title: Asia T-205/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.12.2012 — Saksa v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuki — Kanteen nostamisen määräaika — Myöhästyminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               23.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.12.2012 — Saksa v. komissio
   (Asia T-205/11) (1)

   (Kumoamiskanne - Valtiontuki - Kanteen nostamisen määräaika - Myöhästyminen - Tutkimatta jättäminen)
   2013/C 55/21
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja J. Möller)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal, T. Maxian Rusche ja M. Adam)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan Saksan myöntämästä valtiontuesta C-7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) (KStG-lain saneerauslauseke) 26.1.2011 tehty komission päätös 2011/527/EU (EUVL L 235, s. 26).

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 186, 25.6.2011.


title: Asia C-502/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 18.8.2017 – C&D Foods Acquisition ApS v. Skatteministeriet

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 18.8.2017 – C&D Foods Acquisition ApS v. Skatteministeriet
   (Asia C-502/17)
   (2017/C 347/27)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vestre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: C&D Foods Acquisition ApS

      Vastaaja: Skatteministeriet

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2006/112/EY (1) 168 artiklaa tulkittava siten, että holdingyhtiöllä on pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa oikeus sellaisiin palveluihin sisältyvän arvonlisäveron täyteen vähennykseen, jotka liittyvät due diligence -tarkastukseen ennen suunniteltua mutta toteutumatta jäänyttä kauppaa, jossa holdingyhtiö myy osuutensa tytäryhtiöstä, jolle se suorittaa arvonlisäverollisia hallinto- ja tietotekniikkapalveluja?

               2)

               Onko sillä, että holdingyhtiön liiketoimintansa yhteydessä suorittamien arvonlisäverollisten hallinto- ja tietotekniikkapalvelujen hinta on vahvistettu vastaamaan holdingyhtiön palkkakustannuksia, joihin on lisätty kymmenen prosentin kate, merkitystä edelliseen kysymykseen annettavan vastauksen kannalta?

               3)

               Voiko edellisiin kysymyksiin annettavasta vastauksesta riippumatta vähennysoikeus syntyä, jos pääasiassa kyseessä olevia neuvontakuluja pidetään yleiskuluina, ja mikäli näin on, millä edellytyksillä?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).


title: Asia C-380/16: Kanne 8.7.2016 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               29.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/14

         Kanne 8.7.2016 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-380/16)
   (2016/C 314/20)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Owsiany-Hornung ja M. Wasmeier)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin toteaa seuraavaa:

               —

               Saksan liittotasavalta ei ole Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 258 artiklan 1 kohdan mukaisesti noudattanut arvonlisäverodirektiivin (direktiivi 2006/112/EY) 73 ja 306–310 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on jättänyt matkapalvelut verovelvollisille, jotka käyttävät niitä liiketoimintaansa varten, matkatoimistoja koskevan erityisjärjestelmän ulkopuolelle ja koska se on sallinut matkatoimistojen, siltä osin kuin niihin sovelletaan mainittua erityisjärjestelmää, määrittää veron perusteen kokonaisuutena palveluryhmille ja jokaiselle verokaudelle.

               —

               Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja väittää, että Saksassa voimassa oleva säännöstö arvonlisäveron laskemisesta matkapalveluille ei ole yhteensopiva yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) kanssa. Tämän direktiivin 306–310 artiklassa säädetään erityisjärjestelmästä, jonka mukaan matkatoimiston asiakkaalle suorittamia matkapalveluja pidetään yhtenä palvelukokonaisuutena. Saksan oikeus poikkeaa tästä tavalla, jota ei voida hyväksyä.
   Ensinnäkään ei ole hyväksyttävää, että verovelvolliset, jotka käyttävät matkapalveluja liiketoimintaansa varten, jätetään erityisjärjestelmän soveltamisen ulkopuolelle. Unionin tuomioistuin on jo todennut 26.9.2013 antamassaan tuomiossa komissio v. Espanja (C-189/11) (2), että erityisjärjestelmää sovelletaan paitsi palveluihin yksityisille loppukuluttajille myös palveluihin verovelvollisille yrityksille. Jäsenvaltiot eivät voi rajoittaa järjestelmän soveltamista ensiksi mainittuun.
   Saksan arvonlisäverotuksen alan oikeudessa säädetty laskemismenetelmä ei toiseksi ole yhteensopiva direktiivin 2006/112/EY kanssa. Direktiivin 73 ja 306–310 artiklan mukaan veron peruste on määritettävä erikseen kullekin matkalle. Saksan oikeudessa sallitaan sen sijaan voittomarginaalin laskeminen kokonaisuutena ”palveluryhmille” eli kaikille matkoille tiettynä ajanjaksona. Unionin tuomioistuin on todennut edellä mainitussa tuomiossa myös, ettei tällainen suoritusten katsominen yhdeksi kokonaisuudeksi ole yhteisen arvonlisäverojärjestelmän mukaista.

      (1)  EUVL L 347, s. 1.

      (2)  ECLI:EU:C:2013:587.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 11 päivänä heinäkuuta 2005, asiassa T-17/04, Front national ym. vastaan Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (Euroopan tason poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevista säännöistä annettu asetus — Kumoamiskanne — Oikeudenkäyntiväite — Kannekelpoinen toimi — Asiavaltuus — Tutkimatta jättäminen)

text:
               17.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 229/21

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   11 päivänä heinäkuuta 2005,
   asiassa T-17/04, Front national ym. vastaan Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (1)

   (Euroopan tason poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevista säännöistä annettu asetus - Kumoamiskanne - Oikeudenkäyntiväite - Kannekelpoinen toimi - Asiavaltuus - Tutkimatta jättäminen)
   (2005/C 229/45)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-17/04, Front national, kotipaikka Saint-Cloud (Ranska), Marie-France Stirbois, kotipaikka Villeneuve-Loubey (Ranska), Bruno Gollnisch, kotipaikka Limonest (Ranska), Carl Lang, kotipaikka Boulogne-Billancourt (Ranska), Jean-Claude Martinez, kotipaikka Montpellier (Ranska), Philip Claeys, kotipaikka Overijse (Belgia), Koen Dillen, kotipaikka Antwerpen (Belgia), Mario Borghezio, kotipaikka Torino (Italia), edustajanaan asianajaja W. de Saint-Just, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään H. Krück, N. Lorenz ja D. Moore, prosessiosoite Luxemburgissa), ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään M. Sims ja I. Díez Parra), jossa kantajat ovat vaatineet yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan Euroopan tason poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevista säännöistä 4 päivänä marraskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2004/2003 (EUVL L 297, s. 1), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit N. J. Forwood ja S. Papasavvas; kirjaaja: H. Jung, on 11.7.2005 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 71, 20.3.2004.


title: Jaostojen puheenjohtajien valinta

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/2

         Jaostojen puheenjohtajien valinta
   2009/C 267/04
   Yhteisöjen tuomioistuimen tuomarit valitsivat viiden tuomarin jaostojen puheenjohtajiksi 7.10.2009 yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 10 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti ensimmäisen jaoston puheenjohtajaksi tuomari Tizzanon, toisen jaoston puheenjohtajaksi tuomari Cunha Rodriguesin, kolmannen jaoston puheenjohtajaksi tuomari Lenaertsin ja neljännen jaoston puheenjohtajaksi tuomari Bonichotin kolmen vuoden ajanjaksoksi 6.10.2012 saakka.
   Yhteisöjen tuomioistuimen tuomarit valitsivat kolmen tuomarin jaostojen puheenjohtajiksi 8.10.2009 yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 10 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti viidennen jaoston puheenjohtajaksi tuomari Levitsin, kuudennen jaoston puheenjohtajaksi tuomari Lindhin, seitsemännen jaoston puheenjohtajaksi tuomari Silva de Lapuertan ja kahdeksannen jaoston puheenjohtajaksi tuomari Toaderin yhden vuoden ajanjaksoksi 6.10.2010 saakka.


title: Asia C-282/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Central Administrativo Sul (Portugali) on esittänyt 6.6.2012 — ITELCAR — Automóveis de Aluguer, Lda v. Fazenda Pública

text:
               18.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 250/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Central Administrativo Sul (Portugali) on esittänyt 6.6.2012 — ITELCAR — Automóveis de Aluguer, Lda v. Fazenda Pública
   (Asia C-282/12)
   2012/C 250/18
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Central Administrativo Sul

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: ITELCAR — Automóveis de Aluguer, Lda

      Valittajan vastapuoli: Fazenda Pública

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Ovatko SEUT 63 ja SEUT 65 artikla (aiemmat EY 56 ja EY 58 artikla) esteenä CIRC:n [Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Coletivas] 61 §:n, sellaisena kuin se ilmenee 3.7.2001 annetusta asetuksesta nro 198/2001, muutettuna 30.12.2005 annetulla lailla nro 60-A/2005 (valtion tulo- ja menoarvio vuodelle 2006), kaltaiselle jäsenvaltion säännökselle, jossa tilanteessa, jossa Portugalissa asuva verovelvollinen on velkasuhteessa kolmannessa maassa asuvaan yksikköön, johon sillä on CIRC:in 58 §:n 4 momentissa tarkoitettu erityissuhde, ei sallita sellaisten korkojen vähennyskelpoisuutta verotuksessa huomioon otettavina kuluina, jotka liittyvät sellaiseen velan osaan, jota pidetään CIRC:in 61 §:n 3 momentissa tarkoitettuna ylivelkaantumisena, ja joista Portugalissa asuva verovelvollinen vastaa ja jotka se maksaa samoissa olosuhteissa kuin ne korot, joista sellainen Portugalissa asuva verovelvollinen vastaa ja jotka se maksaa, jonka ylivelkaantuminen tapahtuu suhteessa sellaiseen Portugalissa asuvaan yksikköön, johon sillä on erityissuhde?


