title: Asia C-108/04: Sala de lo Social del Tribunal Superior de Justicia de Galicia 19.1.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Divina Cortiñas Yáñez vastaan Instituto Nacional de Seguridad Social (INSS) ja Tesorería General de Seguridad Social

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/31

         Sala de lo Social del Tribunal Superior de Justicia de Galicia 19.1.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Divina Cortiñas Yáñez vastaan Instituto Nacional de Seguridad Social (INSS) ja Tesorería General de Seguridad Social
   (Asia C-108/04)
   (2004/C 94/71)
   Sala de lo Social del Tribunal Superior de Justicia de Galicia, on pyytänyt 19.1.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 1.3.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Divina Cortiñas Yáñez vastaan Instituto Nacional de Seguridad Social (INSS) ja Tesorería General de Seguridad Social, seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Ensimmäinen kysymys: ”Onko 19.12.1978 annetun direktiivin 79/7/ETY (1) säännösten ja erityisesti sen 4 artiklan kanssa ristiriidassa se, että kansallisessa lainsäädännössä edellytetään maataloustyöntekijöiden erityiseen sosiaaliturvajärjestelmään pääsemiseksi tavanomaisten edellytysten täyttämisen lisäksi sitä, että jos työntekijä on avioliitossa, kyseisen järjestelmän kattamasta toiminnasta saatu tulo on pariskunnan pääasiallisen toimeentulon lähde siten, että siitä saadaan suurin osa toimeentulosta?”

               2.

               Toinen kysymys: ”Onko 19.12.1978 annetun direktiivin 79/7/ETY säännösten ja erityisesti sen 4 artiklan kanssa ristiriidassa se, että kansallisessa lainsäädännössä edellytetään, että jotta maataloustyöntekijän puoliso voi liittyä muuhun sosiaaliturvajärjestelmään, työntekijän on näytettävä, että maataloustyöntekijöiden erityisen sosiaaliturvajärjestelmän kattamasta toiminnasta saadut tulot ovat suuremmat kuin hänen puolisonsa tulot siten, että jos näin ei ole, tulojen oletetaan olevan tätä pienemmät?”

      (1)  Neuvoston direktiivi 79/7/ETY, annettu 19 päivänä joulukuuta 1978, miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä. EYVL, erityispainos 1979, 5/nide 2, s. 111.


title: Asia T-233/01: Daniel Callebaut'n 26.9.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 331/32                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    24.11.2001
Territorio Histórico de Guipúzcoa – Excma. Diputación                 Daniel Callebaut’n 26.9.2001 Euroopan yhteisöjen komis-
de Guipúzcoan ja Comunidad autónoma del Paı́s Vasco –                                    siota vastaan nostama kanne
        Gobierno Vascon 25.9.2001 nostama kanne
                                                                                (Asia T-233/01)
                          (Asia T-232/01)
                                                                                (2001/C 331/53)
                          (2001/C 331/52)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                         Daniel Callebaut, Mondorf-les-Bains (Luxemburg), on nostanut
Territorio Histórico de Guipúzcoa – Excma. Diputación de              26.9.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Guipúzcoa ja Comunidad autónoma del Paı́s Vasco, kotipaikka            tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
Guipúzcoa (Espanja), ovat nostaneet 25.9.2001 Euroopan                  vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-Noël Louis
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                ja Véronique Peere, prosessiosoite Luxemburgissa.
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edus-
tajana on asianajaja D. Ramón Falcón.
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                         mioistuin
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     kumoaa komission päätöksen jättää kantaja ylentämättä
–     kumoaa esillä olevan kanteen kohteena olevan komission                   palkkaluokkaan B 2 vuoden 2000 urakierrossa, ja
      päätöksen kokonaisuudessaan ja toissijaisesti kumoaa sen
      3 artiklan
                                                                         –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Kantaja riitauttaa nimittävän viranomaisen päätöksen jättää
Kantajat riitauttavat 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen,              hänet ylentämättä vuoden 2000 urakierrossa.
jossa yhteismarkkinoille soveltumattomana valtiontukena pi-
detään sellaisia verovähennyksiä, jotka perustuvat yhtiöverosta
4.7.1996 annetun Norma Foral 7/1996:n (Boletı́n Oficial de
Guipúzcoa 17.7.1996) 26 §:ään, jossa säädetään 99, 75, 50 ja            Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi
25 prosentin vähennyksestä kyseisen veron perusteesta neljän
ensimmäisen verovuoden aikana niille yrityksille, jotka aloitta-
vat yritystoimintansa Territorio Histórico de Guipúzcoassa             –     henkilöstösääntöjen 26 ja 45 artiklan rikkomiseen
lain voimaantulon jälkeen, mikäli maksettu pääoma on yli
20 miljoonaa pesetaa (120 202 euroa), investointeja on yli
80 miljoonaa pesetaa (430 810 euroa) ja luotuja työpaikkoja              –     puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen ja yhdenver-
yli kymmenen.                                                                  taista kohtelua, urasuuntautumista ja hyvää hallintoa
                                                                               koskevien periaatteiden loukkaamiseen, ja
Oikeudelliset perusteet, joihin kantajat vetoavat väitteidensä           –     ilmeisen virheelliseen arviointiin käsiteltävänä olevassa
tueksi, ovat samat kuin asiassa T-227/01.                                      asiassa.


title: Asia T-100/15: Kanne 27.2.2015 – Dextro Energy v. komissio

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/31

         Kanne 27.2.2015 – Dextro Energy v. komissio
   (Asia T-100/15)
   (2015/C 155/37)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Dextro Energy (Krefeld, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Hagenmeyer ja T. Teufer)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan muiden kuin sairauden riskin vähentämiseen ja lasten kehitykseen ja terveyteen viittaavien elintarvikkeita koskevien tiettyjen terveysväitteiden hyväksynnän epäämisestä 6.1.2015 annetun komission asetuksen (EU) N:o 2015/8 (EUVL L 3, s. 6)

               —

               velvoittamaan kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.
   Ensimmäinen kanneperuste: asetuksen N:o 1924/2006 (1) 18 artiklan 4 kohdan rikkominen
   Kantaja väittää, että viiden terveysväitteen hylkäämiselle, vaikka eurooppalainen elintarviketurvallisuusviranomainen on toteuttanut tältä osin viisi myönteistä tieteellistä arviointia, ei ole mitään perusteita. Kyseiset viisi terveysväitettä eivät ole ravitsemusta tai terveyttä koskevien yleisesti hyväksyttyjen periaatteiden vastaisia eivätkä anna ristiriitaista ja hämmentävää viestiä kuluttajille; ne eivät ole myöskään moniselitteisiä tai harhaanjohtavia.
   Toinen kanneperuste: suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen
   Kantaja pitää hakemuksen hylkäämisestä seuraavaa absoluuttista mainontakieltoa suhteellisuusperiaatteen vastaisena, kun otetaan huomioon eurooppalaisen elintarviketurvallisuusviranomaisen myönteiset arvioinnit kantajan viiden terveysväitteen osalta.
   Kolmas kanneperuste: yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen
   Kantaja väittää, että vastaaja on kieltäytynyt hyväksymästä terveysväitteitä, joita ei ole tieteellisesti kiistetty, vaikka se on aiemmin hyväksynyt vastaavia väitteitä.
   Neljäs kanneperuste: perustelujen puutteellisuus
   Kantaja väittää lopuksi, että kyseessä olevaa asetusta ei ole perusteltu riittävästi; siitä ei käy ilmi, että vastaaja olisi ottanut huomioon kantajan ja yleisön argumentit tai että se olisi ylipäätään tutkinut näitä argumentteja erikseen.

      (1)  Elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä 20.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1924/2006 (EUVL L 404, s. 9).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 21 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa C-447/01 (Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Trading Company Import-Export, spol. s.r.o. vastaan Itävallan tasavalta (Ennakkoratkaisupyyntö – Tutkimatta jättäminen)

text:
C 191/14                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        10.8.2002
1)     Kanne hylätään.                                                    Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin 5 päivänä marraskuuta
                                                                          2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö jäte-
2)     Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-     tään tutkimatta.
       kulut.
                                                                          (1) EYVL C 84, 6.4.2002.
(1) EYVL C 348, 8.12.2001.
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission 22.3.2002 Saksan liittota-
                                                                                savaltaa vastaan nostama kanne
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (Asia C-107/02)
                            (kuudes jaosto)
                                                                                (2002/C 191/25)
                   21 päivänä maaliskuuta 2002
asiassa C-447/01 (Landesgericht für Zivilrechtssachen
Wienin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Trading Com-                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.3.2002 Euroo-
pany Import-Export, spol. s.r.o. vastaan Itävallan tasa-                  pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
                                 valta (1)                                taa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellinen
                                                                          neuvonantaja Götz zur Hausen ja oikeudellisen yksikön virka-
                                                                          mies Luis Escobar Guerrero, Centre Wagner C 254, Kirchberg,
      (Ennakkoratkaisupyyntö – Tutkimatta jättäminen)                     Luxemburg.
                           (2002/C 191/24)
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                          tuin
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                          1.    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
                                                                                perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan                  terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutu-
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     vilta vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annetun
                                                                                neuvoston direktiivin 96/29/Euratom (1) mukaisia velvoit-
                                                                                teitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin
                                                                                noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
Asiassa C-447/01, jonka Landesgericht für Zivilrechtssachen                     lisia määräyksiä kaivuujätteiden puhdistamisen, uraani-
Wien (Itävalta) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen                 malmin tuotantolaitosten uudistamisen ja röntgenlaittei-
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa                    den käytön alalla, tai ainakaan ilmoittanut niitä komis-
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Trading Company                      siolle:
Import-Export, spol. s.r.o. vastaan Itävallan tasavalta ennakko-
ratkaisun yhtäältä siitä, onko itävaltainen lainsäädäntö, jossa           2.    velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
rajoitetaan sitä määrää, jonka tietyistä kolmansista maista                     käyntikulut.
tuleva matkustaja saa henkilökohtaisissa matkatavaroissaan
tuoda tullitta, 75 euroon tai 100 euroon, sekä säädetään
tietyistä määrällisistä rajoituksista tupakkatuotteiden vapau-
tukseen liikevaihto- ja valmisteverosta, jonkin yhteisön oikeu-
den säännöksen vastainen, ja toisaalta niistä edellytyksistä,             Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
joissa voi aktualisoitua jonkin jäsenvaltion vastuu sellaisista
vahingoista, jonka yksityinen on aiheuttanut yhteisön oikeutta
rikkomalla, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien              EHTY 161 artiklan 3 kohdan mukaisesta direktiivien velvoitta-
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken sekä tuoma-                vasta luonteesta ja EHTY:n 192 artiklan 1 kohdasta seuraa,
rit N. Colneric, R. Schintgen (esittelevä tuomari), V. Skouris ja         että jäsenvaltioiden, joille direktiivi on osoitettu, on saatettava
J. N. Cunha Rodriques, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:                direktiivin säännökset osaksi kansallista oikeusjärjestystä siten,
R. Grass, on antanut 21.3.2002 määäryksen, jonka määräysosa               että kyseisillä säännöksillä on niiden täytäntöönpanolle asete-
on seuraava:                                                              tun määräajan päättyessä täydet oikeusvaikutukset.


