title: Asia T-253/06 P: Valitus, jonka Chassagne on tehnyt 8.9.2006 virkamiestuomioistuimen asiassa F-11/05, Chassagne v. komissio, 29.6.2006 tekemästä määräyksestä

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/38

         Valitus, jonka Chassagne on tehnyt 8.9.2006 virkamiestuomioistuimen asiassa F-11/05, Chassagne v. komissio, 29.6.2006 tekemästä määräyksestä
   (Asia T-253/06 P)
   (2006/C 281/68)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Olivier Chassagne (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja C. Bernard-Glanz)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               virkamiestuomioistuimen asiassa F-11/05 29.6.2006 tekemä määräys on kumottava

               —

               valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät kumoamis- ja vahingonkorvausvaatimukset on hyväksyttävä

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja katsoo ensimmäisessä valitusperusteessaan, että virkamiestuomioistuin on tehnyt oikeudenkäyntivirheen, jolla on loukattu valittajan puolustautumisoikeuksia siltä osin kuin valittajalla ei ollut mahdollisuutta esittää huomautuksiaan asiakirjoista, joilla virkamiestuomioistuin perusteli näkemyksiään ja siltä osin kuin tiettyjä valittajan esittämiä seikkoja ja menettelyn kuluessa toimitettuja asiakirjoja ei valittajan mukaan otettu huomioon. Valittaja väittää toisessa valitusperusteessaan, että virkamiestuomioistuin rikkoi yhteisön oikeutta vääristämällä valitusperusteita ja tulkitsemalla Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen säännöksiä virheellisellä tavalla. Valittaja katsoo myös, että virkamiestuomioistuin arvioi tosiseikkoja ilmeisen virheellisillä tavoin.


title: Asia C-147/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van beroep te Brussel (Belgia) on esittänyt 28.3.2014 – Loutfi Management Propriété Intellectuelle SARL v. AMJ Meatproducts NV ja Halalsupply NV

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van beroep te Brussel (Belgia) on esittänyt 28.3.2014 – Loutfi Management Propriété Intellectuelle SARL v. AMJ Meatproducts NV ja Halalsupply NV
   (Asia C-147/14)
   2014/C 194/15
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van beroep te Brussel

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Loutfi Management Propriété Intellectuelle SARL

      Vastapuolet: AMJ Meatproducts NV ja Halalsupply NV

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko tavaramerkkiasetuksen (1) 9 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, kun huomioon otetaan myös Euroopan unionin perusoikeuskirjan (2) 21 ja 22 artiklan määräykset, tulkittava siten, että arvioidessaan sekaannusvaaran kannalta yhteisön tavaramerkkiä, jossa hallitsevana on arabian kielen sana, ja merkkiä, jossa hallitsevana on toinen, mutta ulkoasultaan vastaavanlainen arabian kielen sana, jäsenvaltioiden tuomioistuimet saavat tai niiden jopa täytyy tutkia näiden sanojen lausumistavan ja merkityssisällön eroa ja ottaa se huomioon, vaikka arabia ei ole unionin eikä sen jäsenvaltioiden virallinen kieli?

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).

      (2)  EYVL 2000, C 364, s. 1.


title: Asia T-405/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.9.2014 — Justice & Environment v. komissio (Lainsäädännön lähentäminen — Muuntogeenisten organismien tarkoituksellinen levittäminen ympäristöön — Markkinoille saattamista koskevaa lupaa koskeva menettely — Sisäistä uudelleentarkastelua koskeva pyyntö — Riidanalaisten tai kysymyksessä olevien päätösten kumoaminen — Oikeusriita on menettänyt kohteensa — Lausunnon antaminen asiasta raukeaa)

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.9.2014 — Justice & Environment v. komissio
   (Asia T-405/10) (1)

   ((Lainsäädännön lähentäminen - Muuntogeenisten organismien tarkoituksellinen levittäminen ympäristöön - Markkinoille saattamista koskevaa lupaa koskeva menettely - Sisäistä uudelleentarkastelua koskeva pyyntö - Riidanalaisten tai kysymyksessä olevien päätösten kumoaminen - Oikeusriita on menettänyt kohteensa - Lausunnon antaminen asiasta raukeaa))
   (2014/C 431/33)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Association/Vereniging Justice & Environment (Amsterdam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja P. Černý)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi P. Oliver ja D. Bianchi, sitten D. Bianchi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus tärkkelyksen amylopektiini-ainesosan parannetun pitoisuuden osalta muuntogeenisen perunatuotteen (Solanum tuberosum L. linja EH92-527-1) markkinoille saattamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisesti 2.3.2010 tehdyn komission päätöksen 2010/135/EY (EYVL L 53, s. 11) ja muuntogeenisestä perunasta EH92–527–1 (BPS-25271–9) valmistetun rehun sekä elintarvikkeiden ja muiden rehutuotteiden, joissa kyseisen perunan esiintyminen on satunnaista tai teknisesti mahdotonta välttää, markkinoille saattamisen sallimisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti 2.3.2010 tehdyn komission päätöksen 2010/136/EY (EUVL 53, s. 15) sekä väitteen mukaan 6.7.2010 päivättyyn komission kirjeeseen sisältyvän päätöksen, jolla komissio hylkäsi näiden päätösten sisäisestä uudelleentarkastelusta esitetyn pyynnön, kumoamiseksi.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Association/Vereniging Justice & Environmentin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 301, 6.11.2010.


title: Asia T-439/16: Kanne 29.7.2016 – holyGhost v. EUIPO – CBM (holyGhost)

text:
               26.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 350/25

         Kanne 29.7.2016 – holyGhost v. EUIPO – CBM (holyGhost)
   (Asia T-439/16)
   (2016/C 350/31)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: holyGhost GmbH (München, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Wiedemann ja S. Engbrink)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: CBM Creative Brands Marken Gmbh (Zürich, Sveitsi)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”holyGhost” – Rekisteröintihakemus nro 11 757853

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 30.5.2016 asiassa R 2867/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Yhdistetyt asiat C-164 P ja C-165/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.12.2016 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina Aer Lingus Ltd, Ryanair Designated Activity Company ja Irlanti (Muutoksenhaku — Valtiontuki — Kansallinen lentomatkavero — Eriytettyjen verokantojen soveltaminen — Korkeintaan 300 kilometrin etäisyydellä jäsenvaltion lentoasemasta sijaitseviin kohteisiin lennettäviin lentoihin sovellettava alennettu verokanta — Etu — Valikoivuus — Arviointi siinä tapauksessa, että verotuksellinen toimenpide voi rajoittaa palveluiden tarjoamisen vapautta — Takaisinperintä — Valmistevero)

text:
               20.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 53/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.12.2016 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina Aer Lingus Ltd, Ryanair Designated Activity Company ja Irlanti
   (Yhdistetyt asiat C-164 P ja C-165/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Valtiontuki - Kansallinen lentomatkavero - Eriytettyjen verokantojen soveltaminen - Korkeintaan 300 kilometrin etäisyydellä jäsenvaltion lentoasemasta sijaitseviin kohteisiin lennettäviin lentoihin sovellettava alennettu verokanta - Etu - Valikoivuus - Arviointi siinä tapauksessa, että verotuksellinen toimenpide voi rajoittaa palveluiden tarjoamisen vapautta - Takaisinperintä - Valmistevero))
   (2017/C 053/11)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn, D. Grespan, T. Maxian Rusche ja B. Stromsky)

      Muut osapuolet: Aer Lingus Ltd (edustajat: K. Bacon, A. Robertson, QC, ja D. Bailey, barrister, solicitor A. Burnsiden valtuuttamana), Ryanair Designated Activity Company, aiemmin Ryanair Ltd (edustajat: B. Kennelly, QC, I. G. Metaxas-Maragkidis, dikigoros, ja E. Vahida, avocat) ja Irlanti, asiamiehinään E. Creedon, J. Quaney ja A. Joyce, avustajinaan E. Regan, SC, ja B. Doherty, BL)

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen 5.2.2015 antama tuomio Aer Lingus vastaan komissio (T 473/12, ei julkaistu, EU:T:2015:78) ja unionin yleisen tuomioistuimen 5.2.2015 antama tuomio Ryanair vastaan komissio (T 500/12, ei julkaistu, EU:T:2015:73) kumotaan siltä osin kuin niissä kumotaan valtiontuesta SA.29064 (11/C, ex 11/NN) – Lentomatkaverokantojen eriyttäminen Irlannissa – 25.7.2012 annetun komission päätöksen 2013/199/EU 4 artikla siltä osin kuin siinä määrätään edunsaajilta takaisin perittäväksi tuki, jonka määrä on mainitun päätöksen 70 perustelukappaleessa vahvistettu 8 euroksi matkustajaa kohti.

               2)

               Vastavalitukset hylätään.

               3)

               Aer Lingus Ltd:n ja Ryanair Designated Activity Companyn päätöksestä 2013/199 nostamat kumoamiskanteet hylätään.

               4)

               Aer Lingus Ltd ja Ryanair Designated Activity Company velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan komissiolle sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa että unionin tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               5)

               Irlanti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 205, 22.6.2015.


