title: Asia C-307/99: Finanzgericht Hamburgin 15.7.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Firma OGT Fruchthandelsgesellschaft mbH vastaan Hauptzollamt Hamburg-St. Annen

text:
C 299/14                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    16.10.1999
     ii) merkittävä osa asiaankuuluvista yrityksistä ja yleisöstä         — toteaa, että TF 1:n laiminlyöntikanne ei täytä tutkittavaksi
          uskoo vastaväitteiden puuttuessa, että kyseisenmuotoi-               ottamisen edellytyksiä siltä osin kuin kanne koskee sitä,
          set tavarat ovat peräisin tavaramerkin haltijalta?                   että komissio on laiminlyönyt EY:n perustamissopimuksen
                                                                               90 artiklaan perustuvan velvollisuutensa toimia;
6. Aiheuttaako 5 artiklan 1 kohdassa myönnetty yksinoikeus
     sen, että haltija voi estää toisia käyttämästä täsmälleen            — velvoittaa TF 1:n korvaamaan yhteisöjen tuomioistuimessa
     samanlaisia tai samankaltaisia tilanteissa, joissa kyseinen               käytävästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat kulut ja anta-
     käyttö ei osoita alkuperää, vai onko yksinoikeus rajallinen               maan uuden päätöksen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
     siten, että sillä voidaan estää ainoastaan käyttö, joka                   mioistuimessa käydystä oikeudenkäynnistä aiheutuneista
     kokonaan tai osittain osoittaa alkuperää?                                 kuluista, jotta komission maksuvelvollisuutta voitaisiin
                                                                               rajoittaa suhteessa siihen, minkälainen ratkaisu tähän vali-
                                                                               tukseen annetaan.
7. Onko tavaroiden sellaisen muodon, jonka on väitetty
     loukkaavan tiettyä tavaramerkkiä, käyttö, joka on osoitus
     ja jota pidettäisiin osoituksena tavaroiden lajista tai käyttö-      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     tarkoituksesta, kuitenkin alkuperää osoittavaa käyttöä, jos
     merkittävä osa asiaankuuluvista yrityksistä ja yleisöstä             EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan (josta on tullut EY
     uskoo vastaväitteiden puuttuessa, että moitittua muotoa              86 artikla) virheellinen tulkinta: Ensimmälsen oikeusasteen
     edustavat tavarat ovat peräisin tavaramerkin haltijalta?             tuomioistuin on tehnyt virheen asettaessaan jossain määrin
                                                                          dogmaattisesti periaatteekseen sen, että EY:n perustamissopi-
                                                                          muksen 90 artiklassa komissiolle osoitetun vallan tarkoitukse-
(1) Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä-             na on suojata yksityisten oikeuksia. Tämän olettamuksen
    21 päivänä joulukuuta 1988 annettu ensimmäinen neuvoston              perusteella se katsoo yleisesti, että yksityisellä on oltava
    direktiivi 89/104/ETY (EYVL 40, 11.2.1989, s.1).                      käytettävissään tehokas muutoksenhakukeino niitä päätöksiä
                                                                          vastaan, joilla loukataan hänelle perustamissopimuksissa tun-
                                                                          nustettuja oikeuksia. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                          antaa ymmärtää, että laiminlyöntikanneoikeuden on oltava
                                                                          olemassa, jotta tehokkaan muutoksenhakukeinon periaatetta
                                                                          voidaan noudattaa, vaikka EY:n perustamissopimuksen 90
                                                                          artiklalla on välitön vaikutus ja siihen voidaan vedota kansalli-
                                                                          sessa tuomioistuimessa siinä tarkoitettujen kansallisten toi-
                                                                          menpiteiden soveltamisen välttämiseksi, ja tulkitsee tästä syystä
Euroopan yhteisöjen komission 10.8.1999 tekemä valitus                    virheellisesti kyseistä artiklaa.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuimen kolmannen laajennetun jaoston asiassa T-17/96,
Télévision française 1 SA (TF 1) vastaan Euroopan yhtei-
söjen komissio, jota Ranskan tasavalta tukee, 3.6.1999
                        antamasta tuomiosta
                                                                          Finanzgericht Hamburgin 15.7.1999 tekemällään päätök-
                         (Asia C-302/99 P)                                sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Firma OGT
                                                                          Fruchthandelsgesellschaft mbH vastaan Hauptzollamt
                          (1999/C 299/14)                                                        Hamburg-St. Annen
                                                                                (Asia C-307/99)
Euroopan yhteisöjen komissio on valittanut 10.8.1999 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-                                           (1999/C 299/15)
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen laajennetun
jaoston asiassa T-17/96, Télévision française 1 SA (TF 1) v.
Euroopan yhteisöjen komissio, jota Ranskan tasavalta tukee,               Finanzgericht Hamburg on pyytänyt 15.7.1999 tekemällään
3.6.1999 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat                  päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
oikeudellinen neuvonantaja Giuliano Marenco ja komission                  kirjaamoon 13.8.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
oikeudellisen yksikön virkamies Klaus Wiedner, ja prosessi-               asiassa Firma OGT Fruchthandelsgesellschaft mbH vastaan
osoite Luxemburgissa Centre Wagner, Kirchberg.                            Hauptzollamt Hamburg-St. Annen ennakkoratkaisua seuraa-
                                                                          vaan kysymykseen:
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            Onko asetuksen N:o 404/93(1)18 artiklan 1 kohdan a alakohta,
                                                                          sellaisena kuin tämä asetus on muutettuna asetuksella
— kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kol-                     N:o 1637/98 (2), pätemätön sen takia, että se on vastoin
     mannen laajennetun jaoston asiassa T-17/96, Télévision               GATT-sopimuksen (1994) 1 ja 13 artiklaa, ja voivatko yksityi-
     française 1 SA ”TF 1” v. Euroopan yhteisöjen komissio,               set vedota näihin artikloihin?
     3.6.1999 antaman tuomion, jossa todetaan että TF 1:n
     nostama laiminlyöntikanne täyttää tutkittavaksi ottamisen            (1) EYVL 1993, L 47, s. 1.
     edellytykset siltä osin kuin kanne koskee sitä, että komissio        (2) EYVL 1998, L 210, s. 28.
     on laiminlyönyt EY:n perustamissopimuksen 90 artiklaan
     (josta on tullut EY 86 artikla) perustuvan velvollisuutensa
     toimia;


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 2 päivänä lokakuuta 2001 asiassa C-172/97 OP: SIVU du plan d'eau de la Vallée du Lot, toiselta nimeltään SIVU du pays d'accueil de la Vallée du Lot, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ja Hydro-Réalisations SARL (Välityslauseke – Sopimuksen täyttämättä jättäminen – Takaisinsaanti)

text:
10.11.2001               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 317/1
                                                                    I
                                                             (Tiedonantoja)
                                                      TUOMIOISTUIN
                                                            TUOMIOISTUIN
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                               2)    SIVU du plan d’eau de la Vallée du Lot, toiselta nimeltään
                                                                              SIVU du pays d’accueil de la Vallée du Lot, ja Hydro-
                                                                              Réalisations SARL velvoitetaan yhteisvastuullisesti maksamaan
                           (kolmas jaosto)                                    Euroopan yhteisöjen komissiolle 35 404,78 euroa sopimuspe-
                                                                              rusteisine korkoineen, jotka lasketaan 30.10.1991 lukien velan
                                                                              täysimääräiseen maksuun asti.
                     2 päivänä lokakuuta 2001
                                                                        3)    Muilta osin SIVU du plan d’eau de la Vallée du Lot’n, toiselta
                                                                              nimeltään SIVU du pays d’accueil de la Vallée du Lot,
asiassa C-172/97 OP: SIVU du plan d’eau de la Vallée du                       takaisinsaantihakemus hylätään.
Lot, toiselta nimeltään SIVU du pays d’accueil de la Vallée
du Lot, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ja Hydro-                  4)    SIVU du plan d’eau de la Vallée du Lot, toiselta nimeltään
                       Réalisations SARL (1)                                  SIVU du pays d’accueil de la Vallée du Lot, ja Euroopan
                                                                              yhteisöjen komissio vastaavat kumpikin tässä oikeudenkäyn-
                                                                              nissä aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(Välityslauseke – Sopimuksen täyttämättä jättäminen –
                           Takaisinsaanti)                              (1) EYVL C 226, 7.8.1999.
                          (2001/C 317/01)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (viides jaosto)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan                             13 päivänä syyskuuta 2001
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                        asiassa C-169/99 (Bundesgerichtshofin esittämä ennakko-
                                                                        ratkaisupyyntö), Hans Schwarzkopf GmbH & Co. KG
Asiassa C-172/97 OP, SIVU du plan d’eau de la Vallée du Lot,            vastaan Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbe-
toiselta nimeltään SIVU du pays d’accueil de la Vallée du Lot,                                       werbs eV (1)
kotipaikka La Canourgue (Ranska) (edustajanaan asianajaja
T. Vernhet), jossa haetaan takaisinsaantia Euroopan yhteisöjen          (Direktiivin 76/768/ETY 6 artiklan 1 kohdan d alakohdan
tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa C-172/97, komissio               viimeisen virkkeen (sellaisena kuin se on muutettuna direk-
vastaan SIVU ja Hydro-Réalisations, 10.6.1999 antamaan                  tiivillä 93/35/ETY) tulkinta – Käytännön syihin perustuva
tuomioon (Kok. 1999, s. I-3363), Euroopan yhteisöjen komis-             mahdottomuus, jolla voidaan perustella kosmeettisten val-
sion (asiamiehinään aluksi R. B. Wainwright ja O. Couvert-              misteiden astiaan ja pakkaukseen merkittävien pakollisten
Castéra ja sittemmin R. B. Wainwright ja J.-F. Pasquier)                varoitusten lyhentämistä – Tietojen merkitseminen yhdeksäl-
ja Hydro-Réalisations SARL:n, kotipaikka Rodez (Ranska),                lä kielellä tavaroiden joustavamman jakelun helpottamisek-
osallistuessa asian käsittelyyn, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas                                           si)
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gul-
                                                                                (2001/C 317/02)
mann, sekä tuomarit J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) ja
F. Macken, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on                                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
antanut 2.10.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
raava:                                                                  (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
1)    Asiassa C-172/97, komissio vastaan SIVU ja Hydro-Réalisa-         Asiassa C-169/99, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on saatta-
      tions, 10.6.1999 annetun yksipuolisen tuomion tuomiolausel-       nut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsitel-
      man 1 kohta kumotaan.                                             täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä


title: Asia C-218/05: Euroopan yhteisöjen komission 17.5.2005 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/31

         Euroopan yhteisöjen komission 17.5.2005 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-218/05)
   (2005/C 182/55)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.5.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat K. Simonsson ja C. Loggi.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut alusliikennettä koskevan yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän perustamisesta sekä neuvoston [direktiivin] 93/75/ETY kumoamisesta 27 päivänä kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/59/EY (1) 29 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle;

               2)

               velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika on päättynyt 5.2.2004.

