title: Asia C-67/13 P: Valitus, jonka Groupement des cartes bancaires (CB) on tehnyt 8.2.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-491/07, CB v. komissio, 29.11.2012 antamasta tuomiosta

text:
               20.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 114/24

         Valitus, jonka Groupement des cartes bancaires (CB) on tehnyt 8.2.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-491/07, CB v. komissio, 29.11.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-67/13 P)
   2013/C 114/38
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Groupement des cartes bancaires (CB) (edustajat: avocat F. Pradelles ja abogado J. Ruiz Calzado)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, BNP Paribas, BPCE, aiemmin Caisse Nationale des Caisses d’Epargne et de Prévoyance (CNCEP) ja Société générale

      Vaatimukset

               —

               Unionin tuomioistuimen on kumottava asiassa T-491/07, CB v. komissio, 29.11.2012 annettu unionin yleisen tuomioistuimen tuomio.

               —

               Asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen uudelleen ratkaistavaksi, ellei unionin tuomioistuin katso, että sillä on riittävät tiedot, jotta se voi kumota [EY] 81 artiklan soveltamismenettelystä 17.10.2007 tehdyn komission päätöksen K(2007) 5060 lopullinen (asia COMP/D1/38.606 — Groupement des cartes bancaires ”CB”).

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan nyt käytävän menettelyn oikeudenkäyntikulut, valittajalle unionin tuomioistuimessa ja unionin yleisessä tuomioistuimessä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kolmeen valitusperusteeseen.
   Ensinnäkin valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisia virheitä soveltaessaan käsitettä, jonka mukaan toimenpide on kilpailunrajoitus tavoitteensa perusteella.
   Unionin yleinen tuomioistuin on valittajan mukaan tehnyt oikeudellisia virheitä soveltaessaan SEUT 101 artiklan 1 kohtaa siltä osin kuin on kyse Groupement des cartes bancaires ”CB”:n (jäljempänä yhteenliittymä) toimenpiteiden sisällöstä. Tarkemmin sanottuna unionin yleinen tuomioistuin on muun muassa tulkinnut virheellisesti käsitettä, jonka mukaan käytäntö on kilpailua rajoittava tavoitteensa perusteella, koskevaa oikeuskäytäntöä, kun se on katsonut, että edellä mainitut toimenpiteet olivat tavoitteensa perusteella kilpailunrajoitus, vaikkei niissä sellaisinaan piillyt lainkaan riittävästi haitallisuutta kilpailun kannalta. Unionin yleinen tuomioistuin on lisäksi valittajan mukaan tehnyt muita oikeudellisia virheitä, kun se on ottanut huomioon kyseisten toimenpiteiden käyttöönoton syntyhistorian. Se on nimittäin tulkinnut virheellisesti oikeuskäytäntöä, joka liittyy yritysten yhteenliittymän päätöksen käsitteeseen yhteenliittymän tahdon ilmauksena, ja se on vääristellyt sille esitettyjä todisteita väittääkseen, että yhteenliittymällä oli riidanalaisista toimenpiteistä päättäessään kilpailunvastainen aikomus.
   Unionin yleinen tuomioistuin teki myös oikeudellisia virheitä SEUT 101 artiklan 1 kohdan soveltamisessa siltä osin kuin on kyse yhteenliittymän toimenpiteiden tavoitteista. Tarkemmin sanottuna unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi valittajan mukaan virheellisesti oikeuskäytäntöä, kun se katsoi, että vapaamatkustusta vastaan taisteleminen, joka on yhteenliittymän hyväksymien toimenpiteiden oikeutettu tavoite, jonka unionin yleinen tuomioistuin on hyväksynyt, voitiin ottaa huomioon vain SEUT 101 artiklan 3 kohdan osalta, mutta ei SEUT 101 artiklan 1 kohdan osalta.
   Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin teki valittajan mukaan oikeudellisia virheitä soveltaessaan SEUT 101 artiklan 1 kohtaa siltä osin kuin kyse on yhteenliittymän toimenpiteiden asianmukaisesta asiayhteydestä. Tarkemmin sanottuna unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi valittajan mukaan virheellisesti oikeudellisen asiayhteyden huomioimista koskevaa oikeuskäytäntöä, koska se ei noudattanut velvollisuuttaan ottaa huomioon saadut kokemukset. Se tulkitsi erityisesti virheellisesti asiassa C-209/07, Beef Industry Development ja Barry Brothers, 20.11.2008 annettua tuomiota, koska se halusi rinnastaa mainitun tuomion nyt käsiteltävään asiaan, vaikka kyseiset tilanteet olivat perustavanlaatuisesti erilaisia. Unionin yleinen tuomioistuin teki lisäksi useita oikeudellisia virheitä ottaessaan huomioon taloudellisen asiayhteyden ja markkinoiden kaksipuolisen toiminnan nyt käsiteltävässä asiassa. Unionin yleinen tuomioistuin jätti lopuksi huomiotta monitahoisia taloudellisia arviointeja koskevan valvontansa laatua ja ulottuvuutta koskevan oikeuskäytännön, koska se pidättäytyi suorittamasta sen tehtävänä olevaa vähimmäisvalvontaa.
   Toiseksi valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisia virheitä soveltaessaan vaikutustensa perusteella kilpailunrajoituksena pidettävän toimenpiteen käsitettä. Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisia virheitä tutkiessaan yhteenliittymän toimenpiteiden vaikutuksia. Koska se ei vastannut valittajan kanneperusteisiin, jotka koskivat kyseisten toimenpiteiden väitetysti kilpailunvastaisia vaikutuksia, se ei noudattanut perusteluvelvollisuuttaan.
   Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin loukkasi suhteellisuusperiaatetta ja oikeusvarmuuden periaatetta, koska se ei kumonnut komission päätöksen K(2007) 5060 lopullinen 2 artiklan 2 kohtaan sisältyvää määräystä. Suhteellisuusperiaatteen loukkaamista luonnehtii se, että komission antama määräys on pysytetty voimassa, vaikkei se ollut tarpeen väitetysti todetun kilpailusääntöjen rikkomisen lopettamiseksi ja vaikka se oli myös suhteettoman ankara tavoiteltuun päämäärään nähden. Unionin yleinen tuomioistuin loukkasi oikeusvarmuuden periaatetta lisäksi sen vuoksi, ettei se kumonnut edellä mainittua määräystä, vaikka sen sanamuoto on yleinen ja moniselitteinen, minkä vuoksi yhteenliittymälle jää epäselväksi, mihin toimenpiteisiin se voi ryhtyä taistellakseen vapaamatkustajuutta vastaan ja huolehtiakseen CB-järjestelmän suojaamisesta.