title: Asia C-540/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 9.11.2010 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG v. Österreich -Zeitungsverlag GmbH (Direktiivi 2005/29/EY — Sopimattomat kaupalliset menettelyt — Kansallinen säännöstö, jossa ilmaistaan sellaisten kaupallisten menettelyjen periaatteellinen kielto, joiden mukaan kuluttajille tarjotaan lisäetuja sillä edellytyksellä, että he hankkivat tavaroita tai palveluja)

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 9.11.2010 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG v. ”Österreich”-Zeitungsverlag GmbH
   (Asia C-540/08) (1)

   (Direktiivi 2005/29/EY - Sopimattomat kaupalliset menettelyt - Kansallinen säännöstö, jossa ilmaistaan sellaisten kaupallisten menettelyjen periaatteellinen kielto, joiden mukaan kuluttajille tarjotaan lisäetuja sillä edellytyksellä, että he hankkivat tavaroita tai palveluja)
   2011/C 13/04
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG

      Vastapuoli:”Österreich”-Zeitungsverlag GmbH

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberster Gerichtshof (Itävalta) — Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY (EUVL L 149, s. 22) 3 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 2 ja 5 kohdan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jolla painotuotteiden kustantajia kielletään ilmoittamasta kuluttajille vastikkeettomista lisäeduista painotuotteiden yhteydessä ja tarjoamasta tai myöntämästä niitä sekä ehdottamasta tällaista lisäetua tavaroiden myynnin tai palvelujen tarjoamisen yhteydessä ilman, että huomioon otetaan kyseisen kaupallisen menettelyn harhaanjohtava tai aggressiivinen luonne — Lainsäädäntö, jolla ei pyritä pelkästään suojaamaan kuluttajia vaan sillä pyritään myös säilyttämään lehdistön monimuotoisuus ja suojaamaan heikompia kilpailijoita — Sopimattoman kaupallisen menettelyn käsite

      Tuomiolauselma

               1)

               Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) on tulkittava niin, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jossa säädetään lisäetujen käyttämistä myynnissä koskeva yleinen kielto ja jonka tarkoituksena ei ole pelkästään suojata kuluttajia vaan jolla tavoitellaan myös muita päämääriä.

               2)

               Sanomalehden ostamiseen sidoksissa oleva mahdollisuus osallistua palkintokilpailuun ei ole direktiivin 2005/29 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu sopimaton menettely vain sen vuoksi, että kyseinen mahdollisuus osallistua kilpailuun on ainakin osalle kyseisistä kuluttajista ratkaiseva syy, joka saa heidät ostamaan kyseisen sanomalehden.

      (1)  EUVL C 69, 21.3.2009.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 9 päivänä lokakuuta 2001 asiassa C-377/98, Alankomaiden kuningaskunta vastaan Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (Kumoaminen – Direktiivi 98/44/EY – Bioteknologian keksintöjen oikeudellinen suoja – Oikeudellinen perusta – EY:n perustamissopimuksen 100 a artikla (josta on muutettuna tullut EY 95 artikla), EY:n perustamissopimuksen 235 artikla (josta on tullut EY 308 artikla) tai EY:n perustamissopimuksen 130 ja 130 f artikla (joista on tullut EY 157 ja EY 163 artikla) – Toissĳaisuus – Oikeusvarmuus – Kansainväliseen oikeuteen perustuvat jäsenvaltioiden velvoitteet – Perusoikeudet – Ihmisarvon kunnioittaminen – Komission lainsäädäntöehdotusten osalta sovellettava kollegisen päätöksenteon periaate)

text:
24.11.2001              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 331/1
                                                                     I
                                                              (Tiedonantoja)
                                                      TUOMIOISTUIN
                                                            TUOMIOISTUIN
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                H. A. Rühl, on antanut 9.10.2001 tuomion, jonka tuomiolau-
                                                                         selma on seuraava:
                    9 päivänä lokakuuta 2001
                                                                         1)    Kanne hylätään.
asiassa C-377/98, Alankomaiden kuningaskunta vastaan
 Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (1)                   2)    Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
                                                                               denkäyntikulut.
(Kumoaminen – Direktiivi 98/44/EY – Bioteknologian kek-                  3)    Italian tasavalta, Norjan kuningaskunta ja Euroopan yhteisöjen
sintöjen oikeudellinen suoja – Oikeudellinen perusta – EY:n                    komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
perustamissopimuksen 100 a artikla (josta on muutettuna
tullut EY 95 artikla), EY:n perustamissopimuksen 235 ar-
tikla (josta on tullut EY 308 artikla) tai EY:n perustamissopi-          (1) EYVL C 378, 5.12.1998.
muksen 130 ja 130 f artikla (joista on tullut EY 157 ja EY
163 artikla) – Toissijaisuus – Oikeusvarmuus – Kansainväli-
seen oikeuteen perustuvat jäsenvaltioiden velvoitteet – Perus-                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
oikeudet – Ihmisarvon kunnioittaminen – Komission lain-
säädäntöehdotusten osalta sovellettava kollegisen päätök-                                           (kuudes jaosto)
                         senteon periaate)
                                                                                9 päivänä lokakuuta 2001
                         (2001/C 331/01)
                                                                         asiassa C-409/98 (High Court of Justice (England & Wales),
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                      Queen’s Bench Divisionin (Divisional Court) esittämä
                                                                         ennakkoratkaisupyyntö), Commissioners of Customs &
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan                          Excise vastaan Mirror Group plc (1)
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                         (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Kiinteän omaisuuden
                                                                         vuokraamisen vapauttaminen arvonlisäverosta – Käsite –
Asiassa C-377/98, Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehi-                                  Sitoumus ryhtyä vuokralaiseksi)
nään M. Fierstra ja I. van der Steen), jota tukevat Italian
tasavalta (asiamiehenään U. Leanza, avustajanaan P. G. Ferri) ja                                   (2001/C 331/02)
Norjan kuningaskunta (asiamiehenään H. W. Longva), vastaan
Euroopan parlamentti (asiamiehinään J. Schoo ja E. Vanden-                                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
bosch) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään R. Go-
salbo Bono, G. Houttuin ja A. Lo Monaco), joita tukee                    (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään K. Banks ja                           yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
P. van Nuffel), jossa kantaja vaatii bioteknologian keksintöjen
oikeudellisesta suojasta 6 päivänä heinäkuuta 1998 annetun
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/44/EY                   Asiassa C-409/98, jonka High Court of Justice (England &
(EYVL L 213, s. 13) kumoamista, yhteisöjen tuomioistuin,                 Wales), Queen’s Bench Division (Divisional Court) (Yhdistynyt
toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias,            kuningaskunta) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
jaostojen puheenjohtajat P. Jann, F. Macken, N. Colneric ja              177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) yhteisöjen
S. von Bahr sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward,                   tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
A. La Pergola, J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), L. Sevón,         tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Commissioners of
M. Wathelet, V. Skouris ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasia-            Customs & Excise vastaan Mirror Group plc ennakkoratkaisun
mies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies                  jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista-


title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 22 päivänä toukokuuta 2000 asiassa T-103/99, Associazione delle Cantine sociali venete vastaan Euroopan oikeusasiamies ja Euroopan parlamentti (Laiminlyöntikanne – Oikeusasiamies – Tutkimatta jättäminen)