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16 päivänä joulukuuta 1999 asiassa T-153/99, Luciano Simonella vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Ylentämättä jättäminen – Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
8.4.2000               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 102/27
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
                 MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                 16 päivänä joulukuuta 1999                            –    toteaa, että neuvoston asetuksen N:o 1804/99 1 artiklan
                                                                            7 kohdassa säädetty poikkeus on lainvastainen ja kumoaa
asiassa T-153/99, Luciano Simonella vastaan Euroopan                        tämän poikkeuksen;
                     yhteisöjen komissio(1)
(Henkilöstö – Ylentämättä jättäminen – Kumoamiskanne ja                –    velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
vahingonkorvauskanne – Tutkittavaksi ottamisen edellytys-
                     ten selvä puuttuminen)
                        (2000/C 102/54)                                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       Kantajat ovat Ranskan maatalousministeriön hyväksymiä am-
Asiassa T-153/99, Luciano Simonella, Euroopan yhteisöjen               matillisia järjestöjä, jotka johtavat agrobiologien aluejärjestöjä
komission virkamies, kotipaikka Howald (Luxemburgin suur-              puolustaakseen ja edustaakseen niiden intressejä ja edistääk-
herttuakunta), edustajanaan asianajaja Rosario Grasso, Luxem-          seen luonnonmukaista viljelyä.
burg, prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Rosa-
rio Grasso, 35 rue Notre-Dame, vastaan Euroopan yhteisöjen
komissio (asiamiehinään Christine Berardis-Kayser ja Alberto           Kanteen kohteena on maataloustuotteiden luonnonmukaisesta
Dal Ferro), jossa kantaja vaatii ensiksikin, että ensimmäisen          tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maatalous-
oikeusasteen tuomioistuin kumoaa implisiittisen päätöksen,             tuotteissa ja elintarvikkeissa annetun asetuksen (ETY)
jolla hylättiin kantajan valitus, joka kirjattin 25.11.1998            N:o 2092/91 täydentämisestä siten, että asetus käsittää myös
numerolla ja toiseksi, että se velvoittaa komission maksamaan          eläintuotannon 19 päivänä heinäkuuta 1999 annettu neuvos-
kantajalle vahingonkorvauksen aineellisesta vahingosta ja hen-         ton asetus (EY) N:o 1804/1999; siltä osin kuin siinä säädetään
kisestä kärsimyksestä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen             muutetun asetuksen 5 artiklaan tehtävästä lisäyksestä, joka
tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston           koskee poikkeusta, jonka mukaan sellaisten tavaramerkkien,
puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A. Potocki ja                   joissa viitataan luonnonmukaiseen viljelyyn, käyttöä voidaan
A. W. H. Meij, kirjaaja: H. Jung, on 16.12.1999 antanut                jatkaa 1 päivään heinäkuuta 2006 asti sellaisten tuotteiden
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                              pakkausmerkinnöissä ja mainonnassa, jotka eivät ole luomu-
                                                                       tuotteita, edellyttäen, että tavaramerkki toistetaan selkeällä
1. Kanne jätetään tutkimatta.                                          maininnalla, jossa ilmoitetaan, että tuotteet eivät ole tässä
                                                                       asetuksessa mainitun luonnonmukaisen tuotantotavan mukai-
2. Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.             sesti tuotettuja.
(1) EYVL C 246, 28.8.1999.
                                                                       Väitteidensä tueksi kantajat vetoavat ensinnäkin yhteisön
                                                                       kilpailusääntöjen rikkomiseen, sillä kyseisen poikkeuksen seu-
                                                                       rauksena luomutuotteita tuottavat yritykset asetettaisiin
                                                                       välittömästi epäedulliseen asemaan, jolloin yritykset, jotka
                                                                       eivät harjoita tämäntyyppistä maanviljelyä, voivat käyttää
Fédération Nationale d’Agriculture Biologique des régions              tavaramerkkejä, joissa viitataan luonnonmukaiseen viljelyyn.
de Francen (FNAB) ym. 15.11.1999 Euroopan unionin
              neuvostoa vastaan nostama kanne
                                                                       Lisäksi muutetun asetuksen 5 artiklalla luodulla sekaannuksella
                         (Asia T-268/99)                               vaikutetaan kuluttajien käsityksiin ja sillä rikotaan perustamis-
                                                                       sopimuksen 3 artiklan t kohdassa määriteltyä kuluttajansuojan
                        (2000/C 102/55)                                periaatetta. Kantajien mielestä keskimääräisesti valveutunut
                                                                       kuluttaja yhdistää sellaiset tuotteet, joissa on viittaus luonnon-
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       mukaiseen viljelyyn, tuotteisiin, jotka todella ovat luomutuot-
                                                                       teita. Kun tavaramerkkejä käytetään tuotteissa, joita ei ole
Fédération Nationale d’Agriculture Biologique des régions de           tuotettu luonnonmukaisesti, ne aiheuttavat sekaannuksia ku-
France (FNAB), Syndicat européen des Transformateurs et                luttajille.
Distributeurs de Produits de l’Agriculture Biologique (SETRAB),
kotipaikka Pariisi, ja SARL Est Distribution Biogram, kotipaik-
ka Château-Salins (Ranska) ovat nostaneet 15.11.1999 Euroo-            Kantajat vetoavat myös:
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edus-
tajana ovat asianajajat Catriona Hatton ja Dirk Leermakers,            –    olennaisen menettelymääräyksen rikkomiseen, sillä neu-
Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto                   vosto ei ollut pyytänyt parlamentilta lausuntoa tämän
Dirk Leermakers, 5, place du Théâtre.                                       kanteen kohteena olevasta poikkeuksesta;


title: Asia C-293/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Innsbruck (Itävalta) on esittänyt 14.6.2010 — Gebhard Stark v. D.A.S. Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG

text:
               9.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Innsbruck (Itävalta) on esittänyt 14.6.2010 — Gebhard Stark v. D.A.S. Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG
   (Asia C-293/10)
   ()
   2010/C 274/03
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landesgericht Innsbruck

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Gebhard Stark

      Vastaaja: D.A.S. Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko direktiivin 87/344/ETY (1) 4 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä Itävallan vakuutussopimuslain (Versicherungsvertragsgesetz; VersVG) 158k §:n 2 momentille ja siihen perustuvalle erään oikeusturvavakuutuksen vakuutuksenantajan yleisiin sopimusehtoihin kuuluvalle ehdolle, jonka mukaan vakuutussopimuksessa voidaan sopia, että vakuutettu voi valita edustajakseen oikeudenkäynti- tai hallintomenettelyssä ainoastaan sellaisia ammattimaisesti asianosaisten edustamiseen oikeutettuja henkilöitä, joiden prosessiosoite on sen oikeudenkäynti- tai hallintoviranomaisen paikkakunnalla, joka on alimpana asteena toimivaltainen asianomaisessa menettelyssä?

      (1)  Oikeusturvavakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 22.6.1987 annettu neuvoston direktiivi 87/344/ETY (EYVL L 185, s. 77).


title: Asia T-498/10: Kanne 18.10.2010 — Mayer Naman v. SMHV — Daniel & Mayer (David Mayer)

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/51

         Kanne 18.10.2010 — Mayer Naman v. SMHV — Daniel & Mayer (David Mayer)
   (Asia T-498/10)
   ()
   2010/C 346/101
   Kannekirjelmän kieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: David Mayer Naman (Rooma, Italia) (edustajat: avvocato S. Sutti, avvocato S. Cazzaniga ja avvocato V. Fedele)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Daniel & Mayer Srl

      Vaatimukset

               —

               Riidanalainen päätös on kumottava kaikilta osin.

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”David Mayer” (rekisteröintihakemus nro 1518950) muun muassa luokkaan 18 ja 25 kuuluvien tavaroiden merkitsemistä varten.

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Daniel & Mayer Srl

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: Italialainen sanamerkki ”DANIEL & MAYER MADE IN ITALY” (nro 472351), joka on rekisteröity luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten, ja rekisteröimätön sanamerkki ”DANIEL & MAYER”, jota on käytetty Italiassa pukineiden ja asusteiden valmistuksessa ja myynnissä.