title: Asia C-220/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Espanja) on esittänyt 20.4.2016 – Iberenova Promociones SAU v. Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla de la Mancha

text:
               4.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Espanja) on esittänyt 20.4.2016 – Iberenova Promociones SAU v. Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla de la Mancha
   (Asia C-220/16)
   (2016/C 243/20)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Iberenova Promociones SAU

      Vastapuoli: Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla de la Mancha

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Direktiivin 2009/28/EY 2 artiklan k alakohdassa määriteltyihin tukijärjestelmiin, joilla pyritään saavuttamaan tässä direktiivissä säädetyt uusiutuvan energian kulutusta koskevat tavoitteet, luetaan mukaan muun muassa verovapauksien ja -helpotusten sekä veronpalautusten kaltaiset verokannustimet, joten onko katsottava, että mainitut kannustimet tai toimenpiteet ovat luonteeltaan pakollisia ja jäsenvaltioita sitovia ja että niillä on välitön oikeusvaikutus siten, että yksityiset voivat vedota niihin kaikissa julkisissa, oikeudellisissa ja hallinnollisissa elimissä?

               2)

               Edellisessä kysymyksessä mainittuihin tukijärjestelmiin luetaan siis mukaan ”muun muassa” verovapauksien ja -helpotusten sekä veronpalautusten kaltaiset verokannustimet, joten onko katsottava, että kyseisiin kannustimiin kuuluu nimenomaisesti verottamatta jättäminen, eli kielletäänkö siinä toisin sanoen minkä tahansa erityisen lisäveron kantaminen uusiutuvista lähteistä peräisin olevasta energiasta niiden yleisluonteisten verojen lisäksi, joita kannetaan taloudellisesta toiminnasta ja sähköntuotannosta? Tässä samassa kohdassa kysytään lisäksi, onko niin ikään katsottava, että edellä mainittu yleisluonteinen kielto sisältää myös uusiutuvasta lähteestä peräisin olevan energian tuotannon eri vaiheista kannettavien yleisten tai erityisten verojen päällekkäisyyttä, kaksinkertaista kantamista tai limittäisyyttä koskevan kiellon silloin, kun kyseisen verotuksen kohteena on sama verotettava tapahtuma kuin tarkastelun kohteena olevassa tuulivoimamaksussa?

