanssa.
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                   Ð Perustelujen ristiriitaisuus.
1. tutkii valituksen ja toteaa sen perustelluksi ja
                                                                   (1) Määräys 19.8.1998       asiassa T-160/97,   EYVL    C    327,
                                                                       24.10.1998, s. 24.
2. näin ollen
     a) kumoaa annetun määräyksen (1)
     b) ratkaisee itse riita-asian ja valittajan alkuperäisen
                                                                       Euroopan yhteisöjen 4.11.1998 Helleenien tasavaltaa
        kanteen hyväksyen
                                                                                vastaan nostama kanne
        Ð tutkii valittajan vaatimuksen siitä, että tutki-                                 (Asia C-391/98)
             taan mahdollisuutta soveltaa henkilöstösääntö-
                                                                                (98/C 397/43)
             jen 31 artiklan 2 kohtaa hänen palkkaluok-
             kaansa koskevan luokittelun uudelleenarvioi-
             miseksi 5.10.1995 alkaen,
                                                                   Euroopan yhteisöjen on nostanut 4.11.1998 Euroopan
        Ð tämän vuoksi kumoaa 26.8.1996 tehdyn                     yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
             komission päätöksen, jolla hylättiin valittajan       vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
             vaatimus siitä, että tutkitaan henkilöstösääntö-      virkamies Maria Kontou-Durande ja prosessiosoite
             jen 31 artiklan 2 kohdan mahdollista sovellet-        Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
             tavuutta,                                             Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.


title: Asia C-185/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.10.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Vrhovno sodišče – Slovenia) – Marjan Kostanjevec v. F&S Leasing GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 44/2001 — 6 artiklan 3 alakohta — Vastakanteen käsite — Perusteettomaan etuun perustuva vaatimus — Kumotun ratkaisun perusteella maksetun määrän maksaminen — Ajallinen soveltamisala)

text:
               12.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.10.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Vrhovno sodišče – Slovenia) – Marjan Kostanjevec v. F&S Leasing GmbH
   (Asia C-185/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 44/2001 - 6 artiklan 3 alakohta - Vastakanteen käsite - Perusteettomaan etuun perustuva vaatimus - Kumotun ratkaisun perusteella maksetun määrän maksaminen - Ajallinen soveltamisala))
   (2016/C 462/05)
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vrhovno sodišče

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Marjan Kostanjevec

      Vastaaja: F&S Leasing GmbH

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 6 artiklan 3 alakohtaa on tulkittava niin, että mainitussa säännöksessä vastakanteen osalta tarkoitettu oikeuspaikka on toimivaltainen tutkimaan mainitunlaisen vaatimuksen, jossa vaaditaan palauttamaan perusteettomana etuna määrä, joka vastaa tuomioistuimen ulkopuolisessa sopimuksessa sovittua määrää, silloin, kun mainittu kanne on nostettu samojen asianosaisten välisessä uudessa oikeudenkäynnissä, joka on seurausta sen ratkaisun kumoamisesta, johon kyseisten asianosaisten välinen alkuperäinen oikeudenkäynti johti ja jonka täytäntöönpano oli johtanut kyseiseen tuomioistuimen ulkopuoliseen sopimukseen.

      (1)  EUVL C 254, 3.8.2015.


title: Asia C-205/00 P: Irish Cement Ltd:n 24.5.2000 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-25/95, T-26/95, T-30/95, T-31/95, T-32/95, T-34/95, T-35/95, T-36/95, T-37/95, T-38/95, T-39/95, T-42/95, T-43/95, T-44/95, T-45/95, T-46/95, T-48/95, T-50/95, T-51/95, T-52/95, T-53/95, T-54/95, T-55/95, T-56/95, T-57/95, T-58/95, T-59/95, T-60/95, T-61/95, T-62/95, T-63/95, T-64/95, T-65/95, T-68/95, T-69/95, T-70/95, T-71/95, T-87/95, T-88/95, T-103/95 ja T-104/95, Cimenteries CBR SA ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 15.3.2000 antamasta tuomiosta