title: Asia C-260/00: Hessisches Finanzgerichtin 21.2.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lohmann GmbH & Co. KG vastaan Oberfinanzdirektion Koblenz

text:
7.10.2000             FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 285/1
                                                                  I
                                                            (Tiedonantoja)
                                                    TUOMIOISTUIN
                                                           TUOMIOISTUIN
Hessisches Finanzgerichtin 21.2.2000 tekemällään päätök-              Hessisches Finanzgerichtin 21.2.2000 tekemällään päätök-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lohmann                  sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lohmann
 GmbH & Co. KG vastaan Oberfinanzdirektion Koblenz                     GmbH & Co. KG vastaan Oberfinanzdirektion Koblenz
                       (Asia C-260/00)                                                          (Asia C-261/00)
                       (2000/C 285/01)
                                                                                (2000/C 285/02)
Hessisches Finanzgericht on pyytänyt 21.2.2000 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen              Hessisches Finanzgericht on pyytänyt 21.2.2000 tekemällään
28.6.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-              päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
ratkaisua asiassa Lohmann GmbH & Co. KG vastaan Oberfi-               28.6.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
nanzdirektion Koblenz seuraaviin kysymyksiin:                         ratkaisua asiassa Lohmann GmbH & Co. KG vastaan Oberfi-
                                                                      nanzdirektion Koblenz seuraaviin kysymyksiin:
1)   Pidetäänkö yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 9021
     kuuluvana ortopedisena välineenä niin kutsuttua epX              1)    Pidetäänkö yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 9021
     Wrist Dynamic –rannetukea, jonka koko on M/L ja                        kuuluvana ortopedisena välineenä niin selkätukivyötä
     joka muodostuu 1,2 millimetriä paksusta, yksivärisestä ja              nimeltään epX Back Basic –tuki, jonka koko on S ja joka on
     kolmikerroksesta pinnasta, johon kuluu kaksi ulkokerros-               yhteenommeltu ja muodostuu etupäässä 1,5 millimetriä
     ta joustavasta kudoksesta ja yksi hyvin ohut poikkileik-               paksusta joustavasta tekstiilimateriaalista, jonka pituus
     kauksessa näkymättömissä oleva välikerros muovista,                    on noin 87 cm ja leveys 23 cm ja joka suljetaan edestä
     kun se on ommeltu letkunmuotoiseksi, jolloin joka                      tarrakiinnityksellä ja ulkoa kahdella venyvällä neuloslisä-
     puolelle kulloinkin on sisäänrakennettu neljä keyvesti                 nauhalla, joita voidaan vetää, jännittää ja kiinnittää tarrao-
     taivutettua noin 12 cm pitkää jousitukisauvaa ruostumat-               salla, jolloin (selkäpuolella) keskellä on kapea sisäänom-
     tomasta materiaalista, ja pituudeltaan noin 19 cm, ylempi              meltu muovipuikko ja selkäosassa niin sanottu pehmuste-
     läpimitta noin 11 cm ja alempi läpimitta noin 9 cm, ja                 tasku?
     kun siihen on jätetty pyöreä reikä peukaloa varten?
                                                                      2)    Onko yhdistetyn nimikkeistön 90 ryhmän 1 b huomau-
2)   Onko yhdistetyn nimikkeistön 90 ryhmän 1 b sekä 61                     tuksessa sekä 61 ja 62 ryhmän 2 b huomautuksessa
     ja 62 ryhmän 2 b huomautuksessa käytetty ilmaisu                       käytettyä ilmaisu ”ainoastaan” tulkittava siten, että se sallii
     ”ainoastaan” sellainen, että se sallii kudoksen joustavuu-             kudoksen joustavuuden pitämisen ainoana määräävänä
     den pitämisen ainoana määräävänä kriteerinä myös silloin               kriteerinä myös silloin kun tukivaikutus vähintäänkin
     kun tukivaikutus ei synny pelkästään yhden käyttötarkoi-               vahvistuu yhden käyttötarkoitusta vastaavan valmistus-
     tusta vastaavan valmistuskeinon ansiosta, vaan vähintään-              keinon ansiosta erilaisten joustavien tekstiilimateriaalien
     kin vahvistuu muidenkin tekijöiden (tässä jousitukisauvo-              työstämisen seurauksena?
     jen) ansiosta?


title: Asia C-411/14 P: Valitus, jonka Romano Pisciotti on tehnyt 29.8.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-403/14, Pisciotti v. komissio, 2.7.2014 antamasta tuomiosta

text:
               13.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/11

         Valitus, jonka Romano Pisciotti on tehnyt 29.8.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-403/14, Pisciotti v. komissio, 2.7.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-411/14 P)
   (2015/C 118/15)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Romano Pisciotti (edustaja: avvocato M. Maresca)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio
   Unionin tuomioistuin (toinen jaosto) on 28.1.2015 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen, ja velvoittaa Romano Pisciottin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia C-401/09 P: Valitus, jonka Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE on tehnyt 3.10.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-279/06, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Euroopan keskuspankki (EKP), 2.7.2009 antamasta määräyksestä

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/14

         Valitus, jonka Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE on tehnyt 3.10.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-279/06, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Euroopan keskuspankki (EKP), 2.7.2009 antamasta määräyksestä
   (Asia C-401/09 P)
   2010/C 11/25
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja M. Dermitzakis)

      Muu osapuoli: Euroopan keskuspankki

      Vaatimukset

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys on kumottava

               —

               Euroopan keskuspankin päätös, jolla valittajan tarjous hylättiin ja sopimus päätettiin tehdä tarjouskilpailun voittaneen tarjoajan kanssa, on kumottava

               —

               Euroopan keskuspankki on velvoitettava korvaamaan valittajalle alkuperäisestä oikeudenkäyntimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja muut kulut, vaikka tämä valitus hylättäisiinkin, sekä tästä valituksesta aiheutuneet kulut, jos valittajan valitus menestyy

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että vastaajan oikeudenkäyntiväite, joka esitettiin vastineen yhteydessä, olisi pitänyt jättää tutkimatta siitä syystä, että se ei ole ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 114 artiklan, jossa nimenomaisesti määrätään, että tällainen väite on esitettävä ”erillisellä asiakirjalla”, mukainen. Valittaja väittää myös, että hyväksymällä oikeudenkäyntiväitteen ja jättämällä lausumatta oikeudenkäyntiväitettä koskevista valittajan väitteistä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 36 artiklaa.
   Valittajan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että European Dynamicsilla ei ollut oikeudellista intressiä hakea muutosta hankintaviranomaisen päätökseen siitä syystä, että sen tarjousta ei olisi missään tapauksessa voitu hyväksyä. Valittaja väittää myös, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt virheen katsoessaan, että valittajan oli hankittava Arbeitnehmerüberlassungsgenehmigung (AÜG) voidakseen tarjota palvelujaan laillisesti.
   Lopuksi valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jättänyt soveltamatta merkityksellisiä säännöksiä, jotka koskevat hankintaviranomaisen velvollisuutta perustella päätöksensä.


title: Asia T-145/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  15.11.2005  — Righini v. komissio (Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Palkkaluokan ja palkkatason määrittäminen — Määrittäminen ura-alueen ylimpään palkkaluokkaan)

text:
               14.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 10/20

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15.11.2005 — Righini v. komissio
   (Asia T-145/04) (1)

   (Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Palkkaluokan ja palkkatason määrittäminen - Määrittäminen ura-alueen ylimpään palkkaluokkaan)
   (2006/C 10/39)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Elisabetta Righini (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja É. Boigelot)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Joris ja C. Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja D. Waelbroeck)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Komission ne päätökset on kumottava, joissa kantajan palkkaluokaksi hänen palvelukseentulonsa yhteydessä määritetään A7, palkkataso 3, joko väliaikaisen toimihenkilön tai koeajalla olevan virkamiehen asemassa, ja, siltä osin kuin tarpeellista, kantajan valituksen hylkäämisestä 21.1.2004 tehty päätös on kumottava
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 179, 10.7.2004.


title: Asia C-506/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberste Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 14.12.2006 — Sabine Mayr v. Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberste Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 14.12.2006 — Sabine Mayr v. Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG
   (Asia C-506/06)
   (2007/C 56/24)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Oberste Gerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Sabine Mayr

      Vastaaja: Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko koeputkihedelmöitykseen turvautuvaa työntekijää pidettävä silloin, kun kumppanin siittiöt ovat irtisanominen ajankohtana jo hedelmöittäneet hänen munasolunsa eli on olemassa ”koeputkialkioita”, joita ei kuitenkaan ole vielä siirretty naisen kohtuun, toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä (kymmenes direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/85/ETY 2 artiklan a alakohdan ensimmäisessä lauseessa (1) tarkoitettuna ”raskaana olevana työntekijänä”?

      (1)  EYVL L 348, s. 1.


title: Asia C-269/07: Kanne 6.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/19

         Kanne 6.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-269/07)
   (2007/C 199/30)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: R. Lyal ja W. Mölls)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta
   Kantajan vaatimukset
   On todettava, että

               —

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 39 artiklasta, neuvoston 15.10.1968 antaman asetuksen N:o 1612/68 (1) 7 artiklasta, EY 18 artiklasta ja EY 12 artiklasta johtuvia velvoitteitaan, kun se on antanut ja pitänyt voimassa Einkommensteuergesetzin (Saksan tuloverolaki) 79–99 §:n lisäeläkkeitä koskevat säännökset,
               sikäli kuin näissä säännöksissä

                           a)

                           evätään rajatyöntekijöiltä (ja heidän aviopuolisoiltaan) oikeus lisäeläkkeen saamiseen, jos he eivät ole yleisesti verovelvollisia

                           b)

                           ei sallita, että tuettu pääoma sijoitetaan omaa asuinkäyttöä palvelevaan huoneistoon omassa talossa, kun se ei sijaitse Saksassa;

                           c)

                           säädetään, että tuki on maksettava takaisin, kun yleinen verovelvollisuus päättyy.

