201806220431970542018/C 240/387602016TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180517363611Asia T-760/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.5.2018 – Basil v. EUIPO – Artex (Polkupyörän korit) (Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Polkupyörän koreja esittävä rekisteröity yhteisömalli — Mitättömyysperuste — Mitättömyysvaatimuksen tutkimatta jättäminen — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 52 artiklan 3 kohta ja 86 artiklan 5 kohta — Aiemman mallin tunnetuksi tuleminen — Yksilöllinen luonne — Erilainen yleisvaikutelma — Asetuksen N:o 6/2002 6 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)
 ---documentbreak--- C2402018FI3610120180517FI0038361361Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.5.2018 – Basil v. EUIPO – Artex (Polkupyörän korit)
   (Asia T-760/16) (
         1
      )
   ”(Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Polkupyörän koreja esittävä rekisteröity yhteisömalli — Mitättömyysperuste — Mitättömyysvaatimuksen tutkimatta jättäminen — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 52 artiklan 3 kohta ja 86 artiklan 5 kohta — Aiemman mallin tunnetuksi tuleminen — Yksilöllinen luonne — Erilainen yleisvaikutelma — Asetuksen N:o 6/2002 6 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)”2018/C 240/38Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Basil BV (Silvolde, Alankomaat) (edustajat: asianajajat N. Weber ja J. von der Thüsen)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: S. Hanne ja D. Walicka)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Artex SpA (San Zeno di Cassola, Italia) (edustaja: asianajaja J. Vogtmeier)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 7.7.2016 antamasta päätöksestä (asia R 535/2015-3), joka liittyy Artexin ja Basilin väliseen mitättömyysmenettelyyn.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Basil BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 6, 9.1.2017.


201806220811970772018/C 240/537262017TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180515464722Asia T-726/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.5.2018 – Commune de Fessenheim ym. v. komissio (Kumoamiskanne — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Komission kirje Ranskan viranomaisille, joka koskee EDF-konsernin vahingonkorvauksia koskevaa pöytäkirjaa Fessenheimin ydinvoimalan käyttämistä koskevan luvan kumoamisen yhteydessä — Asiakirjan tutustumisoikeuden implisiittinen epääminen — Kanteen nostamisen määräaika — Myöhässä nostettu kanne — Tutkimatta jättäminen)
 ---documentbreak--- C2402018FI4620120180515FI0053462472Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.5.2018 – Commune de Fessenheim ym. v. komissio
   (Asia T-726/17) (
         1
      )
   ”(Kumoamiskanne — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Komission kirje Ranskan viranomaisille, joka koskee EDF-konsernin vahingonkorvauksia koskevaa pöytäkirjaa Fessenheimin ydinvoimalan käyttämistä koskevan luvan kumoamisen yhteydessä — Asiakirjan tutustumisoikeuden implisiittinen epääminen — Kanteen nostamisen määräaika — Myöhässä nostettu kanne — Tutkimatta jättäminen)”2018/C 240/53Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantajat: Commune de Fessenheim (Ranska), Communauté de communes Pays Rhin-Brisach (Volgelsheim, Ranska), Conseil départemental du Haut-Rhin (Colmar, Ranska), Conseil régional Grand Est Alsace Champagne-Ardenne Lorraine, (Strasbourg, Ranska) (edustaja: asianajaja G. de Rubercy)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: A. Buchet)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan 10.8.2017 tehty implisiittinen päätös, jolla komissio kieltäytyi myöntämästä kantajille oikeutta tutustua komission 22.3.2017 Ranskan viranomaisille osoittamaan kirjeeseen, joka koskee Fessenheimin ydinvoimalan käyttämistä koskevan luvan kumoamiseen liittyvää pöytäkirjaa Électricité de France- konsernin (EDF) vahingonkorvauksista.

      Määräysosa

            1)

            Kanne jätetään tutkimatta.

            2)

            Lausunnon antaminen Ranskan tasavallan väliintulohakemuksesta raukeaa.

            3)

            Commune de Fessenheim, communauté de communes Pays Rhin-Brisach, conseil départemental du Haut-Rhin ja conseil régional Grand Est Alsace Champagne-Ardenne Lorraine vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja niiden on korvattava Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

            4)

            Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (
         1
      )	EUVL C 13, 15.1.2018.


201806220191970702018/C 240/091022017CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL201804257711Asia C-102/17: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 25.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal de Contas – Portugali) – Secretaria Regional de Saúde dos Açores v. Ministério Público (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta ja 94 artikla — SEUT 267 artikla — Käsite ”jäsenvaltion tuomioistuin” — Menettely, jonka tarkoituksena on ratkaisun antaminen tuomiovaltaa käyttäen — Kansallinen tilintarkastustuomioistuin — Julkisen menon lainmukaisuuden ja taloudellisten perusteiden ennakkovalvonta — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
 ---documentbreak--- C2402018FI710120180425FI00097171Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 25.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal de Contas – Portugali) – Secretaria Regional de Saúde dos Açores v. Ministério Público
   (Asia C-102/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta ja 94 artikla — SEUT 267 artikla — Käsite ”jäsenvaltion tuomioistuin” — Menettely, jonka tarkoituksena on ratkaisun antaminen tuomiovaltaa käyttäen — Kansallinen tilintarkastustuomioistuin — Julkisen menon lainmukaisuuden ja taloudellisten perusteiden ennakkovalvonta — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)”2018/C 240/09Oikeudenkäyntikieli: portugali
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de Contas

      Asianosaiset

      Kantaja: Secretaria Regional de Saúde dos Açores

      Vastaaja: Ministério Público

      Määräysosa

   Tribunal de Contasin (tilintarkastustuomioistuin, Portugali) 17.1.2017 antamalla päätöksellä esittämän ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi
   (
         1
      )	EUVL C 151, 15.5.2017.


201806220721970462018/C 240/398012016TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180529373711Asia T-801/16 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.5.2018 – Fedtke v. ETSK (Henkilöstö — Virkamiehet — Eläkkeelle siirtäminen — Eläkkeelle siirtämisikä — Palveluksessaolon jatkamisesta esitetty pyyntö — Henkilöstösääntöjen 52 artiklan ensimmäinen ja toinen kohta — Yksikön etu — Puhtaasti vahvistava toimi — Uudet ja olennaiset tosiseikat — Tutkittavaksi ottaminen)
 ---documentbreak--- C2402018FI3710120180529FI0039371371Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.5.2018 – Fedtke v. ETSK
   (Asia T-801/16 RENV) (
         1
      )
   ”(Henkilöstö — Virkamiehet — Eläkkeelle siirtäminen — Eläkkeelle siirtämisikä — Palveluksessaolon jatkamisesta esitetty pyyntö — Henkilöstösääntöjen 52 artiklan ensimmäinen ja toinen kohta — Yksikön etu — Puhtaasti vahvistava toimi — Uudet ja olennaiset tosiseikat — Tutkittavaksi ottaminen)”2018/C 240/39Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: Ingrid Fedtke (Wezembeek-Oppem, Belgia) (edustaja: asianajaja M.-A. Lucas)

      Vastaaja: Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) (asiamiehet: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, A. Carvajal ja L. Camarena Januzec, joita avustaa asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan ETSK:n tekemä päätös hylätä kantaja pyyntö työskentelyn jatkamisesta 66-vuotiaaksi asti

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Ingrid Fedtke velvoitetaan korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut sekä Euroopan unionin yleisessä tuomioistuimessa että Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa.

      (
         1
      )	EUVL C 320, 28.9.2015 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-107/15, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


201806220141970532018/C 240/222132018CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180326192022Asia C-213/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Roma (Italia) on esittänyt 26.3.2018 – Adriano Guaitoli ym. v. easyJet Airline Co. Ltd
 ---documentbreak--- C2402018FI1920120180326FI0022192202Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Roma (Italia) on esittänyt 26.3.2018 – Adriano Guaitoli ym. v. easyJet Airline Co. Ltd
   (Asia C-213/18)2018/C 240/22Oikeudenkäyntikieli: italia
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale ordinario di Roma

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Adriano Guaitoli, Concepción Casan Rodriguez, Alessandro Celano Tomassoni, Antonia Cirilli, Lucia Cortini, Mario Giuli ja Patrizia Padroni

      Vastaaja: easyJet Airline Co. Ltd

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Jos asianosainen, jonka lento on viivästynyt tai peruutettu, vaatii samanaikaisesti sekä asetuksen (EY) N:o 261/2004 (
                  1
               ) 5, 7 ja 9 artiklan mukaisia kiinteämääräisiä ja yhdenmukaistettuja korvauksia että saman asetuksen 12 artiklan mukaista vahingonkorvausta, onko asiaan sovellettava Montrealin yleissopimuksen 33 artiklaa vai säännelläänkö tuomioistuimen toimivaltaa (sekä kansainvälisesti että alueellisesti) asetuksen N:o 44/2001 (
                  2
               ) 5 artiklalla?

            2)

            Onko ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetussa ensimmäisessä tapauksessa Montrealin yleissopimuksen 33 artiklaa tulkittava siten, että siinä määrätään ainoastaan toimivallan jaosta valtioiden välillä, vai siten, että siinä määrätään myös yksittäisen valtion sisäisestä alueellisesta toimivallasta?

            3)

            Onko toisessa kysymyksessä tarkoitetussa ensimmäisessä tapauksessa Montrealin yleissopimuksen 33 artiklan soveltaminen ”yksinomaista” siten, että se on esteenä asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan soveltamiselle, vai voidaanko molempia artikloja soveltaa yhdessä niin, että voidaan suoraan määrittää sekä valtion toimivalta että sen tuomioistuinten sisäinen alueellinen toimivalta?

      (
         1
      )	Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1).
   (
         2
      )	Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL L 12, s. 1).


201806220541970412018/C 240/40672017TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180518373822Asia T-67/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.5.2018 – Italytrade v. EUIPO – Tpresso (tèespresso) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin tèespresso rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansainvälinen kuviomerkki TPresso ja aiempi kansainvälinen sanamerkki TPRESSO — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
 ---documentbreak--- C2402018FI3720120180518FI0040372382Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.5.2018 – Italytrade v. EUIPO – Tpresso (tèespresso)
   (Asia T-67/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin tèespresso rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansainvälinen kuviomerkki TPresso ja aiempi kansainvälinen sanamerkki TPRESSO — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))”2018/C 240/40Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Italytrade Srl (Bari, Italia) (edustaja: asianajaja N. Clemente)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Tpresso SA (Zürich, Sveitsi) (edustajat: asianajajat L. Biglia ja R. Spagnolli)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 29.11.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 959/2016-4), joka koskee osapuolten Tpresso ja Italytrade välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Italytrade Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 104, 3.4.2017.