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus hyväksytään osittain.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 rikkominen ja virheellinen soveltaminen.


title: Asia T-347/04: Pascal Millot'n 17.8.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/57

         Pascal Millot'n 17.8.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-347/04)
   (2004/C 262/104)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Pascal Millot, kotipaikka Bryssel (Belgia), on nostanut 17.8.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis et E. Marchal, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa komission 11.9.2003 tekemän päätöksen, jossa kantaja määritettiin palkkaluokan A 6 ensimmäiseen palkkatasoon,

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Kanteensa tueksi kantaja esittää, että riidanalainen päätös on henkilöstösääntöjen 32 artiklan 2 kohdan kuten myös yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden vastainen siltä osin kuin se on tehty tutkimatta mahdollisuutta hyvittää kantajalle virkaikää palkkatasossa tämän palvelukseen ottamista edeltävältä ajalta kertyneen koulutuksen ja työkokemuksen perusteella.


title: Asia T-52/10 P: Valitus, jonka Giorgio Lebedef on tehnyt 9.2.2010 virkamiestuomioistuimen asiassa F-54/09, Lebedef v. komissio, 30.11.2009 antamasta määräyksestä

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/48

         Valitus, jonka Giorgio Lebedef on tehnyt 9.2.2010 virkamiestuomioistuimen asiassa F-54/09, Lebedef v. komissio, 30.11.2009 antamasta määräyksestä
   (Asia T-52/10 P)
   2010/C 113/78
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxembourg) (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               virkamiestuomioistuimen asiassa F-54/09, Giorgio LEBEDEF, osoite 4, Neie Wee, L-1670, Senningerberg, Luxemburg, Euroopan komission virkamies, jota edustaa asianajaja Frédéric FRABETTI, 5, rue Jean Bertels, L-1230 Luxembourg, jonka toimistossa prosessiosoite, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehimään J. Currall ja G. Berscheid, prosessiosoite Luxemburgissa, 30.11.2009 antama määräys, jossa on kyse 15.2.2008, 1.4.2008, 10.4.2008, 20.5.2008 ja 14.7.2008 tehtyjen päätösten, jotka koskevat 39 päivän vähentämistä kantajan vuoden 2008 lomaoikeuksista, kumoamista koskevasta vaatimuksesta, on kumottava;

               —

               kantajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset on hyväksyttävä:

               —

               toissijaisesti asia on siirrettävä virkamiestuomioistuimen käsiteltäväksi;

               —

               oikeudenkäyntikuluista on lausuttava ja komissio on velvoitettava korvaamaan ne.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tässä valituksessa kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan virkamiestuomioistuimen asiassa F-54/09, Lebedef vastaan komissio, 30.11.2009 antaman määräyksen, jolla hylätään selvästi oikeudellisesti perusteettomana kanne, jolla kantaja vaati sellaisten eri päätösten kumoamista, joilla vähennetään 39 päivää hänen vuoden 2008 lomaoikeuksistaan.
   Valituksensa tueksi kantaja esittää yhdeksän valitusperustetta, joiden mukaan

               —

               henkilöstösäännön liitteen II 1 artiklan 6 kohtaa ja komission ja ammattiyhdistysten suhteita sääntelevän puitesopimuksen 1 artiklan 2 kohtaa on sovellettu virheellisesti

               —

               ammattiyhdistystoiminnan vapauden käsitettä on tulkittu ja sovellettu virheellisesti

               —

               vuotta 2008 koskevat tosiseikat eivät pidä paikkaansa

               —

               poissaoloa sairauden tai onnettomuuden vuoksi koskevien säännösten antamisesta 28.4.2004 tehtyä komission päätöstä on sovellettu virheellisesti

               —

               käsitteitä ”osallistuminen henkilöstön edustamiseen”, ”siirto ammattiyhdistystoimintaan” ja ”ammattiyhdistystoimintaan liittyvä matka” on tulkittu ja sovellettu virheellisesti

               —

               tosiseikkoja ja kantajan toteamuksia on otettu huomioon vääristyneellä tavalla ja vääristelty sekä virkamiestuomioistuimen toteamukset ovat aineellisesti virheellisiä siltä osin kuin kyse on ”säännöstenvastaisten poissaolojen” rekisteröimisestä SysPer2-ohjelmaan

               —

               kantajan ilmoituksia on tulkittu väärin ja virkamiestuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tulkitessaan käsitettä ”poissaolo”, sellaisena kuin se on määritelty henkilöstösääntöjen 57, 59 ja 60 artiklassa

               —

               virkamiestuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen soveltaessaan henkilöstösääntöjen 60 artiklaa ja

               —

               perustelut ovat puutteelliset valituksenalaisen tuomion useiden ratkaisevien kohtien osalta


title: Asia T-203/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.7.2017 – GY v. komissio

text:
               4.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 293/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.7.2017 – GY v. komissio
   (Asia T-203/17) (1)

   (2017/C 293/53)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 195, 19.6.2017.


title: Asia C-116/15: Kanne 6.3.2015 – Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/30

         Kanne 6.3.2015 – Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-116/15)
   (2015/C 146/37)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: F. Drexler, A. Caiola ja M. Pencheva)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               käsiteltävänä oleva asia ja numerolla C-14/15 rekisteriin kirjattu asia on yhdistettävä kirjallista ja suullista käsittelyä sekä tuomiota varten

               —

               sormenjälkitietoja koskevan automaattisen tietojenvaihdon aloittamisesta Latvian kanssa 4.12.2014 annettu neuvoston päätös 2014/911/EU (1) on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Euroopan parlamentti vetoaa kahteen kanneperusteeseen SEUT 263 artiklaan perustuvan kanteensa tueksi.
   Ensimmäisessä kanneperusteessa parlamentti katsoo, että neuvosto käytti epäasianmukaista oikeudellista perustaa päätöksen 2014/911/EU antamiseksi. Tämän ensimmäisen kanneperusteen yhteydessä parlamentti esittää kaksi perustelujen osaa. Parlamentti väittää muun muassa, että neuvoston olisi pitänyt löytää oikeudellinen perusta riidanalaiselle päätökselle SEUT:n määräyksistä ja että neuvosto tukeutui joka tapauksessa lainvastaiseen säännökseen päätöksen 2014/911/EU antamiseksi. Se on nimittäin käyttänyt johdettua oikeudellista perustaa, joka sellaisenaan on unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan lainvastainen. Tämän kanneperusteen nojalla parlamentti esittää päätöksen 2008/615/YOS (2) 25 artiklan 2 kohtaa koskevan lainvastaisuusväitteen.
   Toisessa kanneperusteessa parlamentti moittii neuvostoa siitä, että se on soveltanut virheellistä päätöksentekomenettelyä mainitun päätöksen antamiseksi. Parlamentti päättelee siten tästä, että perussopimuksia sekä olennaisia menettelymääräyksiä on rikottu.

      (1)  EUVL L 360, s. 28.

      (2)  EUVL L 210, s. 1.


title: Yhdistetyt asiat C-381/14 ja C-385/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.4.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Mercantil n° 9 de Barcelona – Espanja) – Jorge Sales Sinués v. Caixabank SA (asia C-381/14), ja Youssouf Drame Ba v. Catalunya Caixa SA (Catalunya Banc SA) (asia C-385/14) (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 93/13/ETY — Elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien väliset sopimukset — Kiinnelainasopimukset — Vähimmäiskorkoehto — Ehdon tutkiminen sen pätemättömäksi toteamista varten — Ryhmäkanne — Kieltokanne — Samaan asiaan kohdistuvan yksittäistapausta koskevan kanteen käsittelyn lykkääminen)

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/11

      Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.4.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Mercantil no 9 de Barcelona – Espanja) – Jorge Sales Sinués v. Caixabank SA (asia C-381/14), ja Youssouf Drame Ba v. Catalunya Caixa SA (Catalunya Banc SA) (asia C-385/14)
      (Yhdistetyt asiat C-381/14 ja C-385/14) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 93/13/ETY - Elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien väliset sopimukset - Kiinnelainasopimukset - Vähimmäiskorkoehto - Ehdon tutkiminen sen pätemättömäksi toteamista varten - Ryhmäkanne - Kieltokanne - Samaan asiaan kohdistuvan yksittäistapausta koskevan kanteen käsittelyn lykkääminen))
      (2016/C 211/11)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Juzgado de lo Mercantil no 9 de Barcelona

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Jorge Sales Sinués (C-381/14) ja Youssouf Drame Ba (C-385/14)

         Vastaajat: Caixabank SA (C-381/14) ja Catalunya Caixa SA (Catalunya Banc SA) (C-385/14)

         Tuomiolauselma

      Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 7 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan kansallisen tuomioistuimen, jossa on vireillä kuluttajan nostama yksittäistapausta koskeva kanne, jossa vaaditaan tämän kuluttajan ja elinkeinonharjoittajan välillä tehtyyn sopimukseen sisältyvän ehdon toteamista kohtuuttomaksi, on automaattisesti lykättävä tällaisen kanteen käsittelyä, kunnes kuluttajajärjestön saman artiklan 2 kohdan nojalla nostama kanne, jossa vaaditaan erityisesti kieltämään yksittäistapausta koskevan kanteen kohteena olevaan verrattavien ehtojen käyttö samantyyppisissä sopimuksissa, on ratkaistu lainvoimaisella tuomiolla, ja jonka mukaan tällöin ei voida ottaa huomioon tällaisen lykkäyksen merkitystä yksittäistapausta koskevan kanteen nostaneen kuluttajan suojan kannalta eikä kyseisellä kuluttajalla ole mahdollisuutta päättää irrottautua ryhmäkanteesta.

         (1)  EUVL C 388, 3.11.2014.


title: Asia C-402/11 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.10.2012 — Jager & Polacek GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Väite — Asetus (EY) N:o 2868/95 — 18 säännön 1 kohta — Sellaisen SMHV:n ilmoituksen oikeudellinen luonne, jolla annetaan tiedoksi, että väitteen on todettu täyttävän tutkittavaksi ottamisen edellytykset — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojakeinoon)

text:
               8.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 379/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.10.2012 — Jager & Polacek GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   (Asia C-402/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Väite - Asetus (EY) N:o 2868/95 - 18 säännön 1 kohta - Sellaisen SMHV:n ilmoituksen oikeudellinen luonne, jolla annetaan tiedoksi, että väitteen on todettu täyttävän tutkittavaksi ottamisen edellytykset - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojakeinoon)
   2012/C 379/17
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Jager & Polacek GmbH (edustaja: Rechtsanwalt A. Renck)

      Valittajan vastapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-488/09, Jager & Polacek v. SMHV (REDTUBE), 12.5.2011 antamasta tuomiosta, jolla on hylätty kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 29.9.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 442/2009-4), joka koski Jager & Polacek GmbH:n ja RT Mediasolution s.r.o.:n välistä väitemenettelyä — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 80 artiklan 1 ja 2 kohdan rikkominen — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojakeinoon

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-488/09, Jager & Polacek vastaan SMHV (REDTUBE), 12.5.2011 antama tuomio kumotaan.