               —

               Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Saksassa otettiin vuonna 2001 käyttöön niin sanottu lisäeläke, jonka tarkoituksena on korottaa eläkettä lain mukaisten eläkkeiden tason laskun hyvittämiseksi. Tämä lisäeläke myönnetään kuitenkin vain silloin, kun asianosainen on Saksassa yleisesti verovelvollinen, mistä johtuen sitä se evätään joka tapauksessa rajatyöntekijöiltä, joihin sovelletaan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen johdosta asuinvaltion verolainsäädäntöä ja jotka eivät tämän vuoksi maksa Saksassa veroa. Sitä paitsi mahdollisuus, että osa tästä pääomasta sijoitetaan omistusasunnon hankkimiseen, koskee vain Saksassa, eikä rajan läheisyydessä ulkomailla sijaitsevaa asuntoa. Lopulta lisä on maksettava takaisin, kun asianomainen henkilö menettää yleisen verovelvollisen aseman.
   Komissio katsoo, että näillä säännöksillä rikotaan yhteisön oikeuden säännöksiä kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kiellosta, työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta ja muista jäsenvaltioista kotoisin olevien työntekijöiden yhdenvertaisuudesta sosiaalisten ja verotukseen liittyvien etujen osalta. Kielto syrjiä muista jäsenvaltioista kotoisin olevia työntekijöitä kansallisuuden perusteella ei nimittäin koske vain avointa kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää, vaan myös peiteltyjä syrjinnän muotoja, jotka johtaisivat muita erottelevia tunnusmerkistöjä soveltamalla tosiasiallisesti samaan tulokseen. Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä seuraa lisäksi, että myös rajatyöntekijöillä on oikeus sosiaalisiin etuihin asetuksen N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohdan nojalla.
   Koska lisäeläke sisältyy ”sosiaalisen edun” määritelmään, se on myönnettävä myös silloin, kun rajatyöntekijä ja/tai hänen aviopuolisonsa ei ole lainkaan verovelvollinen Saksassa. Etu liittyy nimittäin asianosaisten objektiiviseen työntekijänominaisuuteen. Lainmukainen eläke, jonka tasoa lasketaan ja jota lisän tulisi tämän vuoksi korottaa, koskee ensi sijassa työsuhteessa olevia henkilöitä, vaikka se koskisikin marginaalisesti myös muita henkilöryhmiä. Lisäksi sosiaalisen edun käsite sisältää myös sellaisia etuja, jotka myönnetään edunsaajan kotipaikan vuoksi kotimaassa. Tämä osoittaa, että rajatyöntekijät ovat pääsääntöisesti samassa tilanteessa kuin alueella asuvat työntekijät: molempia ryhmiä koskee Saksan eläkejärjestelmän, johon ne kuuluvat ja johon ne suorittavat maksuja, eläkkeiden laskeva taso. Molempien ryhmien edun mukaista on hankkia lisäeläkettä työssä ollessaan. Saksan säännöstöllä, jonka mukaan rajatyöntekijät, joiden tuloja verotetaan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen mukaan asuinvaltiossa, eivät saa etua, tarkoitetaan siis piilosyrjintää ja sillä rikotaan tämän vuoksi EY 39 artiklan 2 kohtaa ja asetuksen N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohtaa. Lisäeläkkeen luokittelu ”verotukselliseksi” tai ”sosiaaliseksi” eduksi ei viimekädessä ole merkityksellistä, koska rajatyöntekijöitä on myös ”verotuksellisten” etujen osalta kohdeltava yhdenvertaisesti.
   Myös kun otetaan huomioon kielto käyttää tuettua pääomaa omaa asuinkäyttöä palvelevaan asuntoon omassa talossa sikäli kuin se ei sijaitse Saksassa, on oletettava, että on kyse sosiaalisesta edusta. Vaikka siinä olisi kyse verotuksellisesta edusta, on joka tapauksessa kyse työntekijöiden vapaan liikkuvuuden rajoituksesta. Tämä edellytys rajoittaa nimittäin mahdollisuutta käyttää sosiaalista etua: sen johdosta rajatyöntekijöiden on mahdotonta sijoittaa säästämäänsä pääomaa asuntoon, kun se sijaitsee lähellä sijaitsevan ulkomaan alueella, kuten rajatyöntekijöiden osalta voidaan tavanomaisesti olettaa olevan. Tavanomainen rajatyöntekijä ei voi käyttää lisää yhtä joustavasti kuin kotimainen työntekijä, kun eläkesopimus on maksuvaiheessa. Tämän seurauksena lisän arvo sosiaalisena etuna pienenee. Tämä rajatyöntekijöiden huonompaan asemaan asettaminen on näin ollen myös kansalaisuuteen perustuvaa piilosyrjintää, jolla rikotaan EY 39 artiklan 2 kohtaa ja asetuksen N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohtaa.
   Saksan lainsäädännössä säädetty takaisinmaksuvelvollisuus, kun yleinen verovelvollisuus loppuu, koskee ensi sijassa ulkomaalaisia. Niiden ulkomaalaisten lukumäärä, jotka ovat palanneet työelämän jälkeen kotimaahansa, on nimittäin paljon suurempi kuin niiden saksalaisten lukumäärä, jotka ovat eläkkeellä ollessaan muuttaneet ulkomaille. Sitä paitsi takaisinmaksuvelvollisuus hankaloittaa asianosaisten asuinpaikan siirtämistä toiseen jäsenvaltioon. Lisäksi tässä kyseessä oleva säännöstö voi alusta alkaen vähentää siirtotyöntekijöiden lisän arvoa kotimaisiin työntekijöihin nähden ja näin ollen johtaa piilosyrjintään jo etuuden myöntämisen tasolla. Tämä koskee tapauksia, joissa siirtotyöntekijä on alusta alkaen halunnut välttää takaisinmaksamisen eikä ole tämän vuoksi hakenut lisän myöntämistä. Oikeuttamisperusteita ei ole myöskään tältä osin näkyvissä. Mitä tulee verotukselliseen koherenssiin, se taataan jo kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen määräyksissä. Takaisinmaksuvelvollisuus yleisen verovelvollisuuden loppuessa tarkoittaa näin ollen myös kansalaisuuteen perustuvaa piilosyrjintää ja sillä rikotaan tämän vuoksi EY 39 artiklaa, asetuksen N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohtaa sekä EY 12 ja EY 18 artiklaa.

      (1)  EYVL L 257, s. 2.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 19 päivänä kesäkuuta 1995, asiassa T-107/94, Christina Kik vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (Yhteisön tavaramerkeistä annettu asetus (EY) N:o 40/94 - Kielet - Kanteen tutkimatta jättäminen ilmeisistä syistä)

text:
N:o C 229/ 18          FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         2.9.95
           Asian C-6/95 poistaminen rekisteristä(1 )               ristä on poistettu asia C-6/95 ( Schleswig-Holsteinisches
                          ( 95/C 229/41 )                          Landessozialgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö ),
                                                                   Aororita Hansen vastaan Bundesanstalt für Arbeit .
Euroopan         yhteisöjen     tuomioistuimen    presidentin
17.5.1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste            ( 1 ) EYVL N:o C 54 , 4.3.1995
                                          ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                                           TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
                   6 päivänä heinäkuuta 1995 ,                                       19 päivänä kesäkuuta 1995 ,
asiassa T-36/93 , Girish Ojha vastaan Euroopan yhteisöjen          asiassa T-107/94, Christina Kik vastaan Euroopan unionin
                            komissio^)                                      neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio^)
(Henkilöstö — Yhteisön ulkopuolella oleva asemapaikka —            (Yhteisön tavaramerkeistä annettu asetus (EY) N:o 40/94
Asemapaikan siirto komission toimipaikkaan — Kumo                 — Kielet — Kanteen tutkimatta jättäminen ilmeisistä
    amiskanne — Aineettoman vahingon korvaaminen)                                                syistä)
                          ( 95/C 229/42 )                                                    95/C 229/43 )
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
Asiassa T-36/93 , Girish Ojha, Euroopan yhteisöjen komis          Asiassa T-107/94, tavaramerkkiasioita hoitava asianajaja ja
sion virkamies, kotipaikka Korbeeck-Lo ( Belgia ), edustaja       asiamies Christina Kik, edustajanaan asianajaja Goosen L.
naan asianajaja Jean-Noel Louis, Bryssel , prosessiosoite          Kooy, Haag, prosessiosoite Luxemburgissa Nicolas Decke
Luxemburgissa fiduciaire Myson SARL, 1 , rue Glesener,             rin toimisto, 16 , avenue Marie-Thèrèse, vastaan Euroopan
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Ana             unionin neuvosto ( asiamiehinään Giorgio Maganza ja Guus
Maria Alves Vieira, Joseph Griesmar ja Denis Waelbroeck ),         Houttuin ) ja Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehenään
jossa vaaditaan yhtäältä kumoamaan komission                       Pieter Van Nuffel ), joita tukee väliintulijana Espanjan
20.10.1992 tekemä päätös, jossa kantajan asemapaikka               kuningaskunta ( asiamiehinään Alberto Jose Navarro Gon
siirrettiin 1.11.1992 lähtien komission Daccassa ( Bangla         zalez ja Gloria Calvo Diaz ), jossa vaaditaan, että 20 päivänä
deshissa ) olevasta edustustosta, jossa kantaja oli toiminut       joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen ( EY )
elokuusta 1991 lähtien, komission toimipaikkaan Brysse            N:o 40/94 115 artikla kumotaan siltä osin kuin siinä ei
liin, ja toisaalta komission velvoittamista maksamaan kan         säädetä hollannin kielen ottamisesta sisämarkkinoilla
tajalle 500 000 Belgian frangia korvauksena siitä väitetystä       toimivan yhdenmukaistamisviraston ( tavaramerkit, pii
aineettomasta vahingosta, joka kantajalle on päätöksestä           rustukset, mallit ) kieleksi ja että ei toteuteta tai velvoiteta
aiheutunut, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen           toteuttamaan toimenpiteitä, joiden perusteella tämä virasto
tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto ), toimien kokoonpa             voi aloittaa toimintansa , ensimmäisen oikeusasteen tuomio
nossa jaoston puheenjohtaja J. L. Cruz Vilaça ja tuomarit H.       istuin (ensimmäinen jaosto ), toimien kokoonpanossa presi
Kirschner ja A. Kalogeropoulos; kirjaaja : H. Jung, on             dentti J. L. Cruz Vilaça ja tuomarit H. Kirchner ja V. Tiili;
antanut 6.7.1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu             kirjaaja : H. Jung, on antanut 19.6.1995 määräyksen, jonka
raava :                                                            määräysosa on seuraava :
1 ) Kanne hylätään.                                                 1 ) Kanne jätetään tutkimatta.
2 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan omat oikeudenkä               2 ) Kantaja velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkä
     yntikulunsa ja puolet kantajan oikeudenkäyntikuluista;               yntikuluistaan sekä neuvoston ja komission oikeuden
      kantaja vastatkoon puolesta omista oikeudenkäyntiku                käyntikuluista. Väliintulija vastaan omista oikeudenkä
      luistaan .                                                          yntikuluistaan.
(!) EYVL N:o C 178 , 30.6.1993                                      (') EYVL N:o C 120, 30.4.1994


title: Yhdistetyt asiat T-296/05 ja T-408/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 9.7.2008 — Marcuccio v. komissio (Sosiaaliturva — Sairauskulujen 100-prosenttista vastuulle ottamista koskevat hakemukset — Hakemusten implisiittiset ja eksplisiittiset hylkäämiset)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/45

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 9.7.2008 — Marcuccio v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-296/05 ja T-408/05) (1)

   (Sosiaaliturva - Sairauskulujen 100-prosenttista vastuulle ottamista koskevat hakemukset - Hakemusten implisiittiset ja eksplisiittiset hylkäämiset)
   (2008/C 209/77)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustajat: aluksi asianajaja A. Distante, sittemmin asianajajat G. Cipressa ja L. Garofalo)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Berardis Kayser ja J. Currall, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Euroopan yhteisöjen yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän maksutoimiston kahden implisiittisen päätöksen, joissa kieltäydytään ottamasta vastuulle 100-prosenttisesti tiettyjä kantajalle aiheutuneita sairauskuluja, kumoamista koskeva vaatimus sekä vaatimus komission velvoittamiseksi maksamaan kantajalle tietyt sairauskulut
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet jätetään tutkimatta.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 257, 15.10.2005.