               3)

               Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi ja mikäli uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian verotus on hyväksyttävää direktiivin 2008/118/EY 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla, onko erityistarkoituksen käsitettä tulkittava siten, että asetetun tavoitteen on oltava ainoa tavoite ja että lisäksi uusiutuvasta energiasta kannettavan veron rakenteen on oltava luonteeltaan verotukseen kuulumaton eikä vero saa olla pelkästään talousarvioon liittyvä tai varojen keräämiseksi kannettava?

               4)

               Direktiivin 2003/96/EY 4 artiklan mukaisesti verotasojen, joita jäsenvaltioiden on sovellettava energiatuotteisiin ja sähköön, on oltava vähintään direktiivissä säädetyn vähimmäisverotason mukaisia ja verotasolla tarkoitetaan kaikkia kyseisistä tuotteista kulutukseen luovutuksen ajankohtana kannettuja välittömiä ja välillisiä veroja, joten onko katsottava, että kyseisen direktiivin vaatimusten mukaisesta yhteenlasketusta verotasosta on luettava pois sellaiset kansalliset verot, jotka eivät ole todelliselta luonteeltaan verotukseen kuulumattomia rakenteensa eivätkä erityistarkoituksensa puolesta, kun niitä tulkitaan edelliseen kysymykseen annettavan vastauksen perusteella?

               5)

               Onko direktiivin 2009/28/EY 13 artiklan 1 kohdan e alakohdassa käytetty maksun käsite unionin oikeuden itsenäinen käsite, jota on tulkittava mahdollisimman laajasti siten, että se kattaa myös yleisesti veron käsitteen ja tarkoittaa samaa kuin se?

               6)

               Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, luetaanko edellä mainitussa 13 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettuihin kuluttajien suorittamiin maksuihin mukaan ainoastaan sellaiset verot tai veroluonteiset maksut, joilla pyritään tasoittamaan tarvittaessa ympäristöön kohdistuvia vaikutuksia ja joilla kerättävillä varoilla yritetään korjata näihin vaikutuksiin liittyvät vahingot tai kielteiset seuraukset, muttei saastuttamattomista lähteistä peräisin olevasta energiasta kannettavia veroja tai veroluonteisia maksuja, joiden tarkoitus liittyy ensisijaisesti talousarvioon tai varojen keräämiseen?


title: Asia T-74/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2010 — Now Pharm v. komissio (Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Harvinaislääkkeeksi määrittelemisessä noudatettava menettely — Hakemus Extrait liquide spécial de Chelidonii radix (Ukrain) — nimisen lääkkeen määrittelemisestä harvinaislääkkeeksi — Komission päätös harvinaislääkkeeksi määrittelemisen epäämisestä)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/33

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2010 — Now Pharm v. komissio
      (Asia T-74/08) (1)

      (Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Harvinaislääkkeeksi määrittelemisessä noudatettava menettely - Hakemus Extrait liquide spécial de Chelidonii radix (Ukrain) - nimisen lääkkeen määrittelemisestä harvinaislääkkeeksi - Komission päätös harvinaislääkkeeksi määrittelemisen epäämisestä)
      (2010/C 288/63)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Now Pharm AG (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: aluksi asianajajat C. Kaletta ja I.-J. Tegebauer, sittemmin C. Kaletta)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Schima ja M. Šimerdová)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kumoamiskanne 4.12.2007 tehdystä komission päätöksestä K(2007) 6132, jolla on evätty Extrait liquide spécial de Chelidonii radix –nimisen lääkkeen määritteleminen harvinaislääkkeistä 16.12.1999 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 141/2000 (EYVL 2000, L 18, s. 1) tarkoitetuksi harvinaislääkkeeksi

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Now Pharm AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 92, 12.4.2008.


title: Asia T-182/04: Daniel Van der Spreen 17.5.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               10.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/18

         Daniel Van der Spreen 17.5.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-182/04)
   (2004/C 179/35)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Daniel Van der Spree, kotipaikka Overijse (Belgia), on nostanut 17.5.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa päätöksen, jolla hyväksytään lopullisesti kertomus kantajan urakehityksestä arviointikaudelta 1.7.2001—31.12.2002