      (1)  EYVL L 208, 5.8.2002, s. 10.


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehtiEUVL C 146, 29.5.2004

text:
               12.6.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/10

         (2004/C 156/19)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu
         Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 146, 29.5.2004

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 106, 30.4.2004

      EUVL C 94, 17.4.2004

      EUVL C 85, 3.4.2004

      EUVL C 71, 20.3.2004

      EUVL C 59, 6.3.2004

      EUVL C 47, 21.2.2004

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Yhdistetyt asiat C-436/08 ja C-437/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.2.2011 (Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linzin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Haribo Lakritzen Hans Riegel BetriebsgmbH (C-436/08) ja Österreichische Salinen AG (C-437/08) v. Finanzamt Linz (Pääomien vapaa liikkuvuus — Yhteisövero — Kotimaisten osinkojen vapauttaminen verosta — Ulkomaisten osinkojen vapauttaminen verosta tiettyjen edellytysten täyttyessä — Hyvitysmenetelmän soveltaminen verosta vapauttamattomiin ulkomaisiin osinkoihin — Hyvitettävästä ulkomaisesta verosta edellytettävä näyttö)

text:
               2.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 103/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.2.2011 (Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linzin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Haribo Lakritzen Hans Riegel BetriebsgmbH (C-436/08) ja Österreichische Salinen AG (C-437/08) v. Finanzamt Linz
   (Yhdistetyt asiat C-436/08 ja C-437/08) (1)

   (Pääomien vapaa liikkuvuus - Yhteisövero - Kotimaisten osinkojen vapauttaminen verosta - Ulkomaisten osinkojen vapauttaminen verosta tiettyjen edellytysten täyttyessä - Hyvitysmenetelmän soveltaminen verosta vapauttamattomiin ulkomaisiin osinkoihin - Hyvitettävästä ulkomaisesta verosta edellytettävä näyttö)
   2011/C 103/02
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Haribo Lakritzen Hans Riegel BetriebsgmbH (C-436/08) ja Österreichische Salinen AG (C-437/08)

      Vastaaja: Finanzamt Linz

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Unabhängiger Finanzsenat — Yhteisön oikeuden tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan kotimaisiin osakkuuksiin sovelletaan vapautusjärjestelmää mutta jonka mukaan kyseistä järjestelmää sovelletaan ulkomaisiin osakkuuksiin ainoastaan 25 prosentin suuruisista osakkuuksista alkaen — Hallinto- ja oikeuskäytäntö, jonka mukaan yhteisön oikeudesta seuraavien vaatimusten johdosta alle 25 prosentin ulkomaisiin osakkuuksiin sovelletaan hyvitysmenetelmää

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 63 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa säädetään maassa asuvista yhtiöistä omistettuihin osuuksiin perustuvien portfolio-osinkojen vapauttamisesta yhteisöverosta ja asetetaan edellytykseksi Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen sopijapuolina olevissa kolmansissa valtioissa asuvista yhtiöistä saatujen osinkojen tällaiselle verosta vapauttamiselle se, että kyseisen kolmannen valtion kanssa on tehty kattava keskinäistä virka- ja täytäntöönpanoapua koskeva sopimus, koska pelkästään keskinäistä virka-apua koskevan sopimuksen olemassaoloa on pidettävä riittävänä kyseisellä lainsäädännöllä tavoiteltujen päämäärien saavuttamiseksi.

               2)

               SEUT 63 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa vapautetaan yhteisöverosta maassa asuvan yhtiön toisesta maassa asuvasta yhtiöstä saamat portfolio-osingot mutta jonka perusteella tämä vero kannetaan maassa asuvan yhtiön muussa jäsenvaltioissa tai Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen sopijapuolena olevassa kolmannessa valtiossa asuvasta yhtiöstä saamista portfolio-osingoista, kunhan jälkimmäisen yhtiön asuinvaltiossa maksettu vero kuitenkin hyvitetään osinkoja saavan yhtiön asuinjäsenvaltiossa maksettavasta verosta ja kunhan tällaisen hyvityksen saamiseksi osinkoja saavalle yhtiölle asetettu hallinnollinen rasitus ei ole liiallinen. Kansallisen veroviranomaisen osinkoja saavalta yhtiöltä vaatimat tiedot osinkoja jakavan yhtiön voitoista sen asuinvaltiossa tosiasiallisesti maksetuista veroista liittyvät luonnostaan hyvitysmenetelmän toimintaan, eikä tällaista tiedonantovelvollisuutta voida pitää liiallisena.

               3)

               SEUT 63 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa taloudellisen kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi vapautetaan yhteisöverosta maassa asuvan yhtiön saamat ja toisen maassa asuvan yhtiön jakamat portfolio-osakkeet ja jossa ei muussa kolmannessa valtiossa kuin Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen sopijapuolena olevassa kolmannessa valtiossa asuvan yhtiön jakamien osinkojen osalta säädetä osinkojen vapauttamisesta verosta tai osinkoa jakavan yhtiön asuinvaltiossaan maksaman veron hyvitysjärjestelmästä.

               4)

               SEUT 63 artikla ei ole esteenä sille, että kansallisen veroviranomaisen käytäntönä on soveltaa tietyistä kolmansista valtioista saatuihin osinkoihin hyvitysmenetelmää osinkoja saavan yhtiön osinkoja jakavasta yhtiöstä omistamaa osuutta koskevan tietyn raja-arvon alittuessa ja vapautusmenetelmää mainitun raja-arvon ylittyessä, vaikka se soveltaa systemaattisesti vapautusmenetelmää kotimaisiin osinkoihin, kunhan kyseisillä järjestelmillä, joilla pyritään välttämään tai lieventämään jaetun voiton ketjuverotusta, päädytään toisiaan vastaaviin tuloksiin. Se, että kansallinen veroviranomainen vaatii osinkoja saavalta yhtiöltä tietoja osinkoja jakavan yhtiön voitoista tämän asuinvaltiona olevassa kolmannessa valtiossa tosiasiallisesti maksetusta verosta, liittyy luonnostaan hyvitysmenetelmän toimintaan eikä itsessään vaikuta vapautusmenetelmän ja hyvitysmenetelmän keskinäiseen vastaavuuteen.

               5)

               SEUT 63 artiklaa on tulkittava siten, että

                           —

                           se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa annetaan maassa asuville yhtiöille mahdollisuus siirtää verovuoden aikana kärsityt tappiot myöhemmille verovuosille ja jossa vältetään osinkojen kaksinkertainen verotus soveltamalla vapautusmenetelmää kotimaisiin osinkoihin, vaikka siinä sovelletaan hyvitysmenetelmää toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa valtiossa asuvien yhtiöiden jakamiin osinkoihin, kun tässä lainsäädännössä ei hyvitysmenetelmän soveltamisen tapauksessa sallita osinkoja jakavan yhtiön asuinvaltiossa maksetun yhteisöveron perusteella tehtävän hyvityksen siirtämistä seuraaville verovuosille, jos ulkomaiset osingot saaneen yhtiön tulos on ollut tappiollinen sinä verovuonna, jona se sai osingot, ja

                           —

                           siinä ei aseteta jäsenvaltiolle velvollisuutta säätää verolainsäädännössään toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa valtiossa pidätetyn lähdeveron hyvittämisestä, jotta vältettäisiin ensimmäisessä jäsenvaltiossa asuvan yhtiön saamien osinkojen oikeudellinen kaksinkertainen verotus, joka seuraa siitä, että kyseiset valtiot käyttävät samanaikaisesti verotusvaltaansa.

      (1)  EUVL C 19, 24.1.2009.


title: Asia C-595/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 19.12.2012 — Loredana Napoli v. Ministero della Giustizia — Dipartimento Amministrazione Penitenziaria

text:
               23.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 19.12.2012 — Loredana Napoli v. Ministero della Giustizia — Dipartimento Amministrazione Penitenziaria
   (Asia C-595/12)
   2013/C 86/11
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Loredana Napoli

      Vastaaja: Ministero della Giustizia — Dipartimento Amministrazione Penitenziaria

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko ensiksikin direktiivin 2006/54/EY (1) 15 artiklaa (äitiysvapaalta palaaminen) soveltaa työsuhteeseen liittyvään ammatillisen koulutuksen kurssiin ja onko sitä tulkittava niin, että äitiysvapaakauden päättyessä työntekijällä on oikeus päästä takaisin samalle vielä käynnissä olevalle kurssille, vai voidaanko sitä tulkita niin, että työntekijä saa ilmoittautua myöhemmälle kurssille, vaikka se onkin ainakin ajankohdaltaan epävarma?

               2)

               Onko toiseksi direktiivin 2006/54/EY 2 artiklan 2 kohdan c alakohtaa, jossa syrjinnäksi katsotaan kaikki äitiysvapaaseen liittyvä epäedullisempi kohtelu, tulkittava niin, että sillä varmistetaan naispuoliselle työntekijälle ehdoton suoja, jota ei voida sille ristiriitaisten etujen vuoksi rajoittaa, kaikkea todellista epätasa-arvoista kohtelua vastaan (asia C-136/95, Thibault, yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 30.4.1998), siten, että se on esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa edellyttämällä työntekijän poistamista ammatilliselta kurssilta ja takaamalla tälle samalla mahdollisuus ilmoittautua seuraavalle kurssille pyritään asianmukaisen koulutuksen varmistamista koskevaan tavoitteeseen, mutta evätään samalla kyseiseltä naispuoliselta työntekijältä mahdollisuus päästä aiemmin uuteen työtehtävään ja saada sitä vastaavaa palkkaa yhdessä saman kilpailun ja kurssin käyneiden miespuolisten työtovereidensa kanssa?

               3)

               Onko kolmanneksi direktiivin 2006/54/EY 14 artiklan 2 kohtaa, jonka mukaan erilainen kohtelu ei ole syrjintää, jos se perustuu ominaisuuteen, joka on ratkaiseva työhön liittyvä vaatimus, tulkittava siten, että siinä sallitaan jäsenvaltion viivästyttää työnsaantia sellaisen naispuolisen työntekijän vahingoksi, joka ei ole voinut saada täydellistä ammatillista koulutusta äitiysvapaan vuoksi?