text:
26.8.2000               FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 247/7
ii)    koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin pitää Aal-               Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
       borg Portland A/S:ää perusteettomasti vastuussa päätök-
       sen 4 artiklan 1 kohdassa (ETF:n perustaminen) ja 4
       artiklan 3 kohdan a alakohdassa (yhdenmukaistetut me-                a)    kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
       nettelytavat, joiden tavoitteena oli Calcestruzzin poista-                 mion siltä osin kuin siinä pysytetään komission
       minen kreikkalaisten tuottajien ja erityisesti Titanin asiak-              päätös (2)Irish Cement Ltd:n osalta
       kaiden joukosta) tarkoitetuista menettelytavoista, ja toissi-
       jaisesti siltä osin kuin vastuun katsotaan koskevan                  b)    kumoaa osittain ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
       9.9.1986 jälkeistä aikaa.                                                  men tuomion siltä osin kuin siinä pysytetään komission
                                                                                päätös Irish Cement Ltd:n osalta
(1) EYVL C 101, 22.4.1995, s. 10–20, C 119, 13.5.1995, s. 13–26,
    C 137, 3.6.1995, s. 23–28, 33 ja 34, C 208, 12.8.1995, s. 26            c)    tai toissijaisesti
    ja 27.
(2) EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta 30 päivänä               i)    toteaa, että komission päätös on mitätön
    marraskuuta 1994 tehty komission päätös 94/815/EY (asiat
    IV/33.126 ja 33.322 – Sementti; EYVL L 343, 30.12.1994, s. 1).
(3) Perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöön-                ii)   peruuttaa tai vaihtoehtoisesti alentaa valittajalle
    panoasetus, EYVL 21.2.1962, s. 204.                                                 määrätyn sakon suuruutta ja
(4) Vanhentumisajoista liikennettä ja kilpailua koskeviin Euroopan
    talousyhteisön sääntöihin liittyvissä menettelyissä ja niiden nojalla
    määrättyjen seuraamusten täytäntöönpanossa 26 päivänä marras-                 iii)  velvoittaa komission korvaamaan valittajan oikeu-
    kuuta 1974 annettu asetus.                                                          denkäyntikulut.
                                                                            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                            Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin määräsi ennen asian
                                                                            suullista käsittelyä komission noudattamaan kahta prosessin-
                                                                            johtotoimenpidettä, jotta valittajat voisivat tutustua asiakirjoi-
                                                                            hin, joita ne eivät olleet saaneet käyttöönsä hallinnollisessa
                                                                            menettelyssä. Lopulta komissio toimi näiden toimenpiteiden
                                                                            edellyttämällä tavalla.
Irish Cement Ltd:n 24.5.2000 tekemä valitus Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
(laajennettu neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-25/95,                 Valittaja väittää seuraavaa:
T-26/95, T-30/95, T-31/95, T-32/95, T-34/95, T-35/95,
T-36/95, T-37/95, T-38/95, T-39/95, T-42/95, T-43/95,
                                                                            a)    Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella ei ole toimi-
T-44/95, T-45/95, T-46/95, T-48/95, T-50/95, T-51/95,
                                                                                valtaa pyrkiä taannehtivasti korjaamaan komission me-
T-52/95, T-53/95, T-54/95, T-55/95, T-56/95, T-57/95,
                                                                                nettelyn puutteellisuuksia eikä sillä ollut myöskään toimi-
T-58/95, T-59/95, T-60/95, T-61/95, T-62/95, T-63/95,
                                                                                valtaa katsoa, ettei hallinnollisessa menettelyssä olisi
T-64/95, T-65/95, T-68/95, T-69/95, T-70/95, T-71/95,
                                                                                voitu päätyä toisenlaiseen lopputulokseen, jos asiakirja-
T-87/95, T-88/95, T-103/95 ja T-104/95 (1), Cimenteries
                                                                                aineistoon olisi voinut tutustua asianmukaisena ajankoh-
CBR SA ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                                                                                tana.
                 15.3.2000 antamasta tuomiosta
                         (Asia C-205/00 P)                                  b)    Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt me-
                                                                                nettelyvirheen vaatiessaan kannanottoja siihen, miten
                                                                                käytettäviksi annetut asiakirjat ovat voineet vaikuttaa
                          (2000/C 247/10)                                         valittajan asemaan, ja vedotessaan sitten tuomiossaan
                                                                                näihin kannanottoihin.
Irish Cement Ltd, joka on Irlannin oikeuden mukaan perustettu
yhtiö ja jonka kotipaikka on Dublin, on valittanut 24.5.2000                c)    Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt vaka-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen                           van arviointivirheen katsoessaan, että valittajien oikeus
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu neljäs                       tutustua tutkimusasiakirjoihin vastasi sitä oikeutta, joka
jaosto) yhdistetyissä asioissa T-25/95 ym., Cimenteries CBR                       niillä olisi pitänyt olla hallinnollisen menettelyn aikana.
SA ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 15.3.2000                            Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen lähestymista-
antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat Paul Sreenan,                     pa, joka koskee arviointia kilpailusääntöjen rikkomisen
SC, ja solicitor John Glackin, asianajotoimisto Gerrard, Scallan                  vaikutuksesta puolustautumisoikeuksiin ja joka perustuu