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ensinnäkin henkilöstösääntöjen 26 ja 43 artiklan sekä siirtymäkaudella 2001—2002 arvioinnissa sovellettavien erityisten toimenpiteiden rikkomiseen. Kantaja vetoaa myös perusteluvelvollisuuden rikkomiseen, huomautusten väliseen ristiriitaisuuteen ja arvosanojen epäjohdonmukaisuuteen sekä ilmeiseen arviointivirheeseen. Kantaja nojautuu lisäksi puolustautumisoikeuksien rikkomiseen siltä osin kuin päätös on perustunut sisäistä tilintarkastusta koskevaan kertomukseen, josta kantaja ei ole koskaan saanut tietoa, ja väitettyihin arviointiperusteisiin, joista kantajan mukaan ei ollut ilmoitettu hänelle.


title: Asia T-337/00: Sarah Tex Textil Groß- und Einzelhandel GmbH:n 7.11.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 4/8                    FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        6.1.2001
Anthony Goldsteinin 7.11.200 Euroopan yhteisöjen ko-                      Sarah Tex Textil Groß- und Einzelhandel GmbH:n
                missiota vastaan nostama kanne                            7.11.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
                                                                                ma kanne
                          (Asia T-335/00)
                                                                                (Asia T-337/00)
                            (2001/C 4/12)
                                                                                (2001/C 4/13)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Anthony Goldstein on nostanut 7.11.2000 Euroopan yhteisö-
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-                 Sarah Tex Textil Groß- und Einzelhandel GmbH, kotipaikka
roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on              Essen (Saksa), on nostanut Euroopan yhteisöjen komissiota
solicitor Raymond St John Murphy, Merriman White, Lontoo,                 vastaan kanteen, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen ensim-
Yhdistynyt kuningaskunta.                                                 mäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 7.11.2000. Kantajan
                                                                          edustajana on asianajaja Dkietrich Ehle, asianajotoimisto Ehle
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                & Schiller, Köln (Saksa).
–      velvoittaa vastaajan maksamaan 1 000 000 euron suurui-             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
       sen summan vahingonkorvauksena kantajalle,
                                                                          –     kumoaa 29.6.2000 tehdyn komission päätöksen (REM
–      määrää vahingonkorvaukselle maksettavaksi 4,5 prosen-                    32/99),
       tin suuruisen vuotuisen viivästyskoron tuomion antamis-
       päivästä maksun suorittamispäivään,                                –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyn-
       tikulut.                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Kanteen kohteena on 29.6.2000 tehty komission päätös, jossa
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       komissio hylkää Saksan liittotasavallan pyynnön vapauttaa
                                                                          kantajan yhteensä 1 213 442 Saksan markan suuruisista tuon-
Käsiteltävänä olevan asian kantaja on opiskellut oikeustiedettä           titulleista Bangladeshista peräisin olevien tekstiilituotteiden
ja suoritti 1999 Bar Vocational Coursen, joka on Englannin ja             tuonnissa. Tullit määrättiin jälkikäteen sen vuoksi, että Bangla-
Walesin asianajajayhteisön jäseneksi pääsyn ja barristerina               deshin toimivaltaisten viranomaisten antamaa tullietuustodis-
toimimisen edellytys.                                                     tus peruutettiin.
Kantaja teki neuvoston asetuksen N:o 17 3 artiklan nojalla                Kantaja väittää, että komissio on loukannut kantajan kontra-
kantelun, joka koski sitä tietyissä olosuhteissa edellytettyä             diktorisia oikeuksia, koska kantajalle ei ole esitetty kaikkia
vaatimusta, jonka mukaan barristerin tulee tarjota lainopillisia          olennaisia asiakirjoja asiaa tarkasteltaessa. Kantajaa ei sitä
palveluja vain, jos lainoppinut asiakas on antanut hänelle asiaa          paitsi voida omien sanojensa mukaan syyttää tullikoodeksin
koskevan kirjelmän tai antanut hänelle tarvittavat tiedot ja              239 artiklassa tarkoitetusta ilmeisestä huolimattomuudesta.
valtuutuksen. Tämä sääntö on kantajan mukaan EY:n perusta-                Kantaja toteaa sopineensa Bangladeshissa olevien valmistajien
missopimuksen 85 artiklan (josta on tullut EY 81 artikla)                 ja viejien kanssa tavanmukaisista liiketoimista, joiden yhtey-
vastainen kilpailun rajoitus, koska oikeudellisten palveluiden            dessä ei käynyt ilmi, että osa tavaroista ei ollutkaan peräisin
käyttäjiltä evätään pääsy oikeudellisten palvelujen markki-               Bangladeshista. Kantaja on siten toiminut vilpittömässä mie-
noille.                                                                   lessä tavaroita tuodessaan.
Kantaja väittää, että yleiseltä kannalta katsoen vastaajalla on           Kantaja väittää lisäksi, että komissio on perusteetta jättänyt
sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu sen vuoksi, että se on                 huomioon Bangladeshin viranomaisten moitittavan toiminnan
käyttänyt väärin toimivaltaansa kieltäytyessään toteuttamasta             näiden laatiessa alkuperätodistuksia ja tarkastaessa alkuperää
kaikkia toimenpiteitä, jotka ovat välttämättömiä sen estämisek-           koskevien edellytysten täyttymistä. Komissio on myös itse
si, että Bar Council esittää virheellisesti barristereina tunnettu-       toiminut virheellisesti, koska se ei ole valvonut alkuperäsääntö-
jen lakimiesten oikeudellisen aseman varatakseen oikeudellis-             jen noudattamista riittävällä tavalla ja koska se ei ole varoitta-
ten palvelujen markkinat niille lakimiehille, jotka saavat toimia         nut maahantuojia ajoissa asiasta.
barristerina, häivyttämällä sen yhteisöllisen luonteen ja ne
yhteisölliset vaikutukset, jotka liittyvät ammatilliseen pätevöi-         Lisäksi kantaja katsoo, että vilpittömän mielen suojaa ja
tymiseen ja siihen ammattinimikkeeseen, joka Yhdistyneessä                yhdenvertaista kohtelua koskevat periaatteet samoin kuin
kuningaskunnassa toimivan oikeustieteellisen tiedekunnan on               suhteellisuusperiaate ja oikeudenmukaisuutta kohtelua koske-
myönnettävä, kun henkilö suorittaa barristerin ammattiin                  va periaate edellyttävät kantajalle jälkikäteen määrättyjen tul-
oikeuttavan teoreettisen ja käytännön koulutuksen.                        lien peruuttamista.