               2)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 29.9.2009 tekemä päätös (asia R 442/2009-4), joka koskee Jager & Polacek GmbH:n ja RT Mediasolutions s. r. o:n välistä väitemenettelyä, kumotaan.

               3)

               Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) velvoitetaan korvaamaan ensimmäisen oikeusasteen menettelyssä ja valitusmenettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 6, 7.1.2012.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto) 15 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa C-459/02 (Cour de cassationin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Willy Gerekens ja Association agricole pour la promotion de la commercialisation laitière Procola vastaan Luxemburgin valtio (Ennakkoratkaisupyyntö — Maito — Maito- ja maitotuotealan lisämaksu — Kansallinen lainsäädäntö — Taannehtivasti vahvistettu lisämaksu — Oikeusvarmuuden ja taannehtivuuskiellon yleiset periaatteet)

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/10

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   15 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa C-459/02 (Cour de cassationin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Willy Gerekens ja Association agricole pour la promotion de la commercialisation laitière Procola vastaan Luxemburgin valtio (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Maito - Maito- ja maitotuotealan lisämaksu - Kansallinen lainsäädäntö - Taannehtivasti vahvistettu lisämaksu - Oikeusvarmuuden ja taannehtivuuskiellon yleiset periaatteet)
   (2004/C 228/18)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-459/02, jonka Cour de cassation (Luxemburg) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Willy Gerekens ja Association agricole pour la promotion de la commercialisation laitière Procola vastaan Luxemburgin valtio ennakkoratkaisun oikeusvarmuutta ja taannehtivuuskieltoa koskevien yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden tulkinnasta sellaisen maidon tuotantokiintiöitä koskevan kansallisen lainsäädännön yhteydessä, joka on annettu yhteisöjen tuomioistuimen syrjiväksi katsoman ensimmäisen lainsäädännön tilalle ja jossa mahdollistetaan seuraamuksen määrääminen taannehtivasti näiden kiintiöiden ylityksistä, jotka ovat tapahtuneet maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 804/68 muuttamisesta 31 päivänä maaliskuuta 1984 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 856/84 (EYVL L 90, s. 10) ja asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun maksun soveltamista maito- ja maitotuotealalla koskevista yleisistä säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84 (EYVL L 90, s. 13) voimaantulon jälkeen, mutta korvatun kansallisen lainsäädännön mukaisen järjestelmän voimassaoloaikana, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: kolmannen jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoitava tuomari A. Rosas sekä tuomarit R. Schintgen ja N. Colneric (esittelevä tuomari), julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 15.7.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Oikeusvarmuutta ja taannehtivuuskieltoa koskevien yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden vastaista ei ole se, että jäsenvaltio antaa tuotantokiintiöiden määräämistä koskevan yhteisön lainsäädännön — kuten sellaisen, joka on annettu maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 804/68 muuttamisesta 31 päivänä maaliskuuta 1984 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 856/84 ja asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun maksun soveltamista maito- ja maitotuotealalla koskevista yleisistä säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 857/84 — soveltamiseksi yhteisöjen tuomioistuimen syrjiväksi toteaman alkuperäisen lainsäädännön tilalle uutta lainsäädäntöä, jota sovelletaan taannehtivasti tuotantokiintiöiden ylityksiin, jotka ovat tapahtuneet kyseisten asetusten voimaantulon jälkeen, mutta korvatun kansallisen lainsäädännön mukaisen järjestelmän voimassaoloaikana.

      (1)  EUVL C 44, 22.2.2003.


title: Asia T-588/15: Kanne 9.10.2015 – GABO:mi v. komissio

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/60

         Kanne 9.10.2015 – GABO:mi v. komissio
   (Asia T-588/15)
   (2016/C 027/77)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (München, Saksa) (edustaja: asianajajat M. Ahlhaus ja C. Mayer)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaiset päätökset ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja riitauttaa 29.7.2015 päivättyyn sähköpostiin sekä 19.8.2015 päivättyyn kirjeesseen (Ref. Ares(2015)3466903) ja 28.8.2015 päivättyyn kirjeeseen (Ref. Ares(2015)3557576) ilmenevät komission päätökset, joilla on keskeytetty kaikki kantajalle suoritettavat maksut, jotka koskevat vastaajan osasto E:n hallinnoimia FP 7-avustuksia eli EU-CERT-ID-hankkeeseen liittyvää FP7-avustusta nro 602299 ja HIP-Trial –hankkeeseen liittyvää FP7-avustusta nro 260777 sekä osasto F:n hallinnoimaa avustusta eli BIOFECOTR-hankkeeseen liittyvää FP7-avustusta nro 312117.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee sitä, että FP7 -avustussopimuksen liitteessä II olevan II.5 artiklan 3 kohdan d alakohta ei kata riidanalaisia päätöksiä

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee sitä, että riidanalaiset päätökset eivät täytä sovellettavia muoto- ja menettelyvaatimuksia ja että niillä loukataan hyvän hallinnon periaatetta

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka koskee sitä, että vastaajan todellinen tarkoitus on ollut lainvastaisen kuittauksen toteuttaminen eikä turvaamistoimien toteuttaminen

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka koskee sitä, että riidanalaiset päätökset perustuvat vastaajan vapaaseen harkintaan perustuviin lainvastaisiin päätöksiin.

               5)

               Viides kanneperuste, joka koskee sitä, että riidanalaisilla päätöksillä loukataan suhteellisuusperiaatetta


title: Asia C-102/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 5.3.2008 — SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG v. Finanzamt Düsseldorf-Süd

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 5.3.2008 — SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG v. Finanzamt Düsseldorf-Süd
   (Asia C-102/08)
   (2008/C 142/19)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesfinanzhof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG

      Vastaaja: Finanzamt Düsseldorf-Süd
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voivatko jäsenvaltiot ”pitää” valtioiden, hallinnollisten alueiden, kuntien tai muiden julkisoikeudellisten yhteisöjen harjoittamaa toimintaa, joka on vapautettu verosta jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan nojalla, jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 4 artiklan 5 kohdan neljännen alakohdan mukaisesti toimintana, jota nämä yhteisöt harjoittavat viranomaisen ominaisuudessa, yksinomaan sillä perusteella, että jäsenvaltiot säätävät tästä nimenomaisesti lailla?

               2)

               Voiko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 5 kohdan neljännessä alakohdassa, luettuna yhdessä toisen alakohdan kanssa, tarkoitettu ”huomattava kilpailun vääristyminen” olla kyseessä vain silloin, jos julkisoikeudellisen yhteisön jättäminen verovelvollisuuden ulkopuolelle johtaisi huomattavaan kilpailun vääristymiseen kilpailevien yksityisten verovelvollisten vahingoksi, vai myös silloin, jos julkisoikeudellisen yhteisön jättäminen verovelvollisuuden ulkopuolelle johtaisi huomattavaan kilpailun vääristymiseen sen vahingoksi?

      (1)  EYVL L 145, 1977, s. 1.


title: Asian C-387/04 poistaminen rekisteristä

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/33

         Asian C-387/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 217/70)

      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.6.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-387/04 (Amtsgericht Dresdenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Volker Donath.

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004.


title: Asia C-195/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 18.4.2014 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e. V. v. Teekanne GmbH & Co. KG

text:
               28.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 18.4.2014 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e. V. v. Teekanne GmbH & Co. KG
   (Asia C-195/14)
   2014/C 245/04
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e. V.

      Vastaaja: Teekanne GmbH & Co. KG

      Ennakkoratkaisukysymys

   Saavatko elintarvikkeiden merkinnät, esillepano ja mainonta antaa ulkoasun, nimityksen tai kuvallisen esityksen perusteella vaikutelman tietyn ainesosan olemassaolosta, vaikkei tätä ainesosaa todellisuudessa ole elintarvikkeessa, ja tämä ilmenee yksinomaan direktiivin 2000/13/EY (1) 3 artiklan 1 kohdan 2 alakohdan mukaisesta ainesosien luettelosta?