& O’Brien, Solicitors, Dublin, ja prosessiosoite Luxemburgissa                    tähän ilmeiseen arviointivirheeseen, on perustavanlaatui-
on Kramer Associés & Clifford Chance, 6 rue Heinrich Heine.                       sella tavalla virheellinen.
 ---pagebreak--- C 247/8                  FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     26.8.2000
d)    Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio on                       iii)  velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäynti-
      myös puutteellisesti perusteltu eikä siinä ole otettu                         kulut.
      riittävästi kantaa valittajan väitteisiin.
(1) EYVL C 101, 22.4.1995, s. 10–20, C 119, 13.5.1995, s. 13–26,        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    C 137, 3.6.1995, s. 23–28, 33 ja 34, C 208, 12.8.1995, s. 26 ja
    27.                                                                 –     Oikeudellinen virhe siltä osin kuin tuomiossa todetaan,
(2) EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta 30 päivänä           että kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa
    marraskuuta 1994 tehty komission päätös 94/815/EY (asiat
                                                                              käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa olisi kuultu
    IV/33.126 ja 33.322 – Sementti; EYVL L 343, 30.12.1994, s. 1).
                                                                              säännönmukaisesti: yhteisöjen tuomioistuimen oikeus-
                                                                              käytännössä edellytetään, etä neuvoa-antavaa komiteaa
                                                                              kuullaan vähintään suullisesti suunniteltujen sakkojen
                                                                              määrästä.
                                                                        –     Ilmeinen arviointivirhe siltä osin kuin tuomiossa katso-
                                                                              taan, että Compagnie des ciments belges oli Ciments
                                                                              français’n valvonnassa kilpailusääntöjen rikkomisen ajan-
                                                                              kohtana ja siltä osin kuin Ciments français’lle määrätyn
                                                                              sakon perusteesta ei ole poistettu kyseisen tytäryhtiön
                                                                              liikevaihtoa.
Ciments français S.A:n 26.5.2000 tekemä valitus Euroo-
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                    –     Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen siltä osin kuin
men laajennetun neljännen jaoston asiassa T-39/95, Ci-                        tuomiossa ei alenneta Ciments français’lle määrätyn
ments français S.A. vastaan Euroopan yhteisöjen komis-                        sakon suuruutta suhteessa ensimmäisen oikeusasteen
              sio, 15.3.2000 antamasta tuomiosta                              tuomioistuimen Ciments français’n osalta hylkäämiin
                                                                              väitteisiin.
                          (Asia C-211/00 P)
                                                                        –     Oikeudellinen virhe siltä osin kuin tuomiossa todetaan,
                                                                              että komissiolla oli oikeus tukeutua vuoden 1992 liike-
                           (2000/C 247/11)                                    vaihtoon Ciments français’lle asetetun sakon suuruutta
                                                                              laskettaessa: asetuksen N:o 17/62 15 artiklan 2 kohdan
Ciments français S.A. on valittanut 26.5.2000 Euroopan                        mukaan sakon suuruuden laskentaperusteena on pää-
yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                    sääntöisesti pidettävä päätöksentekoa edeltävän tilikau-
oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun neljännen jaoston                     den liikevaihtoa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
asiassa T-39/95, Ciments français vastaan Euroopan yhteisöjen                 on poikennut tästä tulkinnasta kantaansa perustelematta.
komissio, 15.3.2000 antamasta tuomiosta. Valittajan asiamie-
henä on asianajaja Antoine Winkler ja prosessiosoite Luxem-
burgissa asianajotoimisto Elvinger & Hoss, 15 Côte d’Eich.
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–     kumoaa osittain yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      tuomioistuimen asiassa T-39/95, Ciments français S.A.
      vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 15.3.2000 anta-             Italcementi SpA:n, kotipaikka Bergamo (Italia), 30.5.2000
      man tuomion EY:n perustamissopimuksen 225 artiklan                tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
      ja EY:n tuomioistuimen perussäännön 54 artiklan perus-            asteen tuomioistuimen 15.3.2000 antamasta tuomiosta
      teella                                                            yhdistetyissä asioissa T-25/95, T-36/95, T-30/95–T-32/95,
                                                                        T-34/95–T-39/95, T-42/95–T-46/95, T-48/95, T-50/95–
–     hyväksyy Ciments français’n ensimmäisessä oikeusas-               T-65/95, T-68/95–T-71/95, T-87/95–T-88/95 ja T-103/95–
      teessa esittämät vaatimukset eli                                  T-104/95, SA Cimenteries CBR ym. vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio
      i)    kumoaa EY:n perustamissopimuksen 230 artiklan
            perusteella komission 30.11.1994 tekemän päätök-
                                                                                (Asia C-213/00 P)
            sen EY:n perustamissopimuksen [81] artiklan mu-
            kaisesta menettelystä asioissa IV/33.126 ja 33.322
                                                                                (2000/C 247/12)
      ii)   toissijaisesti alentaa EY:n perustamissopimuksen
            229 artiklan ja asetuksen N:o 17/62 17 artiklan
            perusteella Ciments français’lle määrätyn sakon suu-        Italcementi SpA on valittanut 30.5.2000 Euroopan yhteisöjen
            ruutta ja                                                   tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-