text:
C 233/28                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         12.8.2000
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                                                 MÄÄRÄYS
                                                                                22 päivänä toukokuuta 2000
                   16 päivänä kesäkuuta 2000
                                                                          asiassa T-96/99, Pieter F. Fleurbaay vastaan Euroopan
 asiassa T-84/98, C vastaan Euroopan unionin neuvosto (1)                                          investointipankki (1)
                                                                          (Euroopan investointipankki (EIP) – Työntekijöiden nostama
(Henkilöstö – Kumoamiskanne – Työkyvyttömyyslautakunta                    kanne – Kannekelpoinen päätös – Tutkittavaksi ottamisen
– Eläkkeelle siirtäminen – Olennaisten menettelymääräysten                                  edellytysten selvä puuttuminen)
rikkominen – Harkintavallan väärinkäyttö – Henkinen
                              kärsimys)                                                              (2000/C 233/52)
                          (2000/C 233/51)                                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                          Asiassa T-96/99, Pieter F. Fleurbaay, Euroopan investointipan-
                                                                          kin entinen toimihenkilö, kotipaikka Walbredimus (Luxem-
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                          burg), edustajanaan asianajaja E. Boigelot, Bryssel, prosessi-
                                                                          osoite Luxemburgissa asianajotoimisto L. Schiltz, 2 rue du Fort
Asiassa T-84/98, C, entinen Euroopan unionin neuvoston                    Rheinsheim, vastaan Euroopan investointipankki (asiamie-
virkamies, kotipaikka Dublin, edustajanaan barrister S. O. Tua-           henään L. La Marca), jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen
thail, Irlanti, prosessiosoite Luxemburgissa M. O’Toole, Irlan-           oikeusasteen tuomioistuin kumoaa Euroopan investointipan-
nin suurlähetystö, 28 route d’Arlon, vastaan Euroopan unionin             kin tekemän päätöksen, joka ilmenee sen pääjohtajan
neuvosto (asiamiehinään C. Robertson ja T. Blanchet), jossa               18.2.1999 laatimasta kirjeestä, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjoh-
kumoaa neuvoston 11.7.1997 tekemän päätöksen nro                          taja V. Tiili sekä tuomarit R. M. Moura Ramos ja P. Mengozzi;
677/97, jolla kantaja siirrettiin eläkkeelle ilman eri toimenpi-          kirjaaja: H. Jung, on antanut 22.5.2000 määräyksen, jonka
teitä pysyvän täyden työkyvyttömyyden vuoksi, ja että tuomio-             määräysosa on seuraava:
istuin velvoittaa neuvoston korvaamaan kantajan kärsimän
aineellisen vahingon ja henkisen kärsimyksen, yhteisöjen                  1)    Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edelly-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),                     tykset selvästi puuttuvat.
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf                2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikulu-
sekä tuomarit M. Vilaras ja N. Forwood, kirjaaja: H. Jung,                      istaan.
on 16.6.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:                                                                 3)    Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäynti-
                                                                                kuluistaan.
1)    Neuvoston 11.7.1997 tekemä päätös nro 677/97, jolla
      kantaja siirrettiin eläkkeelle ilman eri toimenpiteitä pysyvän      (1) EYVL C 226, 7.8.1999.
      täyden työkyvyttömyyden vuoksi, kumotaan.
2)    Neuvosto velvoitetaan suorittamaan kantajalle sen palkan, jota
      hänelle maksettiin ennen eläkkeelle siirtämistä, ja hänelle
      riidanalaisen päätöksen päätöksen perusteella myönnetyn pal-
      kan välinen erotus, samoin kuin kaikki muut summat, joita           ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN
      kantajalle maksettiin ennen hänen eläkkeelle siirtämistään,                                      MÄÄRÄYS
      5,5 prosentin vuotuisine korkoineen.
                                                                                22 päivänä toukokuuta 2000
3)    Neuvosto velvoitetaan maksamaan kantajalle korvauksena hen-         asiassa T-103/99, Associazione delle Cantine sociali vene-
      kisestä kärsimyksestä 2 000 000 Belgian frangia 5,5 prosen-         te vastaan Euroopan oikeusasiamies ja Euroopan parla-
      tin vuotuisine korkoineen maksamishetkeen saakka.                                                  mentti (1)
4)    Kanne hylätään muilta osin.                                         (Laiminlyöntikanne – Oikeusasiamies – Tutkimatta jättä-
                                                                                minen)
5)    Neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (2000/C 233/53)
(1) EYVL C 278, 5.9.1998.                                                                        (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                          Asiassa T-103/99, Associazione delle Cantine sociali venete,
                                                                          kotipaikka Padova (Italia), edustajanaan asianajajat I. Cacciavil-
                                                                          lani ja A. Cimino, Venetsia ja Padova, prosessiosoite Luxembur-
 ---pagebreak--- 12.8.2000               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 233/29
gissa asianajotoimisto A. Lorang, 51 rue Albert I, vastaan             Erpo Möbelwerk GmbH:n 23.5.2000 sisämarkkinoiden
Euroopan oikeusasiamies (asiamiehenään G. Grill) ja Euroopan           harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan
parlamentti (asiamiehenään H. Krück ja A. Caiola), jossa vaadi-                                   nostama kanne
taan toteamaan, että oikeusasiamies ja mahdollisesti myös
parlamentti ovat laittomasti jättäneet huomioimatta komission
toiminnassa tapahtuneen hallinnollisen epäkohdan, ensimmäi-                                      (Asia T-138/00)
sen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä
tuomarit M. Vilaras ja N. Forwood; kirjaaja: H. Jung, on antanut                                 (2000/C 233/55)
22 toukokuuta 2000 määräyksen, jonka määräysosa on seu-
raava:
1)    Kanne jätetään tutkimatta.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikulu-
      istaan.
                                                                       Erpo Möbelwerk GmbH, kotipaikka Ertingen (Saksa), on
                                                                       nostanut 23.5.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
(1) EYVL C 204, 17.7.1999.                                             asteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmoni-
                                                                       sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edusta-
                                                                       jana on asianajaja Stephen v. Petersdorff-Campen, asianajoto-
                                                                       imisto von Rospatt, von der Osten, Pross, Düsseldorf.
                                                                       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN
                  PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                       –     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston kol-
                 24 päivänä toukokuuta 2000                                  mannen valituslautakunnan 23.3.2000 tekemän
                                                                             päätöksen R 392/1999-3 siltä osin kuin sillä on hylätty
                                                                             kantajan virastolle osoittama valitus;
asiassa T-72/00 R, Steffen Skovmand vastaan Euroopan
                      yhteisöjen komissio
                                                                       –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(Välitoimimenettely – Henkilöstö – Siirtopäätös – Fumus
            boni juris – Kiireellisyys – Puuttuminen)
                         (2000/C 233/54)                               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       Kyseessä oleva merkki:          sanamerkki ”DAS PRINZIP DER
                                                                                BEQUEMLICHKEIT” – hakemus-
Asiassa T-72/00 R, Steffen Skovmand, Euroopan yhteisöjen                                               numero 806620
komission virkamies, kotipaikka Bukarest, (Romania), edusta-
janaan asianajaja G. Vandersanden, Bryssel, prosessiosoite
Luxemburgissa c/o Société de gestion fiduciaire, 2-4 rue Beck,         Tavara tai palvelu:             luokkaan 12 ja 20 kuuluvat tava-
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään G. Val-                                            rat (mm. maastoajoneuvot, huo-
sesia ja F. Clotuche-Duvieusart), jossa ensimmäisen oikeusaste-                                        nekalut)
en tuomioistuinta vaaditaan ensinnäkin antamaan väliai-
kaismääräys, jonka mukaan kantajan on saatava nähtäväkseen             Valituslautakunnan käsi-        tutkija on hylännyt rekisteröinnin
komission ulkosuhdeosaston johtokunnan asiakirjat tai aina-            teltäväksi saatettu pää-
kin komission on toimitettava kaikki kantajaa koskevat mietin-         tös:
nöt ja muut asiakirjat, ja toiseksi lykkäämään kyseisen johto-
kunnan sen 28.1.2000 tekemän päätöksen täytäntöönpanon,
jolla kantaja siirrettiin Brysseliin sisämarkkinapääosastoon,          Kanneperusteet:                 – asetuksen N:o 40/94 7 ar-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi-                                                 tiklan 1 kohdan b alakohdan
dentti on antanut 24.5.2000 määräyksen, jonka määräysosa                                                  virheellinen soveltaminen
on seuraava:                                                                                – asetuksen N:o 40/94 7 ar-
                                                                                tiklan 1 kohdan c alakohdan
1)    Välitoimihakemus hylätään.                                                                          virheellinen soveltaminen
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 6 päivänä toukokuuta 1997, asiassa T-195/95, Guérin Automobiles vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu - Vahingonkorvauskanne - Tutkimatta jättäminen)

text:
N:o C 199/22         I FI 1                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       28.6.97
                                          ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           roopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinään alun perin
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                               Francisco Enrique Gonzalez Diaz ja Guy Charrier, sittem
                  6 päivänä toukokuuta 1997,                       min Giuliano Marenco ja Guy Charrier ), jossa kantaja
                                                                   vaatii vahingonkorvausta väittäen, että komission laimin
    asiassa T-169/95 , Agustin Quijano vastaan Euroopan            lyönti antaa ratkaisu kantajan valitukseen on aiheuttanut
                     yhteisöjen komissio (')                       sille vahinkoa , ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
(Henkilöstö — Sairausloma — Lääkärintodistus — Lääkä              ( laajennettu toinen jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaos
rintarkastus — Lääkärintarkastuksessa todetut seikat, jot         ton puheenjohtaja C. W. Bellamy sekä tuomarit C. P. Briët
 ka eivät vastaa lääkärintodistuksessa mainittuja seikkoja)        ja A. Kalogeropoulos, kirjaaja : hallintovirkamies A. Mair,
                                                                   on antanut 6.5.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                          ( 97/C 199/61 )                          seuraava :
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                   1 ) Vahingonkorvausvaatimus jätetään tutkimatta.
Asiassa T-169/95 , Euroopan yhteisöjen komission virka
mies Agustin Quijano ( edustajina asianajajat Jean-Noel            2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut
Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel, Bryssel ), pro               mukaan luettuina laiminlyöntikanteen käsittelystä ai
sessiosoite Luxemburgissa fiduciaire Myson SARL, 30 rue                  heutuneet oikeudenkäyntikulut.
de Cessange, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asia
miehinä Ana Maria Alves Vieira ja Alberto Dal Ferro ),               ') EYVL N:o C 333 , 9.12.1995 .
jossa kantaja on vaatinut sellaisen 21.9.1994 tehdyn pää
töksen kumoamista, jolla komissio katsoi kantajan pois
saolon 8 .—23.8.1994 olleen luvattoman ja jolla komissio
tämän vuoksi vähensi 10 päivää kantajan vuosilomasta ,
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( toinen jaosto ),
toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja C. W. Bel
lamy sekä tuomarit A. Kalogeropoulos ja R. M. Moura                      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
Ramos, kirjaaja : hallintovirkamies A. Mair, on antanut                            TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
6.5.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                                 14 päivänä toukokuuta 1997,
1 ) 21.9.1994 tehty päätös, jolla komissio katsoi kantajan         yhdistetyissä asioissa T-70/92 ja T-71/92 , Florimex BV ja
     poissaolon 8.—23.8.1994 olleen luvattoman ja jolla            Vereniging van Groothandelaren in Bloemkwekerijproduk
     komissio tämän vuoksi vähensi 10 päivää kantajan                       ten vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (')
     vuosilomasta, kumotaan .                                       (Kilpailu — Valituksen hylkäyspäätös, joka on annettu tie
                                                                   doksi jättämällä se valittajien asianajajan postilokeroon —
2 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku             Kanteen nostamiselle asetetun määräajan laskeminen —
     lut.                                                          Sellaisen maksun yhteensoveltuvuus asetuksen N:o 26 2
                                                                   artiklan kanssa, joka peritään ulkopuolisilta tavarantoimit
(') EYVL N:o C 299, 11.11.1995 .                                    tajilta huutokauppatoimintaa harjoittavan osuustoiminnal
                                                                   lisen yhdistyksen tiloissa toimiville tukkumyyjille toimite
                                                                              tuista kukkaviljelytuotteista — Perustelut)
                                                                                97/C 199/63 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
                  6 päivänä toukokuuta 1997,                       Yhdistetyissä asioissa T-70/92 ja T-71 /92 , Florimex BV ja
                                                                   Vereniging van Groothandelaren in Bloemkvvekerijproduk
asiassa T-195/95 , Guérin Automobiles vastaan Euroopan             ten, kotipaikka Aalsmeer ( Alankomaat ), edustajanaan
                      yhteisöjen komissio (')                      aluksi asianajaja D. J. Gijlstra , Amsterdam , ja myöhemmin
(Kilpailu — Vahingonkorvauskanne — Tutkimatta jättä               asianajaja J. A. M. R Keijser, Nijmegen, prosessiosoite Lu
                               minen)                              xemburgissa Stanbrook et Hooper, c/o asianajotoimisto A.
                                                                   Kronshagen, 12 boulevard de la Foire, vastaan Euroopan
                          ( 97/C 199/62 )                          yhteisöjen komissio ( asiamiehenään B. J. Drijber ), jota
                                                                   tukee Coöperatieve Vereniging De Verenigde Bloemenvei
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     lingen Aalsmeer (VBA ) BA , kotipaikka Aalsmeer, edustaja
                                                                   naan asianajaja G. van der Wal , Hoge Raad der Nederlan
Asiassa T-195/95 , Guérian Automobiles, kotipaikka Alen           den , prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto A.
gon ( Ranska ), edustajanaan asianajaja Jean-Claude Four           May, 31 Grand-rue, jossa kantajat vaativat komission sel
goux, Pariisi , prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimis        laisen päätöksen ( IV/32 . 751 Florimex/Aalsmeer II ja IV/
to Pierrot Schiltz, 4 rue Beatrix de Bourbon, vastaan F,u          32.990 VGB/Aalsmeer ) kumoamista, joka annettiin kanta