      (1)  Myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.3.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/13/EY (EYVL L 109, s. 29), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna tiettyjen elintarvikkeiden turvallisuuden sekä eläinlääkintä- ja kasvinsuojelupolitiikan alan direktiivien mukauttamisesta Kroatian tasavallan liittymisen johdosta 13.5.2013 annetulla neuvoston direktiivillä 2013/20/EU (EUVL L 158, s. 234).


title: Asia T-454/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 31.5.2016 – Warimex v. EUIPO (STONE) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin STONE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               11.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 31.5.2016 – Warimex v. EUIPO (STONE)
   (Asia T-454/14) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin STONE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   (2016/C 251/23)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Warimex Waren-Import Export Handels-GmbH (Neuried, Saksa) (edustajat: asianajajat E. Keller ja J. Voogd)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: G. Schneider ja D. Walicka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 27.3.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1599/2013-1), joka koskee hakemusta kuviomerkin STONE rekisteröimiseksi Euroopan unionin tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Warimex Waren-Import Export Handels-GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 292, 1.9.2014.


title: Asia T-260/03: Celltech R&D Limitedin 18.7.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
C 239/22                 FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                     4.10.2003
Celltech R&D Limitedin 18.7.2003 sisämarkkinoiden har-                    Jürgen Schmoldtin, Kaefer Isoliertechnik GmbH & Co.
monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nosta-                KG:n ja Hauptverband der Deutschen Bauindustrie e.V:n
                             ma kanne                                     28.7.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
                                                                                ma kanne
                          (Asia T-260/03)
                                                                                (Asia T-264/03)
                          (2003/C 239/41)
                                                                                (2003/C 239/42)
                    (Oikeudenkäyntikieli englanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Celltech R&D Limited on nostanut 18.7.2003 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
teen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja              Jürgen Schmoldt, Dallgow-Döberitz (Saksa), Kaefer Isoliertech-
mallit) vastaan. Kantajan edustajat ovat D. Alexander, QC, ja             nik GmbH & Co. KG, Bremen (Saksa), ja Hauptverband der
asianajaja N. Jenkins.                                                    Deutschen Bauindustrie e.V, Berliini (Saksa), ovat nostaneet
                                                                          28.7.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                          tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                vastaan. Kantajien edustajana on professori Hans-Peter
                                                                          Schneider.
–     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
      merkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 19.5.2003
      tekemän päätöksen (asia R 659/2002-2) kokonaisuudes-                Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      saan tai osittain;
                                                                          –     kumoaa lämmöneristetuotteisiin liittyvien standardien
–     velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tava-                  viitenumeroiden julkaisemisesta 9.4.2003 tehdyn komis-
      ramerkit ja mallit) korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                       sion päätöksen K(2003)1161 – joka (2003/312/EY) on
                                                                                julkaistu 8.5.2003 (EYVL L 114, s. 50) – 1 artiklan
                                                                                liitteen taulukon 1 yhteydessä siten, että komission
                                                                                tiedonanto (2001/C 358/08) 15.12.2001 (EYVL C 358,
                                                                                s. 9), siltä osin kuin se koskee viitenumeroita CEN
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                             13162:2001 – CEN 13172:2001, sekä 22.5.2003 (EYVL
                                                                                C 120, s. 17) annettu tiedonanto (2001/C 120/06)
                                                                                poistetaan Euroopan unionin virallisesta lehdestä, ja
Haettu tavaramerkki:            ”CELLTECH”           –      Hakemus
                                nro 1731678
                                                                          –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Tavarat tai palvelut:           Farmaseuttiset ja eläinlääkintä- ja
                                terveydenhoitovalmisteet,        -yh-
                                disteet ja –aineet (luokka 5); Kirur-
                                giset, lääketieteelliset, hammaslää-
                                ketieteelliset ja eläinlääketieteelli-    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                set laitteet ja välineet (luokka 10);
                                Tutkimus- ja kehittämispalvelut,
                                konsultointipalvelut, kaikki liitty-
                                vät biologian, lääketieteen ja ke-        Euroopan standardointikomitea (CEN) hyväksyi 23.5.2001
                                mian alan tieteisiin (luokka 41)          kymmenen lämmöneristetuotteisiin liittyvää standardia, joiden
                                                                          viitenumerot julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa leh-
Valituslautakunnassa rii-       Tutkijan kieltäytyminen rekiste-          dessä 15.12.2001 (1). Tämän jälkeen Saksan liittotasavalta
                                                                          direktiivin 89/106/ETY ( 2) 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti haki
tautettu ratkaisu:              röimästä tavaramerkkiä
                                                                          muutosta mm. näiden kymmenen standardin osalta.
Kanneperusteet:                 Yhteisön tavaramerkkiasetuksen
                                (EY) N:o 40/94 7 artiklan
                                1 kohdan b alakohdan rikkomi-             Kantajat vetoavat sekä muotoa koskeviin että aineellisiin
                                nen                                       perusteisiin. Kantajien mukaan muotovirhe oli se, että raken-
                                                                          nusalan pysyvälle toimikunnalle ei annettu tilaisuutta ottaa
                                                                          kantaa asiaan, mikä on vastoin direktiivin 89/106/ETY 5 artik-
                                                                          lan 1 kohtaa, ja että riidanalaisen päätöksen perustelut ovat


title: Asia T-201/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.9.2011 — Rügen Fisch v. SMHV — Schwaaner Fischwaren (SCOMBER MIX) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SCOMBER MIX — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               29.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.9.2011 — Rügen Fisch v. SMHV — Schwaaner Fischwaren (SCOMBER MIX)
   (Asia T-201/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SCOMBER MIX - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)
   2011/C 319/29
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Rügen Fisch AG (Sassnitz, Saksa) (edustajat: asianajajat O. Spuhler ja M. Geitz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Schwaaner Fischwaren GmbH (Schwaan, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Jaeger-Lenz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan asiassa R 230/2007-4 20.3.2009 tekemästä päätöksestä, joka liittyi Rügen Fisch AG:n ja Schwaaner Fischwaren GmbH:n väliseen mitättömyysmenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Rügen Fisch AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 180, 1.8.2009.


title: Asia C-417/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.3.2012 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate v. 3M Italia SpA (Välitön verotus — Veroasiat ylimpänä asteena ratkaisevassa tuomioistuimessa vireillä olevien oikeudenkäyntien päättäminen — Oikeuksien väärinkäyttö — SEU 4 artiklan 3 kohta — EUT-sopimuksessa taatut vapaudet — Syrjintäkiellon periaate — Valtiontuet — Velvollisuus taata unionin oikeuden tehokas soveltaminen)

text:
               26.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.3.2012 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate v. 3M Italia SpA
   (Asia C-417/10) (1)

   (Välitön verotus - Veroasiat ylimpänä asteena ratkaisevassa tuomioistuimessa vireillä olevien oikeudenkäyntien päättäminen - Oikeuksien väärinkäyttö - SEU 4 artiklan 3 kohta - EUT-sopimuksessa taatut vapaudet - Syrjintäkiellon periaate - Valtiontuet - Velvollisuus taata unionin oikeuden tehokas soveltaminen)
   2012/C 151/09
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate

      Vastaaja: 3M Italia SpA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Corte suprema di cassazione — Yhteisövero — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään erilaisesta yhtiöiden osinkojen veroprosentista, joka määräytyy yhtiön kotipaikan perusteella — Liiketoimi, jossa on mukana sekä yhtiöitä, joiden kotipaikka on Italiassa, että yhtiöitä, joiden kotipaikka on ulkomailla — Viranomaisen päätös, jonka mukaan verosaatava on perittävä, kun yhtiön kotipaikka on ulkomailla — Oikeuksien väärinkäytön käsite, sellaisena kuin se on määriteltynä yhdistetyissä asioissa C-255/02, Halifax ym., annetussa tuomiossa — Käsitteen soveltaminen välittömien verojen kaltaisiin yhdenmukaistamattomiin kansallisiin veroihin

      Tuomiolauselma

   Unionin oikeutta ja erityisesti oikeuksien väärinkäytön kieltoa, SEU 4 artiklan 3 kohtaa, EUT-sopimuksessa taattuja vapauksia, syrjintäkiellon periaatetta, valtiontukia koskevia sääntöjä ja velvollisuutta taata unionin oikeuden tehokas soveltaminen on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa, välitöntä verotusta koskevassa asiassa sellaisen kansallisen säännöksen soveltamiselle, jossa säädetään, että veroasiat ylimpänä asteena ratkaisevassa tuomioistuimessa vireillä olevat asiat voidaan saattaa päätökseen maksusuorituksella, joka vastaa 5 prosenttia oikeudenkäynnin kohteena olevan vaateen määrästä, jos nämä asiat ovat tulleet vireille ensimmäisessä oikeusasteessa yli kymmenen vuotta ennen tämän säännöksen voimaantulopäivää nostetulla kanteella ja kun veroviranomaiset ovat hävinneet asian sekä ensimmäisessä että toisessa oikeusasteessa.

      (1)  EUVL C 288, 23.10.2010.


title: Asia C-202/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione Tributaria Regionale di Milano (Italia) on esittänyt 29.4.2015 – Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia v. H3G SpA

text:
               10.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione Tributaria Regionale di Milano (Italia) on esittänyt 29.4.2015 – Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia v. H3G SpA
   (Asia C-202/15)
   (2015/C 262/03)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Commissione Tributaria Regionale di Milano

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia

      Vastapuoli: H3G SpA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kun otetaan huomioon, että Italian lainsäätäjä on käyttänyt oikeutta, josta säädetään direktiivin 2006/112/EY (1) 90 artiklan 2 kohdassa ja 185 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa (ja ennen kyseisen direktiivin hyväksymistä direktiivin 77/388/ETY (2) 11 artiklan C kohdan 1 alakohdassa ja 20 artiklan 1 kohdan b alakohdan toisessa virkkeessä), joista ensimmäinen koskee veron perusteen pienentämistä ja toinen veronalaisista liiketoimista kannetun arvonlisäveron oikaisua siinä tapauksessa, että osapuolten sopima kauppahinta jää kokonaan tai osittain maksamatta, onko EUT-sopimuksessa vahvistettujen suhteellisuusperiaatteen, tehokkuusperiaatteen ja arvonlisäveron soveltamista koskevan neutraalisuusperiaatteen mukaista asettaa rajoja, joiden seurauksena verovelvollisen on mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa saada takaisin kokonaan tai osittain maksamatta jätettyä kauppahintaa koskeva vero?