title: Asia C-394/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.4.2009 (Corte d’appello di Milanon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Marco Gambazzi v. DaimlerChrysler Canada Inc. ja CIBC Mellon Trust Company (Brysselin yleissopimus — Tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano — Kieltäytymisperusteet — Täytäntöönpanovaltion oikeusjärjestyksen perusteiden loukkaaminen — Vastaajan sulkeminen tuomiovaltiossa käytävän oikeudenkäynnin ulkopuolelle tuomioistuimen antaman määräyksen noudattamatta jättämisen vuoksi)

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.4.2009 (Corte d’appello di Milanon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Marco Gambazzi v. DaimlerChrysler Canada Inc. ja CIBC Mellon Trust Company
   (Asia C-394/07) (1)

   (Brysselin yleissopimus - Tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano - Kieltäytymisperusteet - Täytäntöönpanovaltion oikeusjärjestyksen perusteiden loukkaaminen - Vastaajan sulkeminen tuomiovaltiossa käytävän oikeudenkäynnin ulkopuolelle tuomioistuimen antaman määräyksen noudattamatta jättämisen vuoksi)
   2009/C 141/13
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte d’appello di Milano

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Marco Gambazzi

      Vastaajat: DaimlerChrysler Canada Inc. ja CIBC Mellon Trust Company

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Corte d’appello di Milano — Brysselin yleissopimuksen 26 artiklan ja 27 artiklan 1 kohdan tulkinta — Päätös, jonka tunnustaminen on täytäntöönpanovaltion oikeusjärjestyksen perusteiden vastaista — Päätös, jolla asianosaisen puolustautuminen estetään (debarment) siitä syystä, että tämä ei ole noudattanut tuomioistuimen määräystä

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen, sellaisena kuin tämä yleissopimus on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 9.10.1978 tehdyllä yleissopimuksella, Helleenien tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 25.10.1982 tehdyllä yleissopimuksella, Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 26.5.1989 tehdyllä yleissopimuksella sekä Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 29.11.1996 tehdyllä yleissopimuksella, 27 artiklan 1 kohtaa on tulkittava seuraavalla tavalla:
   täytäntöönpanovaltion tuomioistuin voi tässä artiklassa olevan oikeusjärjestyksen perusteita koskevan määräyksen nojalla ottaa huomioon sen, että tuomiovaltion tuomioistuin on ratkaissut kantajan vaatimukset kuulematta vastaajaa, joka oli asianmukaisesti saapunut oikeuteen mutta joka oli suljettu oikeudenkäynnin ulkopuolelle siitä syystä, ettei hän ollut noudattanut hänelle samassa oikeudenkäynnissä aikaisemmin annetulla määräyksellä asetettuja velvollisuuksia, kun siitä tämän oikeudenkäynnin kokonaisarvioinnin päätteeksi ja kaikki seikat huomioon ottaen selvästi näyttää siltä, että vastaajan oikeutta tulla kuulluksi on tällä oikeudenkäynnin ulkopuolelle sulkemisella selvästi ja suhteettomasti loukattu.

      (1)  EUVL C 283, 24.11.2007.


title: Asian C-115/04 poistaminen rekisteristä

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/11

         Asian C-115/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 314/29)
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 23.9.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-115/04, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Suomen tasavalta.