title: Asia C-555/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.2.2013 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Liikenne — Yhteisön rautateiden kehittäminen — Direktiivin 91/440/ETY 6 artiklan 3 kohta ja liite II — Direktiivin 2001/14/EY 4 artiklan 2 kohta ja 14 artiklan 2 kohta — Rataverkon haltija — Organisatorinen riippumattomuus ja päätöksenteon riippumattomuus — Holdingrakenne — Puutteellinen täytäntöönpano)

text:
               20.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 114/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.2.2013 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-555/10) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Liikenne - Yhteisön rautateiden kehittäminen - Direktiivin 91/440/ETY 6 artiklan 3 kohta ja liite II - Direktiivin 2001/14/EY 4 artiklan 2 kohta ja 14 artiklan 2 kohta - Rataverkon haltija - Organisatorinen riippumattomuus ja päätöksenteon riippumattomuus - Holdingrakenne - Puutteellinen täytäntöönpano)
   2013/C 114/06
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Braun, B. Simon, R. Vidal Puig ja H. Støvlbæk)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta (asiamiehet: C. Pesendorfer ja U. Zechner)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato S. Fiorentino)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisön rautateiden kehittämisestä 29.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/440/ETY (EYVL L 237, s. 25) 6 artiklan 3 kohdan ja liitteen II sekä rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta 26.2.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/14/EY (EYVL L 75, s. 29) 4 artiklan 2 kohdan ja 14 artiklan 2 kohdan noudattamisen edellyttämiä kaikkia toimenpiteitä ei ole toteutettu säädetyssä määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 30, 29.1.2011.


title: Asia C-236/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 25.4.2016 – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) v. Diputación General de Aragón

text:
               18.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 25.4.2016 – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) v. Diputación General de Aragón
   (Asia C-236/16)
   (2016/C 260/30)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Vastapuoli: Diputación General de Aragón