               2)

               Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä, onko edellä mainittujen periaatteiden kanssa yhteensopiva sellainen säännös – kuten tasavallan presidentin asetuksen nro 633/1972 26 §:n 2 momentti – jolla unionin jäsenvaltion veroviranomaisen tulkintakäytännössä oikeuden veron palautukseen katsotaan edellyttävän sitä, että ensin on ryhdytty maksukyvyttömyys- tai perintätoimiin ja todettu ne tuloksettomiksi, siinäkin tapauksessa, että tällaiset toimet ovat selvästi epätaloudellisia, kun otetaan huomioon saatavan määrä, perinnän onnistumismahdollisuudet ja perintätoimista tai maksukyvyttömyysmenettelyistä aiheutuvat kustannukset?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).

      (2)  jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annettu neuvoston kuudes direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia T-235/12: Kanne 29.5.2012 — CEDC International v. SMHV — Underberg (pulloon pannun ruohonkorren muoto)

text:
               11.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/23

         Kanne 29.5.2012 — CEDC International v. SMHV — Underberg (pulloon pannun ruohonkorren muoto)
   (Asia T-235/12)
   2012/C 243/41
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: CEDC International sp. z o.o (Varsova, Puola) (edustaja: lakimies M. Siciarek)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Underberg AG (Dietlikon, Sveitsi)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 26.3.2012 tekemän päätöksen asiassa R 2506/2010-4

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki, jolla on seuraava kuvaus: ”merkkisuojaa haetaan pulloon pannulle vihreän ruskehtavalle ruohonkorrelle, jonka pituus on noin kolme neljännestä pullon korkeudesta”, luokkaan 33 kuuluville tavaroille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 33266

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: kolmiulotteisen merkin, joka kuvaa pulloa ruohonkorren kanssa, ranskalainen tavaramerkkirekisteröinti nro 95588457 luokkaan 33 kuuluville tavaroille; saksalainen tavaramerkkirekisteröinti nro 39848553; puolalainen tavaramerkkirekisteröinti nro 62018; puolalainen tavaramerkkirekisteröinti nro 62081 luokkaan 33 kuuluville tavaroille; puolalainen tavaramerkkirekisteröinti nro 85811 luokkaan 33 kuuluville tavaroille; japanilainen tavaramerkkirekisteröinti nro 2092826 luokkaan 28 kuuluville tavaroille; kolmiulotteisen merkin, joka kuvaa pulloa ruohonkorren kanssa, ranskalainen tavaramerkkirekisteröinti nro 98746752 luokkaan 33 kuuluville tavaroille; rekisteröimätön tavaramerkki, jota käytetään ”vodkaan” liittyvässä liiketoiminnassa Saksassa

      Väiteosaston ratkaisu: koko väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               laillisuusperiaatteen loukkaaminen

               —

               neuvoston asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja komission asetuksen N:o 2868/95 22 säännön 3 kohdan ja siis myös neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 42 artiklan 2 ja 3 kohdan rikkominen


title: Asia T-18/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 21.5.2008 — Kronberger v. parlamentti (Kumoamiskanne — Euroopan parlamentin vaaleja koskeva säädös — Kanteen nostamisen määräaika — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/35

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 21.5.2008 — Kronberger v. parlamentti
   (Asia T-18/07) (1)

   (Kumoamiskanne - Euroopan parlamentin vaaleja koskeva säädös - Kanteen nostamisen määräaika - Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen - Tutkimatta jättäminen)
   (2008/C 171/64)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Hans Kronberger (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja W. Weh)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: H. Krück, N. Lorenz ja M. Windisch)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaatimus kumota Euroopan parlamentin 28.4.2005 tekemä päätös, jolla hylättiin perusteettomana riitautus, jonka kantaja oli esittänyt edustajien valitsemisesta Euroopan parlamenttiin yleisillä, välittömillä vaaleilla 20.9.1979 annetun säädöksen 12 artiklan säännösten mukaisesti Andreas Mälzerin valitsemisesta Euroopan parlamentin jäseneksi
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Hans Kronberger velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan luettuna välitoimimenettelyyn liittyvät oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 24.3.2007.


title: Asia T-45/03: Riva Acciaio S.p.A:n 6.2.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 101/40                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                          26.4.2003
      pidetyssä kokouksessa tehdystä valheellisten ja joka ta-               toimivat komission virkamiehinä Luxemburgissa, Brindi-
      pauksessa luottamuksellisten tietojen paljastamisesta                  sistä Kreikan eri rajapaikkakunnille (Korfu, Igoumenitsa
                                                                             ja Patras) tapahtuva merimatka korvataan käyttämällä
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan ”korvattavissa” olevat                 perusteena ”lentokonepaikan tyyppisen” (”aircraft type
      kulut, joiden määrä on 10 000 EUR.                                     seats”) lipun hintaa,
                                                                      –      mitätöi kaikki kantajia koskevat palkkakuitit, joilla on
                                                                             pantu täytäntöön päätökset, joiden kumoamista vaadi-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          taan,
                                                                      –      velvoittaa korvaamaan kantajille laillisine viivästyskorkoi-
Kantaja väittää, että vastaajan edustaja on Marseille’ssa                    neen koko sen rahamäärän, joka on jäänyt saamatta
23.1.2003 pidetyssä kokouksessa paljastanut valheellisia ja                  niiden päätösten täytäntöönpanon johdosta, joiden ku-
joka tapauksessa luottamuksellisia tietoja. Tietojen paljastami-             moamista vaaditaan, ja
nen on aiheuttanut kantajalle vahinkoa, jonka korvausta se
vaatii käsiteltävänä olevalla kanteella. Kanteensa tueksi kantaja     –      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
vetoaa EY 288 artiklan mukaiseen vastaajan sopimussuhteen
ulkopuoliseen vastuuseen ja vastaajan edustajalle EY 287 artik-
lan nojalla kuuluvan luottamuksellisuutta koskevan velvoitteen
laiminlyöntiin.                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Kantajat vaativat käsiteltävänä olevassa asiassa komission sen
                                                                      päätöksen kumoamista, jolla on muutettu laskentatapaa, jota
                                                                      käytetään laskettaessa vuosittaisten Kreikkaan suuntautuvien
                                                                      matkojen kuluja.
Giorgio Lebedefin ym. 7.2.2003 Euroopan yhteisöjen
              komissiota vastaan nostama kanne                        Kantajat esittävät (ensi- ja toissijaisten) kumoamisvaatimus-
                                                                      tensa tueksi kuusi kanneperustetta, joista ensimmäinen perus-
                            (Asia T-44/03)                            tuu henkilöstösääntöjen 71 artiklan ja henkilöstösääntöjen
                                                                      liitteessä VII olevien 7 ja 8 artiklan rikkomiseen, toinen
                                                                      perustuu syrjimättömyyden periaatteen loukkaamiseen, kol-
                          (2003/C 101/73)                             mas perustuu puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen peri-
                                                                      aatteen loukkaamiseen, neljäs perustuu mielivaltaisen menette-
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                    lyn kiellon ja perusteluvelvollisuuden rikkomiseen, viides
                                                                      perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen ja
                                                                      ”patere legem quam ipse fecisti” -säännön rikkomiseen ja
                                                                      kuudes kanneperuste perustuu puolestaan huolenpitovelvolli-
                                                                      suuden rikkomiseen.
Giorgio Lebedef, kotipaikka Senningerberg (Luxemburg), ja
49 muuta virkamiestä ovat nostaneet 7.2.2003 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edus-
tajana on avocat Gilles Bounéou ja prosessiosoitteena on
Luxemburg.
                                                                      Riva Acciaio S.p.A:n 6.2.2003 Euroopan yhteisöjen komis-
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                siota vastaan nostama kanne
–     kumoaa komission toimivaltaisen tahon tekemän päätök-
      sen, jolla on vuosina 1993, 1994 ja 1995 tai sinä                                          (Asia T-45/03)
      ajanjaksona kyseisten vuosien aikana, jolloin kantajat
      toimivat komission virkamiehinä Luxemburgissa, muu-                                       (2003/C 101/74)
      tettu menettelyä, jota käytetään laskettaessa vuosittaisen
      matkan kuluja matkan suuntautuessa Kreikkaan, siltä osin
      kuin kyseessä on Brindisin kautta kulkeva matkareitti,                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
      joka on otettu huomioon tiettyjen määränpäänä olevien
      kohteiden osalta,
      tai toissijaisesti                                              Riva Acciaio S.p.A. on nostanut 6.2.2003 Euroopan yhteisöjen
                                                                      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
–     kumoaa komission toimivaltaisen tahon tekemän päätök-           pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat
      sen, jonka mukaan vuosina 1993, 1994 ja 1995 tai sinä           asianajajat Massimo Merola, Maurizio Pappalardo ja Federica
      ajanjaksona kyseisten vuosien aikana, jolloin kantajat          Martin.
 ---pagebreak--- 26.4.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 101/41
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
ensisijaisesti:                                                       –      EY 230 artiklan perusteella kumoaa osittain tiettyihin
                                                                             henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoit-
1)    kumoaa päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin siinä tode-                tavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun
      taan, että kantaja on osallistunut teräsbetonipalkkien tai             asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan
      -rullien Italian markkinoilla yhtenäiseen, laaja-alaiseen ja           täytäntöönpanosta ja päätöksen 2002/848/EY kumoami-
      jatkuvaan yhteistoimintajärjestelyyn, jonka tarkoituksena              sesta 12 päivänä joulukuuta 2002 tehdyn neuvoston
      tai vaikutuksena oli vahvistaa hintoja, myös rajoittamalla             päätöksen 2002/974/EY (EYVL L 337, s. 85) ja tarkem-
      tai valvomalla tuotantoa ja myyntiä;                                   min sanoen kumoaa kyseisen päätöksen 1 artiklan
                                                                             1 kohdan 25 alakohdan sekä kumoaa osittain kyseisen
2)    kumoaa komission päätöksen 2 artiklan, jolla kantajalle                päätöksen 1 artiklan 2 kohdan 14 alakohdan sikäli kuin
      määrätään 26,9 miljoonan euron suuruinen sakko;                        siinä mainitaan kantajan nimi
toissijaisesti:                                                       –      EY 241 artiklan perusteella toteaa tiettyihin henkilöihin
                                                                             ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toi-
–     vähentää päätöksen 2 artiklalla kantajalle määrätyn,                   menpiteistä terrorismin torjumiseksi 27 päivänä joulu-
      26,9 miljoonan euron suuruisen sakon määrää;                           kuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2580/
                                                                             2001 (EYVL L 344, s. 7) lainvastaiseksi
ja joka tapauksessa:
                                                                      –      velvoittaa EY 235 ja EY 288 artiklan perusteella yhteisön
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                   korvaamaan kantajalle oikeuden ja kohtuuden mukaan
                                                                             vahvistettavan vähintään 100 000 euron suuruisen
                                                                             määrän
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   –      velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Esillä oleva kanne koskee samaa päätöstä, joka on jo riitautettu
asiassa T-27/03, S.P. vastaan komissio.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
edellä mainitussa asiassa esitettyjä.
                                                                      Kantaja asuu Alankomaissa, ja vuonna 1992 hänet tunnustet-
                                                                      tiin pakolaiseksi Geneven yleissopimuksen mukaisesti pelkoa
                                                                      joutua vainotuksi Filippiineillä koskevien pätevien syiden
                                                                      vuoksi. Kantaja toimi Filippiinien kommunistisessa puolueessa
                                                                      ja hän on Filippiinien kansallisen demokraattisen rintaman
                                                                      neuvotteluista vastaava lautakunnan neuvonantaja hallituksen
                                                                      kanssa käytävissä rauhanneuvotteluissa.
Jose Maria Sisonin 6.2.2003 Euroopan unionin neuvostoa
ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne               Neuvosto teki 28.10.2002 päätöksen 2002/848/EY (1) ja sisäl-
                                                                      lytti kantajan tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista
                                                                      erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi
                            (Asia T-47/03)                            annetun asetuksen N:o 2580/2001 (2) 2 artiklan 3 kohdan
                                                                      mukaisesti laadittuun luetteloon. Kantaja sisällytettiin myös
                          (2003/C 101/75)                             12.12.2002 tehdyllä päätöksellä 2002/974/EY ( 3) hyväksyt-
                                                                      tyyn luetteloon. Tämä viimeksi mainittu säädös riitautetaan
                                                                      tässä kanteessa.
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                      Kantaja vetoaa kanteensa tueksi perusteluvelvollisuuden lai-
                                                                      minlyöntiin, ilmeiseen arviointivirheeseen sekä hyvän hallin-
Jose Maria Sison, Utrecht, Alankomaat, on nostanut 6.2.2003           non periaatteen loukkaamiseen. Kantaja toteaa, ettei hän ole
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-             toiselta nimeltään Armando Liwanag ja ettei hän ole New
messa kanteen Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan                  People’s Armyn (NPA) johtaja. Kantaja väittää lisäksi, että
yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja        riidanalainen päätös loukkaa suhteellisuusperiaatetta ja pää-
Jan Fermon.                                                           omien vapaan liikkuvuuden periaatetta.