201806220761970252018/C 240/54TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180515474711Asia T-812/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.5.2018 – Seco Belgium ja Vinçotte v. parlamentti (Kumoamiskanne — Julkiset tarjousurakat — Tarjouspyyntömenettely — Tarkastusten suorittamista ja teknisten lausuntojen antamista koskevat toimeksiannot rakennustöiden ja -hankkeiden ja niihin liittyvien hankintojen yhteydessä Euroopan parlamentissa Brysselissä — Kantajien tarjouksen hylkääminen ja toisen tarjoajan valinta hankintasopimuksen sopimuspuoleksi — Riidanalaisen toimen peruuttaminen — Kanteen kohteen häviäminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)
 ---documentbreak--- C2402018FI4710120180515FI0054471471Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.5.2018 – Seco Belgium ja Vinçotte v. parlamentti
   (Asia T-812/17) (
         1
      )
   ”(Kumoamiskanne — Julkiset tarjousurakat — Tarjouspyyntömenettely — Tarkastusten suorittamista ja teknisten lausuntojen antamista koskevat toimeksiannot rakennustöiden ja -hankkeiden ja niihin liittyvien hankintojen yhteydessä Euroopan parlamentissa Brysselissä — Kantajien tarjouksen hylkääminen ja toisen tarjoajan valinta hankintasopimuksen sopimuspuoleksi — Riidanalaisen toimen peruuttaminen — Kanteen kohteen häviäminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)”2018/C 240/54Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: Seco Belgium (Bryssel, Belgia) ja Vinçotte (Vilvoorde, Belgia) (edustajat: asianajat A. Delvaux ja R. Simar)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: aluksi P. López-Carceller ja Z. Nagy, sitten Z. Nagy ja B. Simon)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan 1.12.2017 tehdyn Euroopan parlamentin sen päätöksen kumoamista, jolla hylättiin kantajien tarjouspyyntömenettelyssä 06D 20/2017/M005 ”Tarkastusten suorittamista ja teknisten lausuntojen antamista koskevat toimeksiannot rakennustöiden ja -hankkeiden ja niihin liittyvien hankintojen yhteydessä Euroopan parlamentissa Brysselissä” tekemä tarjous ja valittiin hankintasopimuksen sopimuspuoleksi toinen tarjoaja.

      Määräysosa

            1)

            Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

            2)

            Euroopan parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (
         1
      )	EUVL C 52, 12.2.2018.


201806220531970592018/C 240/41682017TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180518383811Asia T-68/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.5.2018 – Italytrade v. EUIPO – Tpresso (teaespresso) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin teaespresso rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansainvälinen kuviomerkki TPresso ja aiempi kansainvälinen sanamerkki TPRESSO — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
 ---documentbreak--- C2402018FI3810120180518FI0041381381Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.5.2018 – Italytrade v. EUIPO – Tpresso (teaespresso)
   (Asia T-68/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin teaespresso rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansainvälinen kuviomerkki TPresso ja aiempi kansainvälinen sanamerkki TPRESSO — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))”2018/C 240/41Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Italytrade Srl (Bari, Italia) (edustaja: asianajaja N. Clemente)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Tpresso SA (Zürich, Sveitsi) (edustajat: asianajajat L. Biglia ja R. Spagnolli)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 29.11.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1099/2016-4), joka koskee osapuolten Tpresso ja Italytrade välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Italytrade Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 104, 3.4.2017.


201806220211970752018/C 240/232172018CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180326202121Asia C-217/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 26.3.2018 – La Gazza s.c.r.l. ym. v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) ja Regione Veneto
 ---documentbreak--- C2402018FI2010120180326FI0023201212Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 26.3.2018 – La Gazza s.c.r.l. ym. v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) ja Regione Veneto
   (Asia C-217/18)2018/C 240/23Oikeudenkäyntikieli: italia
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: La Gazza s.c.r.l., Umberto Bernardi, Giovanni Bressan, Bruno Ceccato, Alessandro Cerbaro, Virgilio Cerbaro, Alessandro Conte, Antonio Costa, Maurizio Dalla Pria, Daniele Donà, Fausto Guidolin, Gianni Mancon, Claudio Meneghini, Antonio Pesce, Dario Poli, Rino Salvalaggio, Luciano Simioni, Tiziano Sperotto, Armando Tollio, Marco Toson, Silvano Marcon, Lorella Cusinato, Federica Marcon, Eleonora Marcon, Caterina Marcon, Azienda agricola Bacchin Fratelli, Baldisseri Giancarlo e Mario s.s., Azienda agricola Ballardin Bortolino e Giuseppe, Facchinello Egidio e Giuseppe s.s., Azienda agricola Marchioron Fratelli di Marchioron Maurizio e Giuliano, Marchioron Ruggero e Massimo s.s., Azienda agricola Milan di Milan Mauro e Maurizio s.s., Azienda agricola Pettenuzzo Luciano e Aurelio s.s., Azienda agricola Stragliotto di Stragliotto Giovanni & c. s.s., Azienda agricola Todescato Giuseppe e Maurizio s.s. ja Azienda agricola Toffan Piermaria e Antonio s.s.

      Vastapuolet: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) ja Regione Veneto

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko kuvatun kaltaisessa, pääasian kohteena olevassa tilanteessa unionin oikeutta tulkittava siten, että jos jäsenvaltion lainsäädännön säännös on ristiriidassa asetuksen (ETY) N:o 3950/92 (
                  1
               ) 2 artiklan 2 kohdan 3 alakohdan kanssa, siitä seuraa, etteivät tuottajat ole velvollisia maksamaan lisämaksua, kun kyseisessä asetuksessa säädetyt edellytykset täyttyvät?

            2)

            Onko kuvatun kaltaisessa, pääasian kohteena olevassa tilanteessa unionin oikeutta ja erityisesti yleistä luottamuksensuojan periaatetta tulkittava siten, että sellaisten henkilöiden luottamusta ei voida suojata, jotka ovat noudattaneet jäsenvaltion säätämää velvollisuutta ja hyötyneet kyseisen velvollisuuden noudattamiseen liittyvistä vaikutuksista, kun kyseinen velvollisuus on osoittautunut unionin oikeuden vastaiseksi?

            3)

            Ovatko kuvatun kaltaisessa, pääasian kohteena olevassa tilanteessa asetuksen (EY) N:o 1392/2001 (
                  2
               ) 9 artikla ja unionin oikeuteen sisältyvä ”etuoikeutetun luokan” käsite esteenä Italian tasavallan antaman asetuksen (decreto legge) 157/2004 2 §:n 3 momentin kaltaiselle jäsenvaltion säännökselle, jossa säädetään liikaa kannetun lisämaksun palauttamisen eriytetyistä menettelyistä tekemällä ero määräaikojen ja palautustapojen osalta tuottajien, jotka ovat luottaneet unionin oikeuden vastaiseksi todetun kansallisen säännöksen asianmukaiseen noudattamiseen, ja niiden tuottajien välille, jotka eivät ole noudattaneet kyseistä säännöstä?

      (
         1
      )	Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28.12.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3950/92 (EYVL 1992, L 405, s. 1).
   (
         2
      )	Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 9.7.2001 annettu komission asetus (EY) N:o 1392/2001 (EYVL 2001, L 187, s. 19).


201806220151970742018/C 240/103272017CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL201804127822Asia C-327/17 P: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 12.4.2018 – Valittajana Cryo-Save AG sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG (Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — Menettämisvaatimuksen peruuttaminen — Tarkoitusta vaille jäänyt valitus — Lausunnon antamisen raukeaminen)
 ---documentbreak--- C2402018FI720120180412FI00107282Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 12.4.2018 – Valittajana Cryo-Save AG sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG
   (Asia C-327/17 P) (
         1
      )
   ”(Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — Menettämisvaatimuksen peruuttaminen — Tarkoitusta vaille jäänyt valitus — Lausunnon antamisen raukeaminen)”2018/C 240/10Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Valittaja: Cryo-Save AG (edustaja: C. Onken, Rechtsanwältin)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Hanf) ja MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG (edustaja: A. Thünken, Rechtsanwalt)

      Määräysosa

            1)

            Lausunnon antaminen tästä valituksesta raukeaa.

            2)

            Cryo-Save AG velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien virastolle (EUIPO) tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

            3)

            Cryo-Save AG ja MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (
         1
      )	EUVL C 330, 2.10.2017.


201806220711970862018/C 240/552522018TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180422484811Asia T-252/18: Kanne 22.4.2018 – European Anglers Alliance v. neuvosto
 ---documentbreak--- C2402018FI4810120180422FI0055481481Kanne 22.4.2018 – European Anglers Alliance v. neuvosto
   (Asia T-252/18)2018/C 240/55Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: European Anglers Alliance (Offenbach am Main, Saksa) (edustaja: asianajaja L.-B. Buchman)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            hyväksymään European Anglers Alliancen oikeussuojan tarpeen

            —

            kumoamaan unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2018 sekä asetuksen (EU) 2017/127 muuttamisesta 23.1.2018 annetun neuvoston asetuksen (EY) 2018/120 (EUVL 2018, L 27, s. 1) 9 artiklan 4 kohdan ja 9 artiklan 5 kohdan säännökset siltä osin kuin

                     —

                     niillä luodaan Euroopan unionin kansalaisten välille syrjintä perusteetonta syrjintää kyseisillä säännöksillä tavoitellun päämäärän kannalta ja loukataan yhdenvertaisuusperiaatetta

                     —

                     Euroopan unionin neuvosto on ylittänyt harkintavaltansa, kun se ei ole nojautunut mihinkään objektiiviseen tietoon merellä harjoitettavan virkistyskalastuksen pyynnin vaikutuksesta meribassikantaan

                     —

                     niillä loukataan suhteellisuusperiaatetta eivätkä ne ole yhteisen kalastuspolitiikan 17 artiklan mukaisia siltä osin kuin merellä harjoitettavan virkistyskalastuksen taloudellista ja sosiologista painoarvoa ei selvästikään ole otettu huomioon.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste perustuu yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaamiseen siltä osin kuin asetuksen (EU) 2018/120 riidanalaisilla säännöksillä perusteetonta syrjintää luodaan unionin kansalaisten välille tavoitellun päämäärän kannalta sekä virkistyskalastajien ja rehukalastuksen välille.

            2)

            Toinen kanneperuste perustuu siihen, että neuvosto on ylittänyt harkintavaltansa.

            3)

            Kolmas kanneperuste perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.