      (1)  EUVL C 94, 17.4.2004.


title: Asia T-69/10: Kanne 18.2.2010 — IRO v. komissio

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/61

         Kanne 18.2.2010 — IRO v. komissio
   (Asia T-69/10)
   2010/C 100/90
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Industrie Riunite Odolesi SpA (IRO) (Via Brescia, Italia) (edustajat: asianajajat A. Giardina ja P. Tomassi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Riidanalainen päätös on kumottava

               —

               Toissijaisesti riidanalaisella päätöksellä määrätty sakko on kumottava tai sen määrää on alennettava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samankaltaiset kuin asiassa T-55/10, SP vastaan komissio.
   Erityisesti kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:

               —

               komissio rikkoi lakia ja ylitti toimivaltansa tehdessään päätöksen, jolla kantajalle määrättiin seuraamus siitä, että se osallistui väitettyyn hintakartelliin ilman, että kaikkia todisteeksi esitettyjä asiakirjoja tarkasteltiin, koska niissä ei ollut hintataulukoita koskevia liitteitä

               —

               asetuksessa (EY) N:o 1/2003 (1) säädettyjä menettelysääntöjä rikottiin, koska sen seurauksena, kun yleinen tuomioistuin kumosi 17.12.2002 tehdyn päätöksen K(2002) 5087 (lopullinen), komissio antoi riidanalaisen päätöksen ilman, että se noudatti mitään menettelyn vaiheita kuten väitetiedoksiannon toimittamista asianosaisille ja/tai asianosaisten kuulemista tai että kansalliset viranomaiset olisivat voineet osallistua menettelyyn, minkä seurauksena koko komission toteuttama menettely oli puutteellinen, epäjohdonmukainen ja sääntöjenvastainen ja niiden yritysten oikeuksia loukattiin, joille seuraamuksia määrättiin

               —

               tutkinnat ja perustelut olivat puutteelliset, koska komissio ei arvioinut asianmukaisella tavalla tutkinnan aikana esiin tulleita seikkoja, jotka liittyvät merkityksellisten markkinoiden kokoon ja väitetyn kartellin vaikutuksiin.

         Toissijaisesti kantaja vaatii riidanalaisella päätöksellä määrätyn sakon kumoamista tai sen määrän alentamista.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L, 4.1.2003, s. 1).


title: Associazione Nazionale Bieticoltorin, Consorzio Nazionale Bieticoltorin ja Associazione Bieticoltori Italianin 23.9.1998 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-153/98)