title: Asia T-463/14: Kanne 24.6.2014 – Österreichische Post v. komissio

text:
               8.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/44

         Kanne 24.6.2014 – Österreichische Post v. komissio
   (Asia T-463/14)
   2014/C 303/52
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Österreichische Post AG (Wien, Itävalta) (edustajat: asianajajat H. Schatzmann ja J. Bleckmann)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission täytäntöönpanopäätöksen asiassa C(2014) 2093 siltä osin kuin direktiiviä 2004/17/EY on edelleen sovellettava hankintasopimusten tekoon postipalveluista, joita ei mainita täytäntöönpanopäätöksen 1 artiklassa ja joiden vapauttamista kantaja on direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 6 kohdan nojalla hakenut

               —

               toissijaisesti kumoamaan täytäntöönpanopäätöksen kokonaisuudessaan, mikäli unionin yleinen tuomioistuin katsoo, ettei riidanalaista päätöstä tutkittavaksi ottamista koskevien edellytysten vuoksi tai muuten voi vain osittain riitauttaa

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja väittää, että riidanalainen päätös on niiden postipalvelujen osalta, jotka eivät sisälly päätöksen 1 artiklaan, SEUT 263 artiklan toisen kohdan nojalla lainvastainen, koska komissio on rikkonut unionin oikeutta soveltaessaan perusteettomasti sekä tulkitessaan virheellisesti direktiiviä 2004/17/EY. Tässä yhteydessä kantaja väittää lähinnä, että sen tarjoamat postipalvelut ovat riittävästi ja suoraan avoimia kilpailulle niin, että edellytykset direktiivin 2004/17 30 artiklan 1 kohdan mukaiselle vapautukselle täyttyvät. Kantaja väittää myös, että komissio sovelsi lainvastaisesti unionin oikeudessa ja oikeuskäytännössä vahvistettuja arviointiperusteita ja menetelmiä määritellessään markkinat.
   Kantaja vetoaa lisäksi olennaisten muotomääräysten rikkomiseen, sillä komissio ei esittänyt riittäviä perusteluja päätökselleen.
   Kantaja väittää lopuksi komission loukanneen yleisiä menettelyllisiä perusoikeuksia, sillä se loukkasi kantajan oikeutta tulla kuulluksi, kun se ei tarkastellut sisällöllisesti kantajan väitteitä eikä sen esittämää näyttöä.


title: Asia C-423/16 P: Valitus, jonka HX on tehnyt 1.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-723/14, HX v. neuvosto, 2.6.2016 antamasta tuomiosta

text:
               26.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 350/18

         Valitus, jonka HX on tehnyt 1.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-723/14, HX v. neuvosto, 2.6.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-423/16 P)
   (2016/C 350/23)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Asianosaiset

      Valittaja: HX (edustaja: asianajaja S. Koev)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               valitus on otettava tutkittavaksi ja on todettava, että valitus ja kaikki siihen sisältyvät valitusperusteet ovat perusteltuja

               —

               on todettava, että riitautetut toimet voidaan kumota osittain

               —

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-723/14, HX vastaan Euroopan unionin neuvosto, 2.6.2016 antama tuomio on kumottava siltä osin kuin siinä hylättiin HX:n vaatimus

               —

               päätöksen 2013/255 muuttamisesta 28.5.2015 tehty päätös (YUTP) 2015/837 (EUVL 2015, L 132, s. 82), jolla neuvosto jatkoi päätöksen 2013/255 voimassaoloa 1.6.2016 saakka, on kumottava HX:ää koskevilta osin

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan kantajalle aiheutuneet kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Virheellinen lain soveltaminen, mistä aiheutui unionin oikeuden rikkominen: koska ratkaisua, joka oli hylätyn kanteen kohteena, ei annettu kantajalle henkilökohtaisesti tiedoksi, vaikka neuvostolla oli tiedossa hänen osoitteensa, on katsottava, että vaatimusten muuttaminen mainittujen toimien osalta on sallittua ja tapahtui määräajassa.

               2.

               Virheellinen lain soveltaminen, mistä aiheutui menettelyä koskevien sääntöjen rikkominen, millä on haitallisia vaikutuksia valittajan intresseihin:

                           —

                           sillä, että asiassa ei ole esitetty erillistä kirjallista vaatimusta, ei loukata vastapuolen oikeuksia tai vaikeuteta unionin yleisen tuomioistuimen työtä

                           —

                           unionin yleinen tuomioistuin ei ole ottanut huomioon oikeudenkäyntikieltä, sillä työjärjestyksen bulgariankielisessä versiossa ei edellytetä, että olisi välttämättä toimitettava erillinen asiakirja

                           —

                           työjärjestyksen 64 artiklassa vahvistetun kontradiktorisen periaatteen loukkaaminen, koska unionin yleinen tuomioistuin ei antanut valittajalle mahdollisuutta tutustua neuvoston päätökseen tai työjärjestyksen muihin kieliversioihin, jotta tämä voisi valmistella vaatimuksensa kielellisen tuntemuksen tai unionin yleisen tuomioistuimen odotusten mukaisesti

                           —

                           unionin yleinen tuomioistuin ei ole noudattanut työjärjestyksen 86 artiklan 4 kohdasta johtuvia velvoitteita, joiden nojalla on annettava mahdollisuus esittää jäljennös 28.5.2015 tehdystä neuvoston päätöksestä (YUTP) 2015/837, joka oikeuttaa vaatimuksen muuttamisen, ja tarvittaessa lisäaikaa

                           —

                           unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohtaa, koska se ei ole tutkinut alustavassa kertomuksessa kaikkia asiaan liittyviä tosiseikkoja.


title: Asia T-116/10: Kanne 8.3.2010 — Saksa v. komissio

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/41

         Kanne 8.3.2010 — Saksa v. komissio
   (Asia T-116/10)
   2010/C 134/70
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta (asiamies: J. Möller, edustaja: Rechtsanwalt U. Karpenstein)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               komission 23.12.2009 tekemä päätös K(2009) 10675, jolla on vähennetty komission päätöksen K(97) 1120 mukaan Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) Nordrhein-Westfalenin tavoite 2 -ohjelmalle (1997–1999) myönnetyn tuen määrää, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio on vähentänyt riidanalaisella päätöksellään EAKR:sta Nordrhein-Westfalenin tavoite 2 -ohjelmalle (1997–1999) myönnetyn tuen määrää.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi neljä kanneperustetta.
   Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja vetoaa siihen, että komissio on arvioinut tosiseikkoja virheellisesti. Kantajan mukaan komissio on ottanut virhemäärien laskennassa huomioon virheellisiä määriä.
   Toisessa kanneperusteessa väitetään, että asetuksen (ETY) N:o 4253/88 (1) 24 artiklan 2 kohdassa asetetut rahoitusoikaisun edellytykset eivät täyty. Kantajan mukaan tämä säännös ei oikeuta komissiota tekemään rahoitusoikaisuja hallinnollisten virheiden vuoksi tai epätarkoituksenmukaisiksi väitettyjen hallinnollisten järjestelmien ja valvontajärjestelmien vuoksi. Lisäksi väitetään, että rahoitusoikaisu ei tule komission omaksumassa laajuudessa kyseeseen muistakaan syistä. Yhtäältä sellaiset ”sääntöjenvastaisuudet”, joita komissio tässä arvostelee, oikeuttavat rahoitusoikaisun tekemisen vain silloin, kun ne vaikuttavat tai ovat vaikuttaneet negatiivisesti unionin talousarvioon. Tästä ei ole kantajan mukaan kysymys komission arvostelemassa toiminnassa. Toisaalta kantaja väittää, että useissa arvostelluissa hankkeissa ei ole asiasisällönkään osalta rikottu unionin oikeutta.
   Kolmannessa kanneperusteessa väitetään, että komissiolla ei ole ollut oikeutta tehdä asetuksen N:o 4253/88 nojalla kiinteämääräisiä ja ekstrapoloituja rahoitusoikaisuja. Kantaja katsoo tältä osin, että tämän asetuksen 24 artiklan selvä sanamuoto viittaa konkreettisiin tapauksiin ja rahallisesti mitattavissa oleviin summiin.
   Viimeisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että vaikka kiinteämääräiset ja ekstrapoloidut rahoitusoikaisut sallittaisiin, ne olisivat käytännössä lainvastaisia. Tähän liittyen kantaja väittää, että komissio ei ole näyttänyt toteen arvostelemansa toiminnan ”järjestelmään kuuluvuutta” eivätkä kiinteämääräiset rahoitusoikaisut ole suhteellisuusperiaatteen mukaisia.

      (1)  Rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta 19.12.1988 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4253/88 (EYVL L 374, s. 1)


title: Benjamin Laurence Layn 25.4.1995 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-107/95)