title: Asia T-196/03: European Federation for Cosmetic Ingredientsin (EFfCI) 3.6.2003 Euroopan parlamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
C 184/50               FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                            2.8.2003
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                European Federation for Cosmetic Ingredientsin (EFfCI)
                                                                         3.6.2003 Euroopan parlamenttia ja Euroopan unionin
Yhteisön tavaramerkin ha-         Marine Enterprise Projects Soc.                        neuvostoa vastaan nostama kanne
kija:                             Unipersonale di Alberto Fioren-
                                  zi Srl.
                                                                                (Asia T-196/03)
                                                                                (2003/C 184/107)
Haettu tavaramerkki:              BAINBRIDGE – kuvamerkki –
                                  Tavaramerkkihakemus
                                  nro 940007 luokkien 18 (nahka                               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                  ja nahkajäljitelmät, eläintenna-
                                  hat, matka-arkut, -laukut, sa-
                                  teenvarjot, aurinkovarjot, kävely-
                                  kepit, raipat, satulat ja valjaat) ja  European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI), koti-
                                  25 (asusteet, kengät, hatut) ta-       paikka Brysseli, Belgia, on nostanut 3.6.2003 Euroopan yhtei-
                                  varoille.                              söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-
                                                                         roopan parlamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan.
                                                                         Kantajan edustajina ovat asianajajat K. Maldegem ja C. Mereu.
Sen tavaramerkki- tai merk-       Kantaja.                               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
kioikeuden haltija, johon
väitemenettelyssä on vedot-
tu:                                                                      –     toteaa, että kanne voidaan ottaa tutkittavaksi ja että se on
                                                                               perusteltu, tai vaihtoehtoisesti ratkaisee tutkittavaksi otta-
                                                                               mista koskevan kysymyksen pääasian ratkaisemisen yhtey-
                                                                               dessä;
Tavaramerkki- tai merkkioi-       Italialaiset kuvamerkit BRIDGE
keus, johon väitemenette-         (nrot 370836 ja 7044338) luo-          –     kumoaa kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden
lyssä on vedottu:                 kan 25 tavaroille, kuvamerkki                lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direk-
                                  OLD BRIDGE (nro 606709)                      tiivin 76/768/ETY muuttamisesta 27 päivänä helmikuuta
                                  luokan 25 tavaroille, THE                    2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direk-
                                  BRIDGE BASKET (nro 593651)                   tiivin 2003/15/EY (1) 1 artiklan seuraavilta osin: kumoaa
                                  luokkien 18 ja 25 tavaroille,                direktiiviin 76/768/ETY (2) lisätyn uuden 4 a artiklan
                                  sanamerkki        THE      BRIDGE            2 kohdan ja kyseisen kohdan 2.1 alakohdan, 4 b artiklan
                                  (nro 642952) luokan 25 tavar-                ja 6 artiklan 3 kohtaan lisätyn uuden alakohdan;
                                  oille, kolmiulotteiset merkit THE
                                  BRIDGE (nrot 704372 ja                 –     velvoittaa vastaajat korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
                                  633349) luokkien 18 ja 25 ta-                kulut.
                                  varoille, sanamerkki FOOT-
                                  BRIDGE (nro 710102) luokkien
                                  18 ja 25 tavaroille, kuvamerkki
                                  THE        BRIDGE      WAYFARER
                                  (nro 721569) luokkien 18 ja            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                  25 tavaroille, sanamerkki OVER
                                  THE BRIDGE (nro 630763)
                                                                         Kantaja on eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä, joka
                                  luokkien 18 ja 25 tavaroille ja
                                                                         edustaa eurooppalaisia kosmetiikkatuotteiden valmistajia.
                                  sanamerkki        THE      BRIDGE
                                                                         Kanteen kohteena olevan direktiivin 2003/15/EY säännökset
                                  (nro 642953) luokan 18 tavar-
                                                                         koskevat kieltoa testata kosmetiikkatuotteiden ainesosina käytet-
                                  oille.
                                                                         täviä kemikaaleja eläinkokein sekä kieltoa käyttää kosmeettisissa
                                                                         valmisteissa eräitä syöpää aiheuttaviksi, perimää vaurioittaviksi
                                                                         ja lisääntymiselle vaarallisiksi aineiksi luokiteltuja kemikaaleja.
Väiteosaston ratkaisu:            Väitteet hylätään.
                                                                         Eläinkokeiden kieltoa koskevien säännösten kumoamiseksi
                                                                         kantaja esittää seuraavat perustelut:
Valituslautakunnan ratkaisu:      Valitus hylätään.                      –     Olennaisia menettelysäännöksiä on rikottu. Kantaja väittää,
                                                                               että riitautettu toimi pohjautuu virheelliseen oikeudelliseen
                                                                               perustaan. Vaikka toimen perustana on EY:n perustamis-
                                                                               sopimuksen 95 artikla, sen tarkoituksena ei kuitenkaan
Kanneperusteet:                   Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan               ole poistaa tavaroiden vapaan liikkuvuuden rajoituksia tai
                                  1 kohdan b alakohdan virheelli-              estää vääristynyttä kilpailua. Lisäksi kantaja vetoaa harkin-
                                  nen soveltaminen (sekaannus-                 tavallan väärinkäyttöön, koska riitautetun toimen tarkoi-
                                  vaara).                                      tuksena on sen mukaan eläinten hyvinvoinnin edistä-
                                                                               minen, mikä ei kuulu EY:n sisämarkkinoiden tavoitteisiin.
                                                                               Kantaja väittää lopuksi, että riitautetun toimen perustelut
                                                                               ovat puutteelliset.
 ---pagebreak--- 2.8.2003               FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                        C 184/51
–     EY:n perustamissopimusta ja yhteisön sekundäärioikeutta         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
      on rikottu, koska riitautettu toimi on ristiriidassa            vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Gian Michele
      95 artiklan 3 kohdan ja direktiivin 76/768/ETY kanssa,          Roberti, Alessandro Maria Lerro, Marco Simone Mariani, Paolo
      joissa edellytetään yhteisön yhtenäistämistoimenpiteiden        Ziotti ja Isabella Perego.
      perustuvan terveyden, turvallisuuden, ympäristön ja kulut-
      tajien ”suojelun korkeaan tasoon”.
                                                                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     Asiassa on tapahtunut ilmeinen arviointivirhe, koska
      riitautetun toimen yhteydessä ei ole otettu huomioon
      yhteisön neuvoa-antavien elinten esittämiä tieteellisiä
      arviointeja.                                                    –     kumoaa johtaja P.B. Knudsenin, osasto A – EuropeAid-
                                                                            yhteistyön yksikkö – 19.3.2003 päivättyyn kirjeeseen D
                                                                            (2003) D/8511, ”Prorasin jättäminen TACIS-hankintame-
Syöpää aiheuttavien ja muiden vastaavien ainesosien kieltoa                 nettelyn ulkopuolelle”, sisältyvän komission päätöksen
koskevien säännösten kumoamiseksi kantaja esittää seuraavat
perustelut:
                                                                      –     toteaa, että komissio on sopimussuhteen ulkopuolisessa
–     Asiassa on tapahtunut ilmeinen arviointivirhe. Lisäksi                vastuussa kyseisestä päätöksestä
      riitautettu toimi on ristiriidassa direktiivin 76/768/ETY
      kanssa, koska se ei ole tässä direktiivissä säädetyn riskiin
      perustuvan arviointitavan mukainen.                             –     määrää vastaajan korvaamaan kantajalle tällä päätöksellä
                                                                            aiheutetun, määrältään 1 177 638,24 euron suuruisen
                                                                            vahingon, ja määrää vahingonkorvaustoimenpiteenä, että
–     Olennaisia menettelysäännöksiä on rikottu, sillä direktiivin
                                                                            sen antaman tuomion tuomiolauselma on julkaistava
      76/768/ETY 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti ennen kieltoa
      asian osalta olisi tullut kuulla kosmetiikan ja kuluttajille
      tarkoitettujen muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden
      tiedekomiteaa (Scientific Committee on Cosmetic Products        –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      and Non Food Products intended for Consumers) ja
      tämän olisi tullut antaa asiasta myönteinen lausunto.
–     EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 3 kohtaa ja sen
      soveltamisesta annettuja säännöksiä on rikottu.
Lisäksi kantaja väittää, että molemmat riitautetut säännökset         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ovat ristiriidassa seuravien yhteisön oikeuden ylemmäntasoisten
periaatteiden kanssa: suhteellisuusperiaate, oikeusvarmuuden ja
luottamuksensuojan periaate, ennalta varautumisen periaate,
                                                                      Proras S.r.l. Engineering and Contractin-niminen yhtiö (jäljem-
yhdenmukaisuusperiaate, yhdenvertaisen kohtelun periaate ja
                                                                      pänä Proras tai kantaja) riitauttaa tässä kanteessa johtaja P.
intressivertailun periaate.
                                                                      B. Knudsenin, osasto A – EuropeAid-yhteistyön yksikkö –
                                                                      19.3.2003 päivättyyn kirjeeseen D(2003) D/8511, ”Prorasin
(1) EYVL L 66, s. 26-35.                                              jättäminen TACIS-hankintamenettelyn ulkopuolelle”, sisältyvän
(2) EYVL L 262, s. 169-200.                                           komission päätöksen, jolla kantajalle määrättiin asetuksen N:
                                                                      o 1605/2002 (1) 93 artiklan c ja f alakohdassa ja 96 artiklassa
                                                                      säädetty seuraamus, joka tarkoittaa sitä, että kantaja suljettiin
                                                                      kahden vuoden ajaksi komission TACIS-ohjelman puitteissa
                                                                      rahoittamia ulkoisia hankkeita koskevista tarjouskilpailuista, ja
                                                                      vaatii tällä päätöksellä aiheutetun vahingon korvaamista.
                                                                      Kyseinen päätös on tehty sen jälkeen kun kantajan oli todettu
                                                                      syyllistyneen tiettyihin sen kiistämiin lainvastaisuuksiin, jotka
                                                                      vastaajan mukaan olivat tapahtuneet ”Programma de apoyo al
Proras S.r.l. Engineering and Contractingin 30.5.2003 Eu-             Sector Educativo en Nicaragua”-yksikön julistamassa tarjouskil-
    roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                pailussa SCR-E/110983/D/SNI, jota rahoitettiin ”ALA”-ohjel-
                                                                      masta.
                           (Asia T-197/03)
                                                                      Proras vetoaa kumoamiskanteensa tueksi neljään kanneperus-
                          (2003/C 184/108)                            teeseen. Ensinnäkin kantaja väittää, että EuropeAidin virka-
                                                                      miehet ovat loukanneet taannehtivuuskieltoa, rangaistusten lail-
                                                                      lisuutta ja luottamuksensuojaa koskevia periaatteita, koska ne
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                    ovat ottaneet riidanalaisen päätöksen oikeudelliseksi perustaksi
                                                                      säädöksen – eli asetuksen N:o 1605/2002 – joka ei vielä tässä
                                                                      päätöksessä väitettyjen säännönvastaisuuksien tapahtuessa ollut
                                                                      edes voimassa. Menettelyn osalta kantaja riitauttaa kyseisten
Proras S.r.l. Engineering and Contracting on nostanut                 virkamiesten jättäneen ilmoittamatta sille niistä seuraamuksista,
30.5.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                joita he aikoivat kantajalle määrätä eikä kantajalle ollut edes