text:
C 358/22               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     21.11.98
jätetään Italia niiden yhteisön alueiden ulkopuolelle, jotka        Associazione Nazionale Bieticoltorin, Consorzio Nazionale
on luokiteltu asetuksessa (ETY) N:o 1785/81 tai sokeria-            Bieticoltorin ja Associazione Bieticoltori Italianin
lan perusasetuksessa tarkoitetuiksi alijäämäalueiksi. Kan-          23.9.1998 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama
taja väittää tämän osalta, että alueisiin jakamisen tavoit-                                     kanne
teesta ja tarkoituksesta voidaan päätellä, että tietyn                                     (Asia T-153/98)
yhteisön alueen on katsottava olevan alijäämäalue, jos sen
tarve on katettava tuontisokerilla. Sokerin tuontia ja vien-                                (98/C 358/40)
tiä Italiassa viime vuosina koskevista tilastoista, joihin
sisältyvät myös riitautettujen toimien antamista edeltävät                            (Oikeudenkäyntikieli: italia)
tiedot, käy ilmi, että tuonti on jatkuvasti ollut huomatta-
vasti vientiä suurempaa. Tästä seuraa, että kun kanteen             Associazione Nazionale Bieticoltori, Consorzio Nazionale
kohteena olevassa asetuksessa kaikkia Italian sokerijuuri-          Bieticoltori ja Associazione Bieticoltori Italiani ovat nosta-
kasalueita ei ole jaettu alueisiin markkinointivuodeksi             neet 23.9.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
1998Ð1999, riitautetut säännökset ovat ristiriidassa                asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neu-
perusasetuksen tavoitteiden kanssa ja haittaavat sokerialan         vostoa vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat Mas-
yhteisen markkinajärjestelyn asianmukaista toimintaa.               simo Moretto, Venetsia, Roberto Santoro, Padova, ja
                                                                    Paola Giacovelli, Bari, ja prosessiosoite on asianajotoi-
                                                                    misto Moretto, 67 Avenue des Nerviens, Bryssel.
Kantaja vetoaa myös oikeusvarmuuden ja luottamuksen-                Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
suojan periaatteisiin. Kantajan mukaan on selvää, että val-         tuin
koisen sokerin interventiohinnan vahvistamispäivämää-
räksi on asetuksen (ETY) N:o 1785/81 3 artiklan 4 koh-              Ð kumoaa EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan
dassa vahvistettu 1.8., jotta ne, joita asia koskee ja                  nojalla valkoisen sokerin johdettujen interventiohinto-
erityisesti sokerijuurikkaan tuottajat, saisivat tietää heille          jen, raakasokerin interventiohinnan, A-juurikkaan ja
taatut vähimmäishinnat sille markkinointivuodelle, jota                 B-juurikkaan vähimmäishintojen sekä varastointikus-
varten he ovat toteuttaneet kylvöt. Toisaalta kantaja väit-             tannusten tasaamiseksi suoritettavan korvauksen mää-
tää, että vaikka kanteen kohteena olevat toimet on annettu              rän vahvistamisesta markkinointivuodeksi 1998/1999
vasta vuoden 1998 kesäkuun lopussa, niillä on vaikutuksia               26 päivänä kesäkuuta 1998 annetun neuvoston asetuk-
markkinointivuoteen 1998Ð1999, jota koskeva kylvö oli                   sen (EY) N:o 1361/98 (EYVL L 185, 30.6.1998, s. 3)
tehty jo saman vuoden helmi- ja maaliskuussa, ja Välime-                1 artiklan, sekä kumoaa tarvittaessa tiettyjen sokeria-
ren alueella jopa jo vuoden 1997 marras-joulukuun väli-                 lan hintojen sekä juurikkaiden vakiolaadun vahvista-
senä aikana. Kantaja on kuitenkin saanut tietoonsa toimi-               misesta markkinointivuodeksi 1998/1999 26 päivänä
tussopimusten kohteena olevien sokerijuurikkaiden myyn-                 kesäkuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY)
tihinnat ja sen, ettei niille ollut enää vahvistettu johdettua          N:o 1360/98 (EYVL L 185, 30.6.1998, s. 1) 1 artiklan
interventiohintaa, vasta, kun se oli tilanteessa, jossa se ei           2 kohdan;
enää voinut muuttaa tuotantosuunnitelmiaan. Lisäksi kan-
teen kohteena olevalla asetuksella loukataan sokerijuurik-          Ð velvoittaa EY:n perustamissopimuksen 178 artiklan ja
kaantuottajien perusteltua luottamusta, koska kyseiset                  215 artiklan toisen kohdan nojalla vastaajan korvaa-
tuottajat luottivat perustellusti siihen, että Italiassa tuotet-        maan riidanalaisista toimista kantajille aiheutuneen
tujen sokerijuurikkaiden taattu vähimmäishinta vahvistet-               vahingon korkoineen ja rahanarvon alenemisen huomi-
taisiin kolmannenkymmenennen kerran.                                    oon ottaen.
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Syrjintäkiellon periaatteen osalta kantaja väittää, että kun        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
sokerin tuonnin ja viennin välinen suhde on säilynyt mark-          samat kuin asiassa T-152/98, Azienda Agricola ºPonte S.
kinointivuosina 1990Ð1997 pääasiallisesti samana sekä               Pietroº vastaan neuvosto.
joissakin sellaisissa maissa, jotka on kanteen kohteena ole-
vissa säännöksissä luokiteltu alijäämämaiksi, että Italiassa,
se ei voi ymmärtää, miksi Italia on jätetty niiden yhteisön
alueiden ulkopuolelle, jotka on luokiteltu alijäämäalueiksi
markkinointivuonna 1998Ð1999.
                                                                    Asia Motor Francen ym. 23.9.1998 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-154/98)
Lopuksi kantaja vetoaa perusteluvelvollisuuden rikkomi-                                     (98/C 358/41)
seen.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                    Asia Motor France, kotipaikka Livange (Luxemburg),
                                                                    JMC Automobiles, kotipaikka Livange (Luxemburg),


title: Asia T-773/16: Kanne 7.11.2016 – Salehi v. komissio

text:
               20.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 53/29

         Kanne 7.11.2016 – Salehi v. komissio
   (Asia T-773/16)
   (2017/C 053/36)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Dominik Salehi (Bremen, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Drews)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               vahvistamaan, että vastaaja on rikkonut asetuksen (EY) N:o 539/2001 (jota on muutettu asetuksella (EU) N:o 1289/2013) 1 artiklan 4 kohtaa, koska se on jättänyt kantajan 1.7.2016 ja 16.9.2016 päivättyjen asiakirjojen osalta toteuttamatta mainitussa säännöksessä säädettyjä toimenpiteitä ja toimittamatta kantajalle ilmoitusta

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: Vastavuoroisuusperiaatteen loukkaaminen Visa Waiver Program Improvement and Terrorist Travel Prevention Act of 2015:n tiukalla soveltamisella

               2)

               Toinen kanneperuste: Vastaajan passiivisuus

         Kantaja väittää, ettei komissio ole toteuttanut luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, 15.3.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 (EYVL 2001, L 81, s. 1) 1 artiklan 4 kohdan e alakohdan i alakohdan mukaisia toimenpiteitä.