text:
N:o C 208/28           FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        12.8.95
Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta              vahinkoa, mikä ilmenee siitä , että sinä aikana kun kyseiseen
                                                                    toimintaan on ryhdytty, kantaja on pannut merkille vien
— käsittelemään tämän kanteen erillään kaikista muista              tinsä määrän huomattavan vähentymisen . Siksi kantaja ei
    samaa komission päätöstä vastaan nostetuista kantei            ole ainoastaan jättänyt kannattamatta kotimaisten markki
    sta ;                                                           noiden suojaamisen periaatetta , vaan on vastustanut sitä
                                                                    toiminnassaan .
— kumoamaan komission EY:n perustamissopimuksen
    85 artiklan soveltamisesta 30 päivänä marraskuuta
    1994 tekemän päätöksen 94/815/EY ( asiat IV.33.126 ja           Väitetystä laittomasta tai yhteisön periaatteiden vastaisesta
    33.322 — Sementti ) siltä osin kuin se koskee kanta            tietojen vaihdosta kantaja toteaa, että komission väitteisiin
    jaa;                                                            sisältyvällä tietojen vaihdolla on ainoastaan tilastollista
                                                                    merkitystä ja tiedot ovat olleet hyvin yleisluontoisiaja että
— toissijaisesti , alentamaan edellä mainitussa päätöksessä         kantaja on pitänyt Cembureauta ja muita vastaavia jär
    kantajalle määrättyä sakkoa;                                    jestelyjä virallisia tietolähteitä parempina ainoastaan vaivat
                                                                    tomuuden ja taloudellisuuden vuoksi .
— velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäynti
    kulut, mukaan lukien kantajan asiamiehenä toimivan
    asianajajan asiaan liittyvät palkkiot.                          Kantaja kiistää osallistuneensa mitenkään sellaisiin yhden
                                                                    mukaistettuihin menettelytapoihin, joiden tarkoituksena on
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 ollut jakaa markkinat ja ohjailla samanaikaisesti vientiä, ja
                                                                    se korostaa, ettei sen voida katsoa olevan vastuussa muiden
Riidanalaisella päätöksellään komissio on todennut, että            yhtiöiden toimista vain sillä perusteella , että se on osallistu
kantaja, yhtiö Tsimenta Chalkidos AE, on rikkonut yhdessä           nut EPC:n ja ECEC:n toimintaan .
muiden sementtiä tuottavien yritysten ja muiden sementti
teollisuuden yhdistysten kanssa Euroopan yhteisön perusta          Näillä perusteilla kantaja katsoo, että riidanalainen päätös
missopimuksen 85 artiklan 1 kohdan määräyksiä . Kantaja
                                                                    on kumottava huomattavien muotovirheiden ja perustelu
on rikkonut EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
                                                                    jen yksilöimättämyyden ja riittämättömyyden vuoksi.
määräyksiä osallistuessaan: 1 ) sopimukseen, jonka tarko
                                                                    Lisäksi kantaja katsoo, että komissio on käyttänyt oikeuk
tuksena on suojata kotimaisia markkinoita ja säädellä
                                                                    siaan väärin käyttäessään toimivaltaansa määrätä seuraa
sementin liikkumista maasta toiseen ja 2 ) European Policy
                                                                    muksista " kartellissa " toimiville yrityksille rinnastaessaan
Committeen (jäljempänä EPC ) yhdenmukaistettuun jatku
                                                                    nämä yritykset yhtiöön, josta komissio on todennut, ettei se
vaan menettelytapaan, jolla arvioidaan sekä yhteisön että
                                                                    ole osallistunut väitettyyn " kartelliin ".
kolmansien maiden markkinatilannetta ja jolla vaihdetaan
yksityiskohtaisia tietoja vientimahdollisuuksista ja toteutu
neesta viennistä kolmansiin maihin, jotta vältettäisiin yhtei      Sille määrätystä sakosta kantaja katsoo, että sakon määrä
sössä kilpailevien tuottajien tunkeutuminen yhteisön jäsen         on täysin epäoikeutettu, sillä se ei perustu kuvailtuihin tai
valtioiden kansallisille markkinoille . Näistä rikkomuksista        toteen näytettyihin tosiseikkoihin eikä komission päätök
komissio on määrännyt kantajalle 1 856 000 ecun suurui             sessään tekemään oikeudelliseen arviointiin. Lopuksi kan
sen sakon .                                                         tajan mukaan komissio on rikkonut suhteellisuusperiaa
                                                                    tetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta , koska sakon
Kantaja huomauttaa aluksi , että esittämissään väitteissä           määrä on suhteeton verrattuna väitettyjen rikkomusten
komissio ei. mainitse eikä näytä toteen mitään Tsimenta             vakavuuteen ja koska komissio on kohdellut kantajaa
Chalkidos A.E.:n toimenpidettä, joka olisi kilpailusääntöjen        samoin kuin muita kreikkalaisia yrityksiä , joiden väitetyt
vastainen; komissio on soveltanut vastaavuussääntöä ja              rikkomukset ovat huomattavasti vakavampia .
verrannut kantajaa muihin yrityksiin, joiden toimenpiteiden
se väittää olevan yhteisön oikeuden vastaisia .
Tukeakseen tätä väitettä kantaja esittää, ettei sitä ollut
mainittu riidanalaisen päätöksen luonnoksessa niiden yri
tysten joukossa , joille oli määrättävä sakko, vaan kantaja oli
luettu näihin vasta viimeisessä vaiheessa , vaikka rikkomusta
ei ollut näytetty toteen tosiseikoin eikä oikeudellisella
harkinnalla .
                                                                    Benjamin Laurence Layn 25.4.1995 Euroopan unionin
Erityisesti kantajan syyttämisestä osallistumisesta Cembu          neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
reau-sopimukseen, jonka tarkoituksena on suojata kotimai                                      nostama kanne
sia markkinoita, kantaja katsoo niiden perustelujen olevan                                    ( Asia T-107/95 )
epäjohdonmukaisia, joilla komissio väittää, että kantaja on
vastuussa toimenpiteistä ja sopimuksista , joista komissio                                      ( 95/C 208 /61
syyttää erittelemättä " kreikkalaisia tuottajia " ja " euroop
palaisia sementin tuottajia " näyttämättä toteen Tsimenta
Chalkidos AE:n osuutta kyseisiin toimiin ja sopimuksiin.                            /Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Kantaja korostaa , että Cembureaun ja muiden järjestelyjen
( European Task Force ; European Cement Export Commit
tee, jäljempänä ECEC ym .) toiminta ei ole ollut kantajalle         Benjamin Laurence Lay, edustajinaan Richard Gordon QC
eduksi ja on päinvastoin aiheuttanut sille vakavaa välitöntä        ja solicitor Joanne Keddie, Dawson & Co, 2 New Square,
 ---pagebreak--- 12.8.95              [_n                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 208/29
Lincoln's Inn, Lontoo WC2A 3RZ, Englanti, on 25.4.1995             Co, 2 New Square, Lincoln's Inn, Lontoo WC2A 3 RZ,
nostanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen              Englanti, ovat 25.4.1995 nostaneet Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa ja             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .                           roopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komis
                                                                   siota vastaan .
Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                   Kantaja vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                   istuin
— julistaa mitättömäksi 13.2.1995 tehdyn neuvoston ja/tai
     komission päätöksen, jossa ne kiistävät sopimussuhteen
     ulkopuolisen vastuun kantajaa ja SLOM 3 -ryhmän               — julistaa mitättömäksi 13.2.1995 tehdyn neuvoston ja/tai
     tuottajia kohtaan kantajan hakemuksessa vaatimien                  komission päätöksen, jossa ne kiistävät sopimussuhteen
     korvaustoimenpiteiden osalta , ja toteaa , ettei päätök           ulkopuolisen vastuun kantaja ja SLOM 3 -ryhmän
     sellä  ole  oikeusvaikutuksia     tai kumoaa    mainitun           tuottajia kohtaan kantajien hakemuksessa vaatimien
     päätöksen ;                                                        korvaustoimenpiteiden osalta, ja toteaa, ettei päätök
                                                                        sellä    ole oikeusvaikutuksia      tai kumoaa  mainitun
— toteaa, että neuvosto ja/tai komissio ovat laiminlyöneet              päätöksen;
     asetuksen soveltamisen tai ryhtymisen muihin sellaisiin
     toimenpiteisiin suorittaakseen korvausta kantajille ja        — toteaa, että neuvosto ja/tai komissio ovat laiminlyöneet
     SLOM 3 -ryhmän tuottajille ;                                       soveltaa asetusta tai ryhtyä muihin sellaisiin toimenpi
                                                                        teisiin suorittaakseen korvausta kantajille ja SLOM 3
— velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                  -ryhmän tuottajille;
                                                                   — velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
SLOM 3 -ryhmän maidontuottajiin kuuluva kantaja valit             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
taa , etteivät yhteisön toimielimet ole tehneet minkäänlaisia
järjestelyjä , jotta tämä maidontuottajaryhmä hyötyisi             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
samanlaisista korvaustoimenpiteistä kuin ne, jotka on              kuin asiassa T-l 07/95 esitetyt.
varattu SLOM 1 - ja 2 -ryhmän kuuluville tuottajille
neuvoston asetuksessa ( ETY ) N:o 2187/93 .
Asetuksen N:o ( ETY ) 2187/93 mukaan tuottajat, joille oli
myönnetty erityinen viitemäärä asetuksen N:o ( ETY ) 2055/
93 3 a artiklan mukaisesti , eivät voi vaatia korvausta niille
                                                                   Peter Dethlefsin ja 38 muun henkilön 8.5.1995 Euroopan
myönnettyjen SLOM 3 -kiintiöiden vuoksi .                          unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
Kantaja huomauttaa , että tällainen SLOM 3 -ryhmään
                                                                                ( Asia T-l 12/95 )
kuuluvien tuottajien poissulkeminen merkitsee, että kanta
jan perusteltua luottamusta korvauksen saamiseen siltä                                        ( 95 /C 208 /63 )
ajalta , joka sijoittuu kantajan markkinoinnista luopumi
sesta tekemän sitoumuksen päättymisen ja SLOM 3 - kiin                              (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
tiön myöntämispäivän väliselle ajalle, on vakavasti lou
kattu . Korvauksesta säätämättä jättäminen on vastoin
omaisuuden suojan ja tasavertaisten tuottajien syrjimättö         Peter Dethlefs ja 38 muuta henkilöä , Groven ( Saksan
myyttä koskevia yhteisöoikeuden periaatteita .                     liittotasavalta ) ovat nostaneet 8.5.1995 Euroopan yhteisö
                                                                   jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
                                                                   Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen
                                                                   komissiota vastaan .
                                                                   Kantajien edustajia oikeudenkäynnissä ovat asianajaja
                                                                   Bernd Meiterernst, Mechtild Düsing, Dietrich Manstetten,
Donald George Gagen ja David John Gagen 25.4.1995                  Dr . Frank Schultze ja Dr . Winfried Haneklaus, Münster
Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen                  ( Saksan liittotasavalta ), prosessiosoite asianajotoimisto
              komissiota vastaan nostama kanne                     Dupong & Associes , 14 a, rue des Bains , Luxemburg.
                         ( Asia T-108/95 )
                           ( 95/C 208/62 )                         Kantaja vaatii että
                                                                   — vastaajat velvoitetaan yhteisvastuullisesti maksamaan
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                        kantajille myös 22 päivänä heinäkuuta 1993 annetun
                                                                        neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2187/93 14 artiklassa
Donald George Gage ja David John Gage, edustajinaan                     tarkoitetun 2 kuukauden hyväksymisajan ja 3.8.1994
 Richard Gordon QC ja solicitor Joanne Keddie, Dawson &                  ( tai kolmen kantajan osalta 29.6.1994 ) väliseltä ajalta


title: Asia C-525/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.10.2012 (Augstākās tiesas Senātsin (Latvia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Mednis SIA v. Valsts ieņēmumu dienests (Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 183 artikla — Arvonlisäveron ylijäämän palauttamistavat — Kansallinen lainsäädäntö, jossa lykätään arvonlisäveron ylijäämän osan palauttamista siihen asti, kunnes arvonlisäverovelvollisen vuosittainen veroilmoitus on käsitelty — Verotuksen neutraalisuuden periaate ja suhteellisuusperiaate)

text:
               8.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 379/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.10.2012 (Augstākās tiesas Senātsin (Latvia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Mednis SIA v. Valsts ieņēmumu dienests
   (Asia C-525/11) (1)