title: Asia C-220/09: Kanne 16.6.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Maltan tasavalta

text:
               15.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/15

         Kanne 16.6.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Maltan tasavalta
   (Asia C-220/09)
   2009/C 193/20
   Oikeudenkäyntikieli: malta

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Aquilina, W. Wils)

      Vastaaja: Maltan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Maltan tasavalta on jättänyt noudattamatta kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut kyseisen direktiivin 3 artiklan 3 kohdassa ja 5 artiklan kolmannessa virkkeessä mainittua liitettä asianmukaisesti osaksi kansallista oikeutta;

               —

               Maltan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Euroopan yhteisöjen komissio väittää, että Maltan tasavalta ei ole saattanut neuvoston direktiivin 93/13/ETY (jäljempänä direktiivi) 3 artiklan 3 kohdassa ja 5 artiklan kolmannessa virkkeessä mainittua liitettä asianmukaisesti osaksi kansallista oikeutta, ja että se on näin ollen jättänyt noudattamatta sille tämän direktiivin mukaan kuuluvia velvoitteitaan.
   Komissio toteaa, että vaikka direktiivin täytäntöönpano ei välttämättä edellytä kunkin jäsenvaltion toteuttamia lainsäädäntötoimia, kansallisessa oikeudessa on taattava, että kansalliset viranomaiset todella soveltavat direktiiviä täysimääräisesti, että kansalliseen oikeuteen perustuva oikeudellinen tilanne on riittävän täsmällinen ja selkeä, ja että yksityiset oikeussubjektit voivat olla täysin tietoisia oikeuksistaan ja voivat tarvittaessa vedota niihin kansallisissa tuomioistuimissa.
   Komissio väittää erityisesti direktiivin 3 artiklan 3 kohdassa mainitun liitteen osalta, että tämän liitteen saattaminen osaksi Maltan oikeutta on sekä tarpeen että tärkeää. Se toteaa, että siltä osin kuin direktiivin liitteeseen sisältyvä luettelo on ohjeellinen ja esimerkinomainen, se muodostaa tietolähteen sekä täytäntöönpanotoimista vastaaville kansallisille viranomaisille että niille yksityisille, joita kyseiset toimenpiteet koskevat. Voidakseen saavuttaa direktiivillä tavoitellun tuloksen, jäsenvaltioiden on näin ollen valittava täytäntöönpanolle sellainen muoto ja keinot, jotka takaavat riittävällä tavalla, että yleisö voi saada siitä tiedon.
   Komissio toteaa, että Maltan tasavalta ei ole toteuttanut toimenpiteitä, jotka takaisivat riittävällä tavalla, että yleisölle tiedotettaisiin direktiivin liitteeseen sisältyvästä koko luettelosta, erityisesti 1 kohdan a, f, g ja h alakohdasta sekä 1 kohdan q alakohdasta kokonaisuudessaan. Maltan tasavalta ei ole myöskään todennut, että direktiivin liite olisi toistettu kokonaisuudessaan direktiivin täytäntöönpanosta annetun lain esitöissä, jotka Maltan lainsäädäntökäytännön mukaan muodostavat tärkeän tulkintaa koskevan apukeinon. Maltan tasavalta ei ole myöskään esittänyt, että tämä tieto toimitettaisiin yleisölle jollakin muulla tavalla.
   Komissio toteaa direktiivin 5 artiklan kolmannen virkkeen saattamisesta osaksi Maltan oikeutta, että tämä on sekä tarpeen että tärkeää siltä osin kuin kyseiseen virkkeeseen sisältyvä säännös on sitova oikeussääntö, jolla luodaan kuluttajille laajempia oikeuksia ja laajempi suoja ja josta on apua direktiivillä tavoitellun tuloksen määrittelemisessä.

      (1)  EYVL L 95, s. 29