title: Asia T-226/13 P: Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 14.4.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-67/12, Marcuccio v. komissio, 6.2.2013 antamasta määräyksestä

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/36

         Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 14.4.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-67/12, Marcuccio v. komissio, 6.2.2013 antamasta määräyksestä
   (Asia T-226/13 P)
   2013/C 171/69
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: avvocato G. Cipressa)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               hyväksyy kaikki vaatimukset, jotka valittaja oli esittänyt virkamiestuomioistuimessa

               —

               velvoittaa vastapuolen korvaamaan valittajalle asian käsittelystä virkamiestuomioistuimessa aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja on riitauttanut virkamiestuomioistuimen 6.2.2013 antaman tuomion, jolla on hylätty ilmeisen perusteettomana kanne, jossa oli vaadittu yhtäältä, että virkamiestuomioistuin kumoaa päätöksen, jolla Euroopan komissio oli hylännyt valittajan vaatimuksen saada korvaus vahingosta, jonka hän oli väittänyt aiheutuneen asiassa F-41/06, Marcuccio v. komissio, 4.11.2008 annetun tuomion täytäntöönpanon yksityiskohtia koskevan kirjeen lähettämisestä asianajajalle, joka edusti häntä mainitusta tuomioista tehdyssä muutoksenhaussa, ja toisaalta, että komissio velvoitetaan korvaamaan tästä aiheutunut vahinko.
   Valituksensa perusteluissa valittaja esittää, että vahingonkorvausvaatimuksen hylkäämistä ei ole millään tavoin perusteltu, että asian selvittämisessä on syyllistytty laiminlyönteihin, että tosiseikat on otettu huomioon virheellisesti ja ymmärretty väärin, että ratkaisu on mielivaltainen, ja että

               —

               Euroopan unionin toimielimille kuuluvan vahingonkorvausvastuun syntymistä koskevia oikeussääntöjä

               —

               Euroopan unionin toimielimiä ja unionin tuomioistuimia koskevan perusteluvelvollisuuden käsitettä

               —

               Euroopan unionin toimielimen lainvastaisen menettelyn käsitettä

         on tulkittu ja sovellettu väärin ja epäjohdonmukaisesti.
   Valittaja vetoaa lisäksi siihen, että virkamiestuomioistuimen tekemät oikeudenkäyntikuluja koskevat toteamukset ovat lainvastaisia.


title: Asia T-134/17: Kanne 2.3.2017 – Hércules Club de Fútbol v. komissio

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/49

         Kanne 2.3.2017 – Hércules Club de Fútbol v. komissio
   (Asia T-134/17)
   (2017/C 144/68)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Hércules Club de Fútbol, SAD (Alicante, Espanja) (edustajat: asianajajat S. Rating ja Y. Martínez Mata)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission 2.2.2017 asiassa GESTDEM 2016/6034–2016/6044 antaman päätöksen C (2017) 736 final

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteen kohteena on päätös, jolla vahvistettiin päätös hylätä Hércules CF:n pyyntö saada tutustua asiakirjoihin, jotka liittyvät tiettyihin sellaisiin tietoihin, jotka sisältyvät asiakirja-aineistoon, jonka perusteella annettiin valtiontuesta SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP), jonka Espanja on toteuttanut Valencia Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportivan, Hércules Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportivan ja Elche Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportivan hyväksi, 4.7.2016 annettu Euroopan komission päätös C (2016) 4060 final.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio teki virheen katsoessaan, että oikeus saada tutustua pyynnön kohteena oleviin asiakirjoihin voidaan evätä Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43) 4 artiklan 2 kohdan kolmannen ja ensimmäisen luetelmakohdan perusteella.

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin, että komissio sovelsi yhteisöjen tuomioistuinten valtiontukia koskevassa oikeuskäytännössä tunnustamaa hallinnollista menettelyä koskevaa yleistä luottamuksellisuusolettamaa automaattisella tavalla; kantajan mukaan komissio sovelsi analogisesti ja virheellisesti yrityskeskittymiä koskevaa oikeuskäytäntöä kolmansien taloudellisia intressejä koskevilta osin.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan virheelliseen soveltamiseen.