201806220221970362018/C 240/242182018CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180326212221Asia C-218/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 26.3.2018 – Latte Più Srl ym. v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) ja Regione Veneto
 ---documentbreak--- C2402018FI2110120180326FI0024211222Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 26.3.2018 – Latte Più Srl ym. v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) ja Regione Veneto
   (Asia C-218/18)2018/C 240/24Oikeudenkäyntikieli: italia
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Latte Più Srl, Azienda agricola Benedetti Pietro e Angelo s.s., Azienda agricola Bertoldo Leandro e Ferruccio s.s., Sila di Bettinardi Virgilio e Adriano s.s., Bonora Delis, Capparotto Giampaolo e Lorenzino s.s., Cristofori Alessandra, Cunico Antonio, Dal Degan Santo e Giovanni, Dalle Palle Silvano e Munari Teresa, Dalle Palle Tiziano, Fontana Luca, Gonzo Dino e Stefano s.s., Guarato Giuseppe, Guerra Giuseppe, Magrin Stefano e Renato s.s., Marcolin Graziano, Marin Daniele, Gabriele e Graziano s.s., Azienda agricola Mascot di Pilotto Bortolo e figli s.s., Azienda agricola 2000 di Mastrotto Giuseppe, Matteazzi Mario, Mazzaron Roberto, Pozzan Michele e Luca, Radin Alessandro, Raffaello Carlo e fratelli s.s., Azienda agricola Rodighiero Elena di Bartolomei Roberto e Michele s.s., Sambugaro Andrea, Scuccato Gervasio, Serafini Candida, Toffanin Giovanni e Mauro s.s., Trevisan Francesco ja Zanettin Gianfranco e Giampietro s.s.

      Vastapuolet: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) ja Regione Veneto

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko kuvatun kaltaisessa, pääasian kohteena olevassa tilanteessa unionin oikeutta tulkittava siten, että jos jäsenvaltion lainsäädännön säännös on ristiriidassa asetuksen (ETY) N:o 3950/92 (
                  1
               ) 2 artiklan 2 kohdan 3 alakohdan kanssa, siitä seuraa, etteivät tuottajat ole velvollisia maksamaan lisämaksua, kun kyseisessä asetuksessa säädetyt edellytykset täyttyvät?

            2)

            Onko kuvatun kaltaisessa, pääasian kohteena olevassa tilanteessa unionin oikeutta ja erityisesti yleistä luottamuksensuojan periaatetta tulkittava siten, että sellaisten henkilöiden luottamusta ei voida suojata, jotka ovat noudattaneet jäsenvaltion säätämää velvollisuutta ja hyötyneet kyseisen velvollisuuden noudattamiseen liittyvistä vaikutuksista, kun kyseinen velvollisuus on osoittautunut unionin oikeuden vastaiseksi?

            3)

            Ovatko kuvatun kaltaisessa, pääasian kohteena olevassa tilanteessa asetuksen (EY) N:o 1392/2001 (
                  2
               ) 9 artikla ja unionin oikeuteen sisältyvä ”etuoikeutetun luokan” käsite esteenä Italian tasavallan antaman asetuksen (decreto legge) 157/2004 2 §:n 3 momentin kaltaiselle jäsenvaltion säännökselle, jossa säädetään liikaa kannetun lisämaksun palauttamisen eriytetyistä menettelyistä tekemällä ero määräaikojen ja palautustapojen osalta tuottajien, jotka ovat luottaneet unionin oikeuden vastaiseksi todetun kansallisen säännöksen asianmukaiseen noudattamiseen, ja niiden tuottajien välille, jotka eivät ole noudattaneet kyseistä säännöstä?

      (
         1
      )	Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28.12.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3950/92 (EYVL 1992, L 405, s. 1).
   (
         2
      )	Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 9.7.2001 annettu komission asetus (EY) N:o 1392/2001 (EYVL 2001, L 187, s. 19).


201806220661970622018/C 240/562532018TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180423484922Asia T-253/18: Kanne 23.4.2018 – VY v. komissio
 ---documentbreak--- C2402018FI4820120180423FI0056482492Kanne 23.4.2018 – VY v. komissio
   (Asia T-253/18)2018/C 240/56Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: VY (edustaja: asianajaja J.-N. Louis)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta
   ratkaisemaan asian seuraavasti:

            —

            päätös, jolla [luottamuksellinen] (
                  1
               ) on nimitetty Euroopan unionin Japanin-edustuston [luottamuksellinen] yksikön yksikönpäällikön virkaan, ja päätös, jolla kantajan hakemus on hylätty, kumotaan

            —

            komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste perustuu avointa virkaa koskevan ilmoituksen noudattamatta jättämiseen.

            2)

            Toinen kanneperuste perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin.

            3)

            Kolmas kanneperuste perustuu perusoikeuskirjan 21 artiklan ja henkilöstösääntöjen 1 d artiklan rikkomiseen.

      (
         1
      )	Luottamukselliset tiedot poistettu.


201806220121970662018/C 240/116402017CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL201804178811Asia C-640/17: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 17.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra – Portugali) – Luís Manuel dos Santos v. Fazenda Pública (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Sisäinen verotus — Syrjivän verotuksen kielto — SEUT 110 artikla — Moottoriajoneuvosta kannettava liikennevero — Veron määrän vahvistaminen ajoneuvon verotusjäsenvaltiossa tehdyn ensimmäisen rekisteröinnin mukaan — Muista jäsenvaltioista maahantuodut käytetyt moottoriajoneuvot — Toisessa jäsenvaltiossa tehdyn ensimmäisen rekisteröinnin päivämäärän huomiotta jättäminen)
 ---documentbreak--- C2402018FI810120180417FI00118181Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 17.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra – Portugali) – Luís Manuel dos Santos v. Fazenda Pública
   (Asia C-640/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Sisäinen verotus — Syrjivän verotuksen kielto — SEUT 110 artikla — Moottoriajoneuvosta kannettava liikennevero — Veron määrän vahvistaminen ajoneuvon verotusjäsenvaltiossa tehdyn ensimmäisen rekisteröinnin mukaan — Muista jäsenvaltioista maahantuodut käytetyt moottoriajoneuvot — Toisessa jäsenvaltiossa tehdyn ensimmäisen rekisteröinnin päivämäärän huomiotta jättäminen)”2018/C 240/11Oikeudenkäyntikieli: portugali
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra

      Asianosaiset

      Kantaja: Luís Manuel dos Santos

      Vastaaja: Fazenda Pública

      Määräysosa

   SEUT 110 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka nojalla siinä käyttöön otettu liikennevero kannetaan henkilökuljetukseen käytettävistä kevyistä moottoriajoneuvoista, jotka on rekisteröity tässä jäsenvaltiossa, ilman että otetaan huomioon ajoneuvon ensimmäisen rekisteröinnin päivämäärää, kun rekisteröinti on tehty toisessa jäsenvaltiossa, minkä seurauksena toisesta jäsenvaltiosta maahantuoduista ajoneuvoista kannetaan suurempi vero kuin samankaltaisista ajoneuvoista, joita ei ole maahantuotu.
   (
         1
      )	EUVL C 42, 5.2.2018.


201806220441970552018/C 240/683152018TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180516585921Asia T-315/18: Kanne 16.5.2018 – Calvo Gutierrez ym. v. SRB
 ---documentbreak--- C2402018FI5810120180516FI0068581592Kanne 16.5.2018 – Calvo Gutierrez ym. v. SRB
   (Asia T-315/18)2018/C 240/68Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Asianosaiset

      Kantajat: Maria Graciela Calvo Gutierrez (Alcobendas, Espanja) ja muut 21 kantajaa (edustajat: asianajajat R. Vallina Hoset, A. Sellés Marco, C. Iglesias Megías ja A. Lois Perreau de Pinninck)

      Vastaaja: yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            toteamaan, että yhteinen kriisinratkaisuneuvosto on sopimussuhteen ulkopuolisessa vastuussa, ja velvoittamaan sen korvaamaan vahingon, joka kantajille on aiheutunut kaikista sen toimista ja laiminlyönneistä, joiden seurauksena kantajat ovat menettäneet kokonaan sijoituksensa BANCO POPULAR ESPAÑOL, S.A:n toissijaisiin joukkovelkakirjoihin

            —

            velvoittamaan kriisinratkaisuneuvoston maksamaan kantajille korvaus aineellisesta vahingosta ja henkisestä kärsimyksestä seuraavasti:
            korvauksena aineellisesta vahingosta yhteensä 7570098,78 euron määrä Banco Popularin osakkeiden takaisinoston osalta jaettuna kunkin kantajan omistamien osakkeiden mukaisessa suhteessa seuraavasti:

                     —

                     María Graciela Calvo Gutiérrez: 8836,67 euroa

                     —

                     Eric Gancedo Holmer: 35257,42 euroa

                     —

                     María Graciela Calvo Gutiérrez ja Eric Gancedo Holmer: 39358,01 euroa

                     —

                     Carlos Eric Gancedo Calvo: 7374,19 euroa

                     —

                     Gabriel Gancedo Calvo: 7062,93 euroa

                     —

                     Jorge Gancedo Calvo: 8545,24 euroa

                     —

                     Lucía Gancedo Calvo: 7388,69 euroa

                     —

                     Manuel Gancedo Calvo: 9472,17 euroa

                     —

                     José Gancedo Calvo: 7389,45 euroa

                     —

                     Claudia Sáez de Montagut Gancedo: 763,66 euroa

                     —

                     Bosco Sáez de Montagut Gancedo: 2879,18 euroa

                     —

                     Yago Sáez de Montagut Gancedo: 379,16 euroa

                     —

                     VICA58, S.L.: 265763,84 euroa

                     —

                     Diana Luisa Gancedo Holmer: 175499,04 euroa

                     —

                     Guillermo de Zavala Gancedo: 722,47 euroa

                     —

                     Alfredo de Zavala Gancedo: 718,65 euroa

                     —

                     Cosme de Zavala Gancedo: 1006,27 euroa

                     —

                     Bruno de Zavala Gancedo: 689,66 euroa

                     —

                     María Astrid Gancedo Holmer: 442136,41 euroa

                     —

                     Marco Gancedo Holmer: 442135,64 euroa

                     —

                     LOS PRUNOS DEL SETO, S.L.: 6898,14 euroa

                     —

                     MANUEL GANCEDO, S.A.: 5340911,85 euroa

                     —

                     EVEDAM INMUEBLES, S.L.: 620238,46 euroa

                     —

                     GANCEDO Y GONZÁLEZ, S.L.: 138671,57 euroa; ja

               korvauksena henkisestä kärsimyksestä 7570098,78 euroa tai määrän, jonka myöntämistä unionin yleinen tuomioistuin pitää asianmukaisena, jaettuna kunkin kantajan osalta samassa suhteessa kuin määrä, joka myönnetään korvauksena aineellisesta vahingosta.

            —

            määräämään, että vaadittavalle määrälle on tämän kanteen ratkaisevan tuomion antamispäivästä lukien ja siihen saakka, kun koko vaadittava määrä on maksettu, maksettava viivästyskorkoa, joka määräytyy Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioita varten vahvistaman korkotason mukaan, lisättynä kahdella prosenttiyksiköllä

            —

            velvoittamaan kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat niitä, joihin on vedottu asiassa T-659/17, Vallina Fonseca v. SRB (EUVL 2017, C 424, s. 42).


201806220161970672018/C 240/12852018CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL201804108922Asia C-85/18 PPU: Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 10.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Judecătoria Oradea – Romania) – CV v. DU (Ennakkoratkaisupyyntö — Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Toimivalta vanhempainvastuuta koskevissa asioissa — Lapsen huolto — Asetus (EY) N:o 2201/2003 — 8, 10 ja 13 artikla — Lapsen asuinpaikan käsite — Toisen jäsenvaltion tuomioistuimen antama ratkaisu, joka koskee lapsen asuinpaikkaa — Luvaton poisvieminen tai palauttamatta jättäminen — Toimivalta lapsikaappaustapauksessa)
 ---documentbreak--- C2402018FI820120180410FI00128292Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 10.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Judecătoria Oradea – Romania) – CV v. DU
   (Asia C-85/18 PPU) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Toimivalta vanhempainvastuuta koskevissa asioissa — Lapsen huolto — Asetus (EY) N:o 2201/2003 — 8, 10 ja 13 artikla — Lapsen asuinpaikan käsite — Toisen jäsenvaltion tuomioistuimen antama ratkaisu, joka koskee lapsen asuinpaikkaa — Luvaton poisvieminen tai palauttamatta jättäminen — Toimivalta lapsikaappaustapauksessa)”2018/C 240/12Oikeudenkäyntikieli: romania
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Judecătoria Oradea

      Asianosaiset

      Kantaja: CV

      Vastaaja: DU

      Määräysosa

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 10 artiklaa ja toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä elatusvelvoitteita koskevissa asioissa 18.12.2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 4/2009 3 artiklaa on tulkittava siten, että pääasian kaltaisessa asiassa, jossa sellaisen lapsen vanhempi, jonka asuinpaikka oli jäsenvaltiossa, on vienyt lapsen luvattomasti toiseen jäsenvaltioon, kyseisen toisen jäsenvaltion tuomioistuimet eivät ole toimivaltaisia ratkaisemaan mainitun lapsen osalta oikeutta hänen huoltoonsa liittyvää hakemusta tai vahvistamaan hänen osaltaan elatusapua, ellei ole mitään viitteitä siitä, että toinen vanhempi olisi suostunut lapsen poisviemiseen tai ei olisi esittänyt lasta koskevaa palauttamispyyntöä.
   (
         1
      )	EUVL C 152,30.4.2018.


201806220401970812018/C 240/422992017TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180529393911Asia T-299/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.5.2018 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (1000) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki 1000 — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta) — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Yhdenvertainen kohtelu — Hyvän hallinnon periaate — Perusteluvelvollisuus)
 ---documentbreak--- C2402018FI3910120180529FI0042391391Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.5.2018 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (1000)
   (Asia T-299/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki 1000 — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta) — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Yhdenvertainen kohtelu — Hyvän hallinnon periaate — Perusteluvelvollisuus)”2018/C 240/42Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Saksa) (edustaja: asianajaja M.-C. Simon)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO (asiamies: D. Hanf)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kiina) (edustajat: asianajajat S. Fröhlich ja M. Hartmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 6.3.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 650/2016-4), joka koskee osapuolten Zhejiang Rongpeng Air Tools ja Sata välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Sata GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 231, 17.7.2017.


201806220601970432018/C 240/693172018TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180518596021Asia T-317/18: Kanne 18.5.2018 – Fugro v. komissio
 ---documentbreak--- C2402018FI5910120180518FI0069591602Kanne 18.5.2018 – Fugro v. komissio
   (Asia T-317/18)2018/C 240/69Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Fugro NV (Leidschendam, Alankomaat) (edustajat: asianajajat T. Snoep ja V. Van Weperen)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan riidanalaisen päätöksen;

            —

            vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen osittain, erityisesti sen 1 artiklan 2 kohdan;

            —

            velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan kyseisellä päätöksellä loukataan suhteellisuusperiaatetta.

                     —

                     Komissiolla ei ollut laajaa harkintavaltaa, kun se antoi kyseisen päätöksen eikä tämän suhteellisuusperiaatteen vastaisuutta koskevan tarkastelun pidä rajoittua siihen, onko päätös selvästi tai ilmeisesti epäasianmukainen sillä tavoitellun päämäärän kannalta katsoen. Päätöksellä loukataan suhteellisuusperiaatetta, koska

                              —

                              komissio menee pidemmälle kuin tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi on tarpeen;

                              —

                              komission toteuttama toimenpide ei ollut kaikista käytettävissä olevista asianmukaisista toimenpiteistä halvin, ja

                              —

                              päätöksestä aiheutuva haitta on sillä tavoiteltuun päämäärään nähden suhteeton.

                     —

                     Vaikka komissio olisikin laaja harkintavalta, päätös on tästä huolimatta selvästi epäasianmukainen keino tavoiteltujen päämäärien saavuttamiseksi.

            2.

            Toisen kanneperusteen mukaan päätöksellä loukataan Fugron Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklaan perustuvaa omistusoikeutta ja Fugrolle perusoikeuskirjan 16 artiklassa taattua vapautta liiketoiminnan harjoittamiseen.

                     —

                     päätöksellä loukataan Fugron omistusoikeutta, koska sillä tuhotaan Fugron liiketoiminta. Omaisuuden menetys on merkittävä ja ulottuu kohtuullista taloudellista riskiä pidemmälle, ja

                     —

                     päätös vaikuttaa Fugrolla olevan liiketoiminnan harjoittamisvapauden olemassaoloon.

            3.

            Kolmannen kanneperusteen mukaan päätöksellä loukataan kilpailun vääristämiskiellon periaatetta.

                     —

                     Päätöksellä estetään Euroopan unionia täyttämästä olennaista tehtäväänsä vääristymättömien sisämarkkinoiden luomisessa, koska

                              —

                              se johtaa julkisen sektorin interventioon GNSS Offshore–palvelujen markkinoilla, mikä ei sovellu yhteen kilpailun vääristämiskiellon periaatteen kanssa, ja

                              —

                              sillä puututaan SEUT 3 artiklan 3 kohdan ja pöytäkirjan nro 27 vastaisesti GNSS Offshore–palvelujen markkinoihin, vaikka näillä ei ole häiriöitä.


201806220131970352018/C 240/13342018CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL2018011891021Asia C-34/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Ítélőtábla (Unkari) on esittänyt 18.1.2018 – Ottilia Lovasné Tóth v. ERSTE Bank Hungary Zrt.
 ---documentbreak--- C2402018FI910120180118FI001391102Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Ítélőtábla (Unkari) on esittänyt 18.1.2018 – Ottilia Lovasné Tóth v. ERSTE Bank Hungary Zrt.
   (Asia C-34/18)2018/C 240/13Oikeudenkäyntikieli: unkari
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Ítélőtábla

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ottilia Lovasné Tóth

      Vastaaja: ERSTE Bank Hungary Zrt.

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko direktiivin 93/13/ETY (
                  1
               ) liitteessä olevaa 1 kohdan q alakohtaa unionin oikeuden ehdottomana oikeussääntönä tulkittava siten, että siinä kielletään yleisesti lainanantajaa asettamasta velallisena olevalle kuluttajalle yleisenä sopimusehtona tai sopimusehtona, josta ei ole neuvoteltu erikseen, sopimusehtoa, jonka tarkoituksena tai seurauksena on todistustaakan kääntäminen, jolloin sopimusehdon tarkempi tarkastelu ei ole tarpeen?

            2)

            Mikäli sopimusehdon tarkoitusta tai seurausta on tarpeen arvioida direktiivin 93/13/ETY liitteessä olevan 1 kohdan q alakohdan perusteella, onko katsottava, että kuluttajien oikeuksien käyttämisen estää sopimusehto,

                     —

                     jonka nojalla velallisena olevalla kuluttajalla on perusteltuja syitä uskoa, että hänen on täytettävä sopimus kokonaisuudessaan kaikkine sopimusehtoineen lainanantajan määräämällä tavalla ja keinolla siinäkin tapauksessa, että velallinen on vakuuttunut siitä, että lainanantajan vaatima suoritus ei ole kokonaan tai osittain erääntynyt, tai

                     —

                     jonka vaikutuksesta rajoitetaan kuluttajan mahdollisuutta turvautua oikeudenmukaisiin neuvotteluihin perustuvaan riidanratkaisukeinoon tai suljetaan se pois, koska kyseisen ehdon mukaan riittää, että lainanantaja vetoaa tähän sopimusehtoon, jotta riita voidaan katsoa ratkaistun?

            3)

            Jos direktiivin 93/13/ETY liitteessä lueteltujen sopimusehtojen kohtuuttomuus on määritettävä ottaen huomioon myös sen 3 artiklan 1 kohdassa vahvistetut perusteet, täyttääkö sopimusehto tämän direktiivin 5 artiklassa vahvistetun selkeää ja ymmärrettävää laadintaa koskevan vaatimuksen, kun se vaikuttaa kuluttajan päätöksiin, jotka liittyvät sopimuksen täyttämiseen, ristiriitojen ratkaisemiseen lainanantajan kanssa tuomioistuimessa tai tuomioistuinten ulkopuolella tai oikeuksien käyttämiseen, ja kun ehto on kyllä laadittu kieliopillisesti selvällä tavalla mutta sillä on oikeusvaikutuksia, jotka voidaan määrittää vain tulkitsemalla kansallisia oikeussääntöjä, joiden osalta ei ollut olemassa yhtenäistä oikeuskäytäntöä sopimuksen tekohetkellä eikä oikeuskäytäntö ole selkeytynyt myöhempinäkään vuosina?

            4)

            Onko direktiivin 93/13/ETY liitteessä olevan 1 kohdan m alakohtaa tulkittava siten, että sopimusehto, josta ei ole neuvoteltu erikseen, voi olla kohtuuton siinäkin tapauksessa, että siinä annetaan sopimuspuolelle, joka tekee sopimuksen kuluttajan kanssa, valtuudet määrittää yksipuolisesti, onko kuluttajan suoritus sopimuksen mukainen, ja että kuluttaja tunnustaa siinä olevansa ehdon sitoma jo ennen kuin sopimuspuolet ovat tehneet mitään suorituksia?

      (
         1
      )	EYVL 1993, L 95, s. 29.


201806220751970242018/C 240/703212018TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180518616111Asia T-321/18: Kanne 18.5.2018 – Serenity Pharmaceuticals v. EUIPO – Gebro Holding (NOCUVANT)
 ---documentbreak--- C2402018FI6110120180518FI0070611611Kanne 18.5.2018 – Serenity Pharmaceuticals v. EUIPO – Gebro Holding (NOCUVANT)
   (Asia T-321/18)2018/C 240/70Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Serenity Pharmaceuticals LLC (Milford, Pennsylvania, Yhdysvallat) (edustaja: solicitor J. Day)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Gebro Holding GmbH (Fieberbrunn, Itävalta)

      Menettely EUIPO:ssa

      Kyseessä olevan tavaramerkin hakija: Kantaja

      Kyseessä oleva tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki NOCUVANT – Rekisteröintihakemus nro 13 053 434

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 8.3.2018 asiassa R 584/2017-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            kumoaa väiteosaston 27.1.2018 tekemän päätöksen väitteestä nro B 002437922

            —

            velvoittaa EUIPO:n ja Gebro Holdings GmbH:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

            —

            Asetuksen N:o 2017/1001 47 artiklan 2 kohdan rikkominen

            —

            Asetuksen N:o 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


201806220041970332018/C 240/141552018CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180222101121Asia C-155/18 P: Valitus, jonka Tulliallan Burlington Ltd on tehnyt 22.2.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-120/16, Tulliallan Burlington v. EUIPO, 6.12.2017 antamasta tuomiosta
 ---documentbreak--- C2402018FI1010120180222FI0014101112Valitus, jonka Tulliallan Burlington Ltd on tehnyt 22.2.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-120/16, Tulliallan Burlington v. EUIPO, 6.12.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-155/18 P)2018/C 240/14Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Valittaja: Tulliallan Burlington Ltd (edustaja: A. Norris, barrister)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Burlington Fashion GmbH

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

            —

            kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomion, jolla hylättiin Tulliallan Burlington Ltd:n (TBL) kanne valituslautakunnan päätöksestä

            —

            kumoaa valituslautakunnan päätöksen (tai vaihtoehtoisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä tekisi unionin tuomioistuimen tuomion mukaisen ratkaisun)

            —

            velvoittaa Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Burlington Fashion GmbH:n (BFG) korvaamaan TBL:lle tästä valituksesta aiheutuneet kustannukset.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja (TBL) valittaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta sillä perusteella, että unionin yleinen tuomioistuin teki seuraavat oikeudelliset virheet:

            1)

            Valitusperusteet, jotka koskevat EU-tavaramerkkiasetuksen (
                  1
               ) 8 artiklan 5 kohdan rikkomista

                     a)

                     Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se ei tehnyt ”yhteyttä” koskevia päätelmiä.

                     b)

                     Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se katsoi, ettei TBL ollut toimittanut riittävää näyttöä erottamiskyvylle aiheutuvasta haitasta tai epäoikeutetusta hyväksikäytöstä.

                     c)

                     Todetessaan, ettei riittävää näyttöä ollut toimitettu, unionin yleinen tuomioistuin teki virheen i) asettamalla oikeudellisen riman liian korkealle ja ii) jättämällä relevantit todisteet huomiotta.

                     d)

                     Tosiasiassa unionin yleinen tuomioistuin olisi voinut tehdä vain sellaisen päätelmän, ettei erottamiskyvylle aiheutunut haittaa tai ettei sen lisäksi tai vaihtoehtoisesti ollut kyse epäoikeutetusta hyväksikäytöstä.

                     e)

                     Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi virheellisesti TBL:n väitteet siitä, että valituslautakunnan päätös on virheellinen sen vuoksi, ettei siinä ilmeisesti otettu huomioon valituslautakunnalle esitettyjä todisteita.

            2)

            Valitusperusteet, jotka koskevat EU-tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 4 kohdan rikkomista

                     a)

                     Unionin yleinen tuomioistuin ei katsonut, että valituslautakunnan olisi pitänyt pyytää lisätodisteita 8 artiklan 4 kohdan osalta tilanteessa, jossa ainoa keino, jolla valituslautakunta olisi varmistanut menettelylliset takeet, olisi ollut näiden todisteiden pyytäminen tai asian ratkaiseminen pelkästään 8 artiklan 5 kohdan nojalla ja asian palauttaminen 8 artiklan 4 kohdan osalta väiteosastolle. Unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt kumota valituslautakunnan päätös.

                     b)

                     Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen pysyttäessään valituslautakunnan toteamuksen siitä, ettei TBL ollut osoittanut 8 artiklan 4 kohdan mukaisten edellytysten täyttyvän. Unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt todeta valituslautakunnan tehneen virheen, kumota valituslautakunnan 8 artiklan 4 kohtaa koskevat päätelmät ja korvata ne omilla päätelmillään siitä, että 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu.

      Kanneperusteet, jotka koskeva EU-tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan rikkomista

            a)

            Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen soveltamalla tuomiota Praktiker, koska unionin tuomioistuimen tuomion EUIPO v. Cactus (C-501/15 P, EU:C:2017:750) mukaisesti tuomiota Praktiker ei voida soveltaa aiempiin tavaramerkkeihin käsiteltävässä asiassa.

            b)

            Lisäksi tai vaihtoehtoisesti unionin yleinen tuomioistuin teki virheen soveltaessaan tuomiota Praktiker, koska tätä tuomiota ei sovelleta kauppakeskuksen palveluihin.

            c)

            Vaikka TBL:n aiemmat tavaramerkit kuuluisivat ”vähittäispalvelujen” alaan ja tämän vuoksi tuomion Praktiker soveltamisalaan, unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi tuomiota Praktiker virheellisesti sillä tavoin, että se välttämättä estää päätelmän sekaannusta aiheuttavasta samankaltaisuudesta.

            d)

            Koska unionin yleinen tuomioistuin teki virheen tuomion Praktiker soveltamisessa, se joko i) jätti arvioimatta sekaannusvaaraa tai ii) jätti siirtämättä tämän arvioinnin tekemisen valituslautakunnalle. Tässä tilanteessa sillä oli velvollisuus ryhtyä jompaankumpaan näistä toimenpiteistä.

      (
         1
      )	Euroopan unionin tavaramerkistä 14.6.2017 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/1001 (EUVL 2017, L 154, s. 1).


201806220501970582018/C 240/713232018TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180522616222Asia T-323/18: Kanne 22.5.2018 – Fomanu v. EUIPO – Fujifilm Imaging Germany (Perhosen esittäminen)
 ---documentbreak--- C2402018FI6120120180522FI0071612622Kanne 22.5.2018 – Fomanu v. EUIPO – Fujifilm Imaging Germany (Perhosen esittäminen)
   (Asia T-323/18)2018/C 240/71Oikeudenkäyntikieli:saksa
      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Fomanu AG (Neustadt a.d. Waldnaab, Saksa) (edustaja: asianajaja R. Reichart)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Fujifilm Imaging Germany GmbH & Co. KG (Willich, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki nro 5 481 403

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 16.3.2018 asiassa R 2241/2016-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä on todettu, että oikeus menetetään seuraavien tavaroiden ja palveluiden osalta
            Luokka 9: CD-levyt; digitaaliset videolevyt; Tietokoneohjelmat ja ohjelmistot, erityisesti ohjelmistot tietojen vaihtoon, tallentamiseen, toistoon ja järjestelmälliseen keräämiseen
            Luokka 16: Painotuotteet luokassa 16, lukuun ottamatta yksilöllisin valokuvin painettuja painotuotteita (erityisesti valokuvakirjat, valokuvakalenterit, canvas-valokuvataulut, valokuvapalapelit, valokuvamuistikirjat, valokuvakansiot)
            Luokka 38: Tietokannan käyttöajan vuokraus tietojen lataamiseksi sähköisten välineiden (Internetin) välityksellä; tietokoneavusteinen viestien ja kuvien siirto
            Luokka 40: Kirjansidonta

            —

            velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

            —

            Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 18 artiklan 1 kohdan rikkominen

            —

            komission delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 19 artiklan 1 kohdan ja 10 artiklan rikkominen


201806220301970792018/C 240/252192018CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180326222321Asia C-219/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 26.3.2018 – Brenta Scrl ym. v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) ja Regione Veneto
 ---documentbreak--- C2402018FI2210120180326FI0025221232Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 26.3.2018 – Brenta Scrl ym. v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) ja Regione Veneto
   (Asia C-219/18)2018/C 240/25Oikeudenkäyntikieli: italia
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Brenta Scrl, Michele Bianchin, Antonio Bortignon, Doriano Bortignon, Bruno Caron, Francesca Carraro, Antonio Didonè, Loris Donazzan, Rino Guidolin, Silvano Orsato, Valentino Rigo, Roberto Sacchetto, Emiliano Sonda ja Azienda agricola Rebesco Antonio e Guerrino s.s.

      Vastapuolet: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) ja Regione Veneto

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko kuvatun kaltaisessa, pääasian kohteena olevassa tilanteessa unionin oikeutta tulkittava siten, että jos jäsenvaltion lainsäädännön säännös on ristiriidassa asetuksen (ETY) N:o 3950/92 (
                  1
               ) 2 artiklan 2 kohdan 3 alakohdan kanssa, siitä seuraa, etteivät tuottajat ole velvollisia maksamaan lisämaksua, kun kyseisessä asetuksessa säädetyt edellytykset täyttyvät?

            2)

            Onko kuvatun kaltaisessa, pääasian kohteena olevassa tilanteessa unionin oikeutta ja erityisesti yleistä luottamuksensuojan periaatetta tulkittava siten, että sellaisten henkilöiden luottamusta ei voida suojata, jotka ovat noudattaneet jäsenvaltion säätämää velvollisuutta ja hyötyneet kyseisen velvollisuuden noudattamiseen liittyvistä vaikutuksista, kun kyseinen velvollisuus on osoittautunut unionin oikeuden vastaiseksi?

            3)

            Ovatko kuvatun kaltaisessa, pääasian kohteena olevassa tilanteessa asetuksen (EY) N:o 1392/2001 (
                  2
               ) 9 artikla ja unionin oikeuteen sisältyvä ”etuoikeutetun luokan” käsite esteenä Italian tasavallan antaman asetuksen (decreto legge) 157/2004 2 §:n 3 momentin kaltaiselle jäsenvaltion säännökselle, jossa säädetään liikaa kannetun lisämaksun palauttamisen eriytetyistä menettelyistä tekemällä ero määräaikojen ja palautustapojen osalta tuottajien, jotka ovat luottaneet unionin oikeuden vastaiseksi todetun kansallisen säännöksen asianmukaiseen noudattamiseen, ja niiden tuottajien välille, jotka eivät ole noudattaneet kyseistä säännöstä?

      (
         1
      )	Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28.12.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3950/92 (EYVL 1992, L 405, s. 1).
   (
         2
      )	Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 9.7.2001 annettu komission asetus (EY) N:o 1392/2001 (EYVL 2001, L 187, s. 19).


201806220371970392018/C 240/151562018CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180222121321Asia C-156/18 P: Valitus, jonka Tulliallan Burlington Ltd on tehnyt 22.2.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-121/16, Tulliallan Burlington v. EUIPO, 6.12.2017 antamasta tuomiosta
 ---documentbreak--- C2402018FI1210120180222FI0015121132Valitus, jonka Tulliallan Burlington Ltd on tehnyt 22.2.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-121/16, Tulliallan Burlington v. EUIPO, 6.12.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-156/18 P)2018/C 240/15Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Valittaja: Tulliallan Burlington Ltd (edustaja: A. Norris, barrister)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Burlington Fashion GmbH

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

            —

            kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomion, jolla hylättiin Tulliallan Burlington Ltd:n (TBL) kanne valituslautakunnan päätöksestä

            —

            kumoaa valituslautakunnan päätöksen (tai vaihtoehtoisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä tekisi unionin tuomioistuimen tuomion mukaisen ratkaisun)

            —

            velvoittaa Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Burlington Fashion GmbH:n (BFG) korvaamaan TBL:lle tästä valituksesta aiheutuneet kustannukset.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja (TBL) valittaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta sillä perusteella, että unionin yleinen tuomioistuin teki seuraavat oikeudelliset virheet:

            1)

            Valitusperusteet, jotka koskevat EU-tavaramerkkiasetuksen (
                  1
               ) 8 artiklan 5 kohdan rikkomista

                     a)

                     Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se ei tehnyt ”yhteyttä” koskevia päätelmiä.

                     b)

                     Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se katsoi, ettei TBL ollut toimittanut riittävää näyttöä erottamiskyvylle aiheutuvasta haitasta tai epäoikeutetusta hyväksikäytöstä.

                     c)

                     Todetessaan, ettei riittävää näyttöä ollut toimitettu, unionin yleinen tuomioistuin teki virheen i) asettamalla oikeudellisen riman liian korkealle ja ii) jättämällä relevantit todisteet huomiotta.

                     d)

                     Tosiasiassa unionin yleinen tuomioistuin olisi voinut tehdä vain sellaisen päätelmän, ettei erottamiskyvylle aiheutunut haittaa tai ettei sen lisäksi tai vaihtoehtoisesti ollut kyse epäoikeutetusta hyväksikäytöstä.

                     e)

                     Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi virheellisesti TBL:n väitteet siitä, että valituslautakunnan päätös on virheellinen sen vuoksi, ettei siinä ilmeisesti otettu huomioon valituslautakunnalle esitettyjä todisteita.

            2)

            Valitusperusteet, jotka koskevat EU-tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 4 kohdan rikkomista

                     a)

                     Unionin yleinen tuomioistuin ei katsonut, että valituslautakunnan olisi pitänyt pyytää lisätodisteita 8 artiklan 4 kohdan osalta tilanteessa, jossa ainoa keino, jolla valituslautakunta olisi varmistanut menettelylliset takeet, olisi ollut näiden todisteiden pyytäminen tai asian ratkaiseminen pelkästään 8 artiklan 5 kohdan nojalla ja asian palauttaminen 8 artiklan 4 kohdan osalta väiteosastolle. Unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt kumota valituslautakunnan päätös.

                     b)

                     Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen pysyttäessään valituslautakunnan toteamuksen siitä, ettei TBL ollut osoittanut 8 artiklan 4 kohdan mukaisten edellytysten täyttyvän. Unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt todeta valituslautakunnan tehneen virheen, kumota valituslautakunnan 8 artiklan 4 kohtaa koskevat päätelmät ja korvata ne omilla päätelmillään siitä, että 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu.

      Kanneperusteet, jotka koskeva EU-tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan rikkomista

            a)

            Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen soveltamalla tuomiota Praktiker, koska unionin tuomioistuimen tuomion EUIPO v. Cactus (C-501/15 P, EU:C:2017:750) mukaisesti tuomiota Praktiker ei voida soveltaa aiempiin tavaramerkkeihin käsiteltävässä asiassa.

            b)

            Lisäksi tai vaihtoehtoisesti unionin yleinen tuomioistuin teki virheen soveltaessaan tuomiota Praktiker, koska tätä tuomiota ei sovelleta kauppakeskuksen palveluihin.

            c)

            Vaikka TBL:n aiemmat tavaramerkit kuuluisivat ”vähittäispalvelujen” alaan ja tämän vuoksi tuomion Praktiker soveltamisalaan, unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi tuomiota Praktiker virheellisesti sillä tavoin, että se välttämättä estää päätelmän sekaannusta aiheuttavasta samankaltaisuudesta.

            d)

            Koska unionin yleinen tuomioistuin teki virheen tuomion Praktiker soveltamisessa, se joko i) jätti arvioimatta sekaannusvaaraa tai ii) jätti siirtämättä tämän arvioinnin tekemisen valituslautakunnalle. Tässä tilanteessa sillä oli velvollisuus ryhtyä jompaankumpaan näistä toimenpiteistä.

      (
         1
      )	Euroopan unionin tavaramerkistä 14.6.2017 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/1001 (EUVL 2017, L 154, s. 1).


201806220581970172018/C 240/572602018TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180425495021Asia T-260/18: Kanne 25.4.2018 – Makhlouf v. komissio ja EKP
 ---documentbreak--- C2402018FI4910120180425FI0057491502Kanne 25.4.2018 – Makhlouf v. komissio ja EKP
   (Asia T-260/18)2018/C 240/57Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: Rami Makhlouf (Damaskos, Syyria) (edustaja: asianajaja E. Ruchat)

      Vastaajat: Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki (EKP)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            toteamaan, että kanne voidaan tutkia ja se on perusteltu

            —

            tämän seurauksena velvoittamaan Euroopan unionin eli vastaajat korvaamaan kantajalle hänen kärsimänsä vahingon perusteella 6900000 euroa korkoineen

            —

            velvoittamaan vastaajat korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

            1.

            Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on rikkonut SEU 17 artiklan 1 kohtaa ja EVM-sopimuksen 13 artiklan 3 ja 4 kohtaa, koska se ei ole valvonut, että 26.4.2013 laadittu yhteisymmärryspöytäkirja on yhteensopiva unionin oikeuden kanssa.

            2.

            Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on syyllistynyt harkintavallan väärinkäyttöön ja on loukannut Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklaa, koska se on käyttänyt rahapolitiikan alalla olevaa toimivaltaansa määrätessään Euroryhmälle ja Kyproksen hallitukselle pankkien uudelleenjärjestelyä koskevat yksityiskohtaiset säännöt.

            3.

            Kolmas kanneperuste, joka perustuu kantajan omaisuuden pakkolunastukseen ilman asianmukaista korvausta.


201806220741970322018/C 240/433002017TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180529394022Asia T-300/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.5.2018 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (3000) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki 3000 — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta) — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Yhdenvertainen kohtelu — Hyvän hallinnon periaate — Perusteluvelvollisuus)
 ---documentbreak--- C2402018FI3920120180529FI0043392402Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.5.2018 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (3000)
   (Asia T-300/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki 3000 — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta) — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Yhdenvertainen kohtelu — Hyvän hallinnon periaate — Perusteluvelvollisuus)”2018/C 240/43Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Saksa) (edustaja: asianajaja M.-C. Simon)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: D. Hanf)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kiina) (edustajat: asianajajat S. Fröhlich ja M. Hartmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 8.3.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 653/2016-4), joka koskee osapuolten Zhejiang Rongpeng Air Tools ja Sata välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Sata GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 231, 17.7.2017.


201806220051970502018/C 240/262322018CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180329232311Asia C-232/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Almería (Espanja) on esittänyt 29.3.2018 – Banco Popular Español, S.A. v. María Ángeles Díaz Soria, Miguel Ángel Góngora Gómez, José Antonio Sánchez González ja Dolores María del Águila Andújar
 ---documentbreak--- C2402018FI2310120180329FI0026231231Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Almería (Espanja) on esittänyt 29.3.2018 – Banco Popular Español, S.A. v. María Ángeles Díaz Soria, Miguel Ángel Góngora Gómez, José Antonio Sánchez González ja Dolores María del Águila Andújar
   (Asia C-232/18)2018/C 240/26Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Audiencia Provincial de Almería

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Banco Popular Español, S.A.

      Vastaajat: María Ángeles Díaz Soria, Miguel Ángel Góngora Gómez, José Antonio Sánchez González ja Dolores María del Águila Andújar

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko Espanjan siviiliprosessilain 1/2000 (Ley de Enjuiciamiento Civil 1/2000) 465 §:n 5 momentin kaltainen oikeussääntö, jolla rajoitetaan muutoksenhakutuomioistuimen mahdollisuutta tutkia viran puolesta pätemättömäksi toteamisen kaikkia vaikutuksia, kun ne on rajattu ensimmäisessä oikeusasteessa eikä kuluttaja ole hakenut muutosta ensimmäisessä asteessa annettuun tuomioon, jolla ehto on todettu pätemättömäksi, direktiivin 93/13 (
                  1
               ) 6 artiklan 1 kohdassa säädetyn periaatteen mukainen?

            2)

            Onko edellä esitetty kyseisen direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa ja 7 artiklan 1 kohdassa säädettyjen periaatteiden mukaista, jos se johtaa siihen, että Tribunal Supremon 9.5.2013 antamalla tuomiolla vahvistetun ja unionin tuomioistuimen 21.12.2016 (
                  2
               ) antamalla tuomiolla pätemättömäksi todetun Tribunal Supremon oikeuskäytännön perusteella vaatimuksensa esittäneiden henkilöiden osalta riidanalaisen sopimusehdon kaltaisen sopimusehdon kohtuuttomaksi toteamisesta seuraavia vaikutuksia rajataan?

            3)

            Ulottuuko lainvoima, joka vastaa kansallista lainsäädäntöä (tai tuomioistuimen sopimusehdosta mahdollisesti tekemää arviointia, kun ainoastaan sen pätevyyteen vetoava asianosainen on hakenut muutosta), ainoastaan pätemättömyyteen, joka on voitu todeta (tai olla toteamatta) sopimusehdon osalta, vai myös kyseisestä pätemättömyydestä seuraaviin täysimääräisiin vaikutuksiin, kun ne on rajattu tuomioistuimen ratkaisussa eikä kumpikaan asianosaisista ole vastustanut sitä?

      (
         1
      )	Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).
   (
         2
      )	Tuomio 21.12.2016, Gutiérrez Naranjo ym. (C-154/15, C-307/15 ja C-308/15, EU:C:2016:980).


201806220651970202018/C 240/443012017TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180529404121Asia T-301/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.5.2018 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (2000) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki 2000 — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta) — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Yhdenvertainen kohtelu — Hyvän hallinnon periaate — Perusteluvelvollisuus)
 ---documentbreak--- C2402018FI4010120180529FI0044401412Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.5.2018 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (2000)
   (Asia T-301/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki 2000 — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta) — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Yhdenvertainen kohtelu — Hyvän hallinnon periaate — Perusteluvelvollisuus)”2018/C 240/44Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Saksa) (edustaja: asianajaja M.-C. Simon)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: D. Hanf)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kiina) (edustajat: asianajajat S. Fröhlich ja M. Hartmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 8.3.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 651/2016-4), joka koskee osapuolten Zhejiang Rongpeng Air Tools ja Sata välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Sata GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 231, 17.7.2017.


201806220791970282018/C 240/722302016TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180516626211Asia T-230/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.5.2018 – C & J Clark International v. komissio
 ---documentbreak--- C2402018FI6210120180516FI0072621621Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.5.2018 – C & J Clark International v. komissio
   (Asia T-230/16) (
         1
      )2018/C 240/72Oikeudenkäyntikieli: englantiKolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.
   (
         1
      )	EUVL C 260, 18.7.2016.


201806220181970692018/C 240/272342018CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180403242521Asia C-234/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski gradski sad (Bulgaria) on esittänyt 3.4.2018 – Komisia za protivodeystvie na koruptsiata i otnemane na nezakonno pridobito imushtestvo v. BP, AB, PB, Agro In 2001 EOOD, Acount Service 2009 EOOD, Invest Management OOD, Estate OOD, Trast B OOD, Bromak OOD, Bromak Finance EAD, Viva Telekom Bulgaria EOOD, Balgarska Telekomunikatsionna Kompania AD, Hedge Investment Bulgaria AD, Kemira OOD, Dunarit AD, Technologichen Zentar-Institut Po Mikroelektronika AD, Evrobild 2003 EOOD, Technotel Invest AD, Ken Trade EAD, Konsult Av EOOD, Louvrier Investments Company 33 S.A, EFV International Financial Ventures Ltd, LIC Telecommunications S.A.R.L., V Telecom Investment S.C.A, V2 Investment S.A.R.L., Interv Investment S.A.R.L., Empreno Ventures Ltd.
 ---documentbreak--- C2402018FI2410120180403FI0027241252Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski gradski sad (Bulgaria) on esittänyt 3.4.2018 – Komisia za protivodeystvie na koruptsiata i otnemane na nezakonno pridobito imushtestvo v. BP, AB, PB, Agro In 2001 EOOD, Acount Service 2009 EOOD, Invest Management OOD, Estate OOD, Trast B OOD, Bromak OOD, Bromak Finance EAD, Viva Telekom Bulgaria EOOD, Balgarska Telekomunikatsionna Kompania AD, Hedge Investment Bulgaria AD, Kemira OOD, Dunarit AD, Technologichen Zentar-Institut Po Mikroelektronika AD, Evrobild 2003 EOOD, Technotel Invest AD, Ken Trade EAD, Konsult Av EOOD, Louvrier Investments Company 33 S.A, EFV International Financial Ventures Ltd, LIC Telecommunications S.A.R.L., V Telecom Investment S.C.A, V2 Investment S.A.R.L., Interv Investment S.A.R.L., Empreno Ventures Ltd.
   (Asia C-234/18)2018/C 240/27Oikeudenkäyntikieli: bulgaria
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sofiyski gradski sad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Komisia za protivodeystvie na koruptsiata i otnemane na nezakonno pridobito imushtestvo

      Vastaajat: BP, AB, PB, Agro In 2001 EOOD, Acount Service 2009 EOOD, Invest Management OOD, Estate OOD, Trast B OOD, Bromak OOD, Bromak Finance EAD, Viva Telekom Bulgaria EOOD, Balgarska Telekomunikatsionna Kompania AD, Hedge Investment Bulgaria AD, Kemira OOD, Dunarit AD, Technologichen Zentar-Institut Po Mikroelektronika AD, Evrobild 2003 EOOD, Technotel Invest AD, Ken Trade EAD, Konsult Av EOOD, Louvrier Investments Company 33 S.A, EFV International Financial Ventures Ltd, LIC Telecommunications S.A.R.L., V Telecom Investment S.C.A, V2 Investment S.A.R.L., Interv Investment S.A.R.L., Empreno Ventures Ltd.

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko rikoksentekovälineiden ja rikoshyödyn jäädyttämisestä ja menetetyksi tuomitsemisesta Euroopan unionissa 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/42/EU (
                  1
               ) 1 artiklan 1 kohtaa, jossa vahvistetaan ”vähimmäissäännöt, joiden nojalla omaisuus voidaan jäädyttää sen mahdollista myöhempää menetetyksi tuomitsemista varten”, tulkittava siten, että siinä sallitaan jäsenvaltioiden antavan säännöksiä siviilioikeudellisesta menetetyksi tuomitsemisesta, joka ei perustu tuomioon?

            2)

            Seuraako rikoksentekovälineiden ja rikoshyödyn jäädyttämisestä ja menetetyksi tuomitsemisesta Euroopan unionissa 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/42/EU 1 artiklan 1 kohdasta, kun otetaan huomioon sen 4 artiklan 1 kohta, että jo rikosoikeudellisen menettelyn vireillepano sellaista henkilöä kohtaan, jonka omaisuus on menetetyksi tuomitsemisen kohteena, riittää menetetyksi tuomitsemista koskevan siviilioikeudellisen menettelyn vireillepanoa ja täytäntöönpanoa varten?

            3)

            Onko rikoksentekovälineiden ja rikoshyödyn jäädyttämisestä ja menetetyksi tuomitsemisesta Euroopan unionissa 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/42/EU 4 artiklan 2 kohdan perusteiden laajentava tulkinta sallittu, kun niissä sallitaan siviilioikeudellinen menetetyksi tuomitseminen, joka ei perustu tuomioon?

            4)

            Onko rikoksentekovälineiden ja rikoshyödyn jäädyttämisestä ja menetetyksi tuomitsemisesta Euroopan unionissa 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/42/EU 5 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että omistusoikeus voidaan jo henkilön omaisuuden arvon ja laillisten tulojen välisen epäsuhdan perusteella tuomita välittömästi tai välillisesti rikoksella hankittuna menetetyksi ilman lainvoimaista rikostuomiota, jossa todettaisiin henkilön tekemä rikos?

            5)

            Onko rikoksentekovälineiden ja rikoshyödyn jäädyttämisestä ja menetetyksi tuomitsemisesta Euroopan unionissa 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/42/EU 6 artiklan 1 kohdan säännöstä tulkittava siten, että siinä säädetään kolmansille osapuolille siirrettyjen varojen menetetyksi tuomitseminen täydentäväksi tai vaihtoehtoiseksi toimenpiteeksi välittömälle menetetyksi tuomitsemiselle taikka laajennettuun menetetyksi tuomitsemiseen liittyväksi täydentäväksi toimenpiteeksi?

            6)

            Onko rikoksentekovälineiden ja rikoshyödyn jäädyttämisestä ja menetetyksi tuomitsemisesta Euroopan unionissa 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/42/EU 8 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että siinä varmistetaan syyttömyysolettaman soveltaminen ja kielletään menetetyksi tuomitseminen, joka ei perustu tuomioon?

      (
         1
      )	EUVL 2014, L 127, s. 39.


201806220561970602018/C 240/582702018TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180426505121Asia T-270/18: Kanne 26.4.2018 – O'Flynn ym. v. komissio
 ---documentbreak--- C2402018FI5010120180426FI0058501512Kanne 26.4.2018 – O'Flynn ym. v. komissio
   (Asia T-270/18)2018/C 240/58Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantajat: Michael O'Flynn (Cork, Irlanti), Paddy McKillen (Dublin, Irlanti) ja David Daly (Malahide, Irlanti) (edustajat: M. Cush, SC, ja barrister D. Hardiman, solicitor P. O'Brien ja solicitor D. O'Keeffe)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan Euroopan komission 25.1.2018 tekemän päätöksen K(2018) 464 lopullinen (SA.43791(2017/N)) (
                  1
               ) siltä osin kuin siinä ei vastusteta tukea, jota maksettiin National Asset Management Agencylle (NAMA) tai sen kautta, tai vaihtoehtoisesti pidetty kyseistä toimenpidettä tukena

            —

            velvoittamaan kantajien oikeudenkäyntikulut korvattaviksi.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaajan olisi pitänyt aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukainen virallinen tutkintamenettely

                     —

                     Kantajat väittävät muun muassa, että koska vastaaja ei aloittanut tällaista menettelyä, se loukkasi kantajien SEUT 108 artiklan 2 kohtaan perustuvia menettelyllisiä oikeuksia ja myös hyvän hallinnon periaatetta, koska se laiminlöi velvollisuutensa ryhtyä väitettyä tukea koskevaan huolelliseen ja riippumattomaan tutkintaan.

            2)

            Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeisiin arviointivirheisiin

                     —

                     Kantajat väittävät, että vastaaja teki ilmeisiä arviointivirheitä tehdessään kanteen kohteena olevan päätöksen, mukaan lukien toteamuksen siitä, etteivät kantajat olleet väittäneet, että tukea oli käytetty väärin, vaikka tällainen väite nimenomaisesti esitettiin kanteen 5.25 kohdassa. Kantajat väittävät myös, että vastaajan arvio NAMA:n toiminnasta oli monella tapaa puutteellinen.

            3)

            Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa

                     —

                     Kantajat väittävät tältä osin, että vastaaja on jättänyt kokonaan perustelematta tai esittämättä riittävät perustelut kanteen kohteena olevalle päätökselle, koska se on muun muassa jättänyt riittävästi tai lainkaan tai todennettavissa olevalla tavalla selittämättä, millä perusteella se on hyväksynyt NAMA:n tavan määrittää kehityshankkeiden elinkelpoisuus.

            4)

            Neljäs kanneperuste, joka perustuu SEUT 106 artiklan rikkomiseen

                     —

                     Kantajat väittävät, että sen lisäksi, että SEUT:n valtiontukea koskevia määräyksiä rikottiin, myös SEUT 106 artiklaa rikottiin niiden kanteessa esittämällä tavalla, eivätkä ne saaneet vastaajalta tältä osin minkäänlaista vastausta.

      (
         1
      )	EUVL 2018, C 60, s. 4.


201806220311970302018/C 240/282412018CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180405252511Asia C-241/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Napoli (Italia) on esittänyt 5.4.2018 – easyJet Airline Co. Ltd v. Regione Campania
 ---documentbreak--- C2402018FI2510120180405FI0028251251Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Napoli (Italia) on esittänyt 5.4.2018 – easyJet Airline Co. Ltd v. Regione Campania
   (Asia C-241/18)2018/C 240/28Oikeudenkäyntikieli: italia
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Commissione tributaria provinciale di Napoli

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: easyJet Airline Co. Ltd

      Vastaaja: Regione Campania

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Unionin tuomioistuinta pyydetään lausumaan SEUT 267 artiklan mukaisen toimivaltansa nojalla, onko direktiivin 30/2002/EY (
         1
      ) 4 ja 5 artiklaa ja sen liitettä II tulkittava siten, että Regione Campanian lain nro 5/2013 1 §:n 169–174 momentti on ristiriidassa mainittujen unionin oikeussääntöjen kanssa siltä osin kuin ennen veron määräämistä ei ollut laadittu kattavaa suunnitelmaa toimenpiteestä, jonka avulla lentokenttien kiitoteiden ja niiden lähialueiden melupäästöjä rajoitettaisiin direktiivin 5 artiklassa ja sen liitteessä II tarkoitetulla tavalla?
   (
         1
      )	Meluun liittyvien toimintarajoitusten asettamista yhteisön lentoasemilla koskevien sääntöjen ja menettelyjen vahvistamisesta 26.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/30/EY (EUVL 2002, L 85, s. 40).


201806290101986442018/C 249/223162018CJC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180514171821Asia C-316/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 14.5.2018 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge
 ---documentbreak--- C2492018FI1710120180514FI0022171182Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 14.5.2018 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge
   (Asia C-316/18)2018/C 249/22Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Vastaaja: The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko erotettava toisistaan verosta vapautetut ja veron soveltamisalan ulkopuolelle jäävät liiketoimet ratkaistaessa, onko tällaisista liiketoimista maksettu arvonlisävero vähennyskelpoinen?

            2)

            Kun rahastonhoitomaksuja aiheutuu ainoastaan veron soveltamisalan ulkopuolelle jäävästä sijoitustoiminnasta, onko siitä huolimatta mahdollista yhdistää kyseiset maksut ja liiketoiminta, jota tuetaan sijoituksista saatavilla sijoitustuloilla, jolloin arvonlisävero on vähennyskelpoinen myöhemmässä vaihdannan vaiheessa toteutetun liiketoiminnan, joka oikeuttaa arvonlisäveron vähentämiseen, luonteen ja laajuuden mukaisesti? Missä määrin on aiheellista ottaa huomioon saadun tulon käyttötarkoitus?

            3)

            Onko yrityksen pääomittamisesta aiheutuva arvonlisävero erotettava arvonlisäverosta, joka muodostaa oman tulovirtansa, joka on erillinen myöhemmässä vaihdannan vaiheessa toteutetusta liiketoiminnasta saatavasta tulovirrasta?


201806290211986352018/C 249/233252018CJC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180517181811Asia C-325/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Irlanti) on esittänyt 17.5.2018 – Hampshire County Council v. C.E. ja N.E.
 ---documentbreak--- C2492018FI1810120180517FI0023181181Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Irlanti) on esittänyt 17.5.2018 – Hampshire County Council v. C.E. ja N.E.
   (Asia C-325/18)2018/C 249/23Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hampshire County Council

      Vastaajat: C.E. ja N.E.

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Kun väitetään, että lasten vanhemmat ja/tai muut perheenjäsenet ovat luvattomasti vieneet lapset pois valtiosta, jossa lasten asuinpaikka on, vastoin erään tämän valtion viranomaisen hankkimaa tuomioistuinmääräystä, voiko kyseinen viranomainen vaatia hakemuksella sellaisen tuomioistuinmääräyksen, joka koskee lasten palauttamista tämän tuomioistuimen tuomiopiiriin, täytäntöönpanemista toisen jäsenvaltion tuomioistuimissa neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 (
                  1
               ) III luvun säännösten mukaisesti, vai merkitsisikö tämä kyseisen asetuksen 11 artiklan ja vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen oikeudetonta sivuuttamista tai muuten oikeuksien tai lain väärinkäyttöä asianomaisen viranomaisen taholta?

            2)

            Onko tapauksessa, joka koskee neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 täytäntöönpanosäännöksiä, olemassa toimivalta pidentää asetuksen 33 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua määräaikaa, kun määräajat ovat ennen kaikkea de minimis ja määräajan pidennys olisi muutoin myönnetty kansallisen prosessioikeuden perusteella?

            3)

            Jollei toisesta kysymyksestä muuta johdu: Kun ulkomainen viranomainen vie oikeusriidan kohteena olevat lapset pois jäsenvaltion tuomiopiiristä yksipuolisen hakemuksen perusteella annetun täytäntöönpanomääräyksen nojalla neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 31 artiklan mukaisesti mutta ennen kuin tämä määräys annetaan tiedoksi vanhemmille, niin että heiltä riistetään siten oikeus hakea tällaisen määräyksen täytäntöönpanon lykkäystä muutoksenhaun ajaksi, vaarantaako tällainen toiminta ”vanhemmille” Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa tai perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistettujen oikeuksien ytimen siten, että määräajan pidennys (asetuksen 33 artiklan 5 kohdan mukaisesti) olisi muuten myönnettävä?

      (
         1
      )	Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2201/2003 (EUVL 2003, L 338, s. 1).


201806290111986452018/C 249/243272018CJC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180518192021Asia C-327/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 18.5.2018 – Minister for Justice and Equality v. R O
 ---documentbreak--- C2492018FI1910120180518FI0024191202Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 18.5.2018 – Minister for Justice and Equality v. R O
   (Asia C-327/18)2018/C 249/24Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: Minister for Justice and Equality

      Vastapuoli: R O

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Kun otetaan huomioon

            a)

            Yhdistyneen kuningaskunnan SEU 50 artiklan nojalla antama ilmoitus

            b)

            epävarmuus järjestelyistä, joita Euroopan unioni ja Yhdistynyt kuningaskunta ottavat käyttöön keskinäisten suhteidensa järjestämiseksi Yhdistyneen kuningaskunnan eron jälkeen, ja

            c)

            tästä seuraava epävarmuus siitä, missä määrin vastapuoli voisi käytännössä nauttia perussopimusten, perusoikeuskirjan tai asiaa koskevan lainsäädännön mukaisista oikeuksista, jos hänet luovutetaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja hän on vankeudessa Yhdistyneen kuningaskunnan eron jälkeen,

            1)

            onko luovutuspyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion unionin oikeuden nojalla kieltäydyttävä luovuttamasta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan henkilöä, josta on annettu eurooppalainen pidätysmääräys ja jonka luovuttamista muutoin edellytettäisiin kyseisen jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä,

                     i)

                     kaikissa tapauksissa?

                     ii)

                     joissain tapauksissa kyseisen tapauksen erityisolosuhteet huomioon ottaen?

                     iii)

                     ei lainkaan?

            2)

            Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan sen ii kohdassa tarkoitetulla tavalla, mitä perusteita tai näkökohtia luovutuspyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion tuomioistuimen on arvioitava sen määrittämiseksi, onko luovuttaminen kiellettyä?

            3)

            Onko toisen kysymyksen yhteydessä luovutuspyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion tuomioistuimen lykättävä lopullisen ratkaisun tekemistä eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta odottaakseen, että luovutuspyynnön esittäneen jäsenvaltion unionista eroamisen jälkeistä oikeudellista kehystä koskeva tilanne selkiintyy,

                     i)

                     kaikissa tapauksissa?

                     ii)

                     joissain tapauksissa kyseisen tapauksen erityisolosuhteet huomioon ottaen?

                     iii)

                     ei lainkaan?

            4)

            Jos kolmanteen kysymykseen vastataan sen ii kohdassa tarkoitetulla tavalla, mitä perusteita tai näkökohtia luovutuspyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion tuomioistuimen on arvioitava sen määrittämiseksi, onko sen lykättävä lopullisen ratkaisun tekemistä eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta?


201807200152013572018/C 276/394322016CJC27620180806FI01FIINFO_JUDICIAL20180412303011Asia C-432/16: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Espanja) – Carolina Minayo Luque v. Quitxalla Stars, SL, Fondo de Garantía Salarial ja Ministerio Fiscal
 ---documentbreak--- C2762018FI3010120180412FI0039301301Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Espanja) – Carolina Minayo Luque v. Quitxalla Stars, SL, Fondo de Garantía Salarial ja Ministerio Fiscal
   (Asia C-432/16) (
         1
      )2018/C 276/39Oikeudenkäyntikieli: espanjaUnionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.
   (
         1
      )	EUVL C 410, 7.11.2016.


201807200422013172018/C 276/58872018CJC27620180806FI01FIINFO_JUDICIAL20180529343414Asia C-87/18: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 29.5.2018 – Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
 ---documentbreak--- C2762018FI3440120180529FI0058344341Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 29.5.2018 – Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-87/18) (
         1
      )2018/C 276/58Oikeudenkäyntikieli: ranskaUnionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.
   (
         1
      )	EUVL C 161, 7.5.2018.


201807200092013222018/C 276/405382016CJC27620180806FI01FIINFO_JUDICIAL20180518303012Asia C-538/16: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 18.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Frankfurt am Main – Saksa) – Kevin Joseph Devine v. Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA
 ---documentbreak--- C2762018FI3020120180518FI0040302301Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 18.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Frankfurt am Main – Saksa) – Kevin Joseph Devine v. Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA
   (Asia C-538/16) (
         1
      )2018/C 276/40Oikeudenkäyntikieli: saksaUnionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.
   (
         1
      )	EUVL C 30, 30.1.2017.


201807200642012852018/C 276/416312016CJC27620180806FI01FIINFO_JUDICIAL20180417303013Asia C-631/16: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 17.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank Noord-Holland – Alankomaat) – X BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond
 ---documentbreak--- C2762018FI3030120180417FI0041303301Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 17.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank Noord-Holland – Alankomaat) – X BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond
   (Asia C-631/16) (
         1
      )2018/C 276/41Oikeudenkäyntikieli: hollantiUnionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.
   (
         1
      )	EUVL C 86, 20.3.2017.


201807200332013482018/C 276/021632016CJC27620180806FI01FIINFO_JUDICIAL201806122211Asia C-163/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt rechtbank Den Haag – Alankomaat) – Christian Louboutin ja Christian Louboutin SAS v. Van Haren Schoenen BV (Ennakkoratkaisupyyntö — Tavaramerkit — Rekisteröinnin ehdottomat esteet tai ehdottomat mitättömyysperusteet — Merkki, joka muodostuu yksinomaan tavaran muodosta — Muodon käsite — Väri — Sen paneminen tavaran tiettyyn osaan — Direktiivi 2008/95/EY — 2 artikla — 3 artiklan 1 kohdan e alakohdan iii alakohta)
 ---documentbreak--- C2762018FI210120180612FI00022121Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt rechtbank Den Haag – Alankomaat) – Christian Louboutin ja Christian Louboutin SAS v. Van Haren Schoenen BV
   (Asia C-163/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Tavaramerkit — Rekisteröinnin ehdottomat esteet tai ehdottomat mitättömyysperusteet — Merkki, joka muodostuu yksinomaan tavaran muodosta — Muodon käsite — Väri — Sen paneminen tavaran tiettyyn osaan — Direktiivi 2008/95/EY — 2 artikla — 3 artiklan 1 kohdan e alakohdan iii alakohta)”2018/C 276/02Oikeudenkäyntikieli: hollanti
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Den Haag

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Christian Louboutin ja Christian Louboutin SAS

      Vastaaja: Van Haren Schoenen BV

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/95/EY 3 artiklan 1 kohdan e alakohdan iii alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen merkki, joka muodostuu korkokengän pohjaan pannusta tietystä väristä, ei muodostu yksinomaan tässä säännöksessä tarkoitetusta muodosta.
   (
         1
      )	EUVL C 211, 13.6.2016.