   (Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 183 artikla - Arvonlisäveron ylijäämän palauttamistavat - Kansallinen lainsäädäntö, jossa lykätään arvonlisäveron ylijäämän osan palauttamista siihen asti, kunnes arvonlisäverovelvollisen vuosittainen veroilmoitus on käsitelty - Verotuksen neutraalisuuden periaate ja suhteellisuusperiaate)
   2012/C 379/19
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augstākās tiesas Senāts

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Mednis SIA

      Vastaaja: Valsts ieņēmumu dienests

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Augstākās tiesas Senāts — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 183 artiklan tulkinta — Ostojen yhteydessä maksetun arvonlisäveron vähentäminen — Kansallinen lainsäädäntö, jolla rajoitetaan liikaa maksetun arvonlisäveron kuukausittaista palauttamista — Veron ylimenevän osan, joka ylittää 18 prosenttia kyseisten kuukausittaisten verokausien aikana toteutuneiden verollisten liiketoimien kokonaisarvosta, palauttamisen lykkääminen siihen saakka, kunnes vuosittainen veroilmoitus on tutkittu

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 183 artiklaa on tulkittava siten, että siinä ei anneta jäsenvaltion verohallinnolle oikeutta lykätä ilman tapauskohtaista arviointia ja pelkästään matemaattisten laskelmien perusteella kuukausittaisena verokautena syntyneen arvonlisäveron ylijäämän tietyn osan palauttamista siihen asti, kunnes kyseinen verohallinto on tutkinut verovelvollisen vuosittaisen veroilmoituksen.

      (1)  EUVL C 6, 7.1.2012.


title: Asia T-356/02: Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG:n 29.11.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
C 55/26                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                      8.3.2003
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           ajaja C. Tagaras, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                               miehinään H. Tserepa-Lacombe ja F. Clotuche-Duvieusart),
                                                                    jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
                  3 päivänä joulukuuta 2002                         lykkäämään niiden päätösten täytäntöönpanoa, jotka koskevat
                                                                    varainhoidon valvontaa hoitavan pääosaston yksikön FC A.01
                                                                    yksikön apulaispäällikön nimittämistä ja sisäisiä toimintapoja
asiassa T-181/02 R, Neue Erba Lautex GmbH Weberei und
     Veredlung vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                 ja toimistoja käsittelevän tämän saman yksikön osaston osasto-
                                                                    päällikön nimittämistä, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                    tuimen presidentti on 13.12.2002 antanut määräyksen, jonka
(Välitoimimenettely – Valtiontuet – Uusissa osavaltioissa           määräysosa on seuraava:
myönnetyt tuet – Pelastamis- ja rakenneuudistustuet –
Velvollisuus periä tuet takaisin – Kiireellisyys – Intressi-
                             vertailu)
                                                                    1)    Välitoimihakemus hylätään.
                         (2003/C 55/73)
                                                                    2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Asiassa T-181/02 R, Neue Erba Lautex GmbH Weberei und
Veredlung, kotipaikka Neugersdorf (Saksa), edustajanaan pro-
fessori U. Ehricke, prosessiosoite Luxemburgissa, jota tukee
Freistaat Sachsen, edustajanaan asianajaja M. Schütte, proses-
siosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(asiamiehinään V. Kreuschitz, V. Di Bucci ja T. Scharf), jossa
hakija ensisijaisesti vaatii valtiontuesta C 62/2001 (ex NN 8/
2000), jonka Saksa on myöntänyt Neue Erba Lautex GmbH:lle           Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG:n
ja konkurssimenettelyn alaiselle Erba Lautex GmbH:lle, 12 päi-      29.11.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (ta-
vänä maaliskuuta 2002 tehdyn komission päätöksen 2002/                      varamerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
783/EY (EYVL L 282, s. 48) täytäntöönpanon lykkäämistä
ja toissijaisesti kyseessä olevan tuen maksamista takaisin
osamaksuina, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                                   (Asia T-356/02)
tuimen presidentti on antanut 3.12.2002 määräyksen, jonka
määräysosa on seuraava:
                                                                                (2003/C 55/75)
1)    Välitoimihakemus hylätään.
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                    Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG, Bremen
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           (Saksa), on nostanut 4.12.2002 Euroopan yhteisöjen ensim-
      TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS                            mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoi-
                                                                    den harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan.
                  13 päivänä joulukuuta 2002                        Kantajan edustaja on Rechtsanwalt Ulrich Sander. Muuna
                                                                    asianosaisena valituslautakunnassa oli Krafft, S.A, Andoain,
asiassa T-234/02 R, Christos Michael vastaan Euroopan               Espanja.
                      yhteisöjen komissio
(Välitoimimenettely – Henkilöstö – Nimityspäätökset – Tut-
                                                                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
kittavaksi ottaminen – Kiireellisyys – Kiireellisyyden puuttu-
                              minen)
                                                                    –     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
                         (2003/C 55/74)                                   merkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 4.9.2002
                                                                          tekemän päätöksen siltä osin kuin siinä oli hyväksytty
                   (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                         menettelyyn osallistuvan KRAFFT S.A:n valitus ja siinä ei
                                                                          ollut hyväksytty kantajan valitusta;
Asiassa T-234/02 R, Christos Michael, Euroopan yhteisöjen           –     velvoittaa harmonisointiviraston korvaamaan oikeuden-
komission virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asian-              käyntikulut.
 ---pagebreak--- 8.3.2003               FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 55/27
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                 Kanneperusteet:                 –    Asetuksen N:o 40/94 ( 1) 43
                                                                                artiklan 2 kohdan ja täytän-
                                                                                töönpanoasetuksen ( 2) 22 ar-
                                                                                tiklan 2 kohdan säännön rik-
                                                                                kominen,
Yhteisön    tavaramerkin       Kantaja                                                                    –    Asetuksen N:o 40/94 8 artik-
hakija:                                                                                lan 1 kohdan b alakohdan
                                                                                rikkominen.
Haettu tavaramerkki:           Sanamerkki ”VITAKRAFT” luok-               (1 ) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
                               kaan 1, 3, 4, 12 ja 19 kuuluville               neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11. s. 1).
                               tavaroille (mm. kemikaalit teolli-         (2 ) Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY)
                               siin, tieteellisiin, valokuvaus- sekä           N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annet-
                               maatalous-, puutarhanhoito- ja                  tu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1).
                               metsätaloustarkoituksiin, pesu- ja
                               valkaisuaineet, tekniset öljyt ja
                               rasvat, ajoneuvot ja rakennus-
                               aineet (ei metalliset)) – hakemus-
                               numero 303909
Sen tavaramerkki- tai          KRAFFT S.A.
merkkioikeuden haltija,
johon väitemenettelyssä                                                   Wolf-Dieter Graf Yorck von Wartenburgin 27.11.2002
on vedottu:                                                                Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-360/02)
Tavaramerkki- tai merk-        Espanjalainen kuvamerkki ”krafft”
kioikeus, johon on ve-         luokkaan 1, 3, 4, 12 ja 19 kuulu-
dottu:                         ville tavaroille (mm. kemikaalit                                      (2003/C 55/76)
                               teollisiin, tieteellisiin, valokuvaus-
                               sekä maatalous-, puutarhanhoito-
                               ja metsätaloustarkoituksiin, pesu-                              (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                               ja valkaisuaineet, tekniset öljyt ja
                               rasvat, ajoneuvot ja rakennus-
                               aineet (ei metalliset))
                                                                          Wolf-Dieter Graf Yorck von Wartenburg, kotipaikka Witti-
                                                                          breut (Saksa), on nostanut 27.11.2002 Euroopan yhteisöjen
Väiteosaston ratkaisu:         Rekisteröintihakemuksen hylkää-            ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
                               minen luokan 1 ja 3 osalta ja              pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on
                               väitteen hylkääminen siltä osin            Rechtsanwalt H.-H. Heyland, prosessiosoite Luxemburgissa.
                               kuin se koski luokkia 4, 12 ja 19
                                                                          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Valituslautakunnan rat-        KFARFFT S.A:n valituksen hylkää-
kaisu:                         minen seuraavien hakemuksen                –      toteaa, että muuttaessaan 22.6.2000 tekemäänsä päätöstä
                               luokkaan 4 kuuluvien tavaroiden                   ja johtaessaan tästä seurannutta valitusmenettelyä R/332/
                               osalta: ”Kynttilät, lamppujen sy-                 2002 komissio ei noudattanut hallinnollisia määräyksiä
                               dänten”, luokkaan 12 kuuluvien                    eikä oikeussääntöjä, kun se ilmoitti 22.6.2000 tehtyyn
                               tavaroiden ”ajoneuvot, maa-,                      päätökseen tehtävästä muutoksesta järjestämättä hakijan
                               ilma- ja vesikulkuneuvot”, luok-                  ja päätöksestä välittömästi hyötyvien henkilöiden vasta-
                               kaan 19 kuuluvien tavaroiden                      lauseen seurauksena kuulemistilaisuutta, jossa se olisi
                               ”siirrettävät rakennukset (ei-me-                 kuullut asianosaisia henkilökohtaisesti, jätti noudattamat-
                               talliset), muistomerkit (ei-metalli-              ta Saksan ja Belgian lain mukaisia ulosoton muodollisia
                               set) ja kantajan valitusten hylkää-               vaatimuksia, vaikka ne oli ilmoitettu sille kirjallisesti, ja
                               minen kaikkien luokkaan 1 ja 3                    sen sijaan pyysi haastemiestä M laatimaan jakosuunnitel-
                               kuuluvien hakemuksen tavaroi-                     man, jonka se sai haltuunsa mutta jätti lopulta ilman
                               den osalta”                                       perusteluja toteuttamatta.


title: Asia T-568/08: Kanne 17.12.2008 — M6 v. komissio

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/40

         Kanne 17.12.2008 — M6 v. komissio
   (Asia T-568/08)
   (2009/C 55/71)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Métropole Télévision SA (M6) (Neuilly-sur-Seine, Ranska) (edustajat: asianajajat O. Freget ja N. Chahid-Nouraï)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen komission 16.7.2008 asiassa N 279/2008-Ranska (pääomasijoitus France Télévisionsiin) tekemä päätös on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava aloittamaan EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätty muodollinen tutkintamenettely