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Onko SEUT 49 ja SEUT 54 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kaupan yksiköissä, joilla on käytettävissään suuri myyntitila ja pysäköintialue asiakkaitaan varten, harjoitettavaan toimintaan ja kaupankäyntiin tarkoitettujen laitosten ja osien käytöstä, kun myyntipinta-ala on yli 500 m2, aiheutuvasta ympäristövahingosta kannettavalle alueelliselle verolle, joka kannetaan riippumatta siitä, sijaitsevatko nämä kaupan yksiköt todellisuudessa vakiintuneen keskusta-alueen sisä- vai ulkopuolella, ja joka koskee useimmissa tilanteissa muiden jäsenvaltioiden yrityksiä, kun otetaan huomioon, että i) sitä ei tosiasiallisesti kanneta useita kaupan yksiköitä omistavilta elinkeinonharjoittajilta niiden yhteenlasketusta myyntipinta-alasta riippumatta, jos yhdenkään näistä kaupan yksiköistä myyntipinta-ala ei ole yli 500 m2 tai jos jokin tai jotkin niistä ylittävät tämän kynnyksen mutta veron määräytymisperuste ei ole yli 2 000 m2, kun taas vero kannetaan tosiasiallisesti elinkeinonharjoittajilta, joilla on yksi ainoa kaupan yksikkö, jonka myyntipinta-ala ylittää nämä kynnykset, ja ii) veroa ei myöskään kanneta kaupan yksiköiltä, jotka myyvät yksinomaan koneita, ajoneuvoja ja teollisuustarvikkeita; rakennusmateriaaleja, kylpyhuonetarvikkeita, ovia ja ikkunoita elinkeinonharjoittajille; huonekaluja yksittäisissä, perinteisissä ja erikoiskaupan yksiköissä; moottoriajoneuvoja jälleenmyyjien esittelytiloissa ja korjaamoissa; taimitarhoja puutarhoihin ja viljelyihin tai polttoaineita ja moottoripolttoaineita, niiden käytettävissä olevasta myyntipinta-alasta riippumatta?

               2)

               Onko SEUT 107 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että tämän määräyksen nojalla kiellettynä valtiontukena on pidettävä sitä, että IDMGAV:tä ei tosiasiallisesti kanneta kaupan yksiköiltä, joiden myyntipinta-ala on korkeintaan 500 m2 tai joiden myyntipinta-ala ylittää sen mutta veron määräytymisperuste ei ole yli 2 000 m2, ja kaupan yksiköiltä, jotka myyvät yksinomaan koneita, ajoneuvoja ja teollisuustarvikkeita; rakennusmateriaaleja, kylpyhuonetarvikkeita, ovia ja ikkunoita elinkeinonharjoittajille; huonekaluja yksittäisissä, perinteisissä ja erikoiskaupan yksiköissä; moottoriajoneuvoja jälleenmyyjien esittelytiloissa ja korjaamoissa; taimitarhoja puutarhoihin ja viljelyihin tai polttoaineita ja moottoripolttoaineita?


title: Asia T-92/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys  8.12.2005  — Moren Abat v. komissio (Henkilöstö — Avoin kilpailu — Monivalintatehtävät — Korjauslomakkeen vastausten täsmällisyys — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/32

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 8.12.2005 — Moren Abat v. komissio
   (Asia T-92/04) (1)

   (Henkilöstö - Avoin kilpailu - Monivalintatehtävät - Korjauslomakkeen vastausten täsmällisyys - Selvästi täysin perusteeton kanne)
   (2006/C 48/62)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Marta Cristina Moren Abat (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja G. Lebitsch)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: H. Krämer avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kilpailun COM/A/1/02 valintakoelautakunnan päätöksen kumoamisvaatimus; kyseisessä päätöksessä kantajalle annetaan esivalintavaiheessa riittämätön pistemäärä kyseisen kilpailun jatkokokeisiin pääsemiseksi
   Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 118, 30.4.2004.


title: Asia T-42/11: Kanne 19.1.2011 — Universal v. komissio

text:
               12.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/28

         Kanne 19.1.2011 — Universal v. komissio
   (Asia T-42/11)
   2011/C 80/53
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Universal Corp. (Richmond, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja C. R. A. Swaak)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               On kumottava 12. ja 30.11.2010 päivättyihin kirjeisiin sisältyvä riidanalainen päätös ja/tai

               —

               todettava, että kantajalla ei voida katsoa olevan velvollisuutta maksaa miltään osin taikka kokonaan tässä asiassa määrättyä sakkoa ennen kuin asiassa T-12/06, Deltafina vastaan komissio, on annettu lopullinen ratkaisu tai sen johdosta käytävästä menettelystä on määrätty

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kanteellaan SEUT 263 artiklan mukaisesti sen komission päätöksen kumoamista, joka sisältyi komission Universal Corporationille 12.11.2010 osoittamaan kirjeeseen ja joka vahvistettiin 30.11.2010 päivätyssä kirjeessä ja jossa vaadittiin kyseistä yritystä maksamaan Universal Corporation Deltafina SpA:lle ja Deltafina SpA:lle 20.10.2005 asiassa COMP/C.38.281.B2 — Raakatupakka — Italia yhteisesti ja erikseen määrätty sakko asian T-34/06, Universal Corp. vastaan komissio, kanteen peruuttamisen seurauksena mutta ennen kuin asiassa T-12/06, Deltafina SpA vastaan komissio, oli annettu ratkaisu tai sen johdosta käytävästä menettelystä oli määrätty.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee riidanlaista päätöstä rasittavaa oikeudellista virhettä:

                           —

                           Riidanalainen päätös on virheellinen, koska kantajan tytäryhtiön, Deltafinan, antama pankkitakaus kattaa koko sakon. Kyseisen tytäryhtiönsä kokonaan omistavana emoyhtiönä kantaja on ainoastaan yhteisesti ja erikseen vastuussa sellaisen sakon maksamisesta, jonka komissio on määrännyt Deltafinalla sen välittömän rikkomiseen osallistumisen perusteella. Kantajan nostaman kumoamiskanteen peruuttamisella ei ole merkitystä sen kysymyksen kannalta, milloin mainittu sakko on maksettava.

               2.

               Toinen kanneperuste, joka koskee luottamuksensuojan periaatteen loukkaamista:

                           —

                           Riidanalaisella päätöksellä loukataan luottamuksensuojan periaatetta sen perustellun luottamuksen osalta, joka liittyy pankkitakauksen pätevyyteen ennen kuin Deltafinaa koskeva oikeudenkäynti on päättynyt. Hyväksyessään Deltafinan kumoamiskanteeseen liittyvän pankkitakauksen komissio synnytti perustellun luottamuksen siihen, että se pidättäytyisi vaatimasta sakon maksamista ennen kuin asiassa T-12/06 on annettu lopullinen tuomio. Komissio loukkasi myös kantajan perusteltua luottamusta siihen, että komissio kohtelee kantajaa ja Deltafinaa vastuun ja täytäntöönpanon osalta johdonmukaisesti yhtenä yrityskokonaisuutena.

               3.

               Kolmas kanneperuste, joka koskee SEUT 266 artiklasta seuraavan hyvää hallintoa koskevan velvollisuuden laiminlyömistä:

                           —

                           Riidanalaisella päätöksellä laiminlyödään SEUT 266 artiklasta seuraava hyvää hallintoa koskeva velvollisuus, kun sillä vaaditaan sellaisen sakon ennenaikaista maksamista, joka on määrätty yhteisesti ja jonka maksaminen on lykätty siihen, kunnes Deltafinaa koskevassa asiassa on annettu ratkaisu. Siinä tapauksessa, että Deltafinan kanne menestyy kaikilta osin tai osittain, komission on alennettava määrää, jonka maksamisesta Universal on yhteisesti ja erikseen vastuussa, tai poistettava se kokonaan.


title: Asia C-480/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 5.9.2016 – Fidelity Funds v. Skatteministeriet

text:
               14.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 419/32

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 5.9.2016 – Fidelity Funds v. Skatteministeriet
   (Asia C-480/16)
   (2016/C 419/42)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Østre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Fidelity Funds

      Vastaaja: Skatteministeriet

      Muu osapuoli: NN (L) SICAV

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko sellainen verojärjestelmä, josta on kyse pääasiassa ja jossa neuvoston direktiivin 85/611/ETY (1) (UCITS-direktiivi) soveltamisalaan kuuluvat ulkomaiset yhteissijoitusyritykset maksavat lähdeveroa tanskalaisilta yhtiöiltä saamistaan osingoista, ristiriidassa pääomien vapaata liikkuvuutta koskevan EY 56 artiklan (nykyään SEUT 63 artikla) tai palvelujen tarjoamisen vapautta koskevan EY 49 artiklan (nykyään SEUT 56 artikla) kanssa, jos vastaavat tanskalaiset yhteissijoitusyritykset voivat saada vapautuksen lähdeverosta joko sen takia, että ne tosiasiassa suorittavat osakkailleen vähimmäisvoitonjaon, josta lähdevero pidätetään, tai että ne laskevat teknisen vähimmäisvoitonjaon, josta lähdevero pidätetään yrityksen osakkaiden osalta?

      (1)  Arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 20.12.1985 annettu neuvoston direktiivi 85/611/ETY (EYVL 1985, L 375, s. 3).


title: Asia T-509/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.2.2014 – Advance Magazine Publishers v. SMHV – Nanso Group (TEEN VOGUE) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin TEEN VOGUE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki VOGUE — Tutkittavaksi ottaminen — Vaatimusten muotoilu — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tavaroiden samanlaisuus tai samankaltaisuus — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Rekisteröinnin osittainen epääminen)

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.2.2014 – Advance Magazine Publishers v. SMHV – Nanso Group (TEEN VOGUE)
   (Asia T-509/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin TEEN VOGUE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki VOGUE - Tutkittavaksi ottaminen - Vaatimusten muotoilu - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Tavaroiden samanlaisuus tai samankaltaisuus - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Rekisteröinnin osittainen epääminen))
   2014/C 102/56
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat) (edustaja: barrister C. Aikens)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: V. Melgar)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Nanso Group Oy (Nokia, Suomi) (edustaja: asianajaja M. Tuominen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 17.9.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 147/2011-4), joka liittyy Nanso Group Oy:n ja Advance Magazine Publishers, Inc:n väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Advance Magazine Publishers, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 26, 26.1.2013.


title: Asia C-259/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Plovdiv (Bulgaria) on esittänyt 24.5.2012 — Teritorialna direktsia na Natsionalnata Agentsia za Prihodite v. RODOPI-M 91 OOD

text:
               11.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Plovdiv (Bulgaria) on esittänyt 24.5.2012 — Teritorialna direktsia na Natsionalnata Agentsia za Prihodite v. RODOPI-M 91 OOD
   (Asia C-259/12)
   2012/C 243/13
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Plovdiv

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Teritorialna direktsia na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

      Vastaaja: RODOPI-M 91 OOD

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko verotuksen neutraalisuuden periaatteen mukaan sallittua, että jäsenvaltio määrää rangaistuksen siitä, ettei laskun peruuttamista ole merkitty kirjanpitoon määräajassa, kun peruuttaminen on kuitenkin myöhemmin merkitty kirjanpitoon ja asianomainen henkilö on maksanut peruuttamisesta aiheutuneet verot korkoineen?
               Onko seuraavilla seikoilla merkitystä ensimmäisen kysymyksen yhteydessä:

                           —

                           Määräaika, jossa laskun peruuttaminen olisi väitteiden mukaan pitänyt kirjata, on 14 päivää sen kalenterikuukauden päättymisestä, jonka aikana peruuttaminen on tapahtunut

                           —

                           Laskun peruuttaminen kirjattiin todellisuudessa yhden kuukauden kuluttua sen määräajan päättymisestä, jossa kirjaus olisi väitteiden mukaan pitänyt tehdä

                           —

                           Valtiolle on suoritettu arvonlisäverovelka sille kertyneine korkoineen?

               2)

               Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 242 ja 273 artiklan mukaan sallittua, että jäsenvaltio määrää verovelvolliselle, jonka väitetään jättäneen täyttämättä määräajassa velvollisuutensa merkitä kirjanpitoonsa arvonlisäveron määrän laskemiseen vaikuttavat seikat, sakkorangaistuksen, joka on yhtä suuri kuin määräajassa maksamatta jääneen arvonlisäveron määrä, kun laiminlyönti on myöhemmin korjattu ja verovelan koko määrä korkoineen on maksettu?

               3)

               Onko asiassa merkitystä sillä, ettei valtiolle ole aiheutunut taloudellista vahinkoa, koska asianomainen henkilö on myöhemmin merkinnyt kirjanpitoon laskun peruuttamisen ja maksanut kaikki verot korkoineen