title: Euroopan yhteisöjen komission 25.4.1997 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-160/97)

text:
28.6.97             1 FI 1                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 199/ 11
1 ) Hessisches Gleichberechtigungsgesetzin ( Hessenin tasa             ton direktiivin 83/ 189/ETY (') 8 artiklan mukaisia vel
    arvolaki, jäljempänä HG1G ) 10 §:n mukaiset valin                  voitteitaan, koska Italian maa- ja metsätalousministe
    tapäätökset on HGlG:n 3 §:n 1 ja 2 momentin mukai                  riö teki 17.12.1990 päätöksen ilmoittamatta siitä
    sissa aliedustustilanteissa tehtävä yksittäistapauksessa            luonnosvaiheessa;
    HGlG:n 5 §:n 3 ja 4 momentin mukaisen naisten ase
    man edistämissuunnitelman sitovien tavoitteiden vuok
    si yhtä pätevän nais- ja mieshakijan välillä naishakijan       — velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden
    eduksi ainakin silloin, jos tällainen päätös on tarpeen             käyntikulut.
    näiden tavoitteiden saavuttamiseksi ja jos päätöksen
    kanssa eivät ole ristiriidassa merkitykseltään tärkeäm
    mät oikeudelliset syyt;                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
2 ) naisten aseman edistämissuunnitelman sitovissa tavoit
    teissa määrätään HGlG:n 5 §:n 7 momentin mukaisis             Koska komissio ei ole muiden yhteisön säännösten perus
    ta määräajaksi täytettävistä työpaikoista, jotka liitty       teella hyväksynyt ( esimerkiksi alkuperänimityksenä tai
    vät tieteelliseen tai sitä avustavaan työhön, että niihin      maantieteellisenä nimityksenä ) nimitystä " tyypillinen ita
    on otettava naisia ainakin se osuus, joka naisilla on          lialainen maalaiskukko " ja koska tätä epäilemättä koskee
    kulloisenkin opintoalan perustutkinnon suorittaneista          direktiivissä 83/189/ETY tarkoitettu teknisiä standardeja
    (7 momentin ensimmäinen virke ), väitelleistä (7 mo           koskeva ilmoitusmenettely, komissio katsoo, että Italian
                                                                   tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 83/ 189/ETY 8 ar
    mentin toinen virke ) ja opiskelijoista (7 momentin kol
    mas virke );
                                                                   tiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on teh
                                                                   nyt 17.12.1990 päätöksen ilmoittamatta siitä luonnosvai
                                                                   heessa .
3 ) koulutusammatteihin, joissa naiset ovat aliedustettui
    na, heitä on HGlG:n 7 |:n 1 momentin mukaisesti
    otettava koulutuspaikkoihin ainakin puolet, jollei kyse        Komission mukaan kyseisen päätöksen pääasiallisena tar
    ole koulutuksesta, jota yksinomaan valtio antaa;               koituksena oli ottaa käyttöön direktiivin 83/189/ETY 1 ar
                                                                   tiklan 5 kohdassa tarkoitettu tekninen määräys .
4 ) aloilla, joilla naiset ovat aliedustettuina, työhönotto
    haastatteluun on HGlG:n 9 §:n 1 momentin nojalla               Kun näitä säännöksiä tarkastellaan yhdessä, käy selvästi
    kutsuttava yhtä monta naista ja miestä taikka kaikki           ilmi , että niillä pyritään kuvailemaan niitä ominaisuuksia,
    naishakijat, jotka täyttävät työpaikan tai viran täyttä       jotka tuotteen on täytettävä, jotta se voitaisiin saattaa ky
    miseksi laissa tai muissa määräyksissä vahvistetut edel       seessä oleville markkinoille eli toisin sanoen kuvaamaan
    lytykset;                                                      tuotteita eri tuotantovaiheissa . Kaikki muut päätökseen si
                                                                   sältyvät säännökset ovat ainoastaan täydentäviä tai liitän
                                                                   näisiä suhteessa teknisen standardin kuvaukseen .
5 ) täytettäessä toimikuntia, asiantuntijaelimiä, hallinto- ja
    valvontaelimiä sekä muita valiokuntia vähintään puo
    let on HGlG:n 14 §:n nojalla oltava naisjäseniä ?
                                                                   Toisin sanoen komissio katsoo, että direktiivissä säädetyn
                                                                   ilmoitusmenettelyn noudattamatta jättäminen aiheuttaa
                                                                   sen, että kolmansia vastaan ei voida vedota nyt kyseessä
                                                                   oleviin teknisiin määräyksiin .
                                                                   (■) EYVL N:o L 109 , 26.4.1983 , s . 8 .
     Euroopan yhteisöjen komission 25.4.1997 Italian
              tasavaltaa vastaan nostama kanne
                        ( Asia C-160/97 )
                          ( 97/C 199/21 )
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.4.1997 Eu             High Court of Justice, Queen's Bench Division, Divisional
roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasa           Courtin 13.3.1997 tekemällään päätöksellä esittämä en
valtaa vastaan . Kantajan asiamies on komission oikeudelli        nakkoratkaisupyyntö asiassa The Queen vastaan Secretary
sen yksikön virkamies Paolo Stancanelli, ja prosessiosoite                 of State for Defence, ex parte: Terence Perkins
Luxemburgissa on c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre                                        (Asia C-168/97)
Wagner, Kirchberg, Luxembourg.
                                                                                ( 97/C 199/22 )
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                   High Court of Justice, Queen's Bench Division, Divisional
— toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut teknisiä       Court on pyytänyt 13.3.1997 tekemällään päätöksellä ,
    standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimitta         joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kir
    misessa noudatettavasta menettelystä annetun neuvos           jaamoon 2.5.1997, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 8 päivänä heinäkuuta 1999 asiassa C-95/98 P, Édouard Dubois et Fils SA vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Euroopan yhtenäisasiakirja - Tulliasioitsija)

text:
20.11.1999               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 333/11
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄ-                            31 rue d’Eich, jossa valittaja vaatii, että Euroopan yhteisöjen
                               RÄYS                                     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto)
                                                                         asiassa T-122/98, Gluiber vastaan neuvosto ja komissio,
                    29 päivänä kesäkuuta 1999                            21.12.1998 antama määräys (ei julkaistu oikeustapauskokoel-
                                                                         massa) kumotaan, vastapuolina: Euroopan unionin neuvosto
asiassa C-107/99 R, Italian tasavalta vastaan Euroopan                   ja Euroopan yhteisöjen komissio, yhteisöjen tuomioistuin
yhteisöjen komissio, jota tukevat Irlanti ja Ison-Britannian             (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston pu-
       ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (1)                  heenjohtaja P. Jann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit D. A. O.
                                                                         Edward ja M. Wathelet, julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja:
(Välitoimet – Rakennerahastot – Yhteisön aloitteiden rahoit-             R. Grass, on antanut 5.7.1999 määräyksen, jonka määräysosa
taminen – Maksusitoumusmäärärahojen alustavan jakautu-                   on seuraava:
                        misen muuttaminen)
                          (1999/C 333/21)                                1. Valitus hylätään.
                                                                         2. Karola Gluiber velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan           (1) EYVL C 136, 15.5.1999.
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-107/99 R, Italian tasavalta (asiamiehenään professori
U. Leanza, avustajanaan I. M. Braguglia) vastaan Euroopan
yhteisöjen komissio (asiamiehinään E. de March, K. Simonsson
ja H. Speyart), jota tukevat Irlanti (asiamiehenään J. Payne,
avustajinaan D. McGuinness ja E. Kent) ja Ison-Britannian ja
Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään
J. E. Collins, avustajanaan D. Wyatt), jossa kantaja vaatii                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
komission 16.12.1998 tekemän sellaisen päätöksen
täytäntöönpanon lykkäystä, jolla hyväksyttiin muutoksia yh-                               8 päivänä heinäkuuta 1999
teisön aloitteita koskevien maksusitoumusmäärärahojen alus-
tavaan jakautumiseen ja joka annettiin Italian tasavallalle
tiedoksi komission pääsihteeristön 19.1.1999 päivätyllä kir-             asiassa C-95/98 P, Édouard Dubois et Fils SA vastaan
jeellä, sekä kaikkien tämän päätöksen perustana olevien tai              Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen ko-
siihen liittyvien toimien täytäntöönpanon lykkäystä tai muiden                                       missio (1)
välitoimien antamista, yhteisöjen tuomioistuimen presidentti
on antanut 29.6.1999 määräyksen, jonka määräysosa on                     (Muutoksenhaku – Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu –
seuraava:                                                                         Euroopan yhtenäisasiakirja – Tulliasioitsija)
1. Välitoimihakemus hylätään.
2. Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                                                   (1999/C 333/23)
(1) EYVL C 188, 3.7.1999, s. 7.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                         tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                       (ensimmäinen jaosto)
                                                                         Asiassa C-95/98 P, Édouard Dubois et Fils SA, Ranskan
                    5 päivänä heinäkuuta 1999                            oikeuden mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Roubaix (Rans-
                                                                         ka), edustajinaan asianajaja Pierre Ricard, Conseil d’État ja Cour
asiassa C-57/99 P, Karola Gluiber vastaan Euroopan unio-                 de cassation, ja asianajaja Alain Crosson du Cormier, Pariisi,
      nin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (1)                   prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Marc Feiler,
                                                                         67 rue Ermesinde, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan
(Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi            Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
            puuttuvat ja joka on selvästi perusteeton)                   men asiassa T-113/96, Dubois et Fils vastaan neuvosto ja
                                                                         komissio, 29.1.1998 antaman tuomion kumoamista ja Euroo-
                          (1999/C 333/22)                                pan unionin neuvoston ja Euroopan yhteisöjen komission
                                                                         velvoittamista maksamaan solidaarisesti Édouard Dubois et
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                       Fils SA:IIe EY:n perustamissopimuksen 215 artiklan toisen
                                                                         kohdan (josta on tullut EY 288 artiklan toinen kohta) mukai-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen         sesti 112 339 702 FRF vahingonkorvauksena sen toiminnalle
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                    hyväksyttynä tulliasioitsijana aiheutuneesta vahingosta sekä
                                                                         niiden velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja jossa
Asiassa C-57/99 P, Karola Gluiber, kotipaikka Staudernheim               vastaajina ovat Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään
(Saksa), edustajanaan asianajaja Dieter Rogalla, Hamm, proses-           Guus Houttuin ja Maria Cristina Giorgi), ja Euroopan yhteisö-
siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Catherine Dessoy,                jen komissio (asiamiehinään Hendrik van Lier ja Roland
 ---pagebreak--- C 333/12               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      20.11.1999
Tricot), yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: pre-         6.8.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Pava-
sidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat          rini Components SpA già S.C.D. Srl vastaan Direzione delle
P. J. G. Kapteyn, J.-P. Puissochet, G. Hirsch ja P. Jann sekä         Entrate per la Provincia di Trento ennakkoratkaisua seuraavaan
tuomarit J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann, J. L. Murray          kysymykseen:
(esittelevä tuomari), D. A. O. Edward, H. Ragnemalm, L. Sevón,
M. Wathelet ja R. Schintgen, julkisasiamies: F. G. Jacobs,            Onko 30.9.1992 annetun asetuksen nro 324 säännös, jonka
kirjaaja: R. Grass, on antanut 8.7.1999 määräyksen, jonka             mukaan 0,75 prosentin suuruinen vuotuinen yhtenäinen vero
määräysosa on seuraava:                                               kannetaan rajoitetusti yhdestä ainoasta nettovarallisuuden osa-
                                                                      tekijästä, joka muodostuu yksinomaan vuosittaisesta taseesta
1. Valitus hylätään.                                                  ilmenevästä pääomasta, josta on jo kannettu yhden prosentin
2. Édouard Dubois et Fils SA velvoitetaan korvaamaan oikeuden-       suuruinen pääoman hankintavero, yhteensopiva yhteisön oi-
     käyntikulut.                                                     keuden ja erityisesti 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun
                                                                      direktiivin 69/335/ETY (1) kanssa?
(1) EYVL C 166, 30.5.1998.
                                                                      (1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
Commissione Tributaria di primo grado di Trenton –
sezione nro 6 – 10.6.1999 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Petrolvilla & Bor-             Areacova S.A:n ja 27 muun asianosaisen 10.8.1999 tekemä
tolotti SpA vastaan Direzione delle Entrate per la Provin-            valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                          cia di Trento                               tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-194/95,
                                                                      Areacova S.A. ja 31 muuta vastaan Euroopan unionin
                         (Asia C-279/99)                                         neuvosto, 8.7.1999 antamasta tuomiosta
                        (1999/C 333/24)                                                        (Asia C-300/99 P)
Commissione Tributaria di primo grado di Trento – sezione                                       (1999/C 333/26)
nro 6 – on pyytänyt 10.6.1999 tekemällään päätöksellä, joka
on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon             Areacova S.A:n ja 27 muuta asianosaista ovat valittaneet
26.7.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Pet-          10.8.1999 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan
rolvilla & Bortolotti SpA vastaan Direzione delle Entrate per la      yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolman-
Provincia di Trento ennakkoratkaisua seuraavaan kysymyk-              nen jaoston asiassa T-194/95, Areacova S.A. ja 31 muuta
seen:                                                                 vastaan Euroopan unionin neuvosto, 8.7.1999 antamasta
                                                                      tuomiosta. Valittajien edustajina ovat asianajajat Antonio
Onko 30.9.1992 annetun asetuksen nro 324 säännös, jonka               Creus Carreras, Barcelona, Eva Contreras Ynzenga, Madrid ja
mukaan 0,75 prosentin suuruinen vuotuinen yhtenäinen vero             Albert Agustinoy Guilayn, Madrid, prosessiosoite Cuatrecasas
kannetaan rajoitetusti yhdestä ainoasta nettovarallisuuden osa-       Abogados, 78 avenue d’Auderghem, B-1040 Bryssel.
tekijästä, joka muodostuu yksinomaan vuosittaisesta taseesta
ilmenevästä pääomasta, josta on jo kannettu yhden prosentin           Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
suuruinen pääoman hankintavero, yhteensopiva yhteisön oi-
keuden ja erityisesti 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun              1. kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
direktiivin 69/335/ETY (1) kanssa?                                         men asiassa T-194/95 antaman määräyksen kaikkien tai
                                                                           joidenkin esitettyjen puutteiden vuoksi sekä saattaa voi-
(1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.                                          maan kaikki määräyksen kumoamisesta johtuvat oikeus-
                                                                           vaikutukset joko tutkimalla uudelleen valittajien vaatimuk-
                                                                           set tai palauttamalla asian ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                           mioistuimeen,
                                                                      2. velvoittaa vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut
                                                                           ja vastaavasti, jos se pitää valituksen yhteydessä esitettyjä
Commissione Tributaria di primo grado di Trenton –                         väitteitä perusteltuina, velvoittaa ensimmäisen oikeusas-
sezione nro 6 – 10.6.1999 tekemällään päätöksellä                          teen tuomioistuimessa vastaajana olleen osapuolen korvaa-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Pavarini Compo-                     maan kyseistä oikeudenkäyntiä koskevat kulut.
nents SpA già S.C.D. Srl vastaan Direzione delle Entrate
                  per la Provincia di Trento
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääsialliset perustelut
                         (Asia C-296/99)
                                                                      — Yhteisön oikeuden rikkominen EY:n perustamissopimuk-
                        (1999/C 333/25)                                    sen 230 artiklan (aiempi 173 artikla) virheellisen soveltami-
                                                                           sen ja tulkinnan vuoksi, koska määräyksessä riidanalaista
Commissione Tributaria di primo grado di Trento – sezione                  asetusta pidetään yleisesti sovellettavana säädöksenä ja
nro 6 – on pyytänyt 10.6.1999 tekemällään päätöksellä, joka                sivuutetaan se seikka, että asetusta voidaan soveltaa ainoas-
on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon                  taan täysin yksilöityyn taloudellisten toimijoiden ryhmään.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 9 päivänä maaliskuuta 2000 asiassa C-437/97, Evangelischer Krankenhausverein Wien vastaan Abgabenberufungskommission Wien ja Wein & Co. HandelsgesmbH, aiemmin Ikera Warenhandelsgesellschaft mbH, vastaan Oberösterreichische Landesregierung (Välillinen verotus – Kunnallinen juomavero – Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Direktiivi 92/12/ETY)

text:
27.5.2000               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 149/1
                                                                    I
                                                              (Tiedonantoja)
                                                      TUOMIOISTUIN
                                                            TUOMIOISTUIN
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                               1. Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
                                                                             sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
                           (viides jaosto)                                   määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun
                                                                             kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 33 artiklan
                  9 päivänä maaliskuuta 2000                                 vastaista, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna yhteisen
                                                                             arvonlisäverojärjestelmän täydentämisestä ja direktiivin
asiassa C-437/97, Evangelischer Krankenhausverein Wien
                                                                             77/388/ETY muuttamisesta verotuksellisten rajojen poistami-
vastaan Abgabenberufungskommission Wien ja Wein &
Co. HandelsgesmbH, aiemmin Ikera Warenhandelsgesell-                         seksi 16 päivänä joulukuuta 1991 annetulla neuvoston direktii-
                                                                             villä 91/680/ETY, ei ole pitää voimassa kansallisessa tuomiois-
schaft mbH, vastaan Oberösterreichische Landesregie-
                                                                             tuimessa kyseessä olevan kaltainen juoma- ja jäätelövero, joka
                               rung (1)
                                                                             kannetaan juomien ja jäätelön toimittamisesta vastiketta vas-
(Välillinen verotus – Kunnallinen juomavero – Kuudes                         taan, mukaan lukien jäätelön sisältämät hedelmäjalosteet tai
        arvonlisäverodirektiivi – Direktiivi 92/12/ETY)                      sen lisukkeena olevat hedelmät, ja kussakin tapauksessa myös
                                                                             tuotteiden mukana myydyistä pakkauksista ja tarvikkeista.
                         (2000/C 149/01)
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        2. Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä
                                                                             sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvon-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen             nasta 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston direktii-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                        vin 92/12/ETY 3 artiklan 3 kohdan vastaista ei ole pitää
                                                                             voimassa kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
Asiassa C-437/97, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on                 kyseessä olevan kaltainen, alkoholittomista juomista ja jäätelöstä
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on                   kannettava vero. Tämän direktiivin 3 artiklan 2 kohdan vastaista
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-               on pitää voimassa kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-               vassa asiassa kyseessä olevan kaltainen, alkoholijuomista kannet-
reillä olevissa asioissa Evangelischer Krankenhausverein Wien                tava vero.
vastaan Abgabenberufungskommission Wien ja Wein & Co.
HandelsgesmbH, aiemmin Ikera Warenhandelsgesellschaft
mbH, vastaan Oberösterreichische Landesregierung ennakko-               3. Direktiivin 92/12/ETY 3 artiklan 2 kohtaan ei voida vedota
ratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden-                sellaisten vaatimusten tueksi, jotka koskevat alkoholijuomista
mukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhden-                  kannettavan veron kaltaista veroa, joka on maksettu tai jonka
mukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977                     osalta verosaatava on syntynyt ennen tämän tuomion julistamis-
annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL                     päivää, ellei vaatimuksen esittäjä ole ennen tätä päivää nostanut
L 145, s. 1) 33 artiklan tulkinnasta, valmisteveron alaisia                  kannetta tai esittänyt vastaavaa vaatimusta.
tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuottei-
den hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25 päivänä
helmikuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY
(EYVL L 76, s. 1) 3 artiklan tulkinnasta sekä EY:n perustamisso-
pimuksen 92 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 87 artikla)         (1) EYVL C 72, 7.3.1998.
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä
tuomarit J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann, J.-P. Puisso-
chet ja M. Wathelet (esittelevä tuomari), julkisasiamies: A. Sag-
gio, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut
9.3.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


               20.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 174/11

         DB Schenkerin 6 päivänä huhtikuuta 2013 EFTAn valvontaviranomaista vastaan nostama kanne
   (Asia E-4/13)
   2013/C 174/07
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB ja Schenker Privpak AS (yhdessä DB Schenker), asiamiehenään asianajaja Jon Midthjell asianajotoimistosta Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, 0151 Oslo, Norja, ovat nostaneet 6 päivänä huhtikuuta 2013 EFTAn tuomioistuimessa kanteen EFTAn valvontaviranomaista vastaan.
   Kantajat kehottavat EFTAn tuomioistuinta

               1)

               kumoamaan EFTAn valvontaviranomaisen 7 päivänä helmikuuta 2013 asiassa N:o 73038 (DB Schenker – asiakirjoihin tutustuminen) antaman päätöksen siltä osin kuin siinä evätään mahdollisuus tutustua asiassa N:o 34250 (Norway Post/Privpak) tehtyä tarkastuskäyntiä koskeviin asiakirjoihin.

               2)

               määräämään EFTAn valvontaviranomaisen (ja mahdolliset väliintulijat) maksamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kantajat Schenker North AB, Schenker Privpak AB ja Schenker Privpak AS kuuluvat DB Schenkeriin, joka on kansainvälinen huolinta- ja logistiikka-alan konserni. Schenker North AB vastaa konsernin Norjassa, Ruotsissa ja Tanskassa harjoittamasta liiketoiminnasta, joka kattaa myös tytäryhtiöiden Schenker Privpak AS:n ja Schenker Privpak AB:n toiminnan.

               —

               Kantajat esittivät 3 päivänä elokuuta 2010 pyynnön tutustua asian N:o 34250 asiakirjoihin sen mukaisesti, mitä määrätään asiakirjojen julkisuutta koskevissa säännöissä (”RAD-säännöt”), jotka on vahvistettu 27 päivänä kesäkuuta 2008 annetulla EFTAn valvontaviranomaisen päätöksellä N:o 407/08/KOL. EFTAn valvontaviranomainen eväsi 16 päivänä elokuuta 2011 päivätyllä päätöksellä tutustumisen tiettyihin asiakirja-aineistossa oleviin asiakirjoihin (tarkastuskäyntiä koskevat asiakirjat). Päätös kumottiin 21 päivänä joulukuuta 2012 EFTAn tuomioistuimen tuomiolla asiassa E-14/11 siltä osin kuin se eväsi täyden tai osittaisen tutustumisen tarkastuskäyntiä koskeviin asiakirjoihin asiassa N:o 34250 Norway Post/Privpak.

               —

               Uusista asiakirjojen julkisuutta koskevista säännöistä, jäljempänä ’RAD 2012 -säännöt’, säädetään EFTAn valvontaviranomaisen 5 päivänä syyskuuta 2012 antamassa päätöksessä N:o 300/12/KOL. Helmikuun 7 päivänä 2013 EFTAn valvontaviranomainen antoi päätöksen, jolla se eväsi tutustumisen useisiin tarkastuskäyntiä koskeviin asiakirjoihin RAD 2012 -sääntöjen nojalla. Kantajat vaativat päätöksen kumoamista valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 36 artiklan nojalla.

         Kantajat esittävät, että EFTAn valvontaviranomainen on muun muassa

               —

               ottanut sääntöjen vastaisen lähtökohdan katsomalla, etteivät RAD 2012 -säännöt ole osa ETA:n lainsäädäntöä eikä niitä koske yhdenmukaisen tulkinnan periaate, ja sääntöjen vastaisesti soveltanut uusia sääntöjä taannehtivin vaikutuksin;

               —

               rikkonut RAD 2012 -sääntöjen 4 artiklan 4 kohtaa sekä perusteluvelvollisuuttaan, vrt. valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 16 artikla; sekä

               —

               loukannut RAD 2012 -sääntöjen 4 artiklan 9 kohdassa annettua tutustumisoikeutta asiakirjojen osiin sekä rikkonut perusteluvelvollisuuttaan, vrt. valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 16 artikla.


title: Asia T-217/10: Kanne 11.5.2010 — Rautaruukki Oyj v. SMHV — Manuel Vigil Pérez (MONTERREY)

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/26

         Kanne 11.5.2010 — Rautaruukki Oyj v. SMHV — Manuel Vigil Pérez (MONTERREY)
   (Asia T-217/10)
   2010/C 195/40
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Rautaruukki Oyj (Helsinki, Suomi) (edustaja: asianajaja J. Tanhuanpää)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Manuel Vigil Pérez (Madrid, Espanja)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 24.2.2010 asiassa R 1001/2009-2 tekemä päätös on kumottava

               —

               väiteosaston päätös nro B 1173707 on kumottava kokonaisuudessaan

               —

               on hyväksyttävä kantajan tavaramerkin ”MONTERREY” rekisteröinti kaikkia luokkiin 6 ja 19 kuuluvia tavaroita varten kantajan tekemän, yhteisön tavaramerkkirekisteröintiä koskevan hakemuksen nro 5276936 mukaisesti

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat kulut ja valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut

               —

               vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien ne kulut, joita kantajalle on aiheutunut valituslautakunnassa, jos kyseinen vastapuoli päättää tulla väliintulijaksi tässä asiassa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”MONTERREY” luokkiin 6, 19 ja 37 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kuviomerkkiä ”MONTERREY” koskeva espanjalainen tavaramerkkirekisteröinti nro 1695663 luokkaan 37 kuuluvia palveluja varten; kuviomerkkiä ”MONTERREY” koskeva espanjalainen tavaramerkkirekisteröinti nro 1695662 luokkaan 36 kuuluvia palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen osittainen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               Kantaja esittää kanteensa tueksi kolme kanneperustetta.

               Kantaja väittää ensimmäisellä kanneperusteellaan, että kanteen kohteena olevalla päätöksellä rikotaan neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, koska valituslautakunta arvioi virheellisesti kyseisten tavaroiden ja palvelujen samankaltaisuutta.

               Toisella kanneperusteellaan kantaja katsoo, että kanteen kohteena olevalla päätöksellä rikotaan neuvoston asetuksen N:o 40/94 soveltamisesta annetun komission asetuksen N:o 2868/95 99. sääntöä, koska valituslautakunta oletti virheellisesti, että aikaisempaa oikeutta koskeva käännös vastasi relevanttia alkuperäistä.

               Kolmannella kanneperusteellaan kantaja väittää, että kanteen kohteena oleva päätös on ristiriidassa luottamuksensuojan periaatteen, yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja laillisuusperiaatteen kanssa.


title: Asia C-260/01: Euroopan parlamentin 4.7.2001 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
1.9.2001                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 245/13
Euroopan parlamentin 4.7.2001 Euroopan unionin neu-                      –     EY 10 artiklassa taattua lojaalin yhteistyön velvoitetta on
                vostoa vastaan nostama kanne                                   rikottu: neuvosto teki soveltamista koskevan päätöksen
                                                                               ennen kuin toimivaltaiset toimielimet antoivat perussää-
                                                                               döksen. Kun neuvosto teki päätöksensä – eli 19.3.2001
                          (Asia C-260/01)                                      – lainsäädäntömenettely EY 255 artiklan 2 kohdassa
                                                                               tarkoitetun säädöksen antamiseksi oli jo pitkällä. Neuvos-
                                                                               to ei millään tavoin mainitse riidanalisen päätöksen
                          (2001/C 245/23)                                      tekstissä toimintansa kiireellisyyden syitä, eikä se myös-
                                                                               kään ole missään vaiheessa ilmoittanut parlamentille, että
                                                                               sen turvallisuussääntöjen antamisella olisi kiire.
Euroopan parlamentti on nostanut 4.7.2001 Euroopan yhtei-
söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa                –     Toimielinten välisen tasapainon periaatetta on loukattu.
vastaan. Kantajan edustajat ovat R. Passos ja A. Caiola ja
prosessiosoite Luxemburgissa.
Euroopan parlamenti vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–    kumoaa EY:n perustamissopimuksen EY 230 artiklan
                                                                         Carla Giuliettin 5.7.2001 tekemä valitus Euroopan yhtei-
     nojalla
                                                                         söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen
                                                                         jaoston yhdistetyissä asioissa T-167/99 ja T-174/99, Carla
                                                                         Giulietti ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                                                                                2.5.2001 antamasta tuomiosta
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Asia C-263/01 P)
–    EY:n perustamissopimusta ja erityisesti sen EY 55 artiklaa
     on rikottu: EY 255 ja EY 207 artiklan tarkastelusta seuraa,                                   (2001/C 245/24)
     että EY 207 artiklassa tarkoitetun neuvoston toimen on
     oltava yleisten periaatteiden ja rajoitusten mukainen,
     sellaisina kuin niistä on säädetty perussäädöksessä, josta          Carla Giuletti on valittanut 5.7.2001 Euroopan yhteisöjen
     määrätään EY 255 artiklan 2 kohdassa. Jotta EY 255 artik-           ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston yh-
     lan 2 kohdassa määrätyllä yhteispäätösmenettelyllä olisi            distetyissä asioissa T-167/99 ja T-174/99, Carla Giuletti ym.
     tehokas vaikutus, on välttätöntä, että parlamenti, neuvos-          vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 2.5.2001 antamasta
     to ja komissio noudattavat täysin tätä normihierarkiaa.             tuomiosta. Valittajan edustaja on asianajaja S. Diana, ja proses-
     Jotta näin olisi, yhteispäätöksin tehty toimi on annettava          siosoite on Brysselissä.
     ensin ja vasta tämän jälkeen kolme toimielintä voivat
     antaa erityismääräyksensä, jotka koskevat niiden asiakir-
     jojen saamista yleisön tutustuttavaksi. Tämä säädös eli             Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY)
     N:o 1049/2001 Euroopan parlamentin, neuvoston ja
     komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi           –     kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
     annettiin 30.5.2001. Euroopan parlamentti ja komissio                     tuimen yhdistetyissä asioissa T-167/99 ja T-174/99
     ovat noudattaneet EY 255 artiklan mukaista normihierar-                   2.5.2001 antaman tuomion ja
     kiaa, kun taas neuvosto on antaessaan riidanalaisen
     päätöksen 19.3.2001 rikkonut tätä EY:n perustamissopi-              –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     muksen määräystä.
–    Olennaisia menettelymääräyksiä on rikottu: Riidanalaisen
     päätöksen tavoitteesta ja sisällöstä ilmenee, että päätök-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     sessä ei rajoituta vain neuvoston sisäiseen toimintaan
     liittyviin näkökohtiin. Riidanalaisella päätöksellä luotiin         –     Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen:
     oikeudellisia velvollisuuksia jäsenvaltioille ja hajautetuille
     erityisvirastoille. Tällaisten tavoitteiden saavuttamiseksi
     neuvoston olisi pitänyt käyttää jotakin muuta oikeudellis-                Kantajalle on ilmoitettu vasta ensimmäisen oikeusasteen
     ta perustaa kuin EY 207 artiklan 3 kohtaa ja neuvoston                    tuomioistuimessa järjestetyn kirjallisen käsittelyn päät-
     5.7.2000 tekemän päätöksen 2000/96 24 artiklaa, joissa                    tyessä kokeisiin hyväksytyn 250 hakijan luokittelusta
     joka tapauksessa säädetään komission aloitteesta ja Eu-                   kahteen kilpailuun kuuluvaan toiminta-alaan eikä hänelle
     roopan parlamentin osallistumisesta lainsäädäntömenet-                    ole ilmoitettu hakemusten jakamisesta toiminta-aloihin.
     telyyn, kuten ja/tai EY 255 ja EY 308 artiklaa. Tämän                     Siten kantaja ei ole voinut osoittaa valintalautakunnan
     vuoksi neuvosto on loukannut Euroopan parlamentin                         eri hakijoiden välillä noudattamaa epäyhdenmukaista
     oikeutta.                                                                 kohtelua.


title: Asia T-172/14: Kanne 20.3.2014 – Stahlwerk Bous v. komissio

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/46

         Kanne 20.3.2014 – Stahlwerk Bous v. komissio
   (Asia T-172/14)
   2014/C 142/59
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Stahlwerk Bous GmbH (Bous, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Höfler, C. Kahle ja V. Winkler)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan vastaajan asiassa, joka koskee valtiontukea SA.33995 (2013/C) – Saksa, Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta, tekemän päätöksen, jossa todetaan, että SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaisen muodollisen menettelyn aloittamisesta on ilmoitettu, ja kehotetaan huomautusten esittämiseen (EUVL 2014, C 37, s. 73)

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen:

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu olennaisten muotomääräysten rikkomiseen

                           —

                           Kantaja väittää, ettei vastaaja ole perustellut päätöstään aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukainen muodollinen menettely riittävästi SEUT 296 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Aloittamispäätös ei sisällä erityistä aineellista arviointia, jonka tueksi olisi esitetty tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, kaikkien SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen soveltamisedellytysten täyttymisestä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu perussopimusten rikkomiseen

                           —

                           Kantaja väittää, että komission aloittamispäätös on SEUT 107 artiklan 1 kohdan vastainen. Se esittää tässä yhteydessä, että unionin tuomioistuin totesi jo asiassa C-379/98, PreussenElektra, 13.3.2001 antamassaan tuomiossa (Kok., s. I-2099), ettei uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annettu laki (jäljempänä EEG-laki) merkinnyt tukia. EEG-laki säilyi olennaisilta osin muuttumattomana. Varsinkin valtiontukia koskevan oikeudellisen arvioinnin kannalta merkitykselliset osat säilyivät muuttumattomina. Sama pätee kantajan mukaan vastaajan 22.5.2002 tekemään päätökseen (EUVL C 164, s. 5), jossa vastaaja totesi, ettei EEG-laki merkitse tukia.

                           —

                           Kantaja väittää myös, ettei EEG-lisämaksun alentaminen täytä SEUT 107 artiklan 1 kohdan soveltamisedellytyksiä valtiontukiasiassa. Kantaja toteaa tältä osin erityisesti, ettei EEG-lisämaksun alentaminen merkitse etua, jota yritys ei voisi saada normaaleissa markkinaolosuhteissa, ettei sillä anneta valikoivaa etua, ettei se ole tukea, joka on valtion myöntämä tai valtion varoista myönnetty, eikä se johda kilpailun vääristymiseen eikä jäsenvaltioiden välisen kaupankäynnin vaarantumiseen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu yhteismarkkinoille soveltuvuuteen

                           —

                           Mikäli unionin tuomioistuin katsoo, että kyseessä on valtiontuki, tämä soveltuu kantajan näkemyksen mukaan yhteismarkkinoille SEUT 107 artiklan 3 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti.


title: Asia T-395/03: Sophie van Weyenbergin 10.12.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 59/22                  FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                              6.3.2004
                                               ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
Yedas Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret A.:n 2 päivänä               aiheutunut haittaa muiden alan yritysten kanssa käytävän
joulukuuta 2003 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroo-                   reilun kilpailun kannalta.
     pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                       (1) Tulliliiton viimeisen vaiheen aloittamisesta 22 päivänä joulukuuta
                                                                           1995 tehty EY–Turkki-assosiointineuvoston päätös N:o 1/95,
                          (Asia T-367/03)                                  (EYVL L 35, 13.2.1996, s. 1).
                                                                       (2) Euroopan talousyhteisön ja Turkin välinen assosiointisopimus
                                                                           (EYVL P 217, 29.12.1964, s. 3687).
                           (2004/C 59/36)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                       Sophie van Weyenbergin 10.12.2003 Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissiota vastaan nostama kanne
Yedas Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret A. on nostanut                                          (Asia T-395/03)
2 päivänä joulukuuta 2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-                                        (2004/C 59/37)
jan kotipaikka on Istanbul (Turkki), edustaja on asianajaja
R. Sinner ja prosessiosoite on Luxemburgissa.                                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-          Sophie van Weyenberg, kotipaikka Tervuren (Belgia), on
mioistuin                                                              nostanut 10.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
                                                                       keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                       komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Carlos
–     myöntää kantajalle korvausta vahingosta, joka on aiheu-          Mourato.
      tunut tulliliiton menettelyistä yleisesti sekä jotka ovat
      aiheutuneet Ankaran sopimuksesta, lisäpöytäkirjasta ja
      sen liitteistä sekä erityisesti Euroopan yhteisön assosioin-     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      tineuvoston päätöksestä 1/95.
                                                                       –     kumoaa kilpailun COM/TB/99 valintalautakunnan teke-
                                                                             män päätöksen olla hyväksymättä kantajaa soveltuvien
                                                                             hakijoiden luetteloon,
                                                                       –     velvoittaa        vastaajan        maksamaan          kantajalle
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          72 924,00 euron suuruisen summan sillä varauksella,
                                                                             että tätä summaa muutetaan oikeudenkäynnin aikana,
                                                                             korvauksena aineellisesta ja henkisestä kärsimyksestä,
Kantaja on pieni ja keskisuuri yritys, joka toimii autoteollisuu-
                                                                       –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
dessa. Kantaja väittää, että se on kärsinyt vahinkoa vuonna
1996 Euroopan unionin ja Turkin välille perustetusta tullilii-
tosta (1). Kantajan mukaan Euroopan unioni ei ole täyttänyt
velvollisuuksiaan, jotka sillä on tulliliiton ja Ankaran sopimuk-      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sen (2) perusteella.
                                                                       Kantaja kutsuttiin uuteen suulliseen kokeeseen sen jälkeen
                                                                       kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antoi 13.3.2002
Kantaja väittää, että Turkille annettaisiin lainoja ja lahjoituksia    tuomion yhdistetyissä asioissa T-361/00, T-363/00 ja T-364/
yhteisön Välimeren alueen maita koskevasta ohjelmasta sekä             00 (1), jolla tuomiolla kumottiin valintalautakunnan tekemä
Euroopan unionin budjettivaroista tulliliiton Turkin taloudelle        päätös, jolla hylättiin kantajan hakemus sisäiseen kilpailuun
aiheuttamien kielteisten vaikutusten poistamiseksi. Kantajan           COM/TB/99 varallaololuettelon laatimiseksi ura-alueen B4/B5
mukaan annettu apu on ollut riittämätöntä. Hakija on pienenä           apulaishallintoavustajista. Kantaja riitauttaa sen, että häntä ei
ja keskisuurena yrityksenä kärsinyt vahinkoa, joka on johtunut         merkitty tämän kilpailun päätteeksi laadittuun soveltuvien
riittävän taloudellisen avun puutteesta, ja sen tähden sille on        hakijoiden luetteloon.
 ---pagebreak--- 6.3.2004               FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 59/23
Kantaja korostaa tältä osin sitä, että kirje, jolla riidanalainen     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
päätös annettiin hänelle tiedoksi, on päivätty 20.1.2003, toisin
sanoen kolme päivää ennen kyseessä olevaa suullista koetta.
Tämä virhe korjattiin myöhemmin.                                      Kantaja, joka on Euroopan parlamentin virkamies, siirrettiin
                                                                      1.10.1998 OHMI:iin. Tämä virasto ilmoitti riidanalaisella
                                                                      päätöksellä kantajalle tämän ylennyspisteet ylennyskaudelta
Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi siihen, että                      2002. Näitä pisteitä laskiessaan se oli rajoittanut kantajan
                                                                      palvelusajan viiteen vuoteen eikä näin ollen ollut ottanut
–    kyseessä olevaa kilpailuilmoitusta on rikottu ja että            huomioon 1.1.1991 ja 31.10.1993 välistä aikaa.
     käsiteltävänä olevassa asiassa on tapahtunut menettelyvir-
     he siltä osin kuin valintalautakunta ei voinut arvioida
     kantajan suullisia taitoja ennen hänen kuulemistaan,
                                                                      Kantaja vetoaa kumoamisvaatimuksensa tueksi ensinnäkin
                                                                      virkamiesten ja väliaikaisen henkilöstön urakehityksestä ja
–    käsiteltävänä olevassa asiassa harkintavaltaa on käytetty        laillisuusperiaatteesta, oikeusvarmuuden periaatteesta ja yh-
     väärin, ottaen huomioon valintalautakunnan puolueelli-           denvertaisen kohtelun periaatteesta tehdyn OHMI:n päätöksen
     suuden,                                                          ADM 02-39 1 artiklan rikkomiseen. Lisäksi hän vetoaa
                                                                      henkilöstösäätöjen rikkomiseen, koska toimielinten välillä ta-
–    yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu,                 pahtuviin siirtoihin sovellettavia periaatteita ei ole noudatettu,
                                                                      ja perustellun luottamuksen periaatteen loukkaamiseen siirtoa
–    perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty.                          hyväksyttäessä. Kantaja väittää lopuksi, että riidanalaisella
                                                                      päätöksellä loukataan perusteluvelvollisuutta ja suhteellisuus-
                                                                      periaatetta.
(1) Kok. H 2002, IA-37, s. II-161.
Manuel Simoes dos Santosin 11.12.2003 sisämarkkinoilla                Hoechst AG:n 18.12.2003 Euroopan yhteisöjen komissio-
toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa vastaan nostama                                           ta vastaan nostama kanne
                               kanne
                                                                                (Asia T-410/03)
                         (Asia T-409/03)
                                                                                (2004/C 59/39)
                          (2004/C 59/38)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Manuel Simoes dos Santos, kotipaikka Alicante (Espanja),on            Hoechst AG, kotipaikka Frankfurt am Main (Saksa), on nosta-
11.12.2003 nostanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-               nut 18.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
keusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoilla toimi-           teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissio-
vaa yhdenmukaistamisvirastoa (OHMI) vastaan. Kantajan edus-           ta vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat M. Klusmann
tajana on asianajaja Antonio Creus Carreras.                          ja V. Turner.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    kumoaa nimittävän viranomaisen hiljaisen päätöksen,              –      kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin se koskee
     jolla se hylkäsi kantajan tekemän valituksen, ja 14.2.2003              kantajaa,
     tehdyn päätöksen, jolla määrättiin kantajan ylennyspistei-
     den alkuperäinen määrä ylennyskaudelta 2002, siltä osin
     kuin sillä rajoitetaan hänen palvelusaikaansa Euroopan           –      toissijaisesti alentaa sopivalla tavalla kantajalle riidanalai-
     parlamentissa                                                           sessa päätöksessä määrätyn sakon määrää,
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             –      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Coöperatieve "Verenigde Bloemenveilingen Aalsmeer" (VBA) BA:n 19.7.1997 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 14.5.1997 antamasta tuomiosta asiassa T-77/94, Vereniging van Groothandelaren in Bloemkwekerijprodukten, Florimex BV, Inkoop Service Aalsmeer BV ja M. Verhaar BV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota Coöperatieve Vereniging "Verenigde Bloemenveilingen Aalsmeer" (VBA) BA tuki väliintulijana (Asia C-266/97 P)

text:
 18.10.97               rl                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 318/5
Coöperatieve "Verenigde Bloemenveilingen Aalsmeer"                    — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt vir
(VBA) BA:n 19.7.1997 tekemä valitus Euroopan yhteisö                      heen, kun se ei ole heti katsonut, että erisuuruisten
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 14.5.1997                      maksujen soveltaminen suoriin hankintoihin (käyttö
antamasta tuomiosta asiassa T-77/94, Vereniging van                        maksu ) ja kauppasopimusten perusteella suoritettuihin
Groothandelaren in Bloemkwekerijprodukten, Florimex                        hankintoihin ei kuulu EY:n perustamissopimuksen
BV, Inkoop Service Aalsmeer BV ja M. Verhaar BV vas                       85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan . Ensimmäisen
taan Euroopan yhteisöjen komissio, jota Coöperatieve Ver                  oikeusasteen tuomioistuin on määritellyt perustamisso
eniging "Verenigde Bloemenveilingen Aalsmeer" (VBA)                       pimuksen 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalan oikeu
                      BA tuki väliintulijana                              dellisesti virheellisesti, ja kun se on arvioinut maksujen
                        (Asia C-266/97 P)                                 suuruuseroja perustamissopimuksen tämän määräyk
                                                                          sen perusteella, se on virheellisesti soveltanut EY:n
                          ( 97/C 318/07)                                  perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa .
Coöperatieve Vereniging "Verenigde Bloemenveilingen                   — Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tuo
Aalsmeer" (VBA) BA on valittanut 19.7.1997 Euroopan                       mion perustelujen 116 kohdassa katsonut, että kaup
yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim                     pasopimuksen tehneet kauppiaat ovat edullisemmassa
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen 14.5.1997 antamasta
                                                                          asemassa kuin ne kauppiaat, jotka eivät olleet tehneet
tuomiosta asiassa T-77/94, Vereniging van Groothandela                   tällaista sopimusta VBA:n kanssa, tuomio, ja erityisesti
ren in Bloemkwekerijprodukten, Florimex BV, Inkoop Ser                   sen perustelujen 116—119 kohta, perustuu oikeudelli
vice Aalsmeer BV ja M. Verhaar BV vastaan Euroopan                        sesti virheelliseen syrjintäkriteeriin, tai ensimmäisen
yhteisöjen komissio, jota Coöperatieve Vereniging "Ver                   oikeusasteen tuomioistuin on ainakin soveltanut syrjin
enigde Bloemenveilingen Aalsmeer " (VBA ) BA tuki väliin                 täkriteeriä virheellisesti tai, toissijaisesti, soveltanut
tulijana . Valittajan edustaja on asianajaja G. van der Wal               mainittua kriteeriä puutteellisesti perustellulla ja lisäksi
ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse                   käsittämättömällä tavalla; kauppasopimuksen tehnei
May, 31 Grand-rue .                                                       siin kauppiaisiin sovellettua rahoituksellista kohtelua
                                                                          on tulkittava kokonaisuutena eikä tätä tarkastelua saa
Valittaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin                           rajoittaa ainoastaan suorista hankinnoista kannetta
                                                                          vaan maksuun .
1 . katsoo, että VBA:n tekemä valitus ensimmäisen
     oikeusasteen tuomioistuimen 14.5.1997 asiassa T-77/
                                                                     — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheelli
     94 antamasta tuomiosta voidaan ottaa tutkittavaksi;
                                                                          sesti ja, kun asiakirja-aineisto otetaan huomioon, myös
                                                                          käsittämättömällä tavalla katsonut, että VBA:n esittä
2.   kumoaa      ensimmäisen     oikeusasteen   tuomioistuimen
                                                                          mät laskelmat, jotka koskevat kauppasopimusten ja
     14.5.1997 asiassa T-77/94 antaman tuomion ja pää                    käyttömaksujen vertailua, eivät vaikuta sen päätelmän
     asian ratkaistessaan katsoo, että Vereniging van Groot              pätevyyteen, jonka mukaan kauppasopimuksen tehneet
     handelaren in Bloemkvvekerijproduktenin (VGB ), Flo                 kauppiaat ovat edullisemmassa asemassa, koska käyt
     rimex BV:n, Inkoop Service Aalsmeer BV:n ja M. Ver                  tömaksua ei peritä vuokralaisilta ( tuomion 116 kohta ).
     haar BV:n 20.12.1993 tehdystä päätöksestä nostamaa                   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei selvästikään
     kannetta ei voida ottaa tutkittavaksi , tai ainakin hyl             ole nimenomaisesti ottanut huomioon sen enempää
     kää sen;                                                             VBA:n kuin komissionkaan kantaa, ja se on tehnyt
                                                                          näin esittämättä perusteluja ja oikeudellisesti virheelli
3 . velvoittaa Vereniging van Groothandelaren in Bloem                   sellä tavalla .
     kvvekerijproduktenin (VGB ), Florimex BV:n, Inkoop
     Service Aalsmeer BV:n ja M. Verhaar BV:n yhteisvas
    tuullisesti korvaamaan oikeudenkäyntikulut molem                — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tuomion
    missa oikeusasteissa työjärjestyksen 69 artiklan 2 koh               118 kohdassa virheellisesti pitänyt lähtökohtana sitä,
     dan mukaisesti .                                                     ettei ole näytetty toteen, että kauppasopimuksen teh
                                                                          neet olisivat suhteessa VBA:han sitoutuneet sellaisiin
                                                                          velvoitteisiin, joiden takia 3 prosentin järjestelmän ja
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          käyttömaksun välinen ero olisi perusteltu, mistä seu
                                                                          raa, että komissio on tehnyt joko tosiasioita koskevan
— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tuomion                       virheen tai arviointivirheen ( tuomion 119 kohta ),
    perustelujen 76 kohdassa virheellisesti katsonut, että               koska se on katsonut, että tällaisia velvoitteita oli ole
    valituksen käsittelyn lopettaminen sen johdosta, että                massa . Asiakirja-aineistosta ilmenee, että tämä ensim
    valittajat ylittävät 6 artiklan mukaiseen kirjeeseen vas            mäisen oikeusasteen tuomioistuimen huomio on sel
    taamista varten asetetun määräajan, ei ole yhteensopi               västi virheellinen ja näin ollen käsittämätön. Ensim
    vaa puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaat                mäisen      oikeusasteen     tuomioistuin  on   virheellisesti
    teen kanssa, jos komission itsensä asettaman määrä                  tehnyt yhdistetyissä asioissa T-70/92 ja T-71 /92 anta
    ajan    ylittäminen      on  ollut  perusteltua   erityisten         mastaan tuomiosta , jossa se piti perustelujen puuttu
    olosuhteiden vuoksi . Ensimmäisen oikeusasteen tuo                  mista koskevaa väitettä perusteltuna, päätelmiä, joiden
    mioistuin on näin muotoillut oikeussäännön, joka ei                  perusteella se on arvioinut pääasiaa asiassa T-77/94 .
    perustu asetukseen N:o 17, asetukseen N:o 99/63/ETY,
    perustamissopimukseen tai oikeuskäytäntöön, ja vir
    heellisesti ottanut kanteen tutkittavaksi .


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, (viides jaosto), 4 päivänä joulukuuta 1997, yhdistetyissä asioissa C-253/96-C-258/96 (Landesarbeitsgericht Hammin esittämät ennakkoratkaisupyynnöt), Helmut Kampelmann ym. vastaan Landschaftsverband Westfalen-Lippe (C-253/96-C-256/96), Stadtwerke Witten GmbH vastaan Andreas Schade (C-257/96) ja Klaus Haseley vastaan Stadtwerke Altena GmbH (C-258/96) (Tietojen ilmoittaminen työntekijöille - Direktiivi 91/533/ETY - Direktiivin 91/553/ETY 2 artiklan 2 kohdan c alakohta)

text:
20.2.98                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 55/3
1. Italian tasavalta ei ole noudattanut simpukkavesiltä            Stadtwerke Altena GmbH (C-258/96) ennakkoratkaisun
     vaadittavasta laadusta 30 päivänä lokakuuta 1979              työnantajan velvollisuudesta ilmoittaa työntekijöille työ-
     annetun neuvoston direktiivin 79/923/ETY mukaisia             sopimuksessa tai työsuhteessa sovellettavista ehdoista
     velvoitteitaan, koska                                         14 päivänä lokakuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin
                                                                   91/533/ETY 2 artiklan 2 kohdan c alakohdan tulkinnasta
                                                                   (EYVL L 288, 18.10.1991, s. 32), yhteisöjen tuomioistuin
     Ð se ei ole nimennyt tämän direktiivin 4 artiklan
                                                                   (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: viidennen jaoston
         mukaisesti niitä vesiä, jotka tarvitsevat suojelua ja
                                                                   puheenjohtajan tehtäviä hoitava tuomari M. Wathelet
         parantamista, jotta mahdollistettaisiin simpukoiden
                                                                   (esittelevä tuomari) sekä tuomarit J. C. Moitinho de
         elämä ja kasvu;
                                                                   Almeida, D. A. O. Edward, P. Jann ja L. Sevón, julkisasia-
                                                                   mies: G. Tesauro, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A.
     Ð se ei ole laatinut tämän direktiivin 5 artiklan             Rühl, on antanut 4.12.1997 tuomion, jonka tuomiolau-
         mukaisesti ohjelmia pilaantumisen vähentämiseksi;         selma on seuraava:
         ja koska
     Ð se ei ole vahvistanut tämän direktiivin 3 artiklan          1. Työnantajan velvollisuudesta ilmoittaa työntekijöille
         mukaisesti arvoja direktiivin liitteen 8 ja 9 koh-             työsopimuksessa tai työsuhteessa sovellettavista
         dassa mainituille parametreille elohopeaa ja lyijyä            ehdoista 14 päivänä lokakuuta 1991 annetun neuvos-
         lukuun ottamatta.                                              ton direktiivin 91/533/ETY 2 artiklan 1 kohdassa tar-
                                                                        koitetulla ilmoituksella, siltä osin kuin työntekijälle
                                                                        ilmoitetaan työsopimuksen tai työsuhteen olennaiset
2. Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-                  kohdat ja erityisesti 2 artiklan 2 kohdan c alakohdassa
     käyntikulut.                                                       tarkoitetut tiedot, on katsottava olevan sellainen
                                                                        totuusarvo, joka on verrattavissa siihen totuusarvoon,
                                                                        joka kansallisessa oikeusjärjestyksessä liitetään työnan-
(1) EYVL C 247, 24.8.1996.                                              tajan laatimaan ja työntekijälle antamaan vastaavaan
                                                                        asiakirjaan. Työnantajan on kuitenkin sallittava esittää
                                                                        kaikki vastanäyttö ja näyttää joko, että ilmoituksessa
                                                                        olleet tiedot ovat sellaisenaan virheellisiä, tai että ne
                                                                        ovat tosiseikkojen muuttuessa muuttuneet virheelli-
                                                                        siksi.
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                        (viides jaosto),                           2. Yksityiset oikeussubjektit voivat kansallisissa tuomiois-
                                                                        tuimissa välittömästi vedota direktiivin 91/533/ETY
                  4 päivänä joulukuuta 1997,                            2 artiklan 2 kohdan c alakohtaan valtiota tai valtion
yhdistetyissä asioissa C-253/96ÐC-258/96 (Landesar-                     määräys- tai valvontavallassa olevaa toimielintä tai
beitsgericht Hammin esittämät ennakkoratkaisupyynnöt),                  yksikköä vastaan tai sellaisia toimielimiä tai yksiköitä
Helmut Kampelmann ym. vastaan Landschaftsverband                        vastaan, joilla on yksityisten välisiin suhteisiin sovellet-
Westfalen-Lippe (C-253/96ÐC-256/96), Stadtwerke Wit-                    tavista säännöistä ilmeneviin toimivaltuuksiin verrat-
ten GmbH vastaan Andreas Schade (C-257/96) ja Klaus                     tuna laajemmat toimivaltuudet, silloin, kun valtio ei
 Haseley vastaan Stadtwerke Altena GmbH (C-258/96) (1)                  ole saattanut direktiiviä osaksi kansallista oikeusjärjes-
                                                                        tystä säädetyssä määräajassa, tai silloin, kun se on
(Tietojen ilmoittaminen työntekijöille Ð Direktiivi 91/                 pannut direktiivin virheellisesti täytäntöön. Direktiivin
533/ETY Ð Direktiivin 91/553/ETY 2 artiklan 2 kohdan                    91/533/ETY 2 artiklan 2 kohdan c alakohdan ii ala-
                           c alakohta)                                  kohdan vastaista on, että jäsenvaltio, joka panee täy-
                                                                        täntöön tämän säännöksen, sallii sen, että työnantaja
                          (98/C 55/04)                                  aina rajaa työntekijälle ilmoitettavan tiedon koske-
                                                                        maan pelkkää työntekijän hoitaman työn nimikettä.
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                   3. Direktiivin 91/533/ETY 9 artiklan 2 kohtaa on tulkit-
                                                                        tava siten, että se ei estä sitä, että jäsenvaltiot voivat
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                vapauttaa työnantajan velvollisuudesta ilmoittaa kirjal-
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  lisesti työntekijälle työsopimuksen tai työsuhteen olen-
                                                                        naiset kohdat, vaikka työntekijä pyytäisi niiden ilmoit-
                                                                        tamista, jos ennen direktiivin täytäntöönpanosäädösten
Yhdistetyissä asioissa C-253/96ÐC-258/96, jotka Landes-                 voimaantuloa laaditussa asiakirjassa tai työsopimuk-
arbeitsgericht Hamm (Saksa) on saattanut EY:n perusta-                  sessa jo mainitaan nämä kohdat.
missopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomiois-
tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Helmut Kampel-         (1) EYVL C 294, 5.10.1996.
mann ym. vastaan Landschaftsverband Westfalen-Lippe
(C-253/96ÐC-256/96), Stadtwerke Witten GmbH vastaan
Andreas Schade (C-257/96) ja Klaus Haseley vastaan


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 15 päivänä toukokuuta 1997, asiassa C-250/95 (Conseil d'État du Luxemburgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Futura Participations SA, Singer vastaan Administration des contributions (ETY:n perustamissopimuksen 52 artikla - Yhtiöiden sijoittautumisvapaus - Sivuliikkeen tuloverotus - Tulon erittely)

text:
N:o C 199/8            FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        28.6.97
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                         (viides jaosto ),                                          15 päivänä toukokuuta 1997,
                  7 päivänä toukokuuta 1997,                       asiassa C-250/95 (Conseil d'État du Luxemburgin esittä
                                                                   mä ennakkoratkaisupyyntö ), Futura Participations SA,
asiassa C-223/95 (Finanzgericht Hamburgin esittämä                      Singer vastaan Administration des contributions 0 )
ennakkoratkaisupyyntö ), Firma A. Moksel AG vastaan
                Hauptzollamt Hamburg-Jonas (')                     (ETY:n perustamissopimuksen 52 artikla — Yhtiöiden
                                                                   sijoittautumisvapaus — Sivuliikkeen tuloverotus — Tulon
(Maatalous — Vientituki — Saksan liittotasavaltaan passi                                      erittely)
tusmenettelyssä entisestä DDR:stä tuodut naudat — Sak
san yhdistymisen vaikutus vapaassa vaihdannassa olevien                                    ( 97/C 199/14 )
              tavaroiden alkuperään ja asemaan)
                          ( 97/C 199/13 )                                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan          Asiassa C-250/95 , jonka Luxemburgin Conseil d'État on
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
                                                                   yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
                                                                   kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Fu
                                                                   tura Participations SA, Singer vastaan Administration des
Asiassa C-223/95 , jonka Finanzgericht Hamburg on saat            contributions ennakkoratkaisun ETY:n perustamissopi
tanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yh           muksen 52 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin,
teisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä            toimien kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodríguez Igle
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa A.        sias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitinho de Almeida,
Moksel AG vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas ennak                J. L. Murray ja L. Sevon sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn,
koratkaisun maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän          G. Gulmann, D. A. O. Edward ( esittelevä tuomari ), J.-P.
soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista sään       Puissochet, H. Ragnemalm, M. Wathelet ja R. Schintgen,
nöistä 27 päivänä marraskuuta 1987 annetun komission               julkisasiamies : C. O. Lenz, kirjaaja : apulaiskirjaaja H. von
asetuksen     ( ETY ) N:o 3665/87 ( EYVL N:o L 351 ,               Holstein, on antanut 15.5.1997 tuomion, jonka tuomio
 14.12.1987, s . 1 ) 8 artiklan 1 kohdan ja EY:n perustamis       lauselma on seuraava :
sopimuksen 9 artiklan 2 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen
tuomioistuin (viides jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaos
ton puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida sekä tuoma             Vaikka jäsenvaltion säännösten mukaan silloin, kun vero
rit L. Sevon ( esittelevä tuomari ), C. Gulmann, J.-P. Puisso     velvollinen, jolla on sivuliike kyseisen jäsenvaltion alueella
chet ja M. Wathelet, julkisasiamies : P. Leger, kirjaaja : joh    mutta jonka verotuksellinen kotipaikka on jonkin toisen
tava hallintovirkamies H. A. Riihi, on antanut 7.5.1997            jäsenvaltion alueella, pyytää tappiontasausta, tappionta
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                        sauksen edellytyksenä on se, että kyseiset tappiot ovat ta
                                                                   loudellisessa yhteydessä tästä valtiosta saatuun tuloon,
                                                                   nämä säännökset eivät ole EY:n perustamissopimuksen
Maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista         52 artiklan vastaisia, jos tältä osin ei suosita niitä verovel
 koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27 päi      vollisia, joiden verotuksellinen kotipaikka on kyseisessä
 vänä marraskuuta       1987 annetun komission asetuksen            valtiossa. Tämän artiklan vastaista on sitä vastoin se, että
 (ETY) N:o 3665/87 8 artiklan 1 kohtaa on tulkittava yh            tappiontasauksen osalta asetetaan edellytys, jonka mukaan
 dessä EY:n perustamissopimuksen 9 artiklan 2 kohdan                verovelvollisen on täytynyt pitää tässä valtiossa siltä tili
 kanssa siten, että nautojen teurastuksesta saadut tuotteet         vuodelta, joiden aikana tappiot syntyivät, toiminnastaan
 eivät ole yhteisön alkuperää eivätkä vapaassa vaihdan             siellä kirjanpitoa, joka on tämän valtion säännösten mu
 nassa yhteisön alueella, eikä niiden osalta sen vuoksi voida       kainen, ja säilyttää tätä kirjanpitoaineistoa tässä valtiossa.
 myöntää vientitukea, jos kyseiset naudat on viety entisestä        Tämä jäsenvaltio voi kuitenkin edellyttää, että verovelvol
 DDR-.stä ennen Saksan yhdistymispäivää 3.10.1990 sen               linen, jonka verotuksellinen kotipaikka ei ole kyseisessä
 jälkeen, kun vientiä koskevia tullimuodollisuuksia oli nou        valtiossa, osoittaa selvästi ja täsmällisesti, että niiden tap
 datettu entisessä DDR:ssä ja kun tämä maa oli maksanut             pioiden määrä, joita se väittää kärsineensä, vastaa niiden
 vientituet, ja tuotu Saksan liittotasavaltaan passitus- ja va     kyseisen jäsenvaltion säännösten mukaan, jotka koskevat
 rastomenettelyssä tarkoituksin jälleenviedä ne kolmanteen          tulojen ja tappioiden laskemista ja joita sovellettiin kysei
 maahan .                                                           senä tilivuotena, verovelvollisen Luxemburgissa todellisuu
                                                                    dessa kärsimiä tappioita.
 (M EYVL N:o C 229, 2.9.1995 .
                                                                    (') EYVL N:o C 248 , 23.9.1995 .


title: Asia T-489/15: Kanne 26.8.2015 – LG Electronics v. SMHV – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SNAP)

text:
               12.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 337/43

         Kanne 26.8.2015 – LG Electronics v. SMHV – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SNAP)
   (Asia T-489/15)
   (2015/C 337/48)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: LG Electronics, Inc. (Soul, Etelä-Korea) (edustaja: asianajaja M. Graf)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Cyrus Wellness Consulting (Berliini, Saksa)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”VIEWTY SNAP” – Rekisteröintihakemus 9 1 25  055

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n toisen valituslautakunnan 12.6.2015 asiassa R 1938/2014-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Martin Neumannin ja Irmgard Neumann-Schöllesin 13.3.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-68/97)

text:
31.5.97                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     N:o C 166/ 15
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                    joiden avulla on mahdollista jatkaa Credit Lyonnais'n
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Dominique                       toimintaa uusia tukia odottaessa, vaikka sille ei mis
Voillemot, Pariisi, ja prosessiosoite Luxemburgissa asiana                sään tapauksessa voida tehdä uutta tukisuunnitelmaa
jotoimisto Carlos Zeyen, 67 rue Ermesinde .                                ottaen huomioon sen jo saamat tuet.
                                                                    4 ) Komissio on rikkonut EY:n perustamissopimuksen
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                    92 artiklan 3 kohdan c alakohdan määräyksiä ja suun
tuin
                                                                           taviivoja, kun se on hyväksynyt kiireelliset tukitoimet
                                                                           sellaisten edellytysten perusteella, jotka ovat ristirii
— kumoaa Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä                         dassa tuen saamista koskevien edellytysten kanssa,
     24.12.1996 julkaistun komission päätöksen, jossa an                  koska myönnetyt tukitoimet
     netaan Ranskan viranomaisille lupa toteuttaa kiireelli               — eivät koostu markkinakorkoisena luottotakuuna
     siä tukitoimia Credit Lyonnais'n hyväksi,                                  tai takaisin maksettavana luottona myönnettävästä
                                                                                vakavaraisuustuesta,
— velvoittaa komission korvaamaan kaikki tähän asiaan                      — eivät rajoitu siihen, mikä on välttämätöntä yrityk
     liittyvät kulut ja oikeudenkäyntikulut.                                    sen toiminnalle,
                                                                           — maksetaan erityisen pitkälle ja perusteettomalle
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                             ajanjaksolle,
                                                                           — eivät ole perusteltuja välttämättömillä sosiaalisilla
Kantaja, joka on jo riitauttanut Ranskan Credit Lyon                           syillä .
nais'lle myöntämän tuen ehdollisesta hyväksymisestä
26.7.1 995 tehdyn komission päätöksen ( ] ), vaatii tässä asi      ( 1 ) Asia T-32/97, EYVL N:o C 133 , 4.5.1996 , s . 31 .
assa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta             ( 2 ) EYVL N:o C 390 , 24.12.1996 , s . 7 .
kumoamaan koimission päätöksen olla vastustamatta syys
kuussa 1996 toteutettuja kiireellisiä tukitoimia (2 ), väittäen
seuraavaa :
1 ) Komissio on rikkonut EY:n perustamissopimuksen                  Martin Neumannin ja Irmgard Neumann-Schöllesin
     93 artiklan 3 kohdan määräyksiä ja 26.7.1 995 teke            13.3.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta
     määnsä päätöstä, koska se ei ole todennut toteutettu                                         ma kanne
     jen kiirellisten tukitoimien olevan lainvastaisia sen                                     (Asia T-68/97 )
     vuoksi, että ne on annettu tiedoksi liian myöhään, ja
     erityisesti sen vuoksi, että on poikettu EPFR:n nollaku                                   ( 97/C 166/34 )
     ponkiobligaatioita koskevan merkintäoikeuden käyt                                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
     töön ottamisesta 10 miljardin Raskan frangin osalta .
                                                                    Martin Neumann ja Irmgard Neumann-Schölles, kotipaik
2 ) Komissio on rikkonut EY:n perustamissopimuksen                  ka Karlsruhe ( Saksan liittotasavalta ), ovat nostaneet
     92 artiklan 3 kohdan määräyksiä, näiden määräysten              13.3.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
     nojalla vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja       tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
     rakennemuutosten toteuttamiseksi myönnettävää val             vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat Bernd Pott
     tion tukea koskevia yhteisön suuntaviivoja ( suuntavii        hast ja Hans-Josef Rüber, Köln, ja prosessiosoite Luxem
     vat), ja ylimääräisen tuen myöntämisen Credit Lyon            burgissa on asianajotoimisto Ernest Arendt, 8—10 rue
     nais'lle hyväksymisestä 26.7.1995 tehtyä päätöstä,             Mathias Hardt, Luxemburg .
     joka vahvistaa 26.7.1995 myönnettyjen tukien soveltu
     mattomuutta yhteismarkkinoille . Hyväksytyt kiireelli         Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
     set tukitoimet                                                 tuin
     — eivät edistä kehitystä toiminta-alueella,                    — velvoittaa vastaajan maksamaan ensimmäisenä kanta
                                                                           jana olevalle Martin Neumannille henkilöstösääntöjen
     — eivät ole yhteisen edun mukaisia,                                    80 artiklan mukaisen orvoneläkkeen, ja
     — vahvistavat 26.7.1995 myönnettyjen tukien merki             — velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
           tystä, vaikka niiden määrä ja tarve voidaan riitaut             oikeudenkäyntikulut.
           taa ja ne on lisäksi myönnetty ilman varsinaista ra
           kennemuutosten toteuttamista koskevaa suunnitel          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
           maa ja riittäviä vastikkeita niistä aiheutuvien
           vakavien kilpailun vääristymien korjaamiseksi .           Karlsruhessa uraaninsiirtoinstituutissa virkamiehenä työs
                                                                     kentelevä toinen kantaja, joka oli toisessa avioliitossaan
                                                                     vuonna 1992 kuolleen komission virkamiehen kanssa, vaa
 3 ) Komissio on rikkonut EY:n perustamissopimuksen                  tii sekä itselleen että ensimmäisenä kantajana olevalle en
      92 artiklan 3 kohdan c alakohdan määräyksiä ja suun           simmäisestä avioliitostaan olevalle pojalleen jälkeen jää
      taviivoja, kun se on hyväksynyt kiireelliset tukitoimet,       neen eläkettä . Ensimmäinen kantaja asui vuosien 1982 ja
 ---pagebreak--- N:o C 166/ 16           FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     31.5.97
1990 välisenä aikana aviopari Schöllesin taloudessa ja sai          — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
näiltä yhteisesti tällöin sekä vuonna 1995 päättyneiden                 lut .
opintojensa aikana elatusta . Ensimmäisen kantajan biolo
ginen isä ja toissijaisen kantajan puoliso ensimmäisestä
avioliitosta ei koskaan maksanut elatustukea ensisijaiselle         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kantajalle, ja kuoli varattomana vuonna 1996 .
                                                                    Kanteen kohteena olevat päätökset ovat loppusumman
Nimittävä viranomainen oli henkilöstösääntöjen liit                maksupyyntöä koskevia lopullisia hyväksyviä päätöksiä,
teessä VIII olevan 17 artiklan nojalla kieltäytynyt toisen          jotka liittyvät kantajan tekemiin Euroopan sosiaalirahas
kantajan mukaan 22.6.1995 päivätyllä kirjeellä maksa               ton tukia koskeviin hakemuksiin nro 881311 P1 ja
masta jälkeen jääneen eläkettä, koska avioliitto toisen             nro 880249 P3 . Näillä päätöksillä komissio päätti vähen
aviopuolison kanssa oli kestänyt alle yhden vuoden eivät           tää määrää, jonka se oli hyväksynynt 29.4.1988 tekemäl
kä mainitun määräyksen 2 kohdan mukaiset poikkeamisen               lään päätöksellä nro C(88 ) 0831 , joka koski tuen myöntä
edellytykset olleet täyttyneet. 20.3.1996 päivätyllä kirjeellä      mistä kantajalle ammatillista koulutusta koskevien hank
hylättiin myös orvoneläkkeen maksaminen ensimmäiselle               keiden rahoittamiseksi Portugalissa .
kantajalle , koska henkilöstösääntöjen 80 artiklassa maini
tut edellytykset eivät olleet täyttyneet.
                                                                    Kanne perustuu seuraaviin virheellisyyksiin ;
Ensimmäisen kantajan kanteessa esittämä vaatimus orvon
eläkkeestä perustuu ensinnäkin henkilöstösääntöjen 80 ar
tiklan 1 kohtaan pääasiallisesti sillä perusteella, että kysei     — komission päätökset ovat lainvastaisia, koska ne ovat
sessä kohdassa mainittua käsitettä " orvoneläke " käytetään             yhteisön oikeuden, erityisesti Euroopan sosiaalirahas
kantajan mukaan vain siksi, että virkamiehen kuoleman                   ton tehtävistä 17 päivänä lokakuuta 1983 tehdyn neu
vuoksi maksetaan rahasummia tämän tosiasiallisesti huol                voston päätöksen 83/516/ETY tai tämän päätöksen so
lettavana olevalle lapselle. Näin ollen orvoneläke ei koske             veltamisesta 17 päivänä lokakuuta 1983 annetun ase
orpoja vaan ennemminkin lapsia, joilla on oikeus elatuk                tuksen ( ETY ) N:o 2950/83 samoin kuin Euroopan
seen .
                                                                        sosiaalirahaston hoidosta tehdyn komission päätöksen
                                                                        83/637/ETY, vastaisia ;
Toiseksi henkilöstösääntöjen 80 artiklan 2—4 kohdasta il
menee kantajan mukaan, että edunsaajan ei tarvitse olla             — päätökset ovat epäoikeudenmukaisia, koska niillä lou
täysorpo .                                                              kataan niitä kantajan laillisesti suojattuja oikeuksia ja
                                                                        etuja, jotka perustuvat alkuperäiseen komission pää
Vastaaja ei voi myöskään vetoa henkilöstösääntöjen                      tökseen, jolla se hyväksyi hakemukset, samoin kuin
liitteessä VIII olevaan 21 artiklaan, koska sen 1 kohdassa              välittömästi tämän jälkeen tehtyyn Departamento para
puhutaan " orvoksi jääneestä " lapsesta . Jos lainsäätäjä tar          os Assuntos do Fundo Social Europeu (DAFSE ) hyväk
koittaisi tällä vain täysorpoja, liitteen 21 artikla olisi itses       syvään päätökseen;
sään henkilöstösääntöjen vastainen .
                                                                    — päätökset ovat ristiriitaisia, koska siitä huolimatta ,
                                                                        että kantaja on toteuttanut hankkeet, ei niitä ole nyt
                                                                        eikä aikaisemmin asetettu kyseenalaisiksi , niissä mää
                                                                        rätään palauttamaan yli seitsemän vuotta sitten
PRODEREC — Formação e Desenvolvimento de Recursos                       vastaanotetut summat, jotka on käytetty kyseisten
Humanos, ACE:n 27.3.1997 Euroopan yhteisöjen komis                     kahden hankkeen toteuttamiseen;
                  siota vastaan nostama kanne
                           ( Asia T-72/97 )                         — päätökset ovat myös ristiriidassa muiden, niitä edeltä
                            ( 97/C 166/35                               vien toimien kanssa ja niissä muutetaan lisäksi tosi
                                                                         seikkoihin ja oikeudellisiin seikkoihin perustuvia edel
                 (Oikeudenkäyntikieli: portugali)                        lytyksiä, koska hankkeet oli hyväksytty ja toteutettu;
PRODEREC — Formação e Desenvolvimento de Recursos
Humanos, ACE, on nostanut Euroopan yhteisöjen ensim                — päätökset ovat epäoikeudenmukaisia ja kohtuuttomia,
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa 27.3.1997 kanteen                   koska niissä loukataan yhdenvertaisen kohtelun, ter
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan toimi                veen järjen ja puolueettomuuden periaatteita ;
paikka on Av. 25 de Abril, n? 7B, S/loja, Almada, edustaja
asianajaja Manuel Rodrigues, Lissabon, ja prosessiosoite            — päätökset ovat perusteettomia, koska ne ovat ristirii
Luxemburgissa c/o Luisa Maria Miranda Sousa Pires, 4 A                   dassa DAFSE:n vuonna 1990 tekemän hyväksyvän
rue Jean Jaures, L-1836 Luxembourg                                       päätöksen kanssa ja koska ainoastaan tämä hyväksyn
                                                                         tä on pätevä, koska se on tehty 13 kuukauden määrä
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                 ajassa, mistä on säädetty yhteisön oikeudessa eikä hy
tuomioistuin
                                                                         väksyntää voida peruuttaa yksipuolisesti ;
— kumoaa 9.12.1996 tehdyt komission päätökset, jotka
      liittyvät hakemuksiin nro 880249P3 ja nro 88131 1P1           — päätöksillä vääristetään ja muutetaan alkuperäisessä
      ja jotka kantaja sai tiedoksi 28.1.1997;                           hankkeen hyväksyvässä päätöksessä esitetty kanta,


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 26 päivänä syyskuuta 1996, asiassa C-302/93 (Gerechtshof te 's-Gravenhagen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Etienne Debouche vastaan Inspecteur der Invoerrechten en Accijnzen (Arvonlisävero - Direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 2 kohdan ja 3 kohdan a alakohdan sekä direktiivin 79/1072/ETY 3 artiklan b kohdan ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan tulkinta - Arvonlisäveron palautus maan alueelle sijoittumattomille verovelvollisille)

text:
N:o C 354/6            FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       23.11.96
apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 17.9.1996                  jaoston puheenjohtaja C. N. Kakouris sekä tuomarit G.
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                            Hirsch ( esittelevä tuomari ) ja P. J. G. Kapteyn, julkis
                                                                       asiamies : G. Tesauro, kirjaaja : johtava hallintovirkamies
1 ) Tullivelkaa koskevien lakien, asetusten ja hallinnolli            H. A. Riihi, on antanut 26.9.1996 tuomion , jonka
     sten määräysten yhdenmukasistamisesta 25 päivänä                  tuomiolauselma on seuraava :
     kesäkuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 791
     623/ETY 2 artiklan d alakohdalla on välitön oikeusvai
                                                                       Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu
     kutus ja yksityisille oikeussubjekteille syntyy sen pe           kaistamisesta — maan alueelle sijoittautumattomille ver
     rusteella oikeuksia, joihin nämä voivat vedota sellaista          ovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta kos
     jäsenvaltiota vastaan, joka ei ole saattanut direktiiviä          kevat yksityiskohtaiset säännöt 6 päivänä joulukuuta 1 979
     osaksi kansallista oikeusjärjestystä, ja kansallisten             annetun kahdeksannen neuvoston direktiivin 79/1072/ETY
     tuomioistuinten on turvattava nämä oikeudet.
                                                                       3 artiklan b kohtaa on tulkittava siten, että asianajajalla,
                                                                       johon    sovelletaan    jäsenvaltioiden     liikevaihtoverolain
2 ) Direktiivin 79/623/ETY 2 artiklan d alakohtaa voidaan
     soveltaa myös silloin, kun on rikottu tiettyjen lihotuk          säädännön         yhdenmukaistamisesta          —      yhteinen
     seen tarkoitettujen nuorten sonnien erityisen tuontijär          arvonlisäverojärjestelmä : yhdenmukainen määräytymispe
                                                                       ruste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen
     jestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista             neuvoston direktiivin 77/388/ETY 28 artiklan 3 kohdan
     säännöistä 24 päivänä maaliskuuta 1977 annettua
     komission asetusta (ETY) N:o 6 1 2177, sellaisena kuin se
                                                                       b alakohdan ja liitteen F mukaista verovapautusta siinä
                                                                       jäsenvaltiossa, johon hän on sijoittautunut, ei ole tämän
     on muutettuna 27 päivänä kesäkuuta 1977 annetulla
     komission asetuksella (ETY) N:o 1384/77.
                                                                       nojalla oikeutta hakea kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisilta
                                                                       viranomaisilta 3 artiklan b kohdassa tarkoitettua todistusta
(>) EYVL N:o C 331 , 26.11.1994                                        eikä hänellä näin ollen ole oikeutta sellaisiin palveluihin
    EYVL N:o C 316 , 21.11.1994                                        sisältyvän arvonlisäveron palautukseen , joita hänelle on
                                                                       tarjottu sellaisessa toisessa jäsenvaltiossa, johon hän ei ole
                                                                       sijoittautunut ja jossa asianajajien tarjoamia palveluja ei ole
                                                                       vapautettu arvonlisäverosta.
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                       (M EYVL N:o C 178 , 30.6.1993
                          ( kuudes jaosto ),
                  26 päivänä syyskuuta 1996 ,
asiassa C-302/93 ( Gerechtshof te ' s-Gravenhagen esittämä
ennakkoratkaisupyyntö ), Etienne Debouche vastaan In
          specteur der Invoerrechten en Accijnzen (')                        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Arvonlisävero — Direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan                                             (neljäs jaosto ),
2 kohdan ja 3 kohdan a alakohdan sekä direktiivin
                                                                                26 päivänä syyskuuta 1996,
79/1072/ETY 3 artiklan b kohdan ja 5 artiklan ensimmäi
sen kohdan tulkinta — Arvonlisäveron palautus maan                     asiassa C-230/94 ( Bundesfinanzhofin esittämä ennakkorat
          alueelle sijoittumattomille verovelvollisille)               kaisupyyntö ), Renate Enkler vastaan Finanzamt Hom
                                                                                burg ( 1 )
                            ( 96/C 354/ 10 )
                                                                        (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Taloudellisen toiminnan
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                           käsite — Veron peruste)
                                                                                ( 96/C 354/ 11 )
( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Asiassa C-302/93 , jonka Gerechtshof te ' s-Gravenhage
( Alankomaat ) on saattanut ETY:n perustamissopimuksen                 ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsitel                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
vireillä olevassa asiassa Etienne Debouche vastaan Inspec             Asiassa C-230/94 , jonka Bundesfinanzhof on saattanut
teur der Invoerrechten en Accijnzen ennakkoratkaisun                   EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhtei
jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu                  söjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan
kaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä : yhden             sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Renate
mukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta                      Enkler vastaan Finanzamt Homburg, ennakkoratkaisun
 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/                  jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu
ETY ( EYVL L 145 , s . 1 ) 17 artiklan 2 kohdan ja 3 kohdan            kaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä : yhden
a alakohdan sekä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsää               mukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta
dännön yhdenmukaistamisesta — maan alueelle sijoittautu                1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/
mattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron              ETY ( EYVL L 145 , s . 1 ) 4 artiklan 1 ja 2 kohdan , 6 artiklan
palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt 6 päivänä                2 kohdan a alakohdan ja 1 1 artiklan A kohdan 1 alakohdan
joulukuuta 1979 annetun kahdeksannen neuvoston direk                  c alakohdan tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin ( neljäs
tiivin 79/ 1072/ETY ( EYVL L 33 1 , s . 1 1 ) 3 artiklan b kohdan      jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja
ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan tulkinnasta , yhteisöjen              C. N. Kakouris sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn ja H.
tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa :                Ragnemalm ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies : G. Cosmas ,