title: Asia F-117/13: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.9.2014 – Wahlström v. Frontex (Henkilöstö — Frontexin työntekijät — Väliaikainen toimihenkilö — Määräaikaisen työsopimuksen uusimatta jättäminen — Uusimismenettely — Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohta — Oikeus tulla kuulluksi — Laiminlyönti — Vaikutus päätöksen sisältöön)

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/65

      Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.9.2014 – Wahlström v. Frontex
      (Asia F-117/13) (1)

      ((Henkilöstö - Frontexin työntekijät - Väliaikainen toimihenkilö - Määräaikaisen työsopimuksen uusimatta jättäminen - Uusimismenettely - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohta - Oikeus tulla kuulluksi - Laiminlyönti - Vaikutus päätöksen sisältöön))
      (2014/C 395/79)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Kari Wahlström (Espoo, Suomi) (edustaja: asianajaja S. A. Pappas)

         Vastaaja: Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtiva virasto (FRONTEX) (asiamiehet: S. Vuorensola ja H. Caniard, avustajinaan asianajajat D. Waelbroeck ja A. Duron)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Vaatimus sellaisen päätöksen kumoamiseksi, jolla jätettiin uusimatta kantajan väliaikaisen toimihenkilön työsopimus sen seurauksena, kun virkamiestuomioistuin kumosi asiassa F-87/11 hänen työsopimuksensa uusimatta jättämisestä tehdyn ensimmäisen päätöksen

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston pääjohtajan 19.2.2013 tekemä päätös, jolla Kari Wahlströmin väliaikaisen toimihenkilön työsopimus jätettiin uusimatta, kumotaan.

                  2)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  3)

                  Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtiva virasto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Kari Wahlströmin oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 31, 1.2.2014, s. 23.


               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/32

         Perusteet, joiden mukaan asiat jaetaan jaostoihin
   (2006/C 261/65)
   Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön liitteessä I olevan 4 artiklan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 12 artiklan mukaisesti virkamiestuomioistuin on 20.9.2006 päättänyt pitää voimassa 30.9.2007 saakka seuraavat perusteet, joiden mukaan asiat jaetaan jaostoihin:

               —

               ensimmäinen jaosto käsittelee kaikki muut asiat paitsi pääasiallisesti palvelukseen ottoa, arviointia/ylennyksiä ja palvelussuhteen lopullista päättymistä koskevat asiat, jotka käsittelee toinen jaosto

               —

               tietty määrä asioita jaetaan kolmannelle jaostolle niiden aihepiiristä riippumatta automaattisin jakoperustein yleiskokouksessa

               —

               edellä mainituista asioiden jakamista koskevista säännöistä voidaan poiketa asioiden toisiinsa liittymistä koskevista syistä, samoin kuin virkamiestuomioistuimen työtaakan tasapuolisen jakautumisen ja kohtuullisen vaihtelevuuden varmistamiseksi.


title: Asia C-317/02: Euroopan yhteisöjen komission 11.9.2002 Irlantia vastaan nostama kanne

text:
C 261/8                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       26.10.2002
Verwaltungsgerichtshofsin 27.8.2002 tekemällään päätök-                Euroopan yhteisöjen komission 11.9.2002 Irlantia vastaan
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Anneliese                                           nostama kanne
       Lenz vastaan Finanzlandesdirektion für Tirol
                                                                                (Asia C-317/02)
                         (Asia C-315/02)
                                                                                (2002/C 261/13)
                         (2002/C 261/12)
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 11.9.2002 Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
                                                                       Kantajan asiamiehet ovat Thomas van Rijn ja Keir Fitch,
                                                                       prosessiosoite Luxemburgissa c/o Luis Escobar Guerrero, Cent-
Verwaltungsgerichtshofs on pyytänyt 27.8.2002 tekemällään              re Wagner C-254, Luxemburg.
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
6.9.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-
kaisua asiassa Anneliese Lenz vastaan Finanzlandesdirektion
für Tirol seuraaviin kysymyksiin:                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       1)    toteaa, että
1.   Onko EY:n perustamissopimuksen 73 b artiklan 1 kohta,
     luettuna yhdessä saman sopimuksen 73 d artiklan
     1 kohdan a ja b alakohdan sekä 3 kohdan kanssa                          –     koska Irlanti ei ole vahvistanut sille myönnetyn
     (nykyään 56 artiklan 1 kohta sekä 58 artiklan 1 kohdan                        kalastuskiintiön käyttöä koskevia perusteita ja yksi-
     a ja b alakohta ja 3 kohta) esteenä sellaiselle lainsäädän-                   tyiskohtaisia sääntöjä,
     nölle, josta säädetään vuoden 1988 EStG:n 97 §:n 1 ja
     4 momentissa ja 37 §:n 1 ja 4 momentissa ja jonka
     mukaan verovelvollinen voi kotimaisista osakkeista saa-                 –     koska Irlanti ei ole huolehtinut elollisten meren
     miensa osinkojen osalta valita, kannetaanko näistä                            vesiluonnonvarojen säilyttämistä koskevien yhtei-
     osingoista kertaluonteisesti ja lopullisesti vero 25 prosen-                  sön säännösten noudattamisesta valvomalla kalas-
     tin verokannan mukaisesti vai sovelletaanko näihin osin-                      tuksen harjoittamista, suorittamalla saaliin aluksesta
     koihin sellaista verokantaa, joka on puolet kokonaistu-                       purkamista koskevia asianmukaisia tarkastuksia ja
     loon sovellettavasta keskimääräisestä verokannasta, kun                       ilmoittamalla saaliit, sekä suorittamalla tarkastuksia
     taas ulkomaisista osakkeista saatavista osingoista kanne-                     ja muuta asiaa koskevissa yhteisön asetuksissa edel-
     taan aina tavallisen tuloverokannan mukainen vero?                            lytettyä valvontaa,
2.   Onko ensimmäiseen kysymykseen vastattaessa merkitys-                    –     koska Irlanti ei kieltänyt väliaikaisesti sen oman
     tä sillä, miten korkea tulovero kannetaan sellaiselta                         lipun alla purjehtivien tai sen alueella rekisteröityjen
     pääomayhtiöltä, jonka kotipaikka ja liikkeenjohto sijaitse-                   alusten harjoittamaa kalojen pyyntiä, kun sille
     vat toisessa EU:n jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa                       myönnettyjen kiintiöiden katsottiin täyttyneen,
     ja jonka osakkeita kyseessä oleva verovelvollinen omistaa?
                                                                             –     koska Irlanti ei ole aloittanut hallinnollisia tai rikos-
                                                                                oikeudellisia menettelyjä näitä asetuksia rikkoneiden
3.   Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,                           alusten päälliköitä vastaan, tai sellaisia muita henki-
     voidaanko EY:n perustamissopimuksen 73 b artiklan                             löitä vastaan, jotka ovat vastuussa tällaisesta rikko-
     1 kohdan (nykyään EY 56 artiklan 1 kohta) mukainen                            misesta,
     lopputulos saavuttaa niin, että yhteisövero, joka on
     kannettu osakeyhtiöiltä, joiden kotipaikka ja liikkeenjoh-
     to sijaitsevat toisessa EU:n jäsenvaltiossa tai kolmannessa             se ei ole noudattanut i) yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjär-
     maassa, vähennetään osuutensa mukaisesti asianomaisel-                  jestelmän perustamisesta (1) 20 päivänä joulukuuta 1992
     ta osingonsaajalta Itävallassa kannettavasta luonnollisten              annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92 9 artik-
     henkilöiden tuloverosta?                                                lan 2 kohdan, ii) yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovelletta-
                                                                             vasta valvontajärjestelmästä (2) 12 päivänä lokakuuta
                                                                             1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93
                                                                             2 artiklan, iii) asetuksen N:o 2847/93 21 artiklan, iv)
                                                                             asetuksen N:o 2847/93 31 artiklan mukaisia velvoittei-
                                                                             taan
 ---pagebreak--- 26.10.2002                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 261/9
2)     velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                          tuin:
                                                                          –      toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
                                                                                tanut geneettisesti muunnettujen mikro-organismien käy-
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                        töstä suljetuissa oloissa 26 päivänä lokakuuta 1998
                                                                                annetun neuvoston direktiivin 98/81/EY (1) 2 artiklan
Komissio väittää seuraavaa:                                                      mukaisia velvoitteitaan, koska se on saattanut osaksi
                                                                                kansallista oikeusjärjestystään vain osan tämän direktiivin
                                                                                1 artiklasta sekä direktiivin liitteet IV ja V, tai ainakin
–      Irlanti on rikkonut asetuksen N:o 3760/92 9 artiklan                      koska se ei ole ilmoittanut muista täytäntöönpanotoimen-
       2 kohtaa, koska se ei ole vahvistanut sille myönnetyn                     piteistä komissiolle
       kiintiön asianmukaista käyttöä koskevia asianmukaisia
       yksityiskohtaisia sääntöjä. Näiden sääntöjen olisi pitänyt
                                                                          –      velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
       olla sellaiset, että Irlanti kykenee huolehtimaan siitä, että
                                                                                oikeudenkäyntikulut.
       liikakalastusta ei tapahdu ja että kiintiöitä noudatetaan
       aina.
–      Asetuksen N:o 2847/93 2 artiklan vastaisesti Irlanti ei
       ole huolehtinut valvontaa koskevien yhteisön sääntöjen             Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
       noudattamisesta.
–      Irlanti ei noudattanut asetuksen N:o 2847/93 21 artiklan           EY 249 artiklassa, jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutet-
       mukaista velvoitettaan kieltää kalanpyynti väliaikaisesti,         tavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on
       kun sille myönnetyn kiintiön katsottiin täyttyneen.                osoitettu, edellytetään, että jäsenvaltiot noudattavat direktii-
                                                                          veissä säädettyjä täytäntöönpanolle varattuja määräaikoja.
–      Irlanti ei ole noudattanut täysin asetuksen N:o 2847/93
       31 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
       aloittanut rikosoikeudellisia tai hallinnollisia menettelyjä       Komissio toteaa, että säädettyjen määräaikojen päättymisestä
       aluksen päällikköä tai sellaisia muita henkilöitä vastaan,         huolimatta Luxemburgin suurherttuakunta on saattanut ko-
       jotka ovat vastuussa siitä, että liikakalastus estetään.           mission vaatimuksissa mainitun direktiivin vain osittain osaksi
                                                                          kansallista oikeusjärjestystä, koska direktiivin täytäntöönpano
                                                                          koskee vain osaa direktiivin 1 artiklasta ja sen liitteitä IV ja V.
( 1) EYVL L 389, 31.12.1992, s. 1.
( 2) EYVL L 261, 20.10..1993, s. 1.
                                                                          (1 ) EYVL L 330, 5.12.1998, s. 13.
Euroopan yhteisöjen komission 16.9.2002 Luxemburgin                       Euroopan yhteisöjen komission 18.9.2002 Helleenien ta-
           suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne                                         savaltaa vastaan nostama kanne
                            (Asia C-325/02)                                                         (Asia C-382/02)
                            (2002/C 261/14)                                                         (2002/C 261/15)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.9.2002 Euroo-                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.9.2002 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-                 pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat U. Wölker ja              vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellisen
F. Simonetti, prosessiosoite Luxemburgissa.                               yksikön oikeudellinen neuvonantaja Maria Kontou-Durande.