               4)

               Vaikka neljänneksi kyseisen 14 artiklan 2 kohdan katsottaisiinkin käsitteellisesti soveltuvan c kohdassa esitettyyn tapaukseen, onko kyseistä säännöstä yhdessä yleisen suhteellisuusperiaatteen kanssa kuitenkin tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että äitiysvapaan vuoksi poissa oleva työntekijä on poistettava kurssilta, sen sijaan, että järjestettäisiin rinnakkaisia kursseja, joilla koulutukseen jääneitä puutteita voisi täydentää, jolloin työtä tekevän äidin oikeudet ja yleinen etu yhdistyisivät mutta vaihtoehdosta seuraisi myös järjestämiseen ja rahoitukseen liittyviä kustannuksia?

               5)

               Jos lopuksi direktiiviä 2006/54/EY on tulkittava niin, että se on esteenä edellä mainitulle kansalliselle lainsäädännölle, ovatko sen säännökset tältä osin sellaisia, että kansallinen tuomioistuin voi suoraan soveltaa niitä (self executing)?

      (1)  Miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5.7.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/54/EY (uudelleenlaadittu toisinto), EUVL L 204, s. 23.


title: Elf Atochemin 17.1.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-9/97)

text:
N:o C 74/26          1  H                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       8.3.97
Elf Atochemin 17.1.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota               Itse pöytäkirjojen kumoamisen osalta kantaja toteaa, että
                     vastaan nostama kanne                           jopa niiden asiakirjojen laatiminen, joita sen edustajat
                          ( Asia T-9/97
                                                                     ovat kieltäytyneet allekirjoittamasta, mutta jotka jäsenval
                                                                     tion edustajat ovat omasta puolestaan allekirjoittaneet, on
                           ( 97/C 74/52 )                            kantajalle vastainen toimenpide, koska nämä asiakirjat,
                                                                     vaikka ovatkin epätäydellisiä mutta kuitenkin vaikuttavat
                                                                     pöytäkirjoilta, ovat omiaan vaikuttamaan niiden seikkojen
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      toteamiseen, joita komissio on pyrkinyt selvittämään, nii
                                                                     den luonnehdintaan, koska niillä muutetaan vahingollisella
                                                                     tavalla kantajan oikeusasemaa, asian käsittelyn etenemi
                                                                     seen sekä lopullisen toimenpiteen valmisteluun. Kantajalle
Elf Atochem, kotipaikka Puteaux ( Ranska ), on nostanut              vastaisten toimenpiteiden pätemättömiksi toteaminen en
 17.1.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen              nen kuin niistä aiheutuu sellaisia vakavampia seurauksia,
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota              jotka ovat omiaan tekemään koko menettelyn pätemättö
vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Xavier de Roux,             mäksi, on hyvää oikeudenkäyttöä ja tarjoaa paremmat ta
Pariisi, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto            kuut puolustautumisoikeuksien kunnioittamisesta kuin sen
Marc Loesch, 11 rue Goethe .                                         riskin ottaminen, että komission mahdollisesti tekemä lo
                                                                     pullinen päätös osoittautuu pätemättömäksi .
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin
— kumoaa kokonaisuudessaan Elf Atochemia koskevat
     tutkimuspöytäkirjat ja niiden liitteet, eli                          Antoinette Loschin 20.1.1997 Euroopan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuinta vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-13/97)
     — 18.11.1 996 suoritettua tutkimusta koskevan, 18 .
         ja 19.11.1 996 laaditun tutkimuspöytäkirjan, jonka                                   ( 97/C 74/53 )
         liitteeseen 1 sisältyy Elf Atochemin antamista suul
         lisista selvityksistä laadittu kertomus, jota tämän                          (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
         yhtiön edustajat ovat kieltäytyneet allekirjoittamas
         ta , ja
                                                                     Antoinette Losch, kotipaikka Capellen, on nostanut
                                                                     20.1.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
     — 19 . ja 20.11.1996 suoritettua tutkimusta koskevan,           tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen tuomiois
         20.11.1996 laaditun tutkimuspöytäkirjan, jonka              tuinta vastaan . Kantajan edustajat ovat asianajajat Jean
         liitteeseen 1 sisältyy Elf Atochemin antamista suul        Noel Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel , Bryssel,
         lisista selvityksistä laadittu kertomus, jota tämän         ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL,
         yhtiön edustajat ovat kieltäytyneet allekirjoittamas       30 rue de Cessange .
         ta .
                                                                     Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                     tuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                     — kumoaa yhteisöjen tuomioistuimen päätöksen, jolla on
Komissio ilmoitti 8.11.1 996 telekopiolla kantajalle, että se             hylätty kantajan vaatimus lisätä nimensä niiden henki
oli päättänyt suorittaa asetuksen N:ol7 14 artiklan 2 koh                löiden luetteloon, jotka ovat ilmaisseet kiinnostuksensa
dan nojalla Elf Aquitainea ja sen tytäryhtiöitä sekä erityi              saada päätös virkasuhteensa lopullisesta päättymisestä
sesti kantajaa koskevia tutkimuksia . Nämä tutkimukset                    Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisen yhteydessä,
suoritettiin 18 . ja 20.11 . 1996 .
                                                                     — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja vaatii komission virkamiesten laatimien pöytäkir
jojen kumoamista, koska se katsoo, että komissio on lou             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kannut puolustautumisoikeuksia laatimalla ensinnäkin jäl
kikäteen pöytäkirjat keskusteluista, joita sen virkamiehet
ovat käyneet kantajan henkilöstöön kuuluvien kanssa                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
( mistä ei ole säädetty asetuksen N:o 17 14 artiklassa ) ja          mat, joihin on jo vedottu asiassa T-154/96, Chvatal ym.
toiseksi käyttämällä väärin asetuksen Nro 17 14 artiklassa           vastaan yhteisöjen tuomioistuin ( 1 ).
säädettyä menettelyä pyrkien saamaan tietoja, joita voi
daan pyytää vain saman asetuksen 11 artiklan mukaisesti              (') EYVL N:o C 354, 23.11.1996, s. 33 .
ja noudattamalla kyseisen artiklan täytäntöönpanoon liit
tyviä prosessuaalisia takuita, ja lopuksi laatimalla nämä
asiakirjat joka tapauksessa kyseenalaisella tavalla .


title: Asia T-101/05: BASF Aktiengesellschaft Ludwigshafenin 1.3.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/28

         BASF Aktiengesellschaft Ludwigshafenin 1.3.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-101/05)
   (2005/C 115/51)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   BASF Aktiengesellschaft Ludwigshafen, Ludwigshafen (Saksa), on nostanut 1.3.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat solicitor N. Levy ja solicitor J. Temple Lang sekä asianajaja C. Feddersen.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa BASFille päätöksessä määrätyn sakon tai alentaa merkittävästi sen määrää

               —

               velvoittaa komission korvaamaan BASFille aiheutuneet tähän asiaan liittyvät oikeudenkäyntikulut ja muut kustannukset.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa sakon, joka sille määrättiin EY 81 artiklan ja ETA 53 artiklan soveltamisesta (asia COMP/E-2/37.533 — koliinikloridi) 9 päivänä joulukuuta 2004 tehdyllä komission päätöksellä, jossa todettiin, että kantaja oli ollut osallisena sopimuksien ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen muodostamassa kokonaisuudessa, jossa oli kyse hintojen vahvistamisesta, markkinoiden jakamisesta ja kilpailijoille vastaisten yhdenmukaistettujen toimenpiteiden toteuttamisesta koliinikloridialalla ETA:ssa.
   Kantaja väittää kanteensa tueksi, että sen puolustautumisoikeuksia loukattiin sikäli kuin väitetiedoksiannossa ei mainittu yksiselitteisesti niitä seikkoja, jotka liittyvät lopullisella päätöksellä kantajalle määrätyn sakon laskemiseen. Kantaja toteaa, että sille ei selitetty väitetiedoksiannossa yksityiskohtaisesti etenkään sakon korottamista 100 %:lla ehkäisevän vaikutuksen vuoksi.
   Kantaja väittää lisäksi, että sakon korottaminen ehkäisevän vaikutuksen ja koon vuoksi ei ole sallittua asetuksen 17/62, (1) nyttemmin asetuksen 1/2003, (2) tai sakotusohjeiden (3) perusteella, eikä myöskään tarpeellista. Kantajan mukaan yrityksen kokonaiskokoa voidaan käyttää ainoastaan mittaamaan rikkomuksen vaikutusta markkinoihin, eikä sakon korottamisen perusteena. Kantaja väittää myös, että sakon korottamista ehkäisevän vaikutuksen vuoksi olisi käytettävä — toisin kuin kantajan tapauksessa — maltillisesti ja silloin, kun siihen on selvästi syytä.
   Kantaja väittää lisäksi, että sille määrätyn sakon korottaminen 50 %:lla kilpailusääntöjen rikkomisen uusimisen vuoksi sellaisten rikkomusten perusteella, jotka tapahtuivat lähestulkoon 40 ja 20 vuotta sitten, on ristiriidassa oikeusvarmuuden periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen kanssa. Kantaja toteaa myös, että sakon korottaminen kilpailusääntöjen rikkomisen uusimisen vuoksi on laskettu virheellisesti, koska kyseistä 50 %:a ei laskettu lähtökohtaisesta määrästä, vaan lähtökohtaisesta määrästä, jota oli jo korotettu koon ja ehkäisevän vaikutuksen vuoksi.
   Kantaja väittää, että sillä oli oikeus sille määrättyjen sakkojen merkittävämpään alentamiseen yhteistyötiedonannon (4) D kohdan nojalla. Kantaja toteaa ensinnäkin, että koska sillä oli oikeus alentamiseen sen vuoksi, että se ei kiistänyt esitettyjen seikkojen olemassaoloa, kysymys on ainoastaan siitä, arvioiko komissio kantajan yhteistyön yhteistyötiedonannon näkökulmasta muilta osin asianmukaisesti. Kantajan mukaan komissio arvioi kantajan yhteistyön väärin ja vaillinaisesti, koska se hukkasi osan asiakirja-aineistosta. Kantajan mukaan päätöksessä kuvaillaan virheellisesti tiettyjä sen esittämiä seikkoja, siinä jätetään mainitsematta kantajan tutkimukseen liittyvän yhteistyön muita piirteitä, ja se sisältää epäjohdonmukaisia kuvauksia kyseisestä yhteistyöstä. Kantaja väittää myös, että sillä oli joka tapauksessa oikeus sakkojen huomattavampaan alentamiseen.
   Kantaja väittää lisäksi, että komissio teki virheen, kun se totesi, että kyse oli yhdestä jatkuvasta kilpailusääntöjen rikkomisesta ja että sakkojen määrän ilmoittaminen tiedotusvälineille ennen päätöksen tekemistä on ristiriidassa komissiolla olevan liikesalaisuuden säilyttämisvelvollisuuden ja sille kuuluvan hyvää hallintoa koskevan velvollisuuden kanssa, ja tällä estettiin komission jäsenten kollegiota arvioimasta asiaa asianmukaisesti ja riippumattomasti.