                           —

                           Kantaja väittää, ettei yrityskeskittymiä koskevaa oikeuskäytäntöä voida soveltaa analogisesti myöskään tältä osin. Se katsoo, että vaikka näissä asioissa on ymmärrettävää säilyttää arkaluonteisten asioiden luonne komission päätöksen tekemisen jälkeen, näin ei ole nyt käsiteltävässä asiassa, jossa kyse on yhdestä ainoasta lainasta, jonka myöntämisedellytysten komissio katsoo olevan ristiriidassa EUT-sopimuksen kanssa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, johon kantaja vetoaa toissijaisesti ja joka perustuu siihen, että vaikka oletettaisiin, että komission esittämät luottamuksellisuusperusteet olisivat tässä konkreettisessa tapauksessa perusteltuja, on olemassa sellainen ylivoimainen yleinen etu, joka oikeuttaa pyynnön kohteen olevien asiakirjojen sisältämien tietojen ilmaisemiseen ja joka konkreettisesti koostuu Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettujen puolustautumisoikeuksien asianmukaisen käyttämisen takaamisesta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, johon kantaja myöskin vetoaa toissijaisesti ja joka perustuu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohdan rikkomiseen, koska komissiolla on viime kädessä velvollisuus myöntää oikeus tutustua vähintään osaan niistä tiedoista, joita pyyntö koskee.


title: Asia C-116/14: Kanne 10.3.2014 – Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               5.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 135/27

         Kanne 10.3.2014 – Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-116/14)
   2014/C 135/32
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: N. Yerrell ja P. Guerra e Andrade)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, ettei Portugalin tasavalta ole noudattanut tieinfrastruktuurin turvallisuuden hallinnasta 19.11.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/96/EY (1) 8 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia velvollisuuksiaan, koska se ei ole vahvistanut tarpeellisia suuntaviivoja eikä ilmoittanut niistä.

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 2008/96 8 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että jos suuntaviivoja ei vielä ole, ne vahvistetaan viimeistään 19.12.2011 toimivaltaisten organisaatioiden tukemiseksi tämän direktiivin soveltamisessa.
   Vaikka mainittujen suuntaviivojen vahvistamiselle asetetun määräajan päättymisestä on kulunut yli kaksi vuotta, Portugalin valtio ei ole vielä vahvistanut niitä.
   Direktiivin 2008/96 8 artiklan 2 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on ilmoitettava suuntaviivat komissiolle kolmen kuukauden kuluessa niiden hyväksymisestä.
   Koska Portugalin valtio ei ole vahvistanut suuntaviivoja, se ei ole myöskään täyttänyt mainittua ilmoittamisvelvollisuutta.

      (1)  EUVL L 319, s. 59


title: Asia C-79/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 14.2.2014 – TUIfly GmbH v. Harald Walter

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 14.2.2014 – TUIfly GmbH v. Harald Walter
   (Asia C-79/14)
   2014/C 142/23
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Hannover

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja ja vastaaja: TUIfly GmbH

      Vastapuoli ja kantaja: Harald Walter

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 7 artiklaa tulkittava siten, että asetusta sovelletaan myös lennon aikaistamiseen, josta ei ilmoitettu ja jonka seurauksena lentomatkustajat eivät voi käyttää lentoa?

               2)

               Onko asetusta tulkittava niin, ettei viivästymisen syy ole ratkaiseva, 5 artiklaa lukuun ottamatta?

               3)

               Vaarantuuko asetuksen tavoite eli ajanmenetyksestä aiheutuvien vahinkojen korvaaminen myös, kun lentomatkustaja saapuisi aikaisemmin ja kyseessä on lentoa edeltävä ajanjärjestely?

               4)

               Johtaako lennon aikaistamisesta ilmoittamatta jättäminen, jonka seurauksena lomanviettopaikkaan saavuttiin suunniteltua myöhemmin, asetuksen soveltamiseen?

               5)

               Onko asetuksen tavoitteena korkeatasoinen suoja sillä seurauksella, että lentomatkustajan ajanjärjestelyä suojataan rajoituksilta? Päteekö tämä myös aikaistamiseen?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1).


title: Asia T-194/11: Kanne 31.3.2011 — Bro Grébé v. neuvosto

text:
               21.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/31

         Kanne 31.3.2011 — Bro Grébé v. neuvosto
   (Asia T-194/11)
   2011/C 152/56
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Geneviève Bro Grébé (Abidjan, Norsunluurannikko) (edustaja: asianajaja J.-C. Tchikaya)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Norsunluurannikkoon kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta annetun neuvoston päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta 14.1.2011 tehdyn neuvoston päätöksen 2011/18/YUTP ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 560/2005 muuttamisesta 14.1.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 25/2011 siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajan esittämät oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat olennaisin osin samanlaiset tai samankaltaiset kuin asiassa T-118/11, Attey vastaan neuvosto, esitetyt.