title: Asia C-433/15: Kanne 6.8.2015 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta

text:
               26.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 354/22

         Kanne 6.8.2015 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-433/15)
   (2015/C 354/25)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Rossi, D. Nardi ja J. Guillem Carrau)

      Vastaaja: Italian tasavalta

      Vaatimukset

   Euroopan komissio vaatii unionin tuomioistuinta

               —

                           a)

                           toteamaan, että Italian hallitus ei ole noudattanut kyseessä olevina markkinointivuosina sovellettavaa unionin oikeuden säännöstön, erityisesti asetuksen (EY) N:o 3950/92 (1) 1 ja 2 artiklan, asetuksen (EY) N:o 1788/2003 (2) 4 artiklan, asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (3) 79, 80 ja 83 artiklan sekä komission täytäntöönpanoasetusten osalta asetuksen (EY) N:o 536/1993 (4) 7 artiklan, asetuksen (EY) N:o 1392/2001 (5) 11 artiklan 1 ja 2 kohdan sekä asetuksen (EY) N:o 595/2004 (6) 15 ja 17 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan, koska se ei ole huolehtinut siitä, että kansallisen kiintiön ylittävästä maidontuotannosta maksettavaa lisämaksua olisi siitä markkinointivuodesta alkaen, jolloin kyseinen lisämaksu otettiin Italiassa tosiasiallisesti käyttöön (1995/1996), viimeiseen markkinointivuoteen, jona Italiassa todettiin ylituotantoa (2008/2009), saakka todella ryhdytty perimään niiltä yksittäisiltä tuottajilta, jotka olivat myötävaikuttaneet kunkin vuoden ylituotantoon, ja siitä, että suoramyynnissä ostaja tai tuottaja olisi maksettavan määrän ilmoittamisen jälkeen maksanut sen määräajassa, eikä siitä, että määräajassa maksamatta jäänyt määrä olisi kirjattu rekisteriin ja peritty kyseisiltä ostajilta tai tuottajilta tarpeen vaatiessa ulosottoteitse,

               —

                           b)

                           velvoittamaan Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio esittää kanteensa tueksi, että Italian viranomaisten toimittamien ja oikeudenkäyntiä edeltäneessä menettelyssä eri tavoilla saatujen tietojen mukaan vielä perimättömän lisämaksun määrä on 1  343 miljoonaa euroa. Tosiasiallisesti kannetun lisämaksun määrä on noin 282 miljoonaa euroa maksuunpantujen lisämaksujen yhteismäärästä, joka on 2  305 miljoonaa euroa siitä markkinointivuodesta, jolloin lisämaksu otettiin muodollisesti käyttöön Italiassa (markkinointivuosi 1995/1996), viimeiseen vuoteen, jona todettiin ylituotantoa (2008/2009), laskettuna. Jos niitä määriä, joiden osalta on sovittu osamaksusta (469 miljoonaa euroa), ja perintäkelvottomaksi ilmoitettuja määriä (211 miljoonaa euroa), ei oteta huomioon, todella perittyjen lisämaksujen määrän ja vielä perimättä olevien määrien välinen suhde on 21 prosenttia. Todella peritty määrä on näin ollen vähemmän kuin neljäsosa perustellun lausunnon mukaisena ajankohtana vielä perimättömistä maksuista.
   Komission mukaan ne todellisuudessa perittyjen määrien ja maksuunpantujen määrien suhdetta kunakin kyseessä olevista markkinointivuosista kuvaavat luvut, joissa ei oteta huomioon määriä, joiden osalta on sovittu osamaksusta (469 miljoonaa euroa), ja perintäkelvottomaksi ilmoitettuja määriä, ovat osoitus lisämaksun maksuunpanojärjestelmän tehottomuudesta, koska suhde oli kyseisellä ajanjaksolla yleensä alle 21 prosenttia, vaikka perustellun lausunnon mukaiseen määräaikaan mennessä oli kulunut yli viisi vuotta viimeisen markkinointivuoden, jona Italiassa kirjattiin ylituotantoa, päättymisestä.
   Komissio on esittänyt vastauksena Italian pyrkimyksiin perustella puutteet sillä, että lisämaksun määrien perimistä ovat vaikeuttaneet useat velallisten maksuunpanopäätöksistä nostamat, vielä vireille olevat kanteet, tietoja todella perittyjen määrien suhteesta niihin perimättä oleviin määriin, joita koskevia maksuja ei ole riitautettu, kyseessä olevina markkinointivuosina. Tiedot osoittavat, että perintäkelpoisesta noin 1  068 miljoonan euron määrästä vain 241 miljoonaa euroa on peritty, mikä vastaa 23:a prosenttia perintäkelpoisesta määrästä, eikä tälle ole komission mukaan olemassa mitään oikeuttamisperustetta.
   Koska lisämaksulla pyritään siihen, ettei maitoa tuotettaisi yli kansallisten viitemäärien, näin huomattavien määrien pitkäaikainen puutteellinen periminen 20 vuotta sen jälkeen, kun tuotantokiintiöt otettiin käyttöön Italiassa, ja kuusi vuotta viimeisen Italian kansallisen viitemäärän ylityksen kirjaamisen jälkeen merkitsee sitä, että lainsäätäjän tarkoittamalta lisämaksujärjestelmältä viedään tehokas oikeusvaikutus, mistä ovat osoitus myös jatkuvat kiintiön ylitykset jokaisena markkinointivuosien 1995/1996 ja 2008/2009 välisenä markkinointivuonna.
   Komission mukaan näin huomattavien lisämaksumäärien puutteellinen periminen on seurausta Italian tasavallan erityisistä laiminlyönneistä, jotka selittävät lisämaksua perintää koskevan järjestelmän tehokkuuden puuttumisen Italiassa tarkasteltavana aikana.
   Ensinnäkin Italian täytäntöönpanosäännöstöä leimaava lainsäädännöllinen sekavuus on aiheuttanut viivästyksiä lisämaksujärjestelmän tehokkaassa täytäntöönpanossa Italiassa ja huomattavan määrän oikeusriitoja, jotka ovat haitanneet perintää, koska kansalliset tuomioistuimet ovat määränneet turvaamistoimina maksujen keskeyttämisestä.
   Toiseksi Italia ei ole käyttänyt tehokkaasti kaikkia lisämaksun määrien perimiseksi käytettävissä olevia hallinnollisia keinoja, kuten kuittaamista. Mahdollisuus kuitata yhteisen maatalouspolitiikan alalla perittävät maksut tuottajille maksettavilla tuilla on otettu käyttöön tehottomalla tavalla ja myöhään, minkä lisäksi Italiassa on edelleen lakeja, jotka ovat esteenä kuittauksen toteuttamiselle.
   Kolmanneksi suuri osa perintämenettelyistä on ollut keskeytyksissä lain 33/2009 voimaantulosta nykyhetkeen menettelyjen uudelleen aloittamisen edellyttämien täytäntöönpanosäännösten tai niiden viranomaisten ja laitosten, joita asia koskee, välisten sopimusten puuttumisen vuoksi.
   Neljänneksi komissio katsoo, että perinnästä vastuussa olevien viranomaisten menettelyvirheiden vuoksi perittäviä määriä on virheellisesti pidetty perimiskelvottomina, mikä on edelleen heikentänyt lisämaksun perimisen tehokkuutta.