      (1)  6 päivänä helmikuuta 1962 annettu neuvoston asetus N:o 17 (perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus) (EYVL 1962, 13, s. 204).

      (2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).

      (3)  Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennassa annetut suuntaviivat (EYVL 1998, C 9, s. 3).

      (4)  Sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa annettu komission tiedonanto (EYVL 1996, C 207, s. 4).


title: Asia C-362/01: Euroopan yhteisöjen komission 24.9.2001 Irlantia vastaan nostama kanne

text:
C 317/20                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       10.11.2001
British Sugar plc:n 21.9.2001 tekemä valitus Euroopan                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
neljännen jaoston yhdistetyissä asioissa T-202/98,
                                                                        Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
T-204/98 ja T-207/98, Tate & Lyle plc, British Sugar plc,
                                                                        men tuomion perustana olevat tosiseikat eivät osoita, että
Napier Brown & Co. Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                        kyseinen sopimus tai yhdenmukaistettu menettelytapa voi
         komissio, 12.7.2001 antamasta tuomiosta (1)
                                                                        vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Ensimmäisen oi-
                                                                        keusasteen tuomioistuin ei myöskään ole riittävällä tavalla
                                                                        kiinnittänyt huomiota relevanttien markkinoiden rakentee-
                                                                        seen, joka valittajan mukaan olisi pitänyt ottaa huomioon
                          (Asia C-359/01 P)                             lieventävänä seikkana. Näin ollen valittaja väittää, että niiden
                                                                        tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella, joihin
                                                                        ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on perustanut tuo-
                                                                        mionsa, kyseisen tuomioistuimen olisi pitänyt katsoa, että
                           (2001/C 317/36)                              komission määräämä sakko oli selvästi suhteettoman suuri.
                                                                        (1) EYVL C 48, 20.2.1999, s. 29–30.
British Sugar plc on valittanut 21.9.2001 Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuimen neljännen jaoston yhdistetyissä asioissa
T-202/98, T-204/98 ja T-207/98, Tate & Lyle plc, British Sugar
plc, Napier Brown & Co. Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen                 Euroopan yhteisöjen komission 24.9.2001 Irlantia vastaan
komissio, 12.7.2001 antamasta tuomiosta. Valittajan edustaji-                                      nostama kanne
na ovat Thomas Sharpe, QC, barrister Daniel Jowell ja solicitor
Alex Nourry, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
                                                                                (Asia C-362/01)
                                                                                (2001/C 317/37)
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa:                  Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.9.2001 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
                                                                        Kantajan asiamiehenä on Karen Banks, prosessiosoite Luxem-
                                                                        burgissa.
1)    että sopimus tai yhdenmukaistettu menettelytapa ei voi-
      nut vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan,                  Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                        1)    toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut asianajajan ammatin
                                                                              pysyvän harjoittamisen helpottamisesta muussa kuin
2)    tai vaihtoehtoisesti, että määrätty sakko oli suhteeton.
                                                                              siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on han-
                                                                              kittu, 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan
                                                                              parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/5/EY (1) mukaisia
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:                               velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin
                                                                              noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
                                                                              lisia määräyksiä tai koska se ei ole ainakaan ilmoittanut
                                                                              näistä toimenpiteistä komissiolle
1)    kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
      mion; ja                                                          2)    velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
2)    kumoaa riidanalaisen päätöksen kokonaisuudessaan tai
      toissijaisesti osittain;
                                                                        EY 249 artiklassa määrätään, että direktiivi velvoittaa saavutet-
                                                                        tavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on
                                                                        osoitettu. Tästä seuraa implisiittisesti, että jäsenvaltioiden
3)    tai kumoaa riidanalaisen päätöksen 3 ja 4 artiklan tai            velvollisuutena on noudattaa direktiivissä säädettyä määräai-
      vähentää sakkoa; ja                                               kaa. Tämä määräaika päättyi 14.3.2000, eikä Irlanti ole antanut
                                                                        komission vaatimuksessa mainitun direktiivin noudattamisen
                                                                        edellyttämiä säännöksiä.
4)    velvoittaa komission korvaamaan British Sugarille tästä
      valituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja asiaan            (1) EYVL L 77, 14.3.1998, s. 36–43.
      T-204/98 liittyvät oikeudenkäyntikulut välitoimimenette-
      lystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.


title: Asia C-536/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 4.12.2008 — Staatssecretaris van Financiën v. X

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/33

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 4.12.2008 — Staatssecretaris van Financiën v. X
   (Asia C-536/08)
   (2009/C 44/55)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hoge Raad der Nederlanden
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Staatssecretaris van Financiën

      Vastaaja: X
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko kuudennen direktiivin (1) 17 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 28 b artiklan A kohdan 2 alakohtaa tulkittava siten, että silloin, jos viimeksi mainitun säännöksen ensimmäisen alakohdan mukaan yhteisön sisäisen tavaroiden hankintapaikan on katsottava sijaitsevan sen jäsenvaltion alueella, jonka antamalla arvonlisäverotunnistenumerolla hankkija on tehnyt tämän hankinnan, tällä hankkijalla on sen nojalla heti oikeus vähentää tässä jäsenvaltiossa maksettava arvonlisävero?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia T-174/02: Micole Wiemen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 180/34                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        27.7.2002
Laurent Druetin 30.5.2002 Euroopan yhteisöjen komis-                    Micole Wiemen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                  siota vastaan nostama kanne                                                      nostama kanne
                                                                                (Asia T-174/02)
                          (Asia T-172/02)
                                                                                (2002/C 180/59)
                          (2002/C 180/58)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Micole Wieme, kotipaikka Bryssel, on nostanut 4.6.2002
                                                                        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                        messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
Laurent Druet, kotipaikka Bryssel, on nostanut 30.5.2002                jan edustaja on asianajaja Eric Boigelot, prosessiosoite Luxem-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-               burgissa.
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
jan edustajina ovat asianajajat Jean-Nöel Louis, Etienne Marchal
ja Albert Coolen ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
                                                                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                        –     kumoaa nimittävän viranomaisen 13.7.2001 tekemän
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                    päätöksen, jolla hylättiin kantajan hakemus yksikön pääl-
                                                                              likön virkaan verotuksen ja tulliliiton pääosastossa A/3,
–    kumoaa ylennyskomitean päätöksen olla ottamatta kan-               –     kumoaa nimenomaisen päätöksen, jolla kantajan valitus
     tajan nimeä ansioituneimpien virkamiesten luetteloon ja                  hylättiin ja joka annettiin kantajalle tiedoksi 8.3.2002,
     komission päätöksen olla ylentämättä kantajaa palkka-
     luokkaan B4 vuoden 2001 ylennysten yhteydessä, jotka
     ilmenevät Hallinnollisia tiedotteita -julkaisussa nro 71/          –     kumoaa nimityksestä yksikön päällikön virkaan verotuk-
     2001 10.8.2001 julkaistusta ansioituneimpien virkamies-                  sen ja tulliliiton pääosastossa A/3 tehdyn päätöksen,
     ten luettelosta ja Hallinnollisia tiedotteita -julkaisussa               joka merkitsi muun muassa sitä, että kantajan hakemus
     nro 72/2001 14.8.2001 julkaistusta, tähän palkkaluok-                    avoinna olevaan virkaan hylättiin,
     kaan ylennettyjen virkamiesten luettelossa;
                                                                        –     velvoittaa vastaajan joka tapauksessa korvaamaan oikeu-
                                                                              denkäyntikulut.
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        Kantaja vetoaa kanteensa tueksi siihen, että henkilöstösääntö-
                                                                        jen 29 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 45 artiklan 1 kohtaa
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa perusteluvelvollisuuden lai-            on rikottu, menettely on ollut sääntöjenvastaista, harkintaval-
minlyöntiin, henkilöstösääntöjen 45 artiklan rikkomiseen sekä           taa on väärinkäytetty sekä siihen, että yleisiä oikeusperiaatteita
yhdenvertaisen kohtelun periaatteen, uramahdollisuuksia kos-            kuten luottamuksensuojan, yhdenvertaisen kohtelun ja yhtä-
kevan periaatteen ja hyvän hallintotavan periaatteen loukkaa-           läisten mahdollisuuksien ja tasa-arvoisuuden periaatteita ei ole
miseen.                                                                 noudatettu.
                                                                        Kantaja väittää muun muassa, että hylätessään kantajan hake-
Kantajan mukaan vastaaja on päättänyt ylentää hänen asemas-             muksen ja nimittämällä virkaan toisen henkilön vastaaja ei
taan tietyt virkamiehet, joiden ansiot ovat hänen ansioitaan            ole soveltanut henkilöstösääntöjä ja yleisiä oikeusperiaatteita
selvästi vähäisemmät.                                                   asianmukaisesti, vaan perustellut päätöksensä epätäsmällisesti
                                                                        sekä tosiseikkojen osalta että oikeudellisesti.


title: Asia T-204/05: Giorgio Lebedefin ym. 23.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               6.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/34

         Giorgio Lebedefin ym. 23.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-204/05)
   (2005/C 193/57)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Giorgio Lebedef, kotipaikka Luxemburg, Armand Imbert, kotipaikka Bryssel, Jean-Marie Rousseau, kotipaikka Bryssel ja Maria Rosario Domenech Cobo, kotipaikka Bryssel, ovat nostaneet 23.5.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Gilles Bounéou ja Frédéric Frabetti.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa 12.7.2004 tehdyn implisiittisen hylkäämispäätöksen hakemuksesta D/393/04, jolla kantajat pyysivät, että toimivaltainen yksikkö antaa heidän käyttöönsä heidän äidinkielellään tai toissijaisesti jollain toisella heidän valitsemalla Euroopan unionin virallisella kielellä toimivan käyttöjärjestelmän ja kaikki muut henkilökohtaisten tietokoneiden käytössä hyödylliset ohjelmat