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii kumottavaksi 16.7.2008 tehtyä komission päätöstä K(2008) 3506 lopullinen, jossa komissio katsoi, että 150 miljoonan euron suuruisen pääomasijoituksen muodossa toteutettu tuki France Télévisionsille soveltui yhteismarkkinoille. Kantaja vaatii tältä osin, että asiassa aloitetaan EY 88 artiklan 2 kohdan mukainen muodollinen tutkintamenettely.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää kolme riidanalaisen päätöksen lainmukaisuuteen liittyvää kanneperustetta, jotka perustuvat seuraaviin seikkoihin:

               —

               kantajan menettelyllisiä oikeuksia on loukattu, koska komission perusteenaan käyttämiin arviointeihin ja erityisesti arviointiin, joka koskee välitöntä syy-yhteyttä yhtäältä Ranskan tasavallan presidentin 8.1.2008 antaman sen lausuman, joka koskee mainosten poistamista France Télévisions -konserniin kuuluvilta kanavilta, ja toisaalta kyseiselle konsernille aiheutuvan ansionmenetyksen välillä, liittyy sen luontoisia ongelmia, jotka oikeuttavat EY 88 artiklan 2 kohdan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen, jotta France Télévisions -konsernin kilpailijat voivat esittää kantansa asiasta

               —

               komission tiedot olivat puutteelliset sikäli kuin kyse on mainostulojen vähenemiseen johtaneista syistä ja France Télévisionsille myönnetyn pääomasijoituksen käyttötavasta, koska komissio ei ole varmistunut neutraalisti, puolueettomasti ja riittävän perinpohjaisesti niiden sille esitettyjen tietojen paikkansapitävyydestä ja luotettavuudesta, jotka koskevat France Télévisionsin mainostulojen menetyksen todellisia syitä ja Ranskan tasavallan sille maksamien määrien lopullista käyttötarkoitusta

               —

               päätöksen perustelut ovat puutteelliset, koska komissio ei ole perustellut riittävällä tavalla sitä merkittävää roolia, joka riidanalaisessa päätöksessä annetaan presidentin 8.1.2008 antamalle lausumalle mainosten poistamisesta julkisilta televisiokanavilta, ja koska se ei ole ottanut huomioon sitä, mikä vaikutus France Télévisionsin toimintojen keskittämisellä julkisen palvelun toimintoihin on mainostuksen kannalta, sekä koska se ei ole ottanut huomioon kantajan kaltaisten yksityisten toimijoiden reaktioita.


title: Asia C-164/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto)  8.6.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2001/19/EY — Ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskeva yleinen järjestelmä — Tutkintotodistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroinen tunnustaminen — Yleissairaanhoidosta vastaavat sairaanhoitajat, hammaslääkärit, eläinlääkärit, kätilöt, arkkitehdit, farmasian ala ja lääkärit — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 8.6.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-164/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2001/19/EY - Ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskeva yleinen järjestelmä - Tutkintotodistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroinen tunnustaminen - Yleissairaanhoidosta vastaavat sairaanhoitajat, hammaslääkärit, eläinlääkärit, kätilöt, arkkitehdit, farmasian ala ja lääkärit - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2006/C 178/12)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Maidani ja H. Støvlbæk)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. De Bergues ja C. Bergeot-Nunes)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä annettujen neuvoston direktiivien 89/48/ETY ja 92/51/ETY sekä yleissairaanhoidosta vastaavien sairaanhoitajien, hammaslääkäreiden, eläinlääkäreiden, kätilöiden, arkkitehtien, farmasian alan ja lääkäreiden toimintaa koskevien direktiivien 77/452/ETY, 77/453/ETY, 78/686/ETY, 78/687/ETY, 78/1026/ETY, 78/1027/ETY, 80/154/ETY, 80/155/ETY, 85/384/ETY, 85/432/ETY, 85/433/ETY ja 93/16/ETY muuttamisesta 14 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/19/EY (EYVL L 206, s.1) mukaisten tarpeellisten säännösten antamatta jättäminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä annettujen neuvoston direktiivien 89/48/ETY ja 92/51/ETY sekä yleissairaanhoidosta vastaavien sairaanhoitajien, hammaslääkäreiden, eläinlääkäreiden, kätilöiden, arkkitehtien, farmasian alan ja lääkäreiden toimintaa koskevien direktiivien 77/452/ETY, 77/453/ETY, 78/686/ETY, 78/687/ETY, 78/1026/ETY, 78/1027/ETY, 80/154/ETY, 80/155/ETY, 85/384/ETY, 85/432/ETY, 85/433/ETY ja 93/16/ETY muuttamisesta 14 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/19/EY 1–4 ja 9–13 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korjaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 115, 14.5.2005.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 11 päivänä lokakuuta 2001 asiassa C-30/00 (Supremo Tribunal Administrativon esittämä ennakkoratkaisupyyntö), William Hinton & Sons Lda vastaan Fazenda Pública, Ministério Públicon osallistuessa asian käsittelyyn (Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Tuontititullien kantaminen jälkitullauksin – Vastaisuudessa kannettavien tuontitullien huomioon ottaminen – Tullien perimistä koskevan kanteen vanhentumisajan päättyminen – Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan 254 artikla – Portugalin valtiolle asetettu velvollisuus poistaa tietyt tuotevarastot omalla kustannuksellaan

text:
C 84/30                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         6.4.2002
1)    Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut jätteistä          1)    Kanne jätetään tutkimatta, koska sen tutkittavaksi ottamisen
      15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin                 edellykset selvästi puuttuvat.
      75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991
      annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY, 1 artiklan           2)    Kumpikin osapuoli velvoitetaan vastaamaan omista oikeuden-
      a alakohdan sekä jätteistä annetun neuvoston direktiivin                 käyntikuluistaan.
      75/442/ETY 1 artiklan a alakohdan mukaisen jäteluettelon
      laatimisesta 20 päivänä joulukuuta 1993 tehdyn komission
      päätöksen 94/3/EY mukaisia velvoitteitaan.                         (1) EYVL C 226, 7.8.1999.
2)    Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
      denkäyntikulut.
(1) EYVL C 200, 14.7.2001.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (ensimmäinen jaosto)
                                                                                11 päivänä lokakuuta 2001
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                         asiassa C-30/00 (Supremo Tribunal Administrativon esit-
                                                                         tämä ennakkoratkaisupyyntö), William Hinton & Sons Lda
                          (kuudes jaosto)                                vastaan Fazenda Pública, Ministério Públicon osallistuessa
                                                                                asian käsittelyyn (1)
                 27 päivänä marraskuuta 2001
                                                                         (Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan
                                                                         3 kohta – Tuontititullien kantaminen jälkitullauksin –
asiassa C-208/99, Portugalin tasavalta vastaan Euroopan                  Vastaisuudessa kannettavien tuontitullien huomioon ottami-
                     yhteisöjen komissio(1)                              nen – Tullien perimistä koskevan kanteen vanhentumisajan
                                                                         päättyminen – Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan
(EMOTR:n ohjausosasto – Asetuksen (ETY) N:o 4256/88 8                    254 artikla – Portugalin valtiolle asetettu velvollisuus pois-
artiklan nojalla myönnettyjen tukien peruuttamista koskeva                      taa tietyt tuotevarastot omalla kustannuksellaan
komission päätös – Kanne, jolla vaaditaan kumoamaan
päätös siltä osin kuin se on osoitettu jäsenvaltiolle –                                              (2002/C 84/50)
   Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                          (2002/C 84/49)
                                                                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                   (Oikeudenkäyntikieli: portugali)                                    tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               Asiassa C-30/00, jonka Supremo Tribunal Administrativo
                                                                         (Portugali) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen
                                                                         tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
                                                                         tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa William Hinton
Asiassa C-208/99, Portugalin tasavalta (asiamiehinään L. Fer-            & Sons Lda vastaan Fazenda Pública, Ministério Públicon
nandes, Â. Cortesão de Seiça Neves ja P. Fragão) vastaan              osallistuessa asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun siitä, miten
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään A. M. Alves                  tuonti- tai vientitullien maksamisvelvoitteen sisältävään tulli-
Vieira ja P. Oliver), jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen tuo-         menettelyyn ilmoitetuista tavaroista velalliselta kantamatta
mioistuin kumoaa osittain 4.3.1999 tehdyt komission päätök-              jääneiden tuonti- tai vientitullien kantamisesta jälkitullauksin
set N:o C (1999) 543, N:o C (1999) 544 ja C (1999) 545, joilla           24 päivänä heinäkuuta 1979 annetun neuvoston asetuksen
peruutettiin Belgravia Lda:lle, Floreurop – Produtos Florestais          (ETY) N:o 1697/79 (EYVL L 197, s. 1) 1, 2 ja 5 artiklaa,
Lda:lle ja Ordinal – Gestão de Investimentos Lda:lle Euroopan           Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymiseh-
maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) ohjausosastosta              doista ja perustamissopimusten mukautuksista tehdyn asiakir-
myönnetyt tuet, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toi-            jan (EYVL 1985, L 302, s. 23) 254 artiklaa, Portugalissa
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken sekä                 olevista maataloustuotteiden varastoista annetun neuvoston
tuomarit N. Colneric, C. Gulmann, J.-P. Puissochet (esittelevä           asetuksen N:o 3771/85 (EYVL L 362, s. 21) 8 artiklaa,
tuomari) ja V. Skouris, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja:            sekä Espanjassa ja Portugalissa 1.3.1986 olevia sokerialan
R. Grass, on antanut 27.11.2001 määräyksen, jonka määräys-               tuotteiden varastoja koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
osa on seuraava:                                                         28 päivänä helmikuuta 1986 annetun neuvoston asetuksen
 ---pagebreak--- 6.4.2002                   FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 84/31
(ETY) N:o 579/86 (EYVL L 57, s. 21) 4 ja 8 artiklaa                                 –     kyseinen maksuvelvollinen on noudattanut kaikkia voi-
on tulkittava, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),                              massa olevan lainsäädännön säännöksiä siltä osin kuin on
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann (esitte-                             kyse kyseisen maksun kantamiseen liittyvän tapahtuman
levä tuomari) sekä tuomarit L. Sevón ja M. Wathelet, julkisasia-                         ilmoittamisesta.
mies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on antanut 11.10.2001
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                              (1) EYVL C 122, 29.4.2000.
1)    Tuonti- tai vientitullien maksamisvelvoitteen sisältävään tulli-
      menettelyyn ilmoitetuista tavaroista velalliselta kantamatta
      jääneiden tuonti- tai vientitullien kantamisesta jälkitullauksin
      24 päivänä heinäkuuta 1979 annetun neuvoston asetuksen                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
      (ETY) N:o 1679/79 1 artiklan 2 kohdan c alakohtaa ja
      2 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että                                      (toinen jaosto)
      maksuvelvolliselta alun perin vaaditun määrän huomioon
      ottaminen on hallintotoimi, joka edeltää tullin kantamisesta
      tehtävää ilmoitusta sekä varsinaista kantamista ja joka ei                                  3 päivänä joulukuuta 2001
      välttämättä muodostu siitä, että tulliviranomainen kirjaa ky-
      seessä olevan määrän kirjanpitorekistereihin tai muuhun vas-            asiassa C-59/00 (Vestre Landsretin esittämä ennakkorat-
      taavaan.                                                                kaisupyyntö), Bent Mousten Vestergaard vastaan Spøtt-
                                                                                rup Boligselskab (1)
2)    Asetuksen N:o 1697/79 2 artiklan 2 kohtaa on tulkittava                 (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Julkiset rakennus-
      siten, että silloin kun ensimmäinen asiakirja, jossa määritellään       urakat – Rakennusurakkasopimukset, joiden arvo ei saavuta
      suoritettavat maksut, kumotaan ja korvataan toisella asiakirjal-        direktiivissä 93/37/ETY säädettyjä kynnysarvoja – Sopimus-
      la, jossa perimisen perustaa muuttamatta määritellään kannet-           ehto, jossa edellytetään tietynmerkkisen tuotteen käyttämistä
      tava määrä pienemmäksi kuin mitä alun perin oli päätetty,               ilman oikeutta käyttää vastaavaa muuta tuotetta – Tavaroi-
      tullien perimiseksi aloitettua menettelyä on pidettävä sellaisena,                             den vapaa liikkuvuus)
      joka on pantu vireille ensimmäisellä asiakirjalla.
                                                                                (2002/C 84/51)
3)    Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymiseh-                                (Oikeudenkäyntikieli: tanska)
      doista ja perustamissopimusten mukautuksista tehdyn asiakir-
      jan 254 artiklassa ja Portugalissa olevista maataloustuotteiden         (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
      varastoista 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston                        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      asetuksen (ETY) N:o 3771/85 ja Espanjassa ja Portugalissa
      1.2.1986 olevien sokerialan varastoja koskevista yksityiskoh-
      taisista säännöistä 28 päivänä helmikuuta 1986 annetun
                                                                              Asiassa C-59/00, jonka Vestre Landsret (Tanska) on saattanut
      komission asetuksen (ETY) N:o 579/86 säännöksissä ei estetä
                                                                              EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
      Portugalin tasavaltaa vaatimasta niitä talouden toimijoita,
                                                                              väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
      joilla on hallussaan sokerin ylijäämiä, jotka ne olisivat voineet
                                                                              olevassa asiassa Bent Mousten Vestergaard vastaan Spøttrup
      viedä maasta, suorittamaan säädetyssä määräajassa asetuksen
                                                                              Boligselskab ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen
      N:o 579/86 7 artiklan 1 kohdassa määrätty maksu.
                                                                              6 ja 30 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 12 ja EY
                                                                              28 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto),
                                                                              toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja N. Colneric
4)    Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten on asetuksen N:o 1697/79             sekä tuomarit R. Schintgen ja V. Skouris (esittelevä tuomari),
      5 artiklan 5 kohdan mukaisesti luovuttava tullien kantamisesta          julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut
      jälkitullauksin silloin kun                                             3.12.2001 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                              Perustamissopimuksen 30 artikla (josta on muutettuna tullut EY
      –      tulleja ei ole kannettu, koska kyseessä olevaa maksua            28 artikla) estää sen, että hankintaviranomainen ottaa hankintasopi-
             koskevien säädösten tulkinnassa tai toimeenpanossa on            mukseen, jonka arvo ei ylitä julkisia rakennusurakoita koskevien
             tapahtunut virhe toimivaltaisten viranomaisten toimin-           sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesä-
             nan seurauksena, mikä poissulkee maksuvelvollisen vir-           kuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/37/ETY säädettyä
             heellisistä ilmoituksista aiheutuneet virheet,                   kynnysarvoa, ehdon, jossa edellytetään, että sopimusta täytäntöön-
                                                                              pantaessa on käytettävä tietynmerkkistä tuotetta liittämättä tähän
                                                                              ehtoon mainintaa ”tai vastaavaa”.
      –      vilpittömässä mielessä toiminut maksuvelvollinen ei am-
             matillisesta kokemuksestaan ja häneltä odotetusta huolel-        (1) EYVL C 122, 29.4.2000.
             lisuudesta huolimatta voinut kohtuudella havaita kyseistä
             virhettä ja


title: Asia C-240/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 15.9.2011 (Finanzgericht Baden-Württembergin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Cathy Schulz-Delzers ja Pascal Schulz v. Finanzamt Stuttgart III (Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Syrjintäkielto ja unionin kansalaisuus — Tulovero — Maastamuuttokorvauksen huomioon ottaminen laskettaessa muihin tuloihin sovellettavaa tuloverokantaa progressiivisen veroasteikon mukaisesti — Valtion alueella työskenteleville toisen jäsenvaltion virkamiehille maksettavien korvausten huomioon ottaminen — Valtion alueen ulkopuolella työskenteleville kansallisille virkamiehille maksettavia korvauksia ei oteta huomioon — Rinnastettavuus)

text:
               29.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 15.9.2011 (Finanzgericht Baden-Württembergin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Cathy Schulz-Delzers ja Pascal Schulz v. Finanzamt Stuttgart III
   (Asia C-240/10) (1)

   (Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Syrjintäkielto ja unionin kansalaisuus - Tulovero - Maastamuuttokorvauksen huomioon ottaminen laskettaessa muihin tuloihin sovellettavaa tuloverokantaa progressiivisen veroasteikon mukaisesti - Valtion alueella työskenteleville toisen jäsenvaltion virkamiehille maksettavien korvausten huomioon ottaminen - Valtion alueen ulkopuolella työskenteleville kansallisille virkamiehille maksettavia korvauksia ei oteta huomioon - Rinnastettavuus)
   2011/C 319/14
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Cathy Schulz-Delzers ja Pascal Schulz

      Vastaaja: Finanzamt Stuttgart III

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Baden-Württemberg — SEUT 18, 21 ja 45 artiklan tulkinta — Kansallinen tuloverolainsäädäntö, jossa saksalaisen julkisoikeudellisen oikeushenkilön palveluksessa työskenteleville ja saksalaisesta julkisesta kassasta palkan saaville verovelvollisille maksetut maastamuuttokorvaukset on vapautettu verosta — Sellaista verovapautusta ei ole niiden korvausten, jotka maksetaan toisen jäsenvaltion julkisoikeudellisen oikeushenkilön palveluksessa Saksan alueella työskenteleville ja palkan tämän toisen jäsenvaltion julkisesta kassasta saaville verovelvollisille

      Tuomiolauselma

   EY 39 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä tuloverolain (Einkommensteuergesetz) 3 §:n 64 momentin kaltaiselle säännökselle, jonka nojalla pääasiassa kyseessä olevan kaltaisia korvauksia, jotka myönnetään jäsenvaltion virkamiehelle, joka työskentelee toisessa jäsenvaltiossa, ostovoiman heikkenemisen kompensoimiseksi asemapaikassa, ei oteta huomioon määritettäessä ensimmäisessä jäsenvaltiossa verovelvollisen tai hänen puolisonsa muihin tuloihin sovellettavaa verokantaa, vaikka vastaavat korvaukset, jotka myönnetään kyseisen toisen jäsenvaltion virkamiehelle, joka työskentelee ensimmäisen jäsenvaltion alueella, otetaan huomioon tätä verokantaa määritettäessä.

      (1)  EUVL C 221, 14.8.2010.


title: Asia C-117/11: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 19.1.2012 (Upper Tribunalin (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Purple Parking Ltd ja Airparks Services Ltd v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Verotus — Arvonlisävero — Kuudes direktiivi — 28 artiklan 2 kohdan a alakohta — 28 artiklan 3 kohdan b alakohta — Tiettyjä kuljetuspalveluja koskeva verovapautus — Toiminta, jossa yhdistetään ajoneuvon pysäköintipalvelu ja matkustajien kuljetuspalvelu pysäköintialueen ja lentokentän välillä — Kahden eri palvelun vai yhden palvelun suorittaminen — Verotuksen neutraalisuuden periaate)

text:
               14.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 109/4

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 19.1.2012 (Upper Tribunalin (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Purple Parking Ltd ja Airparks Services Ltd v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Asia C-117/11) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Verotus - Arvonlisävero - Kuudes direktiivi - 28 artiklan 2 kohdan a alakohta - 28 artiklan 3 kohdan b alakohta - Tiettyjä kuljetuspalveluja koskeva verovapautus - Toiminta, jossa yhdistetään ajoneuvon pysäköintipalvelu ja matkustajien kuljetuspalvelu pysäköintialueen ja lentokentän välillä - Kahden eri palvelun vai yhden palvelun suorittaminen - Verotuksen neutraalisuuden periaate)
   2012/C 109/07
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Asianosaiset

      Kantaja: Purple Parking Ltd ja Airparks Services Ltd

      Vastaaja: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) tulkinta — Jäsenvaltioiden mahdollisuus jatkaa vapauttamista ja aikaisemmassa vaiheessa maksetun veron vähentämistä — Kansallisessa säännöksessä jatketaan vapauttamista ja tietyistä kuljetuspalvelusuorituksista maksetun veron vähentämistä — Toimija, joka tarjoaa lentomatkustajille ajoneuvon pysäköintipalvelun, johon liittyy pysäköintialueen ja lentokentän välinen kuljetuspalvelu — Onko palvelu katsottava arvonlisäveron kannalta yhdeksi suoritukseksi vai useaksi eri suoritukseksi?

      Määräysosa

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettua kuudennetta neuvoston direktiiviä 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 14.12.1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/111/ETY, on tulkittava siten, että sovellettavaa arvonlisäverokantaa määritettäessä ajoneuvon pysäköintipalvelu ”off-airport” -pysäköintialueelle ja mainitun ajoneuvon matkustajien kuljetus tämän pysäköintialueen ja kyseisen lentokentän terminaalin välillä on käsiteltävässä asiassa vallitsevissa olosuhteissa katsottava yhdeksi moniosaiseksi suoritukseksi, jossa on pääasiallisesti kyse pysäköintipalvelusta.

      (1)  EUVL C 145, 14.5.2011.