      (1)  Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28.1.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3950/92 (EYVL L 405, s. 1).

      (2)  Maito- ja maitotuotealan maksun vahvistamisesta 29.9.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1788/2003 (EUVL L 270, s. 123).

      (3)  Maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22.10.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1234/2007 (EUVL L 299, s. 1).

      (4)  Maito- ja maitotuotealan lisämaksun soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 9.3.1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 536/93 (EYVL L 57, s. 12).

      (5)  Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 9.7.2001 annettu komission asetus (EY) N:o 1392/2001 (EYVL L 187, s. 19).

      (6)  Maito- ja maitotuotealan maksun vahvistamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1788/2003 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 30.3.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 595/2004 (EUVL L 94, s. 22).


title: Asia C-171/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 2.4.2010 — Andrea Sacripanti v. Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/32

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 2.4.2010 — Andrea Sacripanti v. Ministero dell’Interno
      (Asia C-171/10)
      (2010/C 161/45)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Andrea Sacripanti

         Vastaaja: Ministero dell’Interno

         Ennakkoratkaisukysymys

      Kysymys koskee kansallisen lainsäädännön (joka on otettu käyttöön 4.7.2006 annetulla Bersanin asetuksella (decreto-legge) nro 223/2006, joka on saatettu laintasoiseksi 4.8.2006 annetulla lailla nro 248) EY 43 ja EY 49 artiklan mukaisuutta, eli sellaisen kansallisen järjestelmän yhteensopivuutta näiden määräysten kanssa, jossa

                  a)

                  vallitsee yleinen suuntaus suojata aikaisemmin sellaisessa kilpailumenettelyssä myönnettyjen toimilupien haltijoita, jossa osa toimijoista oli lainvastaisesti suljettu menettelyn ulkopuolelle

                  b)

                  on säännöksiä, joilla tosiasiallisesti taataan saavutettu kaupallinen asema (kuten uusiin toimiluvanhaltijoihin kohdistuva kielto sijoittaa toimipisteitään tiettyä etäisyyttä lähemmäksi jo olemassa olevia toimipisteitä)

                  c)

                  on määräykset toimiluvan peruuttamistapauksista niissä tapauksissa, joissa toimiluvan haltija harjoittaa suoraan tai välillisesti sellaista rajatylittävää pelitoimintaa, joka on rinnastettavissa toimiluvan nojalla harjoitettavaan toimintaan.


title: Asia F-98/15: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.4.2016 – CP v. parlamentti (Henkilöstö — Virkamiehet — Yksikön päällikkö — Koeaika — Yksikön päälliköksi nimittämisen vahvistamatta jättäminen — Kumoamistuomion täytäntöönpano — Mahdollisuuden menettäminen)

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/50

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.4.2016 – CP v. parlamentti
   (Asia F-98/15) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Yksikön päällikkö - Koeaika - Yksikön päälliköksi nimittämisen vahvistamatta jättäminen - Kumoamistuomion täytäntöönpano - Mahdollisuuden menettäminen))
   (2016/C 191/72)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: CP (edustajat: L. Levi ja A. Tymen)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: V. Montebello-Demogeot ja O. Caisou-Rousseau)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota 18.7.2014 tehty päätös, jolla vahvistettiin kantajan asema yksikön päällikkönä asiassa F-8/13, CP v. parlamentti, 26.3.2014 annetun tuomion jälkeen, siltä osin kuin kyseisessä päätöksessä ei määrätty takautuvasti yksikön päällikön aseman tunnustamisesta eikä hänen virkansa peruspalkan korottamisesta (johtotehtävien perusteella maksettava korvaus), sekä vaatimus kärsityn aineellisen ja aineettoman vahingon korvaamisesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan parlamentti velvoitetaan maksamaan CP:lle 3 219,55 euroa. Määrää korotetaan viivästyskorolla, joka lasketaan siten, että Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioitaan varten vahvistamaa, kyseisenä ajanjaksona sovellettavaa korkokantaa korotetaan kahdella prosenttiyksiköllä, ja jota on maksettava 1.7.2011 lähtien tosiasialliseen maksamispäivään saakka.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 294, 7.9.2015, s. 86.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 6 päivänä lokakuuta 2000 asiassa C-49/99 P, Associazione Nazionale Bieticoltori (ANB) ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto (Muutoksenhaku – Sokerĳuurikkaalle myönnettävät tuet – Poistaminen – Markkinointivuosi 2001/2002 – Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja joka on perusteeton)

text:
10.3.2001                FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 79/9
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                           (kolmas jaosto)
                                                                                (neljäs jaosto)
                     5 päivänä lokakuuta 2000
rikosasiassa C-3/98 (Hof van Beroep te Gentin esittämä
ennakkoratkaisupyyntö), jossa vastaajina ovat Dany                                                6 päivänä lokakuuta 2000
                            Schacht ym. (1)
(Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Yhteisöjen tuomiois-
tuimen jo ratkaiseman kysymyksen kanssa samanlainen                          asiassa C-49/99 P, Associazione Nazionale Bieticoltori
                               kysymys)                                            (ANB) ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto (1)
                            (2001/C 79/16)
                                                                             (Muutoksenhaku – Sokerijuurikkaalle myönnettävät tuet –
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                         Poistaminen – Markkinointivuosi 2001/2002 – Valitus,
                                                                             jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat
                                                                                ja joka on perusteeton)
Asiassa C-3/98, jonka Hof van Beroep te Gent (Belgia) on
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on
tullut EY 234 artikla) mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen
käsiteltäväksi saadakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa                                              (2001/C 79/17)
vireillä olevassa rikosasiassa, jossa vastaajina ovat Dany
Schacht ym., ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien so-
veltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työnteki-
jöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäse-
niinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuk-                                         (Oikeudenkäyntikieli: italia)
sen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja
ajan tasalle saatettuna 2.6.1983 annetulla neuvoston asetuksel-
la (ETY) N:o 2001/83 (EYVL L 230, s. 6) ja 11.12.1986
annetulla asetuksella (ETY) N:o 3811/86 (EYVL L 355, s. 5),                  Asiassa C-49/99 P, Associazione Nazionale Bieticoltori (ANB),
1 artiklan a ja i alakohdan sekä 14 a artiklan 1 kohdan a                    kotipaikka Rooma (Italia), Francesco Coccia, kotipaikka Man-
alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaos-                 fredonia (Italia), ja Vincenzo Di Giovine, kotipaikka Lucera
to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.C. Moi-                  (Italia), edustajinaan asianajajat L.F. Paolucci ja G.P. Galletti,
tinho de Almeida sekä tuomarit C. Gulmann ja J.-P. Puissochet,               Bologna, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on antanut                     A. Kronshagen, 22 rue Marie-Adélaïde, jossa valittaja on
5.10.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                         muutoksenhaussaan vaatinut yhteisöjen tuomioistuinta ku-
                                                                             moamaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
1)    Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liik-      tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-38/98,
      kuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoit-        ANB ym. vastaan neuvosto, 8.12.1998 antaman määräyksen
      tajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971           (Kok. 1998, s. II-4191), vastapuolena: Euroopan unionin
      annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena              neuvosto (asiamiehinään J. Carbery ja I. Dı́ez Parra), yhteisöjen
      kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.6.1983              tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
      annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2001/83 ja                   puheenjohtaja D.A.O. Edward sekä tuomarit P.J.G. Kapteyn
      11.12.1986 annetulla neuvoston asetuksella (ETY)                       (esittelevä tuomari) ja A. La Pergola; julkisasiamies: G. Cosmas;
      N:o 3811/86, 14 a artiklan 1 kohdan a alakohdassa käytetyllä           kirjaaja: R. Grass, on antanut 6.10.2000 määräyksen, jonka
      ilmaisulla työ tarkoitetaan kaikenlaisen työn suorittamista            määräysosa on seuraava:
      riippumatta siitä, onko kyseessä palkkatyö vai itsenäinen
      ammatinharjoittaminen.
                                                                             1)     Valitus hylätään.
2)    Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä
      21.3.1972 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72,
      sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna            2)     Associazione Nazionale Bieticoltori sekä Coccia ja Di Giovine
      asetuksella N:o 2001/83 ja asetuksella N:o 3811/86,                           velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      11 a artiklan mukaisesti annettu E 101 -todistus sitoo sen
      jäsenvaltion toimivaltaista laitosta, jonne itsenäinen ammatin-
      harjoittaja lähtee tekemään työtä, sekä sitä, joka turvautuu
      kyseisen ammatinharjoittajan palveluihin, niin kauan kuin              (1) EYVL C 100, 10.4.1999.
      todistusta ei ole peruutettu tai julistettu pätemättömäksi.
(1) EYVL C 72, 7.3.1998.


title: Asia C-430/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.12.2010 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Euro Tyre Holding BV v. Staatssecretaris van Financiën (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta, 28 a artiklan 1 kohdan a alakohta, 28 b artiklan A kohdan 1 alakohta ja 28 c artiklan A kohdan a alakohdan ensimmäinen alakohta — Unionin alueen sisällä kuljetettujen tai lähetettyjen tavaroiden luovutusten vapauttaminen verosta — Samojen tavaroiden peräkkäiset luovutukset, jotka johtavat yhteen ainoaan yhteisön sisäiseen lähetykseen tai kuljetukseen)

text:
               19.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.12.2010 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Euro Tyre Holding BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-430/09) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta, 28 a artiklan 1 kohdan a alakohta, 28 b artiklan A kohdan 1 alakohta ja 28 c artiklan A kohdan a alakohdan ensimmäinen alakohta - Unionin alueen sisällä kuljetettujen tai lähetettyjen tavaroiden luovutusten vapauttaminen verosta - Samojen tavaroiden peräkkäiset luovutukset, jotka johtavat yhteen ainoaan yhteisön sisäiseen lähetykseen tai kuljetukseen)
   2011/C 55/23
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Euro Tyre Holding BV

      Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan, 28 a artiklan 1 kohdan a alakohdan, 28 b artiklan A kohdan 1 alakohdan ja 28 c artiklan A kohdan a alakohdan tulkinta — Yhteisön alueen sisällä kuljetettujen tai lähetettyjen tavaroiden luovutusten vapauttaminen verosta — Samojen tavaroiden peräkkäiset luovutukset, jotka johtavat yhteen ainoaan yhteisön sisäiseen lähetykseen tai kuljetukseen

      Tuomiolauselma

   Silloin, kun eri verovelvolliset suorittavat tässä ominaisuudessaan saman tavaran kaksi peräkkäistä luovutusta mutta ainoastaan yhden yhteisön sisäisen kuljetuksen, se, kumpaan liiketoimeen, eli ensimmäiseen vai jälkimmäiseen luovutukseen, tämä kuljetus on liitettävä, — minkä seurauksena näin valittu liiketoimi kuuluu jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.12.1996 annetulla neuvoston direktiivillä 96/95/EY, 28 c artiklan A kohdan a alakohdan ensimmäisen alakohdan, kun se luetaan yhdessä saman direktiivin 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan, 28 a artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäisen alakohdan ja 28 b artiklan A kohdan 1 alakohdan kanssa, tarkoitetun yhteisöluovutuksen käsitteen soveltamisalaan —, on ratkaistava nyt esillä olevan asian kaikkien olosuhteiden kokonaisvaltaisen arvioinnin valossa sen toteamiseksi, kumpi näistä luovutuksista täyttää kaikki yhteisöluovutukseen liitetyt edellytykset.
   Pääasian kaltaisissa olosuhteissa, joissa ensimmäinen hankkija ilmoittaa saatuaan omistajalle kuuluvan oikeuden määrätä tavarasta sen jäsenvaltion alueella, jossa ensimmäinen luovutus tapahtui, aikomuksestaan kuljettaa tavaran toiseen jäsenvaltioon ja esiintyy jälkimmäisen valtion antamalla arvonlisäverotunnisteellaan, yhteisön sisäinen kuljetus on liitettävä ensimmäiseen luovutukseen sillä ehdolla, että omistajalle kuuluva oikeus määrätä tavarasta on siirretty jälkimmäiselle hankkijalle yhteisön sisäisen kuljetuksen määränpääjäsenvaltiossa. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on tarkistaa, täyttyykö tämä edellytys sen käsiteltävänä olevassa asiassa.

      (1)  EUVL C 24, 30.1.2010.


title: Asia F-29/14: Virkamiestuomioistuimen määräys 26.1.2016 – Wisniewski v. komissio

text:
               18.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 136/50

         Virkamiestuomioistuimen määräys 26.1.2016 – Wisniewski v. komissio
   (Asia F-29/14) (1)

   (2016/C 136/72)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 184, 16.6.2014, s. 44.


title: Asia C-338/05 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 13.7.2006 — Front national, Marie-France Stirbois, Bruno Gollnisch, Carl Lang, Jean-Claude Martinez, Philip Claeys, Koen Dillen ja Mario Borghezio v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (Valitus — Asetus (EY) N:o 2004/2003 — Euroopan tason poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevat säännöt — Kumoamiskanne — Tutkimatta jättämistä koskeva väite — Kannekelpoinen toimi — Asiavaltuus — Tutkimatta jättäminen — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/18

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 13.7.2006 — Front national, Marie-France Stirbois, Bruno Gollnisch, Carl Lang, Jean-Claude Martinez, Philip Claeys, Koen Dillen ja Mario Borghezio v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-338/05 P) (1)

   (Valitus - Asetus (EY) N:o 2004/2003 - Euroopan tason poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevat säännöt - Kumoamiskanne - Tutkimatta jättämistä koskeva väite - Kannekelpoinen toimi - Asiavaltuus - Tutkimatta jättäminen - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)
   (2006/C 224/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittajat: Front national, Marie-France Stirbois, Bruno Gollnisch, Carl Lang, Jean-Claude Martinez, Philip Claeys, Koen Dillen ja Mario Borghezio (edustaja: asianajaja W. de Saint Just)

      Valittajan vastapuolet: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: I. Díez Parra ja M. Sims-Robertson)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T 17/04, Front National ym. v. parlamentti, 11.7.2005 antamasta määräyksestä, jolla jätetään tutkimatta kanne, jossa vaaditaan Euroopan tason poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevista säännöistä 4 päivänä marraskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2004/2003 (EUVL L 297, s. 1) kumoamista
   Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 315, 10.12.2005.


title: Asia T-407/11: Kanne 26.7.2011 — SRF v. neuvosto

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/41

         Kanne 26.7.2011 — SRF v. neuvosto
   (Asia T-407/11)
   2011/C 282/77
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: SRF Ltd (New Delhi, Intia) (edustajat: asianajajat F. Graafsma ja J. Cornelis)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 1292/2007 muuttamisesta 13.5.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 469/2011 (EUVL 2009 L 129, s. 1; jäljempänä riidanalainen asetus) on kumottava ja

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen pääasialliseen kanneperusteeseen, jonka mukaan riidanalaisella asetuksella rikotaan polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1) 9 artiklan 6 kohtaa, koska

               1)

               ensinnäkin kyseisessä artiklassa säädetään, että polkumyyntitulli, joka koskee viejiä tai tuottajia, jotka ovat ilmoittautuneet mutta jotka eivät olleet mukana otoksessa, ei saa ylittää otokseen kuuluvien osapuolien osalta määritetyn polkumyyntimarginaalin painotettua keskiarvoa, jolloin nollamarginaaleja ja vähimmäistason marginaaleja ei oteta huomioon. Kun riidanalaisessa asetuksessa asetetaan 15,5 %:n polkumyyntitulli SRF:lle, sillä rikotaan tätä sääntöä, koska otokseen kuuluvien osapuolien, joiden polkumyyntimarginaali ei ole nolla tai vähimmäistaso, osalta määritellyn polkumyyntimarginaalin painotettu keskiarvo on alhaisempi kuin 15,5 %, ja

                           —

                           toiseksi kun riidanalaisessa asetuksessa edellytetään, että vievä tuottaja pyytää välivaiheen tarkastelua neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti 9 artiklan 6 kohdan soveltamiseksi tilanteessa, jossa olemassa olevia polkumyyntitulleja mukautetaan samanaikaisten tasoitustoimenpiteiden voimassaolon päättymisen vuoksi, siinä lisätään 9 artiklan 6 kohtaan edellytys, jota kyseisen säännöksen nimenomaisessa sanamuodossa ei ole, mikä merkitsee neuvoston säännöksenvastaista tulkintaa.

      (1)  EUVL 2009 L 343, s. 51 (koonnos)


title: Asia C-219/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 1.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Perusteeton este — Kolmansien valtioiden kansalaisia olevien työntekijöiden lähettäminen työhön toiseen jäsenvaltioon)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/11

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 1.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-219/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Perusteeton este - Kolmansien valtioiden kansalaisia olevien työntekijöiden lähettäminen työhön toiseen jäsenvaltioon)
   2009/C 282/18
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Traversa, J.-P. Keppenne ja G. Rozet)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: C. Pochet ja asianajaja M. Detry)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 49 artiklan rikkominen — Palvelujen tarjoamisen vapauden perusteeton este — Kolmansien valtioiden kansalaisia olevien työntekijöiden lähettäminen työhön toiseen jäsenvaltioon

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio ja Belgian kuningaskunta vastaavat kumpikin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 183, 19.7.2008.


title: Asia C-288/12: Kanne 8.6.2012 — Euroopan komissio v. Unkari

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/15

         Kanne 8.6.2012 — Euroopan komissio v. Unkari
   (Asia C-288/12)
   2012/C 227/22
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Martenczuk ja B. D. Simon)

      Vastaaja: Unkari

      Vaatimukset

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, ettei Unkari ole noudattanut yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se on ennenaikaisesti lakkauttanut tietosuojavaltuutetun toimen.