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat, jotka ovat kaikki komission virkamiehiä, tekivät hakemuksen esimiehilleen, jossa he pyysivät saada käyttöönsä äidinkielellään tai toissijaisesti jollain toisella valitsemallaan Euroopan unionin virallisella kielellä toimivan käyttöjärjestelmän ja kaikki muut henkilökohtaisten tietokoneiden käytössä hyödylliset ohjelmat. Koska tämä hakemus sekä siitä tehdyt oikaisuvaatimukset hylättiin, kantajat nostivat esillä olevan kanteen. He väittävät, että käytäntö, jonka mukaan tietokoneiden järjestelmäkokoonpano asennetaan kokonaisuudessaan englanninkielisenä, vaikka käytössä olevia tietokoneita on saatavilla useilla kielillä, loukkaa syrjintäkiellon periaatetta, sillä tietokoneen täydellinen hallinta edellyttää täydellistä englanninkielen taitoa, mikä on enemmän kuin eurooppalaiselta virkamieheltä, joka ei puhu englantia äidinkielenään, voidaan kohtuudella edellyttää.
   Kantajat väittävät myös, että huolenpitovelvollisuutta, mielivaltaisen menettelyn kiellon periaatetta ja perusteluvelvollisuutta on loukattu, ja asiassa on syyllistytty harkintavallan väärinkäyttöön.


title: Asia T-314/14: Kanne 29.4.2014 – Borde ja Carbonium v. komissio

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/24

         Kanne 29.4.2014 – Borde ja Carbonium v. komissio
   (Asia T-314/14)
   2014/C 261/46
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Alexandre Borde (Pariisi, Ranska) ja Carbonium (Pariisi) (edustaja: asianajaja A. Herzberg)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 19. ja 20.2.2014 päivätyt vastaajan päätökset ensimmäisenä mainitun kantajan toimeksiannon lakkauttamisesta maailmanlaajuisen GCCA- ja AKT-maiden GCCA-arviointiohjelmien osalta

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: Olennaisten menettelymääräysten, mukaan lukien kantajan kuulluksi tulemista koskevan oikeuden ja päätösten perusteluvelvollisuuden, noudattamatta jättäminen

               2)

               Toinen kanneperuste: Euroopan unionin perustamissopimuksen, Euroopan unionin perusoikeuskirjan, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen rikkominen, koska vastaaja on loukannut kantajan oikeutta tulla kohdelluksi reilulla, oikeudenmukaisella ja ei-mielivaltaisella tavalla ja kantajan oikeutta maineen suojaamiseen.

               3)

               Kolmas kanneperuste: Vastaaja on käyttänyt riidanalaisissa päätöksissään harkintavaltaansa väärin


title: Asia T-37/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.7.2013 — Exakt Advanced Technologies v. SMHV — Exakt Precision Tools (EXAKT) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus — Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               12.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 298/6

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.7.2013 — Exakt Advanced Technologies v. SMHV — Exakt Precision Tools (EXAKT)
   (Asia T-37/13) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus - Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2013/C 298/09
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Exakt Advanced Technologies (Norderstedt, Saksa) (edustaja: asianajaja A. von Biscmarck)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Exakt Precision Tools Ltd (Aberdeen, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 29.10.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 1764/2011-1), joka koskee Exakt Advanced Technologies GmbH:n ja Exakt Precision Tools Ltd:n välistä mitättömyysmenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan vastaajan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 86, 23.3.2013.


title: Asia C-313/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana (Italia) on esittänyt 28.6.2012 — Giuseppa Romeo v. Regione Siciliana

text:
               29.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 295/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana (Italia) on esittänyt 28.6.2012 — Giuseppa Romeo v. Regione Siciliana
   (Asia C-313/12)
   2012/C 295/29
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Giuseppa Romeo

      Vastaaja: Regione Siciliana

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ensimmäinen alustava kysymys: Voiko kansallinen tuomioistuin sellaisen kansallisen säännöksen nojalla, jossa viitataan täysin sisäisten tilanteiden osalta unionin oikeuteen, tulkita ja soveltaa kyseisen unionin oikeuden säännöksiä ja periaatteita poikkeamalla niistä tai soveltamalla niitä virheellisesti unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä niistä omaksuttuun tulkintaan nähden?

               2)

               Ensimmäinen kysymys: Onko Euroopan unionin oikeuden mukaista tulkita ja soveltaa lain nro 241/1990 3 §:ää ja Sisilian aluelain nro 10/1991 3 §:ää yhdessä lain nro 241/1990 1 §:n, jossa Italian viranomaiset velvoitetaan soveltamaan Euroopan unionin oikeusjärjestyksen periaatteita SEUT 296 artiklan toisessa kohdassa ja – – perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun hallintotoimien perustelemista koskevan velvoitteen mukaisesti, kanssa siten, että eläkeasioita koskevat hallintopäätökset, joita ei näiden kansallisten säännösten mukaan tehdä julkista valtaa käytettäessä eli jotka koskevat subjektiivisia oikeuksia mutta kuuluvat sidotun harkintavallan piiriin, voidaan jättää perusteluvelvollisuuden ulkopuolelle, ja voidaanko tätä pitää hallintopäätöksen tekemisessä noudatettavan olennaisen menettelymääräyksen rikkomisena?

               3)

               Toinen kysymys: Onko lain nro 241/1990 21 octies §:n 2 momentin 1 kohta, sellaisena kuin sitä on tulkittu hallinto-oikeudellisessa oikeuskäytännössä, yhdessä lain nro 241/1990 3 §:ssä ja Sisilian aluelaissa nro 10/1991 tarkoitetun hallintotoimien perustelemista — [SEUT] 296 artiklan toisessa kohdassa ja – – perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun hallintotoimien perusteluvelvollisuuden mukaisesti — koskevan velvollisuuden kanssa yhteensopiva lain nro 241/1990 1 §:n, jossa säädetään viranomaisten velvollisuudesta soveltaa Euroopan unionin oikeusjärjestyksen periaatteita, kanssa, ja voidaanko näin ollen sen mukaisena ja hyväksyttävänä pitää tulkintaa ja soveltamista, joiden mukaan viranomainen voi täydentää toteuttamansa hallintotoimen perusteluja oikeudenkäynnissä?


title: Asia T-350/00: Free Trade Foods NV:n 17.11.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
10.2.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 45/21
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      4.     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja riitauttaa komission 17.8.2000 tekemän päätöksen,
jossa määrättiin kotitalouslisän maksamisen lopettamisesta               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ja komission mukaan 24.9.1998, eli kantajan aviopuolison
kuolemasta lukien virheellisesti maksetun kotitalouslisän pi-            Free Trade Foods NV:lla (jäljempänä FTF) on Curacossa sokeri-
dättämisestä kantajan eläkkeestä huhtikuun 2000 ja tammi-                tehdas. Sen tarkoituksena oli jalostaa vuonna 2000 noin
kuun 2001 välisenä aikana.                                               50 000 tonnia.
Kantaja lisää vielä, että hän on ollut puolisonsa kuoleman
jälkeen henkilösääntöjen liitteessä VII olevan 1 artiklan c ala-         FTF on kokonaan riippuvainen yhteisöstä peräisin olevan
kohdan mukaisessa tilanteessa ja hän on sen takia edelleen               C-sokerin jalostamisesta, joka saa EY-MMAkumulaation takia
oikeutettu kotitalouslisään.                                             MMA-alkuperän ja jota voidaan siten tuoda tullitta yhteisöön.
                                                                         Kolmannen suojatoimenpiteen seurauksena sovelletaan nyt
                                                                         hyvin rajoitettua 4 848 tonnin kiintiötä.
                                                                         FTF esittää kolmannen suojatoimenpiteen kumoamisen ja
Free Trade Foods NV:n 17.11.2000 Euroopan yhteisöjen                     vahingonkorvauksen perusteeksi seuraavat neljä kanneperus-
              komissiota vastaan nostama kanne                           tetta:
                                                                         1.     MMA-päätöksen 109 artiklan rikkominen
                           (Asia T-350/00)
                                                                         2.     MMA-tavaroidelle EY:n perustamissopimuksessa määrä-
                            (2001/C 45/45)                                      tyn ensisijaisaseman loukkaaminen
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                      3.     Suojatoimenpiteistä (WTO:n yhteydessä) tehdyn sopi-
                                                                                muksen 7 artiklan 5 kohdan sekä EY:n perustamissopi-
                                                                                muksen 300 artiklan 7 kohdan rikkominen
Free Trade Foods NV, Curaco, (Alankomaiden Antillit) on
nostanut 17.11.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                  4.     Asetuksen N:o 2553/97 lainvastaisuus.
komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat asianajajat
M. M. Slotboom ja N.J. Helder, asianajotoimisto Trenité Van              (1) Merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta tulevien sokeri-
Doorne, Rotterdam ja Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa                   alan EY/MMA-alkuperäkumulaatiotuotteiden tuontia koskevien
on asianajotoimisto De Bandt, Van Hecke, Lagae & Loesch,                     suojatoimenpiteiden soveltamisen jatkamisesta 29 päivänä syys-
Rue Goethe 11.                                                               kuuta 2000 annettu komission asetus (EY) N:o 2081/2000 (EYVL
                                                                             L 246, 30.9.2000, s. 64).
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
1.   ottaa Free Trade Foods NV:n kanteen tutkittavaksi,
2.   kumoaa merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta
     tulevien sokerialan EY/MMA-alkuperäkumulaatiotuottei-
     den tuontia koskevista suojatoimenpiteistä 29.9.2000
     annetun komission asetuksen N:o 2081/2000 (1) (jäljem-              Organización de Productores Asociados de Grandes Atu-
     pänä kolmas suojatoimenpide),                                       neros Congeladoresin (OPAGAC) 24.11.2000 Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
3.   toteaa, että yhteisö on vastuussa Free Trade Foods NV:lle
     kolmannesta suojatoimenpiteestä aiheutuneesta vahin-
     gosta sekä määrää, että asianosaisten on määriteltävä                                         (Asia T-359/00)
     yhteisymmärryksessä Free Trade Foods N:lle aiheutuneen
     vahingon suuruus ja siinä tapauksessa, että siitä ei päästä                                    (2001/C 45/46)
     sopimukseen, oikeudenkäyntiä tulee jatkaa ensimmäisen
     oikeusasteen tuomioistuimen määräämän määräajan ku-
     luessa vahingon suuruuden määräämiseksi, ja joka ta-
     pauksessa velvoittaa yhteisön korvaamaan väliaikaisesti                                  (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
     arvioidun vahingon, joka on vielä määriteltävä erikseen,
     tai toissijaisesti, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-         Organización de Productores Asociados de Grandes Atuneros
     tuin velvoittaa yhteisön maksamaan ensimmäisen oikeus-              Congeladores (OPAGAC), kotipaikka Madrid, on nostanut
     asteen tuomioistuimen kohtuulliseksi katsoman vahin-                24.11.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
     gonkorvausmäärän kannekirjelmän jättämispäivästä                    tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
     koko määrän maksamiseen asti laskettavine tavanomaisi-              vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Jesús Casas Robla
     ne korkoineen,                                                      ja Vanessa Arrastia de la Sierra.


title: Asia F-20/07: Kanne 27.6.2007 — Marcuccio v. komissio

text:
               22.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/19

         Kanne 27.6.2007 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-20/07)
   (2007/C 223/34)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               On kumottava tarpeellisilta osin päätös, jolla hylättiin 31.3.2006 tehty ja 4.4.2006 lähetetty vaatimus, siltä osin kuin päätöksessä, joka koskee kantajan myöhässä tekemää hakemusta, on määritettäessä ja määrättäessä korvausta 28.9.2005 tapahtuneesta lääkärissä käynnistä sovellettu Euroopan yhteisöjen virkamiesten sairausvakuutusjärjestelmää koskevien määräysten (jäljempänä määräykset) liitteessä I olevan XV artiklan 3 kohtaa.

               —

               On kumottava päätös, jolla on hylätty 31.3.2006 tehty hakemus.

               —

               On kumottava tarpeellisilta osin laskelma N:o 58 24.5.2006 päivätystä luettelosta N:o 30001052.

               —

               On kumottava tarpeellisilta osin 30.11.2006 päivätty tiedonanto ADMIN.B.2/MB/nb D(06) 27556, johon sisältyy muun muassa nimittävän viranomaisen päätös 7.8.2006 tehdystä valituksesta, jonka sisältö vastaa pääosin tämän kanteen sisältöä.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajalle 100 prosenttia sairauskuluista, jotka kantajalle on aiheutunut ja joista hän on hakenut korvausta yhteisestä sairausvakuutusjärjestelmästä 31.3.2006 päivätyllä hakemuksella, toisin sanoen kantajan maksamien 720,45 euron ja hänelle sairaskassasta korvattujen 396,36 euron välisen summan tai virkamiestuomioistuimen kohtuulliseksi katsoman määrän, 10 prosentin korkoineen 8.4.2006 lukien vuosittain pääomitettuina tai virkamiestuomioistuimen harkinnan mukaan pääomitettuina ja sen harkinnan mukaisesta päivästä lukien.

               —

               Vastaaja on velvoitettava tarpeellisin osin korvaamaan kantajalle summan, jonka se on tälle velkaa määräysten liitteessä I olevan XV artiklan 4 kohdan mukaisesti 28.9.2005 tapahtuneen lääkärissä käynnin johdosta mutta jota se ei ole vielä suorittanut, 10 prosentin vuotuisine korkoineen 4.4.2006 lukien vuosittain pääomitettuina tai virkamiestuomioistuimen harkinnan mukaan pääomitettuina ja sen harkinnan mukaisesta päivästä lukien.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanne perustuu siihen, että vastaaja on kieltäytynyt korvaamasta kantajalta tiettyjä tälle aiheutuneista sairauskuluista 100 prosenttia ja soveltanut määrittäessään korvausta 28.9.2005 tapahtuneesta lääkärikäynnistä Euroopan yhteisöjen virkamiesten sairausvakuutusjärjestelmää koskevien määräysten liitteessä I olevan XV artiklan 4 kohtaa.
   Kantaja esittää vaatimustensa tueksi kolme kanneperustetta:

               1)

               Perustelut puuttuvat kokonaan myös sen vuoksi, että asiaa ei ole tutkittu lainkaan, minkä vuoksi ei ole ymmärrettävissä, miksi vastaaja on evännyt kantajan hakemuksen.

               2)

               On tehty ilmeinen arviointivirhe ja oikeudellinen virhe, koska kantajan sairaus on senlaatuinen, että hänellä on henkilöstösääntöjen 72 artiklan mukaisesti oikeus saada 100 prosenttia korvausta sairauskuluista.

               3)

               Huolenpitovelvollisuutta ja hyvän hallinnon periaatetta on loukattu, koska vastaaja ei ole ottanut huomioon kantajan etuja ja koska se on tehnyt joukon toimia, jotka ovat selvästi lainvastaisia.


title: Asiat C-285/99 ja C-286/99: Consiglio di Staton (neljäs jaosto), toimien tuomioistuimen ominaisuudessa, 27.4. ja 26.5.1999 tekemillään päätöksillä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1) Impresa Lombardini S.p.A - Impresa Generale di Costruzioni vastaan A.N.A.S. - Ente Nazionale Per Le Strade, Società Italiana Per Condotte d'Acquan osallistuessa asian käsittelyyn ja 2) Impresa Ing. Mantovani SpA vastaan Crossbow S.r.l vastaan A.N.A.S. - Ente Nazionale Per Le Strade

text:
30.10.1999             FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 314/1
                                                                   I
                                                             (Tiedonantoja)
                                                    TUOMIOISTUIN
                                                           TUOMIOISTUIN
Kolmijäsenisen Dioikitiko Protodikeio Irakleioun (ensim-               c) Voivatko ne hallinnolliset toimenpiteet – mukaan lukien
mäinen jaosto) 30 päivänä kesäkuuta 1999 tekemällään                        salakuljetussyytteeseen liittyvät toimenpiteet – kokonai-
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                          suudessaan, jotka jäsenvaltio B on toimivaltansa puitteissa
         P. Louloudakis vastaan Helleenien tasavalta                        katsonut sopiviksi tullirikoksista (ottaen huomioon, ettei
                                                                            kansallisia lainsäädäntöjä ole yhdenmukaistettu) johtaa
                         (Asia C-262/99)                                    sanktioihin, jotka ovat useita kertoja (kymmenen kertaa)
                                                                            suurempia kuin tavaroiden alkuperäinen arvo jäsenval-
                        (1999/C 314/01)                                     tiossa A, ilman, että tämä olisi vastoin tavaroiden ja
                                                                            henkilöiden vapaata liikkuvuutta?
Kolmijäseninen Dioikitiko Protedikeio Irakleiou (ensimmäinen                Jos vastaus edelliseen kysymykseen on kieltävä, onko
jaosto) on pyytänyt 30.6.1999 tekemällään päätöksellä, joka                 olemassa kriteerejä, joiden perusteella arvioidaan, mikä
on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon                   on ehdottoman välttämätöntä tavoiteltujen päämäärien
19.7.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                    saavuttamiseksi?
ratkaisua asiassa P. Louloudaki vastaan Helleenien tasavalta
seuraaviin kysymyksiin:                                                d) Säädetäänkö direktiivissä 182/1983/ETY tai jossain
                                                                            muussa säädöksessä jäsenvaltioille velvollisuus ottaa huo-
a) Tarkoitetaanko yhteisön alueella tiettyjen kulkuneuvojen                 mioon asianomaisen henkilön vilpitön mieli ja se, että
    väliaikaisessa maahantuonnissa sovellettavista verovapau-               hänellä ei ollut aikomus suorittaa petosta (esimerkiksi
    tuksista 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston                  tietämättömyys), määrättäessä hallinnollisia sanktioita di-
    direktiivin 83/182/ETY (1) 7 artiklan 1 kohdan toisessa                 rektiivissä tarkoitetuissa tapauksissa?
    alakohdassa sitä, että valtion A kansalaisen pysyvä asuin-
    paikka on valtiossa A, jossa hän on menestyksekkäästi
    harjoittanut usean vuoden ajan toimintaa sekä arkkitehtinä         (1) EYVL L 105, 23.4.1983, s. 59.
    että kaupan parissa henkilöyhtiön (ky) avulla ja jossa
    hänellä on asunto ja jossa hän toimii suurimman osan
    työajastaan, vai onko se valtiossa B, jonka kansalainen hän
    myös on, jossa hän myös on samanaikaisesti aloittanut
    itsenäisen toiminnan samankaltaisella tai ainakin lähekkäi-
    sellä toimialalla ja jossa hän on vuokrannut talon ja on           Consiglio di Staton (neljäs jaosto), toimien tuomioistui-
    ryhtynyt toimimaan osan ajastaan ja jossa hän myös                 men ominaisuudessa, 27.4. ja 26.5.1999 tekemillään
    täyttää verovelvollisuutensa ja jossa hänen puolisonsa, joka       päätöksillä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
    osallistuu kaikkiin edellä mainittuin toimintoihin sekä            1) Impresa Lombardini S.p.A – Impresa Generale di Co-
    valtiossa A että valtiossa B ja joka omistaa yhtiöosuuksia         struzioni vastaan A.N.A.S. – Ente Nazionale Per Le Strade,
    näissä yrityksissä, avustaa häntä?                                 Società Italiana Per Condotte d’Acquan osallistuessa asian
                                                                       käsittelyyn ja 2) Impresa Ing. Mantovani SpA vastaan
    Onko edellä mainittujen säännösten lisäksi olemassa muita          Crossbow S.r.l vastaan A.N.A.S. – Ente Nazionale Per Le
    kriteerejä, joiden perusteella voidaan määritellä, missä                                          Strade
    pysyvä asuinpaikka on, silloin kun tämän määrittely on
    vaikeaa?                                                                              (Asiat C-285/99 ja C-286/99)
b) Onko siinä tapauksessa, että henkilön, jolla ei ole oikeutta                                  (1999/C 314/02)
    väliaikaiseen vapautukseen, hallussa on yksityisajoneuvo
    tai hän käyttää tällaista ajoneuvoa, mikä kansallisen lain-        Consiglio di Stato (neljäs jaosto), toimien tuomioistuimen
    säädännön mukaan on yksinomaan tullirikos, yhteensopi-             ominaisuudessa, on pyytänyt 27.4. ja 26.5.1999 tekemillään
    vaa yhteisön oikeuden suhteellisuusperiaatteen kanssa se,          päätöksillä, jotka ovat saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
    että hänen maksettavakseen määrätään erityinen hallinnol-          2.8.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-
    linen seuraamusmaksu, erikoisesti sakko (esimerkiksi lain          kaisua asiassa 1) Impresa Lombardini S.p.A – Impresa Generale
    2127/1993 88 §:n 2 momentin f kohdassa tarkoitettu),               di Costruzioni vastaan A.N.A.S. – Ente Nazionale Per Le Strade,
    jonka suuruus on 1 000 000 – 5 000 000 GDR ajoneuvol-              Società Italiana Per Condotte d’Acquan osallistuessa asian
    ta ja joka määrätään pelkästään ajoneuvon sylinteritilavuu-        käsittelyyn ja 2) Impresa Ing. Mantovani SpA vastaan Cross-
    den perusteella ja joka ylittää ajoneuvon markkina-arvon           bow S.r.l vastaan A.N.A.S. – Ente Nazionale Per Le Strade
    kun otetaan huomioon ajoneuvon ikä?                                seuraaviin kysymyksiin:
 ---pagebreak--- C 314/2                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       30.10.1999
1. Estääkö direktiivin 93/37/ETY (1) 30 artiklan 4 kohdan                 Neuvosto vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
     soveltamista julkisia rakennusurakoita koskevaan tarjous-
     pyyntöön sisältyvä sellainen ehto, jonka mukaan tarjouskil-          — tuomitsemaan Martin Bangemannin menettämään hänelle
     pailuun eivät voi osallistua sellaiset yritykset, jotka eivät             komission entisenä jäsenenä kuuluvan oikeuden eläkkee-
     ole liittäneet tarjoukseensa ilmoitettua hintaa koskevia                  seen tai muut vastaavat etuudet ja erityisesti hänelle
     selvityksiä, jotka muodostavat vähintään 75 prosenttia                    mahdollisesti kuuluvan 25.7.1967 annetun neuvoston
     tarjouspyyntöä koskevissa ehdoissa ilmoitetusta hinnasta?                 asetuksen N:o 422/67/ETY, N:o 5/67/Euratom (1) 7 artiklan
                                                                               mukaisen siirtymäkorvauksen siten, että menettämisen
2. Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan sovel-                   kesto ja laajuus määräytyvät yhteisöjen tuomioistuimen
     tamista sellainen järjestelmä, jossa ne tarjoukset, jotka                 harkinnan mukaan;
     alittavat kynnyksen, jonka perusteella tarjousta on pi-
     dettävä poikkeuksellisen alhaisena, jolloin hankintaviran-           — vahvistamaan, ettei menettäminen koske henkilöitä, joilla
     omaisella on velvollisuus suorittaa kontradiktorinen tar-                 Martin Bangemannin kuollessa on oikeus esittää vaatimuk-
     kastusmenettely, automaattisesti yksilöidään tapauskohtai-                sia 25.7.1967 annetun neuvoston asetuksen N:o
     sin perustein ja matemaattisen keskiarvon perusteella,                    422/67/ETY, N:o 5/67/Euratom perusteella;
     mistä seuraa, että yrittäjät eivät voi ennalta tietää tämän
     kynnyksen suuruutta?
                                                                          — velvoittaa Martin Bangemannin korvaamaan oikeuden-
3. Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan sovel-                   käyntikulut.
     tamista sellainen säännös, jonka mukaan tarjouskirjeiden
     avaamisen jälkeen mutta ennen kuin on päätetty poissulke-
     misesta, järjestetään menettelyä edeltävä kontradiktorinen           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     vaihe, ilman että yrityksellä, jonka tarjouksen on väitetty
     olleen poikkeuksellisen alhainen, on mahdollisuutta esittää
     perustelujaan?                                                       Neuvoston kanne perustuu EY:n perustamissopimuksen 213
                                                                          artiklan 2 kohdan kolmanteen alakohtaan, EHTY:n perustamis-
4. Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan sovel-              sopimuksen 9 artiklan 2 kohdan kolmanteen alakohtaan
     tamista sellainen säännös, jonka mukaan hankintaviran-               ja Euratomin perustamissopimuksen 126 artiklan 2 kohdan
     omainen voi ottaa huomioon ainoastaan sellaiset selvityk-            alakohtaan yksinomaan sillä perusteella, että pidättymisvelvol-
     set, jotka perustuvat valittujen rakennusmenetelmien ta-             lisuutta on rikottu. Neuvoston käsityksen mukaan tämän
     loudellisuuteen, teknisiin ratkaisuihin tai tarjoajaa suosiviin      velvollisuuden noudattaminen edellyttää voimassa olevien
     sopimuksen toteuttamisen kannalta poikkeuksellisen edul-             lakien ja muiden säädösten kunnioittamisen lisäksi sitä, että
     lisiin olosuhteisiin?                                                asianomaisella on velvollisuus huolellisesti harkita ja punnita
                                                                          sitä, mikä tietyssä tilanteessa on sopivaa käyttäytymistä erityi-
                                                                          sesti siltä kannalta, ettei komission maine riippumattomana
5. Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan sovel-
                                                                          ja puolueettomana toimielimenä vaarannu. Bangemann on
     tamista se, että viranomainen ei voi ottaa huomioon
                                                                          ottamalla vastaan toimen Teléfonica – nimisessä yhtiössä
     selvityksiä, joita koskevat minimihinnat voidaan johtaa
                                                                          neuvoston mukaan rikkonut pidättymisvelvollisuuttaan vas-
     virallisista tilastoista?
                                                                          taan, koska
(1) 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi, EYVL L        — hän on yleisön silmissä virassaan toimiva poliitikko;
    199, 9.8.1993, s. 54.
                                                                          — hän on komissiossa vuodesta 1992 vastannut tietotekniik-
                                                                               ka- ja televiestintäasioista ja on nyt ottanut vastaan toimen
                                                                               yhdessä juuri tämän alan suurimmista yrityksistä;
                                                                          — hän on ilmoittanut ottaneensa vastaan tämän toimen
                                                                               ollessaan vielä komission jäsen selittäen tarkoituksenaan
                                                                               olevan ryhtyä hoitamaan uutta tehtäväänsä heti;
Euroopan unionin neuvoston 3.8.1999 Martin Bangeman-
                     nia vastaan nostama kanne                            — komissio oli juuri tuolloin erittäin tukalassa tilanteessa ja
                                                                               sen arvostus oli kärsinyt;
                            (Asia C-290/99)
                                                                          — kansalaisten, tiedotusvälineiden, poliittisten piirien ja ylei-
                                                                               sen mielipiteen reaktiot tässä tilanteessa olivat selvästi
                            (1999/C 314/03)                                    ennakoitavissa.
Euroopan unionin neuvosto on nostanut 3.8.1999 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Martin Bangemannia                    (1) Komission puheenjohtajan ja jäsenten sekä yhteisön tuomioistui-
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat neuvoston oikeudellisen                    men presidentin, tuomarien, julkisasiamiesten ja kirjaajan palk-
yksikön pääjohtaja Jean-Claude Piris ja oikeudellisen yksikön                 kajärjestelyistä 25 päivänä heinäkuuta 1967 annettu neuvoston
virkamies Martin Bauer, avustajinaan asianajaja Hans-Jürgen                   asetus N:o 422/67/ETY, N:o 5/67/Euratom (EYVL 187, 8.8.1967,
                                                                              s. 1).
Rabe, Hampuri, ja asianajotoimisto Gaedertz, Bryssel, ja pro-
sessiosoite Luxemburgissa c/o Euroopan investointipankin
lakiasiainosaston ylijohtaja Alessandro Morbilli, 100 bd. Kon-
rad Adenauer, L-2920 Luxemburg-Kirchberg.


title: Asia C-95/04 P: BritishAirways plc:n 26.2.2004 tekemävalitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisenjaoston 17.12.2003 antamastatuomiosta asiassa T-219/99, British Airways plc vastaan Euroopan yhteisöjenkomissio, väliintulijana vastaajan puolella Virgin Atlantic Airways Ltd

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/22

         British Airways plc:n 26.2.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston 17.12.2003 antamasta tuomiosta asiassa T-219/99, British Airways plc vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, väliintulijana vastaajan puolella Virgin Atlantic Airways Ltd
   (Asia C-95/04 P)
   (2004/C 106/40)
   British Airways plc (jäljempänä BA), kotipaikka Waterside (Yhdistynyt kuningaskunta), on valittanut 26.2.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston 17.12.2003 antamasta tuomiosta asiassa T-219/99 (1), British Airways plc vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, väliintulijana vastaajan puolella Virgin Atlantic Airways Ltd. Valittajan edustajina ovat solicitor R. Subiotto, solicitor J. Temple Lang, barrister R. O'Donoghue ja barrister W. Wood, QC.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa asiassa T-219/99, British Airways plc vastaan komissio, annetun tuomion kokonaan tai osittain

               —

               kumoaa BA:lle määrätyn sakon tai alentaa sitä määrällä, jonka se harkintansa mukaan katsoo sopivaksi

               —

               ryhtyy muihin asianmukaisiksi katsomiinsa toimenpiteisiin.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               A.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen soveltaessaan väärää arviointiperustetta BA:n provisioiden poissulkevuuden arvioimiseksi
               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että BA:n provisiot olivat ”uskollisuuteen sitouttavia” ja siten poissulkevia. Sen arviointiperusteen avulla, jota ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin käytti ”uskollisuuteen sitouttamisen” osalta, ei kuitenkaan voida erottaa asiakkaan uskollisuutta, joka on hankittu määräävän aseman väärinkäytön ja poissulkevuuden avulla, sellaisesta asiakkaan uskollisuudesta, joka on seurausta laillisesta hintakilpailusta. Jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käyttämä ”uskollisuuteen sitouttamista” koskeva arviointiperuste hyväksyttäisiin, kyseinen arviointiperuste loisi merkittävää oikeudellista epävarmuutta laillisen hintakilpailun osalta eikä siten kannustaisi yrityksiä ryhtymään lailliseen hintakilpailuun, mikä tekisi tyhjäksi yhteisön kilpailuoikeuden perimmäisen tarkoituksen.

               B.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen sivuuttaessaan näytön, jonka mukaan BA:n provisioilla ei ollut tosiasiallista vaikutusta kilpailijoihin
               BA:n toinen valitusperuste koskee ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tekemiä päätelmiä BA:n provisioiden vaikutuksista. Selkeä näyttö osoitti, että kilpailijoiden myyntiosuudet kasvoivat kilpailusääntöjen väitetyn rikkomisen aikana ja että BA:n osuus matkatoimistojen myynnistä pieneni. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sivuutti tämän näytön väittäen, että BA:n menettelystä on ”väistämättä aiheutunut” vaikutuksia sen kilpailijoihin ja että BA:n kilpailijat olisivat menestyneet vielä paremmin, jos BA ei olisi menetellyt tällä tavalla. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin lisäsi, että kun määräävässä asemassa oleva yritys ottaa käytäntöön menettelytavan, jolla se pyrkii sulkemaan pois kilpailijansa, se seikka, että tätä tulosta ei saavuteta, ei ole riittävä peruste katsoa, että kyseessä ei ole määräävän aseman väärinkäyttö.
               Tämä päättely on virheellistä. Kilpailuoikeudessa ensiksikin edellytetään, että tuomioistuin tutkii väitetyn väärinkäytön todelliset tai todennäköiset vaikutukset. Tämä oli todellakin asianmukaista tässä tapauksessa, koska BA:n menettely oli kestänyt riittävän kauan, jotta sen vaikutukset voitiin arvioida. Toiseksi, käsiteltävänä olevassa tapauksessa oli selkeää näyttöä siitä, että BA:n menettelytavoilla ei ollut tosiasiallista vaikutusta. BA ei väitä, että todelliset vaikutukset pitää osoittaa jokaisessa tapauksessa. On kuitenkin selvästi eri asia esittää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tavoin, että selkeä näyttö vaikutusten puuttumisesta voidaan sivuuttaa. Jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätelmät tältä osin hyväksyttäisiin, se tarkoittaisi, että sellainen kannustinkäytäntö, josta tässä asiassa on kyse, olisi sellaisenaan määräävän aseman väärinkäyttöä, riippumatta kyseisen käytännön todellisista tai todennäköisistä vaikutuksista. Asia ei ole näin EY 82 artiklan mukaan, jossa edellytetään ”kaikkien seikkojen” tutkimista sen arvioimiseksi, onko kilpailijoiden mahdollisuuksia tosiasiallisesti rajoitettu.

               C.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen jättäessään tarkastelematta sitä, aiheutuiko ”kuluttajille vahinkoa” EY 82 artiklan b kohdan mukaisesti
               Menettely, jolla ”rajoitetaan” määräävässä asemassa olevan yrityksen kilpailijoiden markkinoita, on EY 82 artiklan b kohdan nojalla lainvastainen vain silloin, kun se tapahtuu ”kuluttajien vahingoksi”. EY 82 artiklan b alakohdalla suojellaan selvästikin kilpailua ja kuluttajia eikä kilpailijoita. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen jättäessään tarkastelematta sitä, vahingoittivatko menestyksekkäille matkatoimistoille tarkoitetut BA:n provisiot kuluttajia. Valituksenalaisessa tuomiossa ei lainkaan tarkastella tätä vaatimusta, vaan siinä käsitellään ainoastaan BA:n kilpailijoiden tilannetta.

               D.

               Vaikka BA:n provisioilla olisikin periaatteessa voitu ”rajoittaa” kilpailijoiden markkinoita, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen jättäessään tarkastelematta näitä vaikutuksia
               BA:n neljäs valitusperuste on tutkittava vain siinä tapauksessa, että BA:n kannustinjärjestelmillä voitiin — toisin kuin BA on väittänyt ensimmäisessä, toisessa ja kolmannessa valitusperusteessaan — periaatteessa rajoittaa kilpailijoiden markkinoita kuluttajien vahingoksi EY 82 artiklan b kohdan vastaisesti. Valituksenalaisessa tuomiossa on kahdessa suhteessa jätetty tarkastelematta ja myös ilmaisematta määrällisesti sitä, kuinka laajasti BA:n provisioilla rajoitettiin kilpailijoiden markkinoita: (i) ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi virheellisesti markkinointisopimuksilla ja tulospalkkioilla olevan sama vaikutus, vaikka niillä molemmilla oli erilaiset ehdot, ne olivat voimassa eri ajanjaksoina ja ainakin toiset niistä (tulospalkkiot) eivät olisi millään perusteella voineet olla poissulkevia; (ii) ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti tutkimatta ”kaikki seikat” sen arvioimiseksi, miten BA:n provisiojärjestelmät vaikuttivat sen kilpailijoihin.

               E.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi virheellisesti EY 82 artiklan c kohtaa BA:n provisioiden syrjivän vaikutuksen osalta
               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi EY 82 artiklan c kohtaa virheellisesti katsoessaan, että BA:n provisiot aiheuttivat syrjintää matkatoimistojen välillä. EY 82 artiklan c kohdassa ei edellytetä, että kaikilla asiakkailla on samat hinnat ja ehdot. Kyseisessä säännöksessä kielletään erot vain jos: (i) vertailtavat suoritukset ovat samankaltaiset; (ii) suorituksiin sovellettavat ehdot ovat erilaiset; ja (iii) yksi kauppakumppani joutuu näiden erojen takia kärsimään epäedullisesta kilpailuasemasta toiseen kauppakumppaniin verrattuna. EY 82 artiklan c kohdan nimenomaisen sanamuodon soveltamisen sijasta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vain oletti, että pelkästään sillä seikalla, että kaksi matkatoimistoa saa erisuuruisen provision, on ”luonnollisesti” tosiasiallinen vaikutus kyseisten toimistojen kykyyn kilpailla keskenään.

      (1)  EYVL C 20, 22.1.2000, s. 21.


title: Asia F-47/06: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 13.12.2006 — Aimi ym. v. komissio (Henkilöstö — Ylennys — Urakehitys — Henkilöstösäännöt sellaisina kuin niitä sovellettiin 1.5.2004 — Siirtyminen uuteen urarakenteeseen — Yleisesti sovellettava toimi — Yhdenvertainen kohtelu — Oikeussuojan tarve)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/49

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 13.12.2006 — Aimi ym. v. komissio
   (Asia F-47/06) (1)

   (Henkilöstö - Ylennys - Urakehitys - Henkilöstösäännöt sellaisina kuin niitä sovellettiin 1.5.2004 - Siirtyminen uuteen urarakenteeseen - Yleisesti sovellettava toimi - Yhdenvertainen kohtelu - Oikeussuojan tarve)
   (2006/C 331/109)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Nicola Aimi (Evere, Belgia) ym. (edustajat: asianajajat A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja K. Herrmann)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Sellaisten yksittäispäätösten kumoaminen, joilla on hylätty kantajien vaatimukset siitä, että nimittävä viranomainen määräisi siirtymätoimenpiteistä, joilla taattaisiin vuoden 2005 ylennyskierroksella ja sitä seuraavilla ylennyskierroksilla yhdenvertainen kohtelu ja kantajien saavutetut oikeudet.
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 154, 1.7.2006.


title: Asia T-373/00: Carmine Salvatore Trallin 12.12.2000 Euroopan keskuspankkia vastaan nostama kanne

text:
24.2.2001               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 61/19
 Carmine Salvatore Trallin 12.12.2000 Euroopan keskus-                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                 pankkia vastaan nostama kanne
                                                                       Kantaja on Euroopan keskuspankin virkamies. Hän vaatii
                          (Asia T-373/00)                              virkasuhteensa päättämisen kumoamista ja virkasuhteen jatku-
                                                                       misen toteamista. Tässä yhteydessä hän asettaa kyseenalaiseksi
                                                                       sen, että keskuspankki pidensi alun perin sovittua kolmen
                           (2001/C 61/36)                              kuukauden mittaista koeaikaa. Oikeuksiinsa virkamiehenä ve-
                                                                       doten kantaja haluaa sovittuja sopimusehtoja jatkettavan.
                                                                       Kantaja pyrkii niin ikään saamaan keskuspankin velvoitetuksi
                                                                       maksamaan sopimuksen mukainen hyvitys 31.12.2000 jälkei-
                                                                       seltä ajalta, ja hän vetoaa tältä osin keskuspankin viivästykseen.
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Carmine Salvatore Tralli, kotipaikka Nidderau (Saksa), on
nostanut 12.12.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan keskuspank-
kia vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Norbert
Pflüger, Regina Steiner ja Silvia Mittländer, Frankfurt am Main
(Saksa).
                                                                       Verband der freien Rorwerke e.V:n, Eisen- und Metallwer-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             ke Ferndorf GmbH:n ja Rudolf Flender GmbH & KG:n
                                                                       11.12.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nos-
                                                                                tama kanne
1)    kumoaa kantajan irtisanomisen virasta 31.12.2000,
                                                                                (Asia T-374/00)
2)    kumoaa koeajan pidentämisen,
                                                                                (2001/C 61/37)
3)    toteaa, että osapuolten välinen virkasuhde ei ole lakannut
      irtisanomisen seurauksena,
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
4)    toteaa, että koeajan yksipuolinen pidentäminen on oikeu-
      dellisesti tehoton,                                              Verband der freien Rorwerke e.V. (Saksa), Eisen- und Metall-
                                                                       werke Ferndorf GmbH (Saksa) ja Rudolf Flender GmbH & KG
                                                                       (Saksa) ovat nostaneet Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
5)    toteaa, että osapuolten välinen virkasuhde jatkuu edelleen       kanteen, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
      31.12.2000 jälkeen irtisanomattomana,                            oikeusasteen tuomioistuimeen 11.12.20009. Kantajien edusta-
                                                                       jana on asianajaja Hans Hellmann, Köln.
6)    velvoittaa keskuspankin jatkamaan kantajan palvelusta
      virkasuhdetta koskevien sopimusehtojen mukaisesti vah-           Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      timestarina (Security Guard) 31.12.2000 jälkeen, ja
                                                                       –     kumoaa vastaajan 5.9.2000 fuusioiden valvontaa koske-
7)    velvoittaa      keskuspankin      maksamaan      kantajalle            vassa asiassa nro COMP/M. 2045 ja 14.9.2000 asiassa
      31.12.2000 lukien korvauksena 32 304 euroa vuodessa                    COMP/EGKS 1336 Salzgitter/Mannesmannröhren-
      keskuspankin virkaehdoissa (Conditions of Employment)                  Werke,
      mainittuine lisineen ja muine hyvityksineen.
                                                                       –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja vaatii useassa vaateessa toteamaan virkasuhteen ja
siitä seuraavien oikeuksien jatkumisen ainakin sen määräajan
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
loppuun asti, joka koskee toistaiseksi voimassaolevan virka-
suhteen päättämistä keskuspankissa.
                                                                       Ensimmäinen kantaja on ilmoituksensa mukaan yhdistys, joka
                                                                       edustaa useiden Saksassa kuumavalssatusta nauhasta ja pellistä
Kantaja vaatii vielä lopuksi, että keskuspankki velvoitetaan           valmistettuja teräsputkia tuottavien pk-yritysten etuja. Muut
korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                        kantajat ovat ensimmäiseen kantajaan kuuluvia yrityksiä.