title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 15 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa C-272/01: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 76/160/ETY — Uimaveden laatu — Raja-arvojen noudattamatta jättäminen — Portugalin sisävesien uintialueiden riittämätön yksilöiminen — Näytteiden riittämätön määrä)

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   15 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa C-272/01: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Portugalin tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 76/160/ETY - Uimaveden laatu - Raja-arvojen noudattamatta jättäminen - Portugalin sisävesien uintialueiden riittämätön yksilöiminen - Näytteiden riittämätön määrä)
   (2004/C 228/02)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asiassa C-272/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään M. T. Figueira ja G. Valero Jordana) vastaan Portugalin tasavalta (asiamiehinään L. Fernandes, M. Telles Romão ja M. João Lois), jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan,

               —

               että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut uimaveden laadusta 8 päivänä joulukuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 76/160/ETY (EYVL 1976, L 31, s. 1) 4 artiklan 1 kohdan, tarkasteltuna yhdessä tämän direktiivin 1 artiklan 2 kohdan ja 3 artiklan sekä sen liitteen kanssa, eikä kyseisen direktiivin 6 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska

               —

               se ei ole toteuttanut kaikkia tarvittavia toimenpiteitä, jotta uimaveden laatu noudattaisi kyseisen direktiivin 3 artiklan mukaisesti vahvistettuja arvoja

               —

               se ei ole noudattanut tämän saman direktiivin liitteessä säädettyä näytteenoton vähimmäistiheyttä

         se ei ole yksilöinyt kaikkia Portugalin sisävesien uintialueita,
   yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues ja N. Colneric (esittelevä tuomari), julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 15.7.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut uimaveden laadusta 8 päivänä joulukuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 76/160/ETY 4 artiklan 1 kohdan, tarkasteltuna yhdessä sen 3 artiklan ja liitteen kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että uimaveden laatu noudattaa tämän direktiivin 3 artiklan perusteella vahvistettuja sitovia raja-arvoja.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 245, 1.9.2001.


title: Lausunto 2/15: Unionin tuomioistuimen lausunto (täysistunto) 16.5.2017 – Euroopan komissio SEUT 218 artiklan 11 kohdan nojalla annettu lausunto — Euroopan unionin ja Singaporen tasavallan välinen vapaakauppasopimus — EU- ja EUT-sopimusten voimaantulon jälkeen neuvoteltu ”uuden sukupolven” sopimus — Toimivalta tehdä sopimus — SEUT 3 artiklan 1 kohdan e alakohta — Yhteinen kauppapolitiikka — SEUT 207 artiklan 1 kohta — Tavara- ja palvelukauppa — Ulkomaiset suorat sijoitukset — Julkiset hankinnat — Teollis- ja tekijänoikeuksien kaupalliset näkökohdat — Kilpailu — Kolmansien valtioiden kanssa käytävä kauppa ja kestävä kehitys — Työntekijöiden sosiaaliturva — Ympäristönsuojelu — SEUT 207 artiklan 5 kohta — Liikennepalvelut — SEUT 3 artiklan 2 kohta — Kansainvälinen sopimus, joka voi vaikuttaa yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden ulottuvuutta — Liikenteen alan palveluiden tarjoamisen vapautta koskevat unionin johdetun oikeuden säännöt — Muut kuin suorat ulkomaiset sijoitukset — SEUT 216 artikla — Jonkin perustamissopimuksissa vahvistetun tavoitteen saavuttamiseksi välttämätön sopimus — Pääomien ja maksujen vapaa liikkuvuus jäsenvaltioiden ja kolmansien valtioiden välillä — Perussopimusten ajallinen seuraanto investointeja koskevissa asioissa — Jäsenvaltioiden ja Singaporen tasavallan välisten sijoitussopimusten korvaaminen — Sopimuksen institutionaaliset määräykset — Sijoittajan ja valtion välisten riitojen ratkaisu — Sopimuksen osapuolten välisten riitojen ratkaisu

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/3

         Unionin tuomioistuimen lausunto (täysistunto) 16.5.2017 – Euroopan komissio
   (Lausunto 2/15) (1)

   (SEUT 218 artiklan 11 kohdan nojalla annettu lausunto - Euroopan unionin ja Singaporen tasavallan välinen vapaakauppasopimus - EU- ja EUT-sopimusten voimaantulon jälkeen neuvoteltu ”uuden sukupolven” sopimus - Toimivalta tehdä sopimus - SEUT 3 artiklan 1 kohdan e alakohta - Yhteinen kauppapolitiikka - SEUT 207 artiklan 1 kohta - Tavara- ja palvelukauppa - Ulkomaiset suorat sijoitukset - Julkiset hankinnat - Teollis- ja tekijänoikeuksien kaupalliset näkökohdat - Kilpailu - Kolmansien valtioiden kanssa käytävä kauppa ja kestävä kehitys - Työntekijöiden sosiaaliturva - Ympäristönsuojelu - SEUT 207 artiklan 5 kohta - Liikennepalvelut - SEUT 3 artiklan 2 kohta - Kansainvälinen sopimus, joka voi vaikuttaa yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden ulottuvuutta - Liikenteen alan palveluiden tarjoamisen vapautta koskevat unionin johdetun oikeuden säännöt - Muut kuin suorat ulkomaiset sijoitukset - SEUT 216 artikla - Jonkin perustamissopimuksissa vahvistetun tavoitteen saavuttamiseksi välttämätön sopimus - Pääomien ja maksujen vapaa liikkuvuus jäsenvaltioiden ja kolmansien valtioiden välillä - Perussopimusten ajallinen seuraanto investointeja koskevissa asioissa - Jäsenvaltioiden ja Singaporen tasavallan välisten sijoitussopimusten korvaaminen - Sopimuksen institutionaaliset määräykset - Sijoittajan ja valtion välisten riitojen ratkaisu - Sopimuksen osapuolten välisten riitojen ratkaisu)
   (2017/C 239/03)
   Oikeudenkäyntikieli: kaikki viralliset kielet

      Lausuntopyynnön esittäjä

   Euroopan komissio (asiamiehet: U. Wölker, B. De Meester, R. Vidal-Puig ja M. Kocjan)

      Lausunto

   Euroopan unionin ja Singaporen tasavallan välinen vapaakauppasopimus kuuluu unionin yksinomaiseen toimivaltaan lukuun ottamatta seuraavia määräyksiä, jotka kuuluvat unionin ja jäsenvaltioiden jaettuun toimivaltaan:

               —

               tämän sopimuksen yhdeksännen luvun (Sijoitukset) A jakson (Sijoitusten suoja) määräykset siltä osin kuin ne liittyvät muihin kuin suoriin sijoituksiin unionin ja Singaporen tasavallan välillä

               —

               tämän yhdeksännen luvun B jakson (Sijoittajan ja valtion välisten riitojen ratkaisu) määräykset ja

               —

               tämän sopimuksen ensimmäisen luvun (Tavoitteet ja yleiset määritelmät), neljännentoista luvun (Avoimuus), viidennentoista luvun (Osapuolten välisten riitojen ratkaiseminen), kuudennentoista luvun (Sovittelujärjestelmä) ja seitsemännentoista luvun (Institutionaaliset, yleiset ja loppumääräykset) määräykset siltä osin kuin ne liittyvät kyseisen yhdeksännen luvun niihin määräyksiin, jotka kuuluvat unionin ja jäsenvaltioiden jaettuun toimivaltaan.

      (1)  EUVL C 363, 3.11.2015


title: Asia T-322/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.5.2013 — Al-Faqih ja MIRA v. neuvosto ja komissio (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Poistaminen kyseessä olevien henkilöiden luettelosta — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/78

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.5.2013 — Al-Faqih ja MIRA v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-322/09) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Poistaminen kyseessä olevien henkilöiden luettelosta - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2013/C 225/174
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Saad Al-Faqih (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Movement for Islamic Reform in Arabia (MIRA) (Lontoo) (edustajat: barrister J. Jones ja solicitor A. Raja)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi R. Szostak ja E. Finnegan, sittemmin E. Finnegan ja J.-P. Hix) ja Euroopan komissio (asiamiehet: T. Scharf ja M. Konstantinidis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä sekä Afganistaniin suuntautuvan tiettyjen tavaroiden ja palvelujen viennin kieltämisestä, Afganistanin Talebania koskevien lentokiellon ja varojen sekä muiden taloudellisten resurssien jäädyttämisen laajentamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 467/2001 kumoamisesta 27.5.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 (EUVL L 139, s. 9), sellaisena kuin se on 42. kerran muutettuna 5.1.2005 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 14/2005 (EUVL L 5, s. 10), 48. kerran muutettuna 20.7.2005 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1190/2005 (EUVL L 193, s. 27), 75. kerran muutettuna 3.5.2007 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 492/2007 (EUVL L 116, s. 5) ja 116. kerran muutettuna 16.11.2009 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1102/2009 (EUVL L 303, s. 39), kumoaminen, sekä asetusten N:o 14/2005, N:o 1190/2005, N:o 492/2007 ja N:o 1102/2009 kumoaminen siltä osin kuin ne koskevat kantajia.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio vastaavat yhteisvastuullisesti oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 113, 1.5.2010.


title: Asia C-36/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto)  30.3.2006  — Espanjan kuningaskunta v. Euroopan unionin neuvosto (Asetus (EY) N:o 1954/2003 — 3, 4 ja 6 artikla — Pyyntiponnistuksen hallinnointi — Yhteisön kalastusalueet ja kalavarat — Asiakirja Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisehdoista ja perustamissopimusten mukautuksista — Säännösten erottamattomuus — Tutkimatta jättäminen)

text:
               17.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.3.2006 — Espanjan kuningaskunta v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-36/04) (1)

   (Asetus (EY) N:o 1954/2003 - 3, 4 ja 6 artikla - Pyyntiponnistuksen hallinnointi - Yhteisön kalastusalueet ja kalavarat - Asiakirja Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisehdoista ja perustamissopimusten mukautuksista - Säännösten erottamattomuus - Tutkimatta jättäminen)
   (2006/C 143/11)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: N. Díaz Abad)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J. Monteiro ja F. Florindo Gijón)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: T. van Rijn ja S. Pardo Quintillán)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja koskevan pyyntiponnistuksen hallinnoinnista, asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta sekä asetusten (EY) N:o 685/95 ja (EY) N:o 2027/95 kumoamisesta 4 päivänä marraskuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1954/2003 3, 4 ja 6 artiklan kumoaminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 71, 20.3.2004.


title: Asia T-399/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.10.2013 — KO-Invest v. SMHV — Kraft Foods Schweiz (Milkoshake For Active People)

text:
               7.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 359/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.10.2013 — KO-Invest v. SMHV — Kraft Foods Schweiz (Milkoshake For Active People)
   (Asia T-399/13) (1)

   2013/C 359/38
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 284, 28.9.2013.


title: Asia C-91/17 P: Valitus, jonka Cellnex Telecom S.A., aiemmin Abertis Telecom S.A., on tehnyt 20.2.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) yhdistetyissä asioissa T-37/15 ja T-38/15, Abertis Telecom Terrestre ja Telecom Castilla-La Mancha v. komissio, 15.12.2016 antamasta tuomiosta

text:
               24.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/8

         Valitus, jonka Cellnex Telecom S.A., aiemmin Abertis Telecom S.A., on tehnyt 20.2.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) yhdistetyissä asioissa T-37/15 ja T-38/15, Abertis Telecom Terrestre ja Telecom Castilla-La Mancha v. komissio, 15.12.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-91/17 P)
   (2017/C 129/10)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Cellnex Telecom S.A., aiemmin Abertis Telecom S.A. (edustajat: J. Buendía Sierra ja A. Lamadrid de Pablo, abogados)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio ja SES Astra

      Vaatimukset

               —

               Valituksenalainen päätös on kumottava;

               —

               kumoamiskanne on ratkaistava lopullisesti ja komission päätös on kumottava; ja

               —

               Euroopan komissio ja SES Astra on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksenalaisella päätöksellä vahvistettiin eräs komission valtiontukipäätös, joka liittyi Castilla-La Manchan viranomaisten toteuttamiin sellaisiin toimenpiteisiin, joilla pyrittiin takaamaan, että maanpäällisen verkon digitaalitelevision signaalit ulottuisivat sellaisille syrjäisille ja vähemmän kaupungistuneille alueille, joilla asuu vain 2,5 prosenttia väestöstä. Päätöksessä myönnettiin, että aineelliselta kannalta katsoen markkinoilla ei julkisten toimenpiteiden puuttuessa tarjottu kyseistä palvelua. Tästä huolimatta siinä katsottiin, ettei kyseistä toimintaa voitu Espanjan lainsäädännössä pitää yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvänä palveluna siitä syystä, ettei tätä muodolliselta kannalta katsottuna ollut ”selvästi” määritelty eivätkä tämän saajina olleet viranomaiset. Siinä todettiin myös, että joka tapauksessa viimeksi mainitut eivät olleet toimivaltaisia yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvää palvelua järjestäessään valitsemaan tiettyä teknologiaa.
   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kahteen valitusperusteeseen, joiden mukaan valituksenalaisessa tuomiossa on oikeudellisia virheitä, jotka liittyvät yleistä taloudellista etua koskeviin palveluihin liittyvien SEUT 14 ja SEUT 106 artiklan 2 kohdan sekä SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja EUT-sopimuksen 26 pöytäkirjan tulkintaan.
   Valittaja väittää valituksessaan erityisesti, että valituksenalainen päätös on virheellinen, koska

               —

               yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja määriteltäessä ja niiden myöntämisedellytyksiä tutkittaessa on tehty ”ilmeinen arviointivirhe”;

               —

               siinä perusteettomasti rajoitetaan jäsenvaltioiden ”laajaa harkintavaltaa”, jota nämä käyttävät sekä määritellessään että järjestäessään yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja ja johon kuuluu tämän vuoksi mahdollisuus valita yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tarjoamistavat ja käytettävä teknologia, siitä riippumatta, ilmenevätkö nämä määrittelytoimesta vai erillisestä toimesta;

               —

               siinä on sovellettavaa Espanjan oikeutta tarkasteltaessa muutettu tutkittavina olleiden säännösten sisältöä ja näitä tulkitsevaa oikeuskäytäntöä ja tulkittu näitä selvästi niiden sisällön vastaisella tavalla antamalla tietyille tiedoille sellainen merkitys, jota niillä ei muut tiedot huomioon ottaen ole;

               —

               siinä ei ole otettu huomioon sitä, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut voidaan ”määritellä” ja ”myöntää” yhdelle tai useammalle yrityksellä yhdellä tai useammalla toimella;

               —

               siinä ei ole otettu huomioon sitä, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen ”määrittely” ja ”myöntäminen” eivät vaadi tietyn sanamuodon tai konkreettisen ilmaisun käyttämistä vaan aineellista ja toiminnallista tutkimista, ja koska

               —

               saaduksi väitetyn edun määräksi on katsottu viranomaisten tekemien sopimusten kokonaismäärä ottamatta huomioon, että tämä määrä ei ole menetetyksi katsottavaa tukea vaan vastiketta kyseisen yrityksen valtiolle toimittamista tavaroista ja palveluista.


title: Asia C-547/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.5.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Yhdistynyt kuningaskunta) – The Queen, Philip Morris Brands SARL:n, Philip Morris Ltd:n ja British American Tobacco UK Ltd:n hakemuksesta v. Secretary of State for Health (Ennakkoratkaisupyyntö — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Direktiivi 2014/40/EU — 7 ja 18 artikla sekä 24 artiklan 2 ja 3 kohta — 8 artiklan 3 kohta, 9 artiklan 3 kohta, 10 artiklan 1 kohdan a, c ja g alakohta, 13 artikla ja 14 artikla — Tupakkatuotteiden valmistaminen, esittämistapa ja myynti — Pätevyys — Oikeusperusta — SEUT 114 artikla — Suhteellisuusperiaate — Toissijaisuusperiaate — Unionin perusoikeudet — Sananvapaus — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 11 artikla)

text:
               4.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.5.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Yhdistynyt kuningaskunta) – The Queen, Philip Morris Brands SARL:n, Philip Morris Ltd:n ja British American Tobacco UK Ltd:n hakemuksesta v. Secretary of State for Health
   (Asia C-547/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Direktiivi 2014/40/EU - 7 ja 18 artikla sekä 24 artiklan 2 ja 3 kohta - 8 artiklan 3 kohta, 9 artiklan 3 kohta, 10 artiklan 1 kohdan a, c ja g alakohta, 13 artikla ja 14 artikla - Tupakkatuotteiden valmistaminen, esittämistapa ja myynti - Pätevyys - Oikeusperusta - SEUT 114 artikla - Suhteellisuusperiaate - Toissijaisuusperiaate - Unionin perusoikeudet - Sananvapaus - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 11 artikla))
   (2016/C 243/11)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: The Queen, Philip Morris Brands SARL:n, Philip Morris Ltd:n ja British American Tobacco UK Ltd:n hakemuksesta

      Vastaaja: Secretary of State for Health

      Muut osapuolet: Imperial Tobacco Ltd, JT International SA, Gallaher Ltd, Tann UK Ltd, Tannpapier GmbH, V. Mane Fils, Deutsche Benkert GmbH & Co. KG, Benkert UK Ltd ja Joh. Wilh. von Eicken GmbH

      Tuomiolauselma

               1)

               Tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä direktiivin 2001/37/EY kumoamisesta 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/40/EU 24 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai ottaa käyttöön muita vaatimuksia tupakkatuotteiden pakkauksiin liittyvien sellaisten näkökohtien osalta, joita ei ole yhdenmukaistettu kyseisellä direktiivillä.

               2)

               Direktiivin 2014/40 13 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sen mukaan vähittäismyyntipakkausten pakkausmerkintöihin, myyntipäällykseen ja itse tupakkatuotteisiin ei saa kiinnittää kyseisen säännöksen kohteena olevia tietoja, vaikka ne pitäisivätkin aineellisesti paikkansa.

               3)

               High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Divisionin (Administrative Court) (alioikeus (Englanti ja Wales), Queen’s Bench -osasto (hallintoasioiden jaosto)) esittämien ennakkoratkaisukysymysten tutkinnassa ei ole tullut esille seikkoja, jotka voivat vaikuttaa direktiivin 2014/40 7 artiklan, 18 artiklan, 24 artiklan 2 ja 3 kohdan sekä kyseisen direktiivin II osaston II luvussa olevien säännösten pätevyyteen.

      (1)  EUVL C 56, 16.2.2015.


title: Asia C-102/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Judecătoria Focșani (Romania) on esittänyt 24.2.2010 — Frăsina Bejan v. Tudorel Mușat

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Judecătoria Focșani (Romania) on esittänyt 24.2.2010 — Frăsina Bejan v. Tudorel Mușat
   (Asia C-102/10)
   2010/C 113/47
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Judecătoria Focșani

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Frăsina Bejan

      Vastaaja: Tudorel Mușat

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko lain nro 136/1995 (1) 401 §:n ja Comisia de Supraveghere a Asigurărilorin (vakuutusvalvontalautakunnan) määräyksen 3111/2004 (2) 1-6 §:n ja erityisesti 3 ja 6 §:n säännökset, kun niitä luetaan yhdessä lain nro 136/1995 10 §:n 3 momentin kanssa, ristiriidassa SEUT 169 artiklan (aiempi EY 153 artikla) määräysten kanssa?

               2)

               Ovatko siinä tapauksessa, että jäsenvaltion kansallisessa oikeudessa säädetään, että vahinkoa kärsineellä henkilöllä ei ole oikeutta saada korvausta moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan sopimuksen perusteella siinä tapauksessa, että onnettomuus on aiheutettu tahallaan, onnettomuus on tapahtunut siinä yhteydessä, kun on tehty tekoja, jotka ovat rikosoikeudellisesti rangaistavia yleisillä teillä liikkumista koskevan lain säännösten perusteella tahallisina rikoksina, onnettomuus on tapahtunut, kun tahallaan tehdyn rikoksen tekijä yritti paeta järjestystä valvovilta viranomaisilta, ja onnettomuuden tapahtumisesta vastuussa oleva henkilö kuljetti ajoneuvoa ilman vakuutetun lupaa, tällaiset säännökset kohtuuttoman rajoittavia tavoitellun päämäärän (sosiaalisen suojan eli sen, että vahinkoa kärsinyt henkilö saa korvauksen omaisuuteensa kuuluvan varallisuuserän tuhoutumisesta) saavuttamiseksi ja ylittävätkö ne sen, mikä on tarpeen tämän päämäärän saavuttamiseksi?

               3)

               Siinä tapauksessa, että toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, kysytään, asettaako asetettu rajoitus vahinkoa kärsineen henkilön tilanteeseen, jossa häntä syrjitään suhteessa Euroopan unionin muiden jäsenvaltioiden kansalaisiin, joilta evätään korvaus vain moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30.12.1983 annetun toisen neuvoston direktiivin 84/5/ETY (3) 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä, toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa?

               4)

               Muodostaako se, että kansallisessa lainsäädännössä säädetään riskin jättämisestä vakuutuksen ulkopuolelle tällaisissa tilanteissa, SEUT 49 artiklassa (aiempi EY 49 artikla) ja SEUT 56 artiklassa (aiempi EY 49 artikla), kun niitä luetaan yhdessä direktiivin 92/49/ETY (4) (kolmas vahinkovakuutusdirektiivi) kanssa, vahvistetun sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden rajoituksen?

               5)

               Voidaanko, mikäli EU:n jäsenvaltion kansallisessa oikeudessa säädetään, että liikenneonnettomuuden uhri voi vaatia onnettomuudesta vastuussa olevaa henkilöä korvaamaan kulut, joita aiheutuu ajoneuvon korjaamisesta tai tapauksesta riippuen sen korvaamisesta toisella, sekä mahdolliset muut kulut, vakuutuksenantajan vapauttaminen velvollisuudesta maksaa heti korvausta henkilölle, joka on kärsinyt vahinkoa liikenneonnettomuuden johdosta (heti liikenneonnettomuuden tapahtumisen jälkeen), minkä jälkeen vakuutuksenantaja voi riitojen ratkaisemisen menettelytapasääntöjen mukaan ja erityisesti vahingosta vastuussa olevan yksilöimistä koskevien menettelytapasääntöjen mukaan panna vireille regressiokanteen korvausvaatimusten tehokkaan ja nopean käsittelyn helpottamiseksi ja sen välttämiseksi mahdollisuuksien mukaan, että aiheutuu kalliita oikeuskäsittelyjä, joiden johdosta osapuolten voisi olla mahdotonta vedota omiin oikeuksiinsa, myös tilanteissa, joissa sovellettaisiin direktiivin 2003/8/EY (5) ja suositusten R(81) 7 ja (93) 1 säännöksiä, kyseisen kansallisen oikeuden katsoa olevan laiton ja ristiriidassa kaikkien moottoriajoneuvojen vakuutusta koskevien direktiivien perustelukappaleiden kanssa?

               6)

               Mikäli viidenteen kysymykseen vastataan kieltävästi, kysytään, onko tämä ristiriidassa moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavasta vakuutuksesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/14/EY (6) johdanto-osan 21 perustelukappaleen kanssa?

               7)

               Voiko se, että nyt esillä olevan asian kantajalta evätään moottoriajoneuvon vastuuvakuutusta koskevaan sopimukseen perustuva korvaus, saattaa kantajan sellaiseen tilanteeseen, jossa häntä syrjitään suhteessa muihin henkilöihin, joille maksettaisiin korvausta myös siinä tapauksessa, että onnettomuudesta vastuussa oleva henkilö jäisi tunnistamatta tai hän ei olisi vakuutettu, kun otetaan huomioon se, että kantaja on tehnyt sekä pakollisen että vapaaehtoisen moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan sopimuksen summista, jotka ovat pikemminkin korkeita, ilman, että hänen omaisuuttaan kuitenkaan suojattaisiin millään tavalla?

               8)

               Onko kansallinen tuomioistuin ainoa, jolla on toimivalta määrittää, täyttääkö jokin esillä olevassa asiassa kyseessä olevan vakuutusyhtiön kaltainen elin edellytykset, joiden täyttyessä elintä vastaan voidaan vedota välittömän vaikutuksen omaavan direktiivin säännöksiin, ja jos tähän vastataan myöntävästi, kysytään, mitkä ovat ne edellytykset, joita sovelletaan tätä varten?

               9)

               Onko se, että Euroopan unionin jokin jäsenvaltio ei ole pannut omassa oikeusjärjestyksessään täytäntöön direktiiviä 2005/14/EY (vaikka täytäntöönpanolle varattu määräaika on päättynyt 11.6.2007) eikä varsinkaan 20–22 perustelukappaleessa esitettyä, omiaan aiheuttamaan vahinkoa kantajalle sen vuoksi, että rikotaan hänen perusoikeuttaan omaisuuden suojaan, vaikka sittemmin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/103/EY (7) on kumottu moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevat direktiivit I-V (72/166/ETY, 84/5/ETY, 90/232/ETY, 2000/26/EY ja 2005/14/EY), kun otetaan huomioon, että säädökset, joihin olemme viitanneet, sisältyvät kokonaisuudessaan EY:n uuteen direktiiviin, jolla kumottuja säännöksiä paremmin suojataan henkilöä, joka on kärsinyt vahinkoa liikenneonnettomuuden johdosta?

               10)

               Voiko kansallinen tuomioistuin omasta aloitteestaan ottaa huomioon yhteisön määräyksen tai säännöksen rikkomisen ja todeta mitättömäksi sopimuslausekkeen, jolla suljetaan tietty riski vakuutuksen ulkopuolelle, siinä tapauksessa, että vahinkoa kärsineelle henkilölle eli kuluttajalle ei ole annettu tietoja poissulkemisista eli tilanteista, joita vakuutus ei kata (vastoin direktiivin 2005/14/EY säännöksiä), sekä siinä, että vakuutusyhtiö on sulkenut vakuutuksen ulkopuolelle myös muita riskejä kuin niitä, joista säädetään vakuutuksia koskevassa puitelaissa nro 136/1995, ja voiko se tehdä näin myös, jos oikeudenomistaja ei ole vedonnut tähän mitättömyyteen tuomioistuimessa ja vaikka kansallisessa lainsäädännössä on pantu direktiivin 93/13/EY (8) säännökset täytäntöön lailla nro 193/2000 (9)?

      (1)  Vakuutuksia ja jälleenvakuutuksia Romaniassa koskeva laki nro 136/1995, M. Of, osa I, nro 303, 30.12.1995.

      (2)  Comisiei de Supraveghere a Asigurărilorin määräys nro 3111/2004, M. Of., osa I, nro 1243/2004, 23.12.2004.

      (3)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30.12.1983 annettu toinen neuvoston direktiivi 84/5/ETY (EYVL L 8, s. 17).

      (4)  Muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 18.6.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/49/ETY (kolmas vahinkovakuutusdirektiivi) (EYVL L 228, s. 1).

      (5)  Oikeussuojakeinojen parantamisesta rajat ylittävissä riita-asioissa vahvistamalla oikeusapuun kyseisissä riita-asioissa liittyvät yhteiset vähimmäisvaatimukset 27.1.2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/8/EY (EYVL L 26, s. 41).

      (6)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevien neuvoston direktiivien 72/166/ETY, 84/5/ETY, 88/357/ETY ja 90/232/ETY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/26/EY muuttamisesta 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/14/EY (EUVL L 149, s. 14).

      (7)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavasta vakuutuksesta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamisesta 16.9.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/103/EY (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 263, s. 119).

      (8)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29).

      (9)  Elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisissä sopimuksissa olevista kohtuuttomista ehdoista annettu laki nro 193/2000, M. Of., nro 560, 10.11.2000, jota on täydennetty elinkeinonharjoittajien kuluttajiin kohdistuvan sopimattoman menettelyn torjumisesta ja lainsäädännön mukauttamisesta kuluttajasuojaa koskevaan eurooppalaiseen lainsäädäntöön annetulla lailla nro 363/2007, M. Of., osa I, nro 899, 28.12.2007).


title: Asia C-87/16 P: Valitus, jonka Kenzo Tsujimoto on tehnyt 11.2.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-528/13, Kenzo v. EUIPO – Tsujimoto (KENZO ESTATE) annetusta tuomiosta

text:
               21.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 428/2

         Valitus, jonka Kenzo Tsujimoto on tehnyt 11.2.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-528/13, Kenzo v. EUIPO – Tsujimoto (KENZO ESTATE) annetusta tuomiosta
   (Asia C-87/16 P)
   (2016/C 428/02)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Kenzo Tsujimoto (edustajat: A. Wenninger-Lenz, M. Ring, W. von der Osten-Sacken, Rechtsanwälte)

      Muut osapuolet: Kenzo ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)
   Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on 21.7.2016 antamallaan määräyksellä jättänyt valituksen tutkittavaksi ottamatta.


title: Asia F-104/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.11.2013 — Bartha v. komissio (Henkilöstö — Avoin kilpailu EPSO/AD/56/06 — Kilpailun aloittaminen uudelleen — Asiassa F-50/08 annetun tuomion täytäntöönpanotoimet)

text:
               21.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 377/20

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.11.2013 — Bartha v. komissio
   (Asia F-104/11) (1)

   (Henkilöstö - Avoin kilpailu EPSO/AD/56/06 - Kilpailun aloittaminen uudelleen - Asiassa F-50/08 annetun tuomion täytäntöönpanotoimet)
   2013/C 377/45
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Asianosaiset

      Kantaja: Gabór Bartha (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja P. Homoki)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall, V. Bottka ja A. Sipos)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus EPSOn sen päätöksen kumoamiseksi, jolla avoin kilpailu EPSO/AD/56/06 aloitettiin uudelleen sekä vaatimus valintalautakunnan sen päätöksen kumoamiseksi, joka koski kilpailun EPSO/AD/56/06 tuloksia — Palkkaluokan AD 5 hallintovirkamies, joka on Unkarin kansalainen, ja korvausvaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Gabór Bartha vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 25, 28.1.2013, s. 68.


title: Asian C-160/97 poistaminen rekisteristä

text:
16.5.98                  FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 151/7
     Mikä on soveltuvan kansallisen oikeuden ja siten                  täntöönpanemiselle päättyivät 31.12.1993 (liitteen ja
     jäsenvaltion tekemän valinnan puuttuessa oikeudelli-              5 artiklan vaatimusten osalta) ja 31.12.1994 (muiden
     sesti hyväksyttävä verokanta direktiivissä esitetyissä            säännösten osalta).
     rajoissa?
                                                                       (1) EYVL L 340, 31.12.1993, s. 15.
                                                                       (2) EYVL C 137, 2.5.1998, s. 12.
     Mikä on toisin sanoen tällaisessa tapauksessa direktii-
     vin soveltamisala, ja onko sovellettavaksi verokannaksi
     katsottava 1 prosenttia vai 0 prosenttia vai onko
     esteitä sille, että se olisi 0,25 tai 0,50 prosenttia?
(1) EYVL L 103, 18.4.1973, s. 15.
(2) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.                                               Asian C-287/97 (1) poistaminen rekisteristä
(3) EYVL L 156, 15.6.1985, s. 23.
                                                                                (98/C 151/12)
                                                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.9.1997
                                                                       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois-
                                                                       tettu asia C-287/97 (Pretura circondariale di Bassano del
                                                                       Grappan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Claudio Mat-
    Euroopan yhteisöjen komission 16.3.1998 Espanjan                   teazzi vastaan Caseificio Sociale S. Rocco Scarl.
            kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                           (Asia C-73/98)                              (1) EYVL C 295, 27.9.1997.
                            (98/C 151/11)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.3.1998
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan
kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Juan                          Asian C-160/97 (1) poistaminen rekisteristä
Guerra FernaÂndez ja GeÂrard Berscheid, prosessiosoite
                                                                                (98/C 151/13)
Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
Gómez de la Cruz, Centre Wagner.
                                                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.12.1997
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois-
                                                                       tettu asia C-160/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                       Italian tasavalta.
1. toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudatta-
     nut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoittei-
                                                                       (1) EYVL C 199, 28.6.1997.
     taan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
     tuoreen lihan ja siipikarjanlihan terveystarkastusten ja
     -valvonnan rahoittamisesta annetun direktiivin 85/73/
     ETY muuttamisesta 22 päivänä joulukuuta 1993 anne-
     tun neuvoston direktiivin 93/118/EY (1) noudattamisen
     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-
     räyksiä ja koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpi-                    Asian C-173/97 (1) poistaminen rekisteristä
     teistä komissiolle, ja
                                                                                (98/C 151/14)
2. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.12.1997
                                                                       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    tettu asia C-173/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                       Helleenien tasavalta.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
samat kuin asiassa C-66/98 (2); määräajat direktiivin täy-             (1) EYVL C 199, 28.6.1997.


title: Asia C-545/15: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 16.3.2016 – Euroopan komissio v. Puolan tasavalta

text:
               18.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/36

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 16.3.2016 – Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-545/15) (1)

   (2016/C 260/44)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 16, 18.01.2016.


title: Asia T-428/15: Kanne 30.7.2015 – Schräder v. CPVO – Hansson (SUMOST-02)

text:
               5.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/18

         Kanne 30.7.2015 – Schräder v. CPVO – Hansson (SUMOST-02)
   (Asia T-428/15)
   (2015/C 328/18)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Leidereiter)

      Vastaaja: Yhteisön kasvilajikevirasto (CPVO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Jørn Hansson (Søndersø, Tanska)

      Menettely CPVO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalaiset yhteisön kasvinjalostajanoikeudet:”SUMOST-02” – Rekisteröintihakemus nro 2001/1759

      CPVO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: CPVO:n valituslautakunnan 24.2.2015 asiassa A007/2009 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa CPVO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 2100/94 48 artiklan 4 kohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 2100/94 7 artiklaa ja todistustaakan jakamista ja asian selvittämistä koskevia sääntöjä on rikottu.


title: Asia C-105/16 P: Valitus, jonka Puolan tasavalta on tehnyt 19.2.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-367/13, Puola v. komissio, 3.12.2015 antamasta tuomiosta

text:
               18.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 136/20

         Valitus, jonka Puolan tasavalta on tehnyt 19.2.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-367/13, Puola v. komissio, 3.12.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-105/16 P)
   (2016/C 136/26)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Valittaja: Puolan tasavalta (asiamies: B. Majczyna)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-367/13, Puolan tasavalta v. Euroopan komissio, 3.12.2015 antaman tuomion siltä osin kuin siinä hylättiin vaatimukseen käyttää vähintään 50 prosenttia tuesta uudelleenjärjestelytoimenpiteisiin liittyvä ensimmäinen väite, joka esitettiin Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 2.5.2013 annetusta komission täytäntöönpanopäätöksestä 2013/214/EU (tiedoksiannettu numerolla C(2013) 2436) (1) nostetun kumoamiskanteen ensimmäisen kanneperusteen yhteydessä

               —

               kumoaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 2.5.2013 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen 2013/214/EU siltä osin kuin siinä tehdään Puolan tasavallan osaelantotilojen tukemiseksi ilmoittamiin menoihin 11 prosentin suuruinen ekstrapoloitu oikaisu, määrältään 4 583 950,92 euroa ja 39 583 726,30 euroa

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Puolan tasavalta vaatii, että Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen 3.12.2015 asiassa T-367/13, Puolan tasavalta v. Euroopan komissio, antama tuomio kumotaan siltä osin kuin siinä hylättiin vaatimukseen käyttää vähintään 50 prosenttia tuesta uudelleenjärjestelytoimenpiteisiin liittyvä ensimmäinen väite, joka esitettiin Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 2.5.2013 annetusta komission täytäntöönpanopäätöksestä 2013/214/EU (tiedoksiannettu numerolla C(2013) 2436) nostetun kumoamiskanteen ensimmäisen kanneperusteen yhteydessä, että tämä päätös kumotaan siltä osin kuin siinä tehdään Puolan tasavallan osaelantotilojen tukemiseen ilmoittamiin menoihin 11 prosentin suuruinen ekstrapoloitu oikaisu, määrältään 4 583 950,92 euroa ja 39 583 726,30 euroa, ja että Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.
   Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi valituksenalaisessa tuomiossa Puolan tasavallan kumoamiskanteen komission päätöksestä, jonka mukaan Puolan tasavallan osaelantotilojen tukemiseen ilmoittamiin menoihin sovelletaan suuruudeltaan 8 292 783,94 euron ja 71 610 559,39 euron rahoitusoikaisuja.
   Komissio väitti, että Puolan tasavalta syyllistyi varoja osaelantotilojen tukemiseen myöntäessään viiteen rikkomiseen, joihin kuuluu sen asetuksen N:o 1257/1999 (2) 33 b artiklan vaatimuksen täyttämättä jättäminen, jonka mukaan maanviljelijän pitää käyttää vähintään 50 prosenttia tuesta uudelleenjärjestelytoimenpiteisiin. Tämä rikkominen muodosti perustan komission osaelantotilojen tukemiseen ilmoitettuihin menoihin tekemälle 11 prosentin suuruiselle ekstrapoloidulle oikaisulle, jonka määrä vastasi niiden hakemusten prosenttimäärää, joista komission pistokokeessa tarkastamien 100 hakemusasiakirjan joukossa ilmeni, ettei vaatimusta käyttää puolet tuesta uudelleenjärjestelyyn ole noudatettu.
   Tässä yhteydessä Puolan tasavalta esittää valituksenalaista tuomiota vastaan valitusperusteen asetuksen N:o 1257/1999 33 b artiklan virheellisestä soveltamisesta sen vuoksi, että oletettiin tuen myöntämisen osaelantotiloille edellyttävän, että vähintään 50 prosenttia tuesta käytetään uudelleenjärjestelytoimenpiteisiin, vaikka tällaista vaatimusta ei tueta unionin oikeuden säännöksissä.
   Puolan tasavalta väittää, että edellä mainitun säännöksen virheellinen soveltaminen sai unionin yleisen tuomioistuimen olettamaan, että komissio totesi riidanalaisessa päätöksessä perustellusti, että Puolan tasavalta olisi saanut hyväksyä vain alkuperäiset tukihakemukset, joissa tukea hakevat maanviljelijät olivat erityisesti sitoutuneet käyttämään vähintään 50 prosenttia tuesta uudelleenjärjestelytoimenpiteisiin.
   Väite sen vaatimuksen täyttämättä jättämisestä, että maanviljelijän täytyy käyttää vähintään 50 prosenttia tuesta uudelleenjärjestelytoimenpiteisiin, on valittajan mukaan ollut perusta 11 prosentin suuruisen ekstrapoloidun oikaisun soveltamiselle osaelantotilojen tukemiseen ilmoitettuihin menoihin.
   Puolan tasavallan mukaan vaatimus siitä, että viljelijän täytyy käyttää vähintään 50 prosenttia tuesta uudelleenjärjestelytoimenpiteisiin, ei johdu unionin oikeudesta. Sen mukaan missään unionin oikeuden säännöksistä, joissa vahvistetaan yksityiskohtaiset edellytykset tuen myöntämiselle osaelantotiloille, ei säädetä sellaisesta vaatimuksesta, että vähintään 50 prosenttia tuesta pitää käyttää uudelleenjärjestelytoimenpiteisiin. Asetuksen N:o 1257/1999 33 b artiklassa ei säädetä tällaisesta vaatimuksesta. Komissio ei myöskään ole asettanut tällaista vaatimusta asetuksessa N:o 141/2004 (3), joka sisältää asetuksen N:o 1257/1999 IX a luvussa säädettyjen erityisten maaseudun kehittämistoimenpiteiden soveltamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä.
   Väitetään, etteivät Puolan viranomaiset tämän vuoksi ole rikkoneet valvontavelvollisuuksiaan yllä mainittujen tuen myöntämisen edellytysten toimenpiteelle ”osaelantotilojen tukeminen” osalta. Ei siis ole perusteltua tehdä rahoitusoikaisua minkään tällaisen rikkomisen vuoksi. Unionin yleinen tuomioistuin siis hylkäsi perusteettomasti kanteen täytäntöönpanopäätöksen 2013/214/EU kumoamisesta siltä osin kuin siinä tehdään 11 prosentin suuruinen ekstrapoloitu oikaisu Puolan tasavallan osaelantotilojen tukemiseen ilmoittamiin menoihin.

      (1)  EUVL L 123, s. 11.

      (2)  Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17.5.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1257/1999 (EYVL L 160, s. 80).

      (3)  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä Tšekissä, Virossa, Kyproksessa, Latviassa, Liettuassa, Unkarissa, Maltassa, Puolassa, Sloveniassa ja Slovakiassa siirtymäaikana toteutettavien maaseudun kehittämistoimenpiteiden osalta 28.1.20014 annettu komission asetus (EY) N:o 141/2004 (EUVL L 24, s. 25).


title: Asia C-546/10 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 13.9.2011 — Hans-Peter Wilfer v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Kitaran lapaa esittävä kuviomerkki — Rekisteröinnin esteet — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Tosiseikkojen tutkiminen viran puolesta — Asetuksen (EY) N:o 40 (94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 74 artiklan 1 kohdata — Sellaisen näytön tutkittavaksi ottaminen, joka esitetään ensimmäistä kertaa vasta unionin yleisessä tuomioistuimessa — Yhdenvertainen kohtelu)

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/23

      Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 13.9.2011 — Hans-Peter Wilfer v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
      (Asia C-546/10 P) (1)

      (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Kitaran lapaa esittävä kuviomerkki - Rekisteröinnin esteet - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Tosiseikkojen tutkiminen viran puolesta - Asetuksen (EY) N:o 40 (94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 74 artiklan 1 kohdata - Sellaisen näytön tutkittavaksi ottaminen, joka esitetään ensimmäistä kertaa vasta unionin yleisessä tuomioistuimessa - Yhdenvertainen kohtelu)
      (2012/C 25/40)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Valittaja: Hans-Peter Wilfer (edustaja: Rechtsanwalt W. Prinz)

         Valittajan vastapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-458/08, Wilfer v. SMHV, 8.9.2010 antamasta tuomiosta, jolla se hylkäsi kumoamiskanteen SMHV:n neljännen valituslautakunnan 25.7.2008 tekemästä päätöksestä hylätä valitus tutkijan päätöksestä, jolla evättiin osittain hopeanväristä, harmaata ja ruskeaa kitaran lapaa esittävän kuviomerkin rekisteröinti yhteisön tavaramerkiksi tiettyjä luokkiin 9 ja 15 kuuluvia tavaroita varten — Tuotteen yhtä osaa kaksiulotteisesti esittävän kuviomerkin erottamiskyky

         Määräysosa

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Hans-Peter Wilfer velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 30, 29.1.2011.


title: Asia C-141/09: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 15.12.2009 — Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/44

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 15.12.2009 — Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-141/09) (1)

   2010/C 63/76

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 141, 20.6.2009.


title: Asia C-507/09 P: Valitus, jonka Goldman Management AD on tehnyt 7.12.2009 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-354/09, Goldman Management v. komissio ja Bulgaria, 16.11.2009 antamasta määräyksestä

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/15

         Valitus, jonka Goldman Management AD on tehnyt 7.12.2009 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-354/09, Goldman Management v. komissio ja Bulgaria, 16.11.2009 antamasta määräyksestä
   (Asia C-507/09 P)
   ()
   2010/C 221/24
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Asianosaiset

      Valittaja: Goldman Management AD (edustaja: advokat I. Lilkova)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Bulgarian tasavalta
   Unionin tuomioistuin (seitsemäs jaosto) on 6.5.2010 antamallaan määräyksellä todennut, että valituksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 26 päivänä syyskuuta 1996, asiassa C-327/94 (Finanzgericht Kölnin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Jürgen Dudda vastaan Finanzamt Bergisch Gladbach (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Direktiivin 9 artiklan 2 kohdan c alakohdan tulkinta - Taide- ja viihdetapahtumien äänentoisto - Palvelujen suorituspaikka)

text:
N:o C 354/8             FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         23.11.96
      tulkittava siten , että sitä sovelletaan korkosäästöön                 jän palvelusuoritus on välttämätön pääasiallisen taide
      tapauksessa, jossa yhtiö saa korottoman lainan .                       tai viihdepalvelun toteuttamiseksi.
2 ) Direktiivin 69/335/ETY 10 artiklalla ei estetä sitä, että        2 ) Ensimmäiseen kysymykseen annettavaan vastaukseen
      sellaista emoyhtiötä, joka on antanut yhdelle tytäryhti               ei vaikuta se, että yrittäjä vastaa toteuttamiensa äänite
      öistään korottoman lainan , verotetaan tuloverotuk                    hosteiden lisäksi niiden yhteensovittamisesta toisen
      sessa jälkikäteen arvioidun koron määrän perusteella.                  yrittäjän toteuttamiin visuaalisiin tehosteisiin.
(') EYVL N:o C 351 , 10.12.1994                                      (') EYVL N:o C 392 , 31.12.1994
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           ( kuudes jaosto ),                                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                ( kuudes jaosto ),
                   26 päivänä syyskuuta 1996 ,
asiassa C-327/94 ( Finanzgericht Kölnin esittämä ennakko                                26 päivänä syyskuuta 1996,
ratkaisupyyntö ), Jürgen Dudda vastaan Finanzamt Bergisch            asiassa C-43/95 ( Högsta domstolenin esittämä ennakkorat
                               Gladbach (')                          kaisupyyntö ), Data Delecta Aktiebolag ja Ronny Forsberg
(Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Direktiivin 9 artiklan                                vastaan MSL Dynamics Ltd (')
2 kohdan c alakohdan tulkinta — Taide- ja viihdetapahtu             ( Yhdenvertainen kohtelu — Kansalaisuuteen perustuva
         mien äänentoisto — Palvelujen suorituspaikka)                                syrjintä — Cautio judicatum solvi)
                             ( 96/C 354/ 14 )                                                      ( 96/C 354/ 15 )
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                          (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)
( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-327/94 , jonka Finanzgericht Köln ( Saksa ) on             Asiassa C-43/95 , jonka Högsta domstolen, Tukholma , on
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai              saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai
sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen            sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa       tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
Jürgen Dudda vastaan Finanzamt Bergisch Gladbach,                    Data Delecta Aktiebolag ja Ronny Forsberg vastaan MSL
ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolain                 Dynamics Ltd , ennakkoratkaisun EY:n perustamissopi
säädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäve                muksen 6 artiklan tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin
rojärjestelmä : yhdenmukainen määräytymisperuste 17                   ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheen
päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston                   johtaja C. N. Kakouris sekä tuomarit G. F. Mancini ja
direktiivin 77/388/ETY ( EYVL L 145 , s . 1 ) 9 artiklan              P. J. G. Kapteyn ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies : A. La
2 kohdan c alakohdan tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin            Pergola , kirjaaja : R. Grass, on antanut 26.9.1996 tuomion ,
 ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheen           jonka tuomiolauselma on seuraava :
johtaja C. N. Kakouris ( esittelevä tuomari ) sekä tuomarit
P. J. G. Kapteyn ja J. L. Murray, julkisasiamies : N. Fennelly,
 kirjaaja : apulaiskirjaaja H. von Holstein , on antanut              Perustamissopimuksen 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava
26.9.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :                niin, että sen vastaista on se, että jäsenvaltio vaatii sellaisen
                                                                      toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen oikeushenkilön asetta
                                                                      van vakuuden oikeudenkäyntikulujen maksamisesta, joka
  1 ) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden             on nostanut jossain ensiksi mainitun jäsenvaltion tuomio
       mukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:
                                                                      istuimessa kanteen sen kansalaisia tai sinne sijoittautunutta
       yhdenmukainen määräytymisperuste / 7 päivänä tou
       kokuuta / 977 annetun kuudennen neuvoston direk
                                                                      yhtiöitä vastaan , silloin kun tämän jäsenvaltion oikeushen
       tiivin 77/388/ETY 9 artiklan 2 kohdan c alakohdan
                                                                      kilöiltä ei voida vaatia tällaisen vakuuden asettamista ja kun
       ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten , että
                                                                      kanne liittyy yhteisön oikeudessa taattujen perusoikeuksien
                                                                      käyttämiseen .
       taide- tai viihdetapahtumien äänentoistosta vastaavan
       yrittäjän toiminta, johon kuuluu vallitseviin akustisiin
       olosuhteisiin ja toivottuihin äänitehosteisiin sopivan          ( 1 ) EYVL N:o C 119 , 13.5.1995
       laitteiston valinta ja käyttö sekä tarpeellisen laitteiston
       ja sitä käyttävän henkilökunnan toimittaminen , kuuluu
       säännöksen soveltamisalaan silloin, kun kyseisen yrittä


title: Asia C-529/12: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 11.2.2014 (Landgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Andrea Lange v. ERGO Lebensversicherung AG

text:
               16.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/22

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 11.2.2014 (Landgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Andrea Lange v. ERGO Lebensversicherung AG
   (Asia C-529/12) (1)

   2014/C 184/31
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 38, 9.2.2013.


title: Asia T-708/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.9.2016 – Cham ja Bena Properties v. neuvosto

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.9.2016 – Cham ja Bena Properties v. neuvosto
   (Asia T-708/15) (1)

   (2016/C 410/61)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 59, 15.2.2016.


               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/1

         (2007/C 56/01)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 42, 24.2.2007

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 20, 27.1.2007

      EUVL C 331, 30.12.2006

      EUVL C 326, 30.12.2006

      EUVL C 310, 16.12.2006

      EUVL C 294, 2.12.2006

      EUVL C 281, 18.11.2006

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia C-231/04: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 11.5.2006 (Tribunale Amministrativo Regionale del Lazion (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Fvg Federagricole, Friulvini Soc. coop. rl, ja Cantina Sociale di Ramuscello e S. Vito v. Ministero delle Politiche Agricole e Forestali ja Regione Veneto (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Yhteisön ulkosuhteet — Euroopan yhteisön ja Unkarin välinen viinien nimitysten vastavuoroista suojaa ja valvontaa koskeva sopimus — Tiettyjen Unkarista peräisin olevien viinien nimitysten suoja yhteisössä — Maantieteellinen merkintä Tokaj — Kirjeenvaihto — Mahdollisuus käyttää sanaa Tocai ilmauksessa Tocai friulano tai Tocai italico tiettyjen italialaisten viinien kuvauksessa ja esittelyssä, erityisesti määritellyillä alueilla tuotettujen laatuviinien osalta (tma-laatuviinit) 31.3.2007 päättyvän siirtymäkauden ajan — Tämän mahdollisuuden poissulkeminen siirtymäajan päätyttyä — Pätevyys — Oikeudellinen perusta — EY 133 artikla — Sopimuksia koskevat kansainvälisoikeudelliset periaatteet — TRIPS-sopimuksen 22-24 artikla — Perusoikeuksien suojelu — Omaisuudensuoja)

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/14

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 11.5.2006 (Tribunale Amministrativo Regionale del Lazion (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Fvg Federagricole, Friulvini Soc. coop. rl, ja Cantina Sociale di Ramuscello e S. Vito v. Ministero delle Politiche Agricole e Forestali ja Regione Veneto
   (Asia C-231/04) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Yhteisön ulkosuhteet - Euroopan yhteisön ja Unkarin välinen viinien nimitysten vastavuoroista suojaa ja valvontaa koskeva sopimus - Tiettyjen Unkarista peräisin olevien viinien nimitysten suoja yhteisössä - Maantieteellinen merkintä ”Tokaj” - Kirjeenvaihto - Mahdollisuus käyttää sanaa ”Tocai” ilmauksessa ”Tocai friulano” tai ”Tocai italico” tiettyjen italialaisten viinien kuvauksessa ja esittelyssä, erityisesti määritellyillä alueilla tuotettujen laatuviinien osalta (tma-laatuviinit) 31.3.2007 päättyvän siirtymäkauden ajan - Tämän mahdollisuuden poissulkeminen siirtymäajan päätyttyä - Pätevyys - Oikeudellinen perusta - EY 133 artikla - Sopimuksia koskevat kansainvälisoikeudelliset periaatteet - TRIPS-sopimuksen 22-24 artikla - Perusoikeuksien suojelu - Omaisuudensuoja)
   (2006/C 224/25)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Asianosaiset

      Kantajat: Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Fvg Federagricole, Friulvini Soc. coop. Rl ja Cantina Sociale di Ramuscello e S. Vito

      Vastaajat: Ministero delle Politiche Agricole e Forestali ja Regione Veneto
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Euroopan yhteisön ja Unkarin välillä 23.11.1993 tehty viinien nimitysten vastavuoroista suojaa ja valvontaa koskeva sopimus — Sopimuspuolten välisen kirjeenvaihdon, jossa kielletään nimityksen ”Tocai” käyttäminen Italiassa vuodesta 2007, pätevyys
   Määräysosa

               1)

               Yhdeltä puolen Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä toiselta puolen Unkarin tasavallan välisen assosiointia koskevan Eurooppa-sopimuksen tekemisestä 13 päivänä joulukuuta 1993 tehty ja yhteisön nimissä hyväksytty neuvoston ja komission päätös 93/742/Euratom, EHTY, EY ei ole Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välisen viinien nimitysten vastavuoroista suojaa ja valvontaa koskevan sopimuksen tekemisestä 23 päivänä marraskuuta 1993 tehdyn neuvoston päätöksen 93/724/EY oikeudellinen perusta.

               2)

               EY 133 artikla, sellaisena kuin siihen viitataan päätöksen 93/724 johdanto-osassa, on asianmukainen oikeudellinen perusta sille, että yhteisö yksin tekee Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välisen viinien nimitysten vastavuoroista suojaa ja valvontaa koskevan sopimuksen.

               3)

               Kielto käyttää nimitystä ”Tocai” Italiassa 31.3.2007 jälkeen, sellaisena kuin se ilmenee Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välisen viinien nimitysten vastavuoroista suojaa ja valvontaa koskevan sopimuksen 4 artiklaa koskevasta kirjeenvaihdosta, ei ole kyseisen sopimuksen 4 artiklan 5 kohtaan sisältyvän homonyymisia tai identtisiä maantieteellisiä merkintöjä koskevan järjestelmän vastainen.

               4)

               Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välisen viinien nimitysten vastavuoroista suojaa ja valvontaa koskevan sopimuksen 4 artiklan 5 kohtaa koskeva yhteinen julistus, siltä osin kuin sen ensimmäisessä kohdassa todetaan, että kyseisen sopimuksen 4 artiklan 5 kohdan a alakohdan osalta sopimuspuolet toteavat, että neuvotteluajankohtana niillä ei ole tiedossaan mitään yksittäistä tapausta, johon kysymyksessä olevia määräyksiä voitaisiin soveltaa, ei merkitse sitä, että tosiasiallinen tilanne olisi esitetty ilmeisen virheellisesti.

               5)

               Teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen, joka sisältyy Euroopan yhteisön puolesta yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa 22 päivänä joulukuuta 1994 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/800/EY hyväksytyn Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksen liitteeseen 1 C, 22–24 artiklaa on tulkittava siten, että käsiteltävänä olevan kaltaisessa asiassa, joka koskee homonyymisyyttä kolmannen maan käyttämän maantieteellisen nimityksen ja sellaisen nimityksen välillä, jossa toistetaan sellaisen viiniköynnöksen nimi, jota käytetään tiettyjen siitä saatavien yhteisön viinien kuvauksessa ja esittelyssä, nämä määräykset eivät edellytä sitä, että tämän nimityksen käyttöä voitaisiin jatkaa tulevaisuudessa huolimatta siitä, että asianomaiset tuottajat ovat käyttäneet sitä aiemmin vilpittömässä mielessä tai ainakin 10 vuoden ajan ennen 15.4.1994, ja huolimatta siitä, että nimitys osoittaa selvästi suojatun viinin alkuperämaan, — alueen tai –vyöhykkeen, johon se viittaa siten, että kuluttajille ei synny väärää käsitystä.

               6)

               Omaisuudensuoja ei ole esteenä sille, että Friuli-Venezia Giulian alueen tuottajia kielletään käyttämästä sanaa ”Tocai” ilmauksessa ”Tocai friulano” tai ”Tocai Italico” tiettyjen määrätyillä alueilla tuotettujen italialaisten laatuviinien kuvauksessa ja esittelyssä 31.3.1997 päättyvän siirtymäkauden jälkeen, kuten määrätään Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välisen viinien nimitysten vastavuoroista suojaa ja valvontaa koskevan sopimuksen 4 artiklaa koskevassa kirjeenvaihdossa, joka on sopimuksen liitteenä, mutta ei ole sisälly sopimukseen.

      (1)  EUVL C 201, 7.8.2004.


title: Asia C-9/03: Euroopan yhteisöjen komission 10.1.2003 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
8.3.2003                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                                C 55/15
Euroopan yhteisöjen komission 10.1.2003 Luxemburgin                    sissa sairausvakuutusjärjestelmissä 21 päivänä joulukuuta
          suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne                      1988 annetun neuvoston direktiivin 89/105/ETY (1) 2 artiklan
                                                                       2 alakohta, jonka mukaan toimivaltaisten viranomaisten pää-
                             (Asia C-9/03)                             töksessä olla sallimatta lääkkeen pitämistä kaupan hakijan
                                                                       esittämään hintaan, on oltava ”puolueettomien ja todennetta-
                                                                       vissa olevien arviointiperusteiden mukaiset perustelut”, ym-
                           (2003/C 55/25)                              märrettävä siten, että Belgian sisäisen lainsäädännön mukaan
                                                                       toimivaltaisen viranomaisen on etukäteen määrättävä yleisesti
                                                                       sovellettavilla säännöksillä, mitä arviointiperusteita yksittäises-
                                                                       tä hakemuksesta päätöksen tekevän viranomaisen on otettava
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.1.2003 Euroo-              huomioon, vai siten, että päätöksen tekevä viranomainen saa
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-              esittää jokaisessa yksittäisessä päätöksessä, minkä puolueetto-
herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat D. Martin ja          mien ja todennettavissa olevien arviointiperusteiden nojalla se
M. França, prosessiosoite Luxemburgissa.                               jättää hyväksymättä hakemuksen kyseisessä tapauksessa, vai
                                                                       riittääkö, että kyseinen viranomainen perustelee yksittäisen
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-         päätöksensä muodollisesti tukeutumalla sen osalta asiakirjoista
tuin                                                                   ilmeneviin asian konkreettisiin seikkoihin, jolloin tuomioistui-
                                                                       men on ratkaistava, vastaavatko nämä seikat puolueettomia ja
–      toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-        todennettavissa olevia arviointiperusteita.
       tanut kuluttajien etujen suojaamista tarkoittavista kielto-
       kanteista 19 päivänä toukokuuta 1998 annetun Euroo-
       pan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/27/EY ( 1)          (1 ) EYVL 1989, L 40, s. 8.
       mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän
       direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
       hallinnollisia määräyksiä;
–      velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
       oikeudenkäyntikulut.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komission 14.1.2003 Itävallan tasa-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                       valtaa vastaan nostama kanne
Direktiivin 8 artiklassa säädetty määräaika direktiivin saattami-                                   (Asia C-15/03)
selle osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 1.1.2001.
                                                                                (2003/C 55/27)
( 1) EYVL L 166, s. 51.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.1.2002 Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
                                                                       vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellinen
                                                                       neuvonantaja Dr. Jürgen Grünwald ja komission oikeudellisen
Raad van Staten (Belgia) 9.12.2002 tekemällään päätöksel-              yksikön virkamies Minas Konstantinidis ja prosessiosoite Lu-
lä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa NV Boss Phar-                xemburgissa c/o komission oikeudellisen yksikön virkamies
   ma vastaan Belgian valtio, jota edustaa talousministeriö            Escobar Guerrero, Centre Wagner C 254, Kirchberg, Luxem-
                                                                       bourg.
                            (Asia C-11/03)
                                                                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                           (2003/C 55/26)
                                                                       1.     toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut sille
                                                                              jätehuollosta 16 päivänä kesäkuuta 1975 annetun neu-
                                                                              voston direktiivin 75/439/ETY ( 1) 3 artiklan 1 kohdan
Raad van State (Belgia) on pyytänyt 9.12.2002 tekemällään
                                                                              mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut oikeu-
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                              dellisesti ja tosiasiallisesti tarvittavia toimenpiteitä etusijan
13.1.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                      antamiseksi uudistamalla tapahtuvalle jäteöljyn käsittelyl-
ratkaisua asiassa NV Boss Pharma vastaan Belgian valtio, jota
                                                                              le, jos se on teknisesti, taloudellisesti tai järjestelyjen
edustaa talousministeriö, seuraavaan kysymykseen:
                                                                              kannalta mahdollista,
Onko ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden hintojen sääntelytoi-         2.     velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
menpiteiden avoimuudesta ja niiden soveltamisesta kansalli-                   tikulut.


title: Asia T-678/13: Kanne 19.12.2013 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta

text:
               1.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 61/5

         Kanne 19.12.2013 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia T-678/13)
   2014/C 61/08
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Lozano Palacios ja D. Milanowska)

      Vastaaja: Puolan tasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan SEUT 258 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut arvonlisäverodirektiivin (1) 96–98 artiklan, kun kyseisiä säännöksiä luetaan yhdessä direktiivin liitteen III kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se on soveltanut alennettua arvonlisäverokantaa seuraaviin Puolan arvonlisäverolain (ustawa o podatku VAT) liitteessä 3, joka koskee lääketieteellisiä laitteita ja tuotteita sekä farmaseuttisia tuotteita, lueteltuihin tuotteisiin:

                           —

                           lääketieteelliset välineet, apuvälineet ja muut laitteet, joita ei ole tarkoitettu yksinomaan vammaisten henkilökohtaiseen käyttöön ja/tai joita ei ole tavanomaisesti tarkoitettu vammojen lievittämiseen tai hoitamiseen vammoja

                           —

                           muun muassa desinfiointiaineiden, farmaseuttisiin tarkoituksiin käytettyjen tuotteiden ja valmisteiden sekä kylpylätuotteiden kaltaiset tuotteet, jotka eivät ole terveydenhoidossa, tautien ehkäisyssä sekä lääketieteellisessä ja eläinlääketieteellisessä hoitotarkoituksessa tavanomaisesti käytettyjä tuotteita eivätkä raskaudenehkäisyyn ja hygieniaan tarkoitettuja tuotteita

               —

               veloittamaan Puolan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi komissio väittää, että Puolan tasavalta sovelsi alennettua arvonlisäverokantaa tuotteisiin, jotka eivät kuulu mihinkään arvonlisäverodirektiivin liitteessä III luetelluista tuoteluokista. Komissio katsoo, että näihin tuotteisiin olisi sitä vastoin sovellettava tavanomaista arvonlisäverokantaa, koska tuotteet eivät kuulu kyseisen direktiivin 98 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun poikkeuksen alaan.
   Komission mukaan riidanalaisia tuotteita ei voida pitää terveydenhoidossa, tautien ehkäisyssä sekä lääketieteellisessä ja eläinlääketieteellisessä hoitotarkoituksessa tavanomaisesti käytettyinä tuotteina eikä laitteina, jotka on tarkoitettu tavanomaisesti vammojen lievittämiseen tai hoitamiseen ja yksinomaan vammaisten henkilökohtaiseen käyttöön. Lisäksi lukuisat tuotelajit, joihin Puolan oikeuden säännösten mukaan sovelletaan alennettua arvonlisäverokantaa, eivät ole selkeitä tai täsmällisesti määriteltyjä, minkä vuoksi on vaikea määrittää, mitä tuotteita säännökset tosiasiassa koskevat.

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112 (EUVL L 347, s. 1).


title: Asia C-227/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.11.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Sähköinen viestintä — Verkot ja palvelut — Direktiivi 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) — 4 artiklan 1 kohta ja 5 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta — Direktiivin virheellinen täytäntöönpano)

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.11.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-227/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Sähköinen viestintä - Verkot ja palvelut - Direktiivi 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) - 4 artiklan 1 kohta ja 5 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta - Direktiivin virheellinen täytäntöönpano)
   (2009/C 6/09)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Shotter ja K. Mojzesowicz)

      Vastaaja: Puolan tasavalta (asiamiehet E. Ośniecka-Tamecka, T. Nowakowski ja M. Dowgielewicz)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä (käyttöoikeusdirektiivi) annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/19/EY (EYVL L 108, s. 7) 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan virheellinen täytäntöönpano — Kansallinen televiestintälainsäädäntö, jolla yleisten viestintäverkkojen operaattorit velvoitetaan yleisellä lainsäännöksellä neuvottelemaan vilpittömässä mielessä käyttöoikeussopimuksista ja jossa säädetään, että sääntelyviranomainen voi, jos osapuolet eivät pääse sopimukseen ja yksi osapuolista sitä pyytää, tehdä päätöksen, jolla korvataan osapuolten välinen sopimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Puolan tasavalta ei ole noudattanut sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole pannut asianmukaisesti täytäntöön tämän direktiivin 4 artiklan 1 kohtaa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio ja Puolan tasavalta vastaavat kumpikin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 199, 25.8.2007.


title: Asia C-380/03: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.12.2006 — Saksan liittotasavalta v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Direktiivi 2003/33/EY — Tupakkatuotteiden mainonta ja niiden hyväksi tapahtuva sponsorointi — 3 ja 4 artiklan kumoaminen — Oikeudellisen perustan valinta — EY 95 ja EY 152 artikla — Suhteellisuusperiaate)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/1

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.12.2006 — Saksan liittotasavalta v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-380/03) (1)

   (Kumoamiskanne - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Direktiivi 2003/33/EY - Tupakkatuotteiden mainonta ja niiden hyväksi tapahtuva sponsorointi - 3 ja 4 artiklan kumoaminen - Oikeudellisen perustan valinta - EY 95 ja EY 152 artikla - Suhteellisuusperiaate)
   (2006/C 331/01)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: C.-D. Quassowski, M. Lumma ja W.-D. Plessing, avustajanaan Rechtsanwalt J. Sedemund)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti (asiamiehet: R. Passos, E. Waldherr ja U. Rösslein) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: E. Karlsson ja J.-P. Hix)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (edustajat: L. Fraguas Gadea ja M. Rodríguez Cárcamo), Suomen tasavalta (asiamiehet: A. Guimaraes-Purokoski ja E. Bygglin), Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja R. Loosli-Surrans) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M.-J. Jonczy, L. Pignataro-Nolin ja F. Hoffmeister)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 26.5.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/33/EY (EUVL L 152, s. 16) 3 ja 4 artiklan kumoaminen — Oikeudellinen perusta (EY 95 artikla) — Sisämarkkinoiden toteuttamistavoitteen saavuttaminen asianomaisen toiminnan kieltämällä — Sen kiellon ulottuvuus, jolla kielletään jäsenvaltioiden säännösten yhdenmukaistaminen ihmisten terveyden suojelemiseksi (EY 152 artikla)
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Suomen tasavalta ja Euroopan yhteisöjen komissio vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 275, 15.11.2003.


title: Asia T-302/11 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 29.7.2011 — HeidelbergCement v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Kilpailu — Tietojensaantipyyntö — Asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohta — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 29.7.2011 — HeidelbergCement v. komissio
   (Asia T-302/11 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Kilpailu - Tietojensaantipyyntö - Asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohta - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2011/C 282/51
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: HeidelbergCement AG (Heidelberg, Saksa) (edustajat: asianajajat U. Denzel, T. Holzmüller ja P. Pichler)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Kellerbauer, R. Sauer ja C. Hödlmayr)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohdan soveltamismenettelyä koskevan, 31.3.2011 tehdyn komission päätöksen K(2011) 2361 lopull. (Asia 39.520 — Sementti ja sementtituotteet) täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-172/14 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 10.6.2014 – Stahlwerk Bous v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Valtiontuet — Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tuotannon kansallinen edistäminen — Komission päätös aloittaa muodollinen tutkintamenettely valtiontukien alalla — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva vaatimus — Kiireellisyys — Fumus boni juris)

text:
               22.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 329/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 10.6.2014 – Stahlwerk Bous v. komissio
   (Asia T-172/14 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Valtiontuet - Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tuotannon kansallinen edistäminen - Komission päätös aloittaa muodollinen tutkintamenettely valtiontukien alalla - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva vaatimus - Kiireellisyys - Fumus boni juris))
   2014/C 329/17
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Stahlwerk Bous GmbH (Bous, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Höfler, C. Kahle ja V. Winkler)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche ja R. Sauer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sen päätöksen oikeusvaikutusten lykkäämisestä, jolla komissio aloitti muodollisen tutkintamenettelyn valtiontukien alalla uusiutuvia energialähteitä koskevasta Saksan laista

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Asiassa T-172/14 R, Stahlwerk Bous vastaan komissio, 7.4.2014 annettu päätös kumotaan.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-418/05 P: Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaénin (ASAJA), Salvador Contreras Gilan, José Ramiro Lópezin, Antonio Ramiro Lópezin, Cristobal Gallego Martínezin, Benito García Burgosin ja Antonio Parras Rosan  25.11.2005  tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-295/04–297/04, Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvador Contreras Gila, José Ramiro López, Antonio Ramiro López, Cristobal Gallego Martínez, Benito García Burgos ja Antonio Parras Rosa vastaan Euroopan unionin neuvosto,  8.9.2005  antamasta määräyksestä

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/12

         Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaénin (ASAJA), Salvador Contreras Gilan, José Ramiro Lópezin, Antonio Ramiro Lópezin, Cristobal Gallego Martínezin, Benito García Burgosin ja Antonio Parras Rosan 25.11.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-295/04–297/04, Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvador Contreras Gila, José Ramiro López, Antonio Ramiro López, Cristobal Gallego Martínez, Benito García Burgos ja Antonio Parras Rosa vastaan Euroopan unionin neuvosto, 8.9.2005 antamasta määräyksestä
   (Asia C-418/05 P)
   (2006/C 48/24)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvador Contreras Gila, José Ramiro López, Antonio Ramiro López, Cristobal Gallego Martínez, Benito García Burgos ja Antonio Parras Rosa ovat valittaneet 25.11.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-295/04—297/04, Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvador Contreras Gila, José Ramiro López, Antonio Ramiro López, Cristobal Gallego Martínez, Benito García Burgos ja Antonio Parras Rosa vastaan Euroopan unionin neuvosto, 8.9.2005 antamasta määräyksestä. Valittajien edustajana on abogado J. F. Vázquez Medina.
   Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               kumoaa kokonaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 8.9.2005 antaman määräyksen EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan rikkomisen vuoksi

               2)

               hyväksyy kokonaisuudessaan asiassa ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset, koska ne vastaavat yhteisön oikeusjärjestystä ja ovat sen mukaiset

               3)

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:

               —

               EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan rikkominen

         Valittajat väittävät, että niillä on asiavaltuus nostaa kumoamiskanteet, koska ne erottuvat selvästi ja täydellisesti muista oliiviöljyn tuottajista yksilöllisen oikeusasemansa vuoksi.
   Kaikki valittajat ovat vuonna 1998 istutettujen oliivipuiden omistajia ja ne kaikki tuottivat 0 kg oliiveja markkinointivuonna 1999, ja niiden mukaan nämä ovat niille tunnusomaiset erityispiirteet, joiden perusteella ne erottuvat muusta oliivisektorista.


title: Asia C-317/04: Euroopan parlamentin 27.7.2004 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/31

         Euroopan parlamentin 27.7.2004 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
   (Asia C-317/04)
   (2004/C 228/66)
   Euroopan parlamentti on nostanut 27.7.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat R. Passos ja N. Lorenz, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Euroopan parlamentti vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa neuvoston 17.5.2004 tekemän päätöksen 2004/496/EY (1)

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Parlamentti esittää kanteensa tueksi viisi kanneperustetta.
   Kahdessa ensimmäisessä kanneperusteessa kiistetään riidanalaisen päätöksen oikeudellinen perusta. Parlamentti katsoo ensinnäkin, ettei EY 95 artiklan käyttäminen ole perusteltua, kun otetaan huomioon erityisesti yhteisöjen tuomioistuimen viimeaikainen oikeuskäytäntö, joka koskee tämän määräyksen tulkintaa; EY 95 artikla ei sitä paitsi voi olla perustana yhteisön toimivallalle sopimuksen tekemiseen, koska sopimus koskee sellaista tietojen käsittelyä, joka on henkilötietojen suojasta annetun direktiivin 95/46/EY soveltamisalan ulkopuolella. Toiseksi sopimus edellyttää muutosta kyseisen direktiiviin, joka on annettu EY 251 artiklan mukaisessa menettelyssä, ja näin ollen se voidaan tehdä ainoastaan parlamentin puoltavan lausunnon jälkeen.
   Kolmannessa kanneperusteessaan parlamentti katsoo, että sopimus loukkaa perusoikeuksia ja erityisesti henkilökohtaisten tietojen suojaa koskevaa oikeutta tämän oikeuden keskeisten näkökohtien osalta ja että sillä puututaan perusteettomasti yksityisyyteen, mikä on ristiriidassa Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklan kanssa.
   Neljäs kanneperuste koskee suhteellisuusperiaatteen loukkaamista erityisesti sen takia, että sopimuksessa määrätään liian monien matkustajia koskevien tietojen siirtämisestä ja että Yhdysvaltojen viranomaiset säilyttävät kyseiset tiedot liian kauan.
   Lopuksi parlamentti vetoaa myös näin erityisiä ominaispiirteitä omaavaa toimea koskevien riittävien perustelujen puuttumiseen sekä EY 10 artiklan mukaisen lojaalin yhteistyön periaatteen loukkaamiseen, kun otetaan huomioon erittäin epätavalliset olosuhteet, jotka liittyvät riidanalaisen päätöksen tekemiseen sellaisen menettelyn aikana, joka koski oikeudellisia kysymyksiä selvästi esiin nostavista näkökohdista yhteisöjen tuomioistuimelle esitettyä lausuntopyyntöä 1/04.

      (1)  Lentoyhtiöiden PNR (Passenger Name Records) -tietojen käsittelemistä ja siirtämistä Yhdysvaltojen sisäisen turvallisuuden ministeriön alaiselle tulli- ja rajavalvontalaitokselle koskevan Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen sopimuksen tekemisestä 17 päivänä toukokuuta 2004 tehty neuvoston päätös 2004/496/EY (EUVL L 183, 20.5.2004, s. 83)


title: Asia C-126/11: Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 15.12.2011 (Hof van Cassatie van Belgiën (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — INNO NV v. Unie van Zelfstandige Ondernemers VZW (UNIZO), Organisatie voor de Zelfstandige Modedetailhandel VZW (Mode Unie) ja Couture Albert BVBA (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Direktiivi 2005/29/EY — Sopimattomat kaupalliset menettelyt — Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään ilmoitukset hinnanalennuksesta ja ilmoitukset, jotka viittaavat hinnanalennukseen)

text:
               10.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/12

         Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 15.12.2011 (Hof van Cassatie van Belgiën (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — INNO NV v. Unie van Zelfstandige Ondernemers VZW (UNIZO), Organisatie voor de Zelfstandige Modedetailhandel VZW (Mode Unie) ja Couture Albert BVBA
   (Asia C-126/11) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Direktiivi 2005/29/EY - Sopimattomat kaupalliset menettelyt - Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään ilmoitukset hinnanalennuksesta ja ilmoitukset, jotka viittaavat hinnanalennukseen)
   2012/C 73/20
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van Cassatie van België

      Asianosaiset

      Valittaja: INNO NV

      Vastapuolet: Unie van Zelfstandige Ondernemers VZW (UNIZO), Organisatie voor de Zelfstandige Modedetailhandel VZW (Mode Unie) ja Couture Albert BVBA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hof van Cassatie van België — Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (EUVL L 149, s. 22) tulkinta

      Määräysosa

   Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jossa alennusmyyntikautta edeltävänä ajanjaksona kielletään yleisesti ilmoitukset hinnanalennuksesta ja ilmoitukset, jotka viittaavat hinnanalennukseen, jos säännöksellä pyritään kuluttajansuojelun tavoitteeseen.

      (1)  EUVL C 152, 21.5.2011.


title: Asia T-157/07: Kanne 9.5.2007 — People's Mojahedin Organization of Iran v. neuvosto

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/43

         Kanne 9.5.2007 — People's Mojahedin Organization of Iran v. neuvosto
   (Asia T-157/07)
   (2007/C 140/70)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: People's Mojahedin Organization of Iran (Auvers sur Oise, Ranska) (edustajat: asianajaja J. P. Spitzer ja D. Vauhgan, QC)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               neuvoston seuraavat, yhä sovellettavat päätökset on kumottava:

                           —

                           päätös olla tutkimatta kuuden kuukauden kuluessa tai sen jälkeen uudelleen neuvoston päätöstä 2006/379 kantajaa koskevilta osin

                           —

                           päätös säilyttää kantajan nimi sellaisessa terroristijärjestöjä koskevassa luettelossa, joka on laadittu 29.5.2006 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2006/379 ja jota on pidetty mainitusta päivämäärästä alkaen, huolimatta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-228/02 12.12.2006 antamasta tuomiosta ja neuvoston EY 233 artiklaan perustuvista velvoitteista

               —

               on määrättävä, että vastaajan on tässä suhteessa kaikilta tarvittavilta osin toimittava laillisten velvoitteidensa mukaisesti

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle vahingonkorvauksena 1 090 000 euroa korkoineen liitteessä 18 esitetyn mukaisesti (yhä jatkuva vahinko)

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan neuvoston tiettyihin kirjeisiin sisältyvät päätökset ja vaatii korvauksia sen perusteella, ettei neuvosto kuuden kuukauden kuluttua tarkistanut luetteloa, joka sisältyy neuvoston päätökseen 2006/379 (1) ja joka koskee sellaisia henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä, joihin sovelletaan tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä — esimerkiksi varojen ja muiden taloudellisten resurssien jäädyttämisestä — terrorismin torjumiseksi annettua asetusta N:o 2580/2001 (2), ja että neuvosto säilytti kantajan mainitussa luettelossa.
   Kantajan mukaan neuvosto oli velvollinen tarkistamaan terroristijärjestöistä tehtyyn luetteloon sisältyviä henkilöitä koskevan luettelon säännöllisesti ja vähintään kuuden kuukauden välein. Kantaja väittää, ettei neuvosto toiminut näin niiltä osin kuin oli kyse kantajan nimen sisällyttämisestä terroristijärjestöjen luetteloon.
   Kantaja väittää lisäksi, että sen jälkeen, kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antoi tuomionsa asiassa T-228/02, Organisation des Modjahedines du peuple d'Iran vastaan neuvosto (Kok. 2006, s. II-0000), neuvosto oli velvollinen poistamaan kantajan mainitusta luettelosta.

      (1)  Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta ja päätöksen 2005/930/EY kumoamisesta 29.5.2006 tehty neuvoston päätös 2006/379/EY (EUVL L 144, s. 21).

      (2)  Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi 27.12.2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2580/2001 (EYVL L 344, s. 70).


title: Asia C-335/10: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 13.7.2011 (Curtea de Apel Craiovan (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu ja Administrația Fondului pentru Mediu v. Claudia Norica Vijulan (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Sisäinen verotus — SEUT 110 artikla — Moottoriajoneuvojen ensirekisteröinnin yhteydessä kannettava ympäristövero)

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/13

         Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 13.7.2011 (Curtea de Apel Craiovan (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu ja Administrația Fondului pentru Mediu v. Claudia Norica Vijulan
   (Asia C-335/10) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Sisäinen verotus - SEUT 110 artikla - Moottoriajoneuvojen ensirekisteröinnin yhteydessä kannettava ympäristövero)
   2011/C 311/18
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Craiova

      Asianosaiset

      Kantajat: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu ja Administrația Fondului pentru Mediu

      Vastaaja: Claudia Norica Vijulan

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Curtea de Apel Craiova — Aiemmin toisessa jäsenvaltiossa rekisteröityjen käytettyjen moottoriajoneuvojen rekisteröinti — Jäsenvaltiossa tapahtuvan ensirekisteröinnin yhteydessä moottoriajoneuvoista kannettava ympäristövero — Kansallisen lainsäädännön yhteensopivuus SEUT 110 artiklan kanssa — Väliaikainen poikkeus ajoneuvoille, joilla on tietyt tekniset ominaisuudet

      Määräysosa

   SEUT 110 artiklaa on tulkittava siten, että sen vastaista on se, että jäsenvaltio ottaa käyttöön ympäristöveron, joka kannetaan moottoriajoneuvojen ensirekisteröinnin yhteydessä tässä jäsenvaltiossa, jos tästä verotustoimenpiteestä on säädetty siten, että se tekee muista jäsenvaltioista ostettujen käytettyjen ajoneuvojen liikenteeseen päästämisen kyseisessä jäsenvaltiossa vähemmän houkuttelevaksi, mutta se ei tee saman ikäisten ja yhtä kuluneiden ajoneuvojen ostamista kotimaan markkinoilta vähemmän houkuttelevaksi.

      (1)  EUVL C 274, 9.10.2010.