               —

               Unkari on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivissä 95/46/EY edellytetään, että jäsenvaltioiden kyseisen direktiivin voimaansaattamiseksi antamien säännösten soveltamista valvoo yksi tai useampi itsenäisesti tehtäviään suorittava viranomainen.
   Unkarissa kyseinen viranomainen oli 31.12.2011 asti tietosuojavaltuutettu. 31.12.2011 asti voimassa olleen Unkarin lainsäädännön mukaan Unkarin parlamentti nimitti kyseisen valtuutetun kuuden vuoden pituisen toimikauden ajaksi. Koska 31.12.2011 virassa olleen tietosuojavaltuutetun toimikausi alkoi 29.9.2008, sen olisi normaaliolosuhteissa pitänyt jatkua vuoden 2014 joulukuuhun saakka.
   Asian kannalta merkityksellistä Unkarin lainsäädäntöä muutettiin 1.1.2012 alkavin vaikutuksin. Näiden muutosten vuoksi tietosuoja-järjestelmä kumottiin ja 29.9.2008 lähtien olemassa ollut tietosuojavaltuutetun toimi lakkautettiin. Direktiivissä 95/46/EY tarkoitettu tietosuojaa valvova viranomainen on nyttemmin äskettäin perustettu kansallinen tietosuojaan ja tietojen vapauteen liittyviä asioita hoitava kansallinen viranomainen (Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság, jäljempänä NAIH). Uusien säännösten mukaan NAIH:illa on puheenjohtaja, jonka tasavallan presidentti pääministerin esityksestä nimittää yhdeksän vuoden pituiseksi toimikaudeksi. Tähän toimeen ei nimitetty aikaisempaa tietosuojavaltuutettua.
   Komission mukaan tietosuojaa valvovan viranomaisen ennenaikaisella lakkauttamisella loukataan kyseiselle viranomaiselle direktiivin mukaan kuuluvaa riippumattomuutta. Koska direktiivissä ei määritellä tietosuojaa valvovan viranomaisen toimikauden pituutta, jäsenvaltiot voivat lähtökohtaisesti päättää siitä itse. Sen on kuitenkin oltava kohtuullisen pitkä, ja joka tapauksessa välttämätöntä on, että jäsenvaltio myös noudattaa sitä. Jos se ei sitä noudattaisi, olisi olemassa vaara, ettei valvontaviranomainen hoitaisi tehtäviään puolueettomasti toimikauden ennenaikaisen lakkaamisen pelossa, mikä vaarantaa sen riippumattomuuden.
   Komissio toteaa kanteen tutkittavaksi ottamisesta, että koska aikaisempaa tietosuojavaltuutettua ei ollut uudelleen nimitetty tähän virkaan perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättymiseen mennessä, jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen jatkuu yhä. Oikaisu on mahdotonta: Unkarin on toteuttava kaikki ne toimenpiteet, jotka tarvitaan aikaisemman tietosuojavaltuutetun ottamiseksi takaisin hoitamaan direktiivin 95/46/EY mukaista virkaa jäljellä olevan toimikauden ajaksi. Komissio voi pitää asianmukaisena oikaisuna menettelyä, jossa aikaisempi tietosuojavaltuutettu nimitettäisiin tuoksi ajaksi NAIH:n puheenjohtajaksi. Unkari ei voi tässä suhteessa vedota NAIH:n nykyisen puheenjohtajan riippumattomuuteen, sillä näin se vetoaisi puolustuksekseen omaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämiseensä. Kyseisen noudattamatta jättämisen seuraukset on korjattava mutta niitä ei ole ylläpidettävä.
   Komission mukaan kyseisen toimen lakkauttamista voidaan perustella ainoastaan vakavilla ja objektiivisesti tarkistettavissa olevilla syillä, mutta Unkari ei ole tällaisia esittänyt.
   Komissio ei riitauta Unkarin oikeutta muuttaa valvontaviranomaistaan, esimerkiksi oikeutta luopua vanhasta ”tietosuojavaltuuttu”-mallista ja ottaa tilalle Unkarin oikeuden mukaista ”viranomais”-mallia. Toimielin-mallin muuttamisen ei kuitenkaan tarvitse aiheuttaa sitä, että aikaisempi tietosuojaviranomaisen toimi lakkautetaan. Unkarilla oli ollut mahdollisuus säätää kansallisessa oikeudessaan joko siitä, että uutta mallia sovellettaisiin vasta virassa olleen tietosuojavaltuutetun toimikauden päätyttyä tai siitä, että hänestä tulisi uuden viranomaisen puheenjohtaja toimikaudestaan jäljellä olevaksi ajaksi.
   Jos hyväksyttäisiin perustelu, jonka mukaan jäsenvaltiolla on oikeus muuttaa mallia, komission mukaan tästä seuraisi, että kaikkiin tietosuojavaltuutettuihin kohdistuisi unionissa jatkuva uhka siitä, että heidän toimensa lakkautettaisiin lainsäätäjän toimella, jolla pyrittäisiin poistamaan näitä tehtäviä parhaillaan hoitava viranomainen ja luomaan tilalle uusi direktiivissä 95/46/EY säädettyjä tehtäviä hoitava viranomainen. Ei voida pitää mahdottomana, että poliittiset viranomaiset käyttäisivät tällaisia uudistuksia hyväkseen sanktioidakseen ja valvoakseen niitä närkästyttäneitä tietosuojaviranomaisia. Pelkästään tällaisten paineiden vaara on jo sellaisenaan yhteensoveltumaton valvontaviranomaisten täyden riippumattomuuden kanssa.
   Komission mukaan Unkari ei voi myöskään vedota aikaisemman tietosuojavaltuutetun lehdistössä julkaistuihin hämäriin lausuntoihin, joiden mukaan hän ei olisi ollut enää suostuvainen hoitamaan direktiivin 95/46/EY mukaisia tehtäviään, eikä tointa olisi tällä perusteella saatu lakkauttaa ennenaikaisesti.

      (1)  EYVL L 281, 23.11.1995, s. 3.


title: Asia C-674/16 P: Valitus, jonka Guccio Gucci SpA on tehnyt 29.12.2016 asiassa T-753/15, Guccio Gucci v. EUIPO, 11.10.2016 annetusta tuomiosta

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/14

         Valitus, jonka Guccio Gucci SpA on tehnyt 29.12.2016 asiassa T-753/15, Guccio Gucci v. EUIPO, 11.10.2016 annetusta tuomiosta
   (Asia C-674/16 P)
   (2017/C 144/20)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Guccio Gucci SpA (edustajat: V. Volpi, P. Roncaglia, F. Rossi ja N. Parrotta, avvocati)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja GUESS? IP Holder LP

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa valituksenalaisen tuomion

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan valittajalle tässä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittaa Guessin korvaamaan valittajalle tässä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Guccio Gucci S.p.A. (jäljempänä Gucci tai valittaja) vaatii valituksellaan, että unionin tuomioistuin kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-753/15 antaman tuomion, jolla unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt Guccin kanteen neljännen valituslautakunnan 14.10.2015 asiassa R 1703/2014-4 tekemästä päätöksestä, jolla kumottiin väiteosaston 1.7.2014 tekemä päätös, jolla oli hyväksytty Guccin väite, joka koski EU:n nimeämistä kansainvälisessä tavaramerkkirekisteröinnissä nro 1090048 Guess? IP Holder IP:n (jäljempänä Guess) nimiin luokan 9 osalta (jäljempänä riidanalainen tavaramerkki).

               2.

               Tällä valituksella pyritään osoittamaan, että unionin yleinen tuomioistuin on toiminut virheellisesti katsoessaan, että 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) 207/2009 (1), ennen sen muuttamista (jäljempänä tavaramerkkiasetus), 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 8 artiklan 5 kohdassa säädettyjä hylkäysperusteita ei voida soveltaa riidanalaiseen tavaramerkkiin. Erityisesti unionin yleinen tuomioistuin on ottanut selvästi vääristyneellä tavalla huomioon tosiseikat ja todisteet, jotka sille on esitetty kyseessä olevien merkkien samankaltaisuutta arvioitaessa, ja tämän seurauksena se on soveltanut virheellisesti tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 8 artiklan 5 kohtaa eikä se ole perustellut valituksenalaista tuomiota.

               3.

               Unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, että kyseessä olevat tavaramerkit eivät ole samankaltaisia, sen olettaman perusteella, että kohdeyleisö ei miellä [riidanalaista] tavaramerkkiä isoksi G-kirjaimeksi, jota aiemmat tavaramerkit esittävät, vaan ennemminkin abstraktiksi koristeelliseksi kuvioksi. Kun lisäksi otetaan huomioon merkin tyylittely ja se, että merkin osat ovat toisiinsa kiertyneet tai sidotut, ne voidaan mieltää sekä isoksi kirjaimeksi ”X” tai pieneksi kirjaimeksi ”e”, ja lukujen ja kirjainten, kuten numeron ”3” ja kirjaimen ”e”, yhdistelmäksi (ks. tältä osin valituksenalaisen tuomion 32 kohta). Tämä olettama on valituksenalaisessa tuomiossa keskeinen, koska se on johtanut siihen, että unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, että kyseessä olevat tavaramerkit eivät ole samankaltaisia ja että näin ollen käsiteltävään asiaan ei voida soveltaa tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa eikä 8 artiklan 5 kohtaa.

               4.

               Edellä kuvattu olettama on kuitenkin ilmeisen virheellinen. Tämä käy selvästi ilmi asiakirja-aineistosta, jossa selkeästi esitetään, että kohdeyleisö todella näkee riidanalaisessa tavaramerkissä isot G-kirjaimet, mikä ilmenee Guccin teettämän kyselyn, jossa tutkittiin sitä, miten yleisö mieltää riidanalaisen tavaramerkin, tuloksista. Tämä tosiseikkojen ja todisteiden huomioon ottaminen ilmeisen vääristyneellä tavalla on vaikuttanut siihen, miten unionin yleinen tuomioistuin on arvioinut Guccin kannetta: mikäli unionin yleinen tuomioistuin olisi hyväksynyt sen, että kohdeyleisö – tai ainakin osa kyseisestä yleisöstä – mieltää riidanalaisen tavaramerkin isojen G-kirjainten yhdistelmäksi, se ei olisi voinut katsoa, että kyseessä olevat merkit eivät ole samankaltaisia, eikä näin ollen olisi voinut katsoa, että tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 8 artiklan 5 kohtaa ei voida soveltaa.

               5.

               Unionin yleinen tuomioistuin ei myöskään ole noudattanut perusteluvelvollisuuttaan, koska se on jättänyt arvioinnissaan täysin huomiotta edellä mainitun kyselyn eikä ole esittänyt mitään perusteluja – ei edes implisiittisiä –, joiden avulla olisi mahdollista ymmärtää, miksi se ei ole ottanut huomioon tätä keskeistä todistetta.

               6.

               Edellä esitetyn valossa valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin hylkää valituksenalaisen tuomion ja velvoittaa sekä EUIPO:n että Guessin korvaamaan valittajalle tästä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (kodifioitu toisinto) (EUVL 2009, L 78, s. 1).


title: Asia T-218/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2014 – Micrus Endovascular v. SMHV – Laboratorios Delta (DELTA) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin DELTA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansainväliset ja kansalliset sanamerkit DELTA PORTUGAL ja toiminimi LABORATORIOS DELTA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               20.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 372/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2014 – Micrus Endovascular v. SMHV – Laboratorios Delta (DELTA)
   (Asia T-218/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin DELTA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansainväliset ja kansalliset sanamerkit DELTA PORTUGAL ja toiminimi LABORATORIOS DELTA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2014/C 372/18
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Micrus Endovascular LLC (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) (edustaja: barrister B. Brandreth)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Laboratórios Delta Lda (Queluz, Portugali) (edustaja: asianajaja J. Sena Mioludo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 6.3.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 244/2011-2), joka koskee Laboratórios Delta Ldan ja Micrus Endovascular Corp:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Micrus Endovascular LLC velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 217, 21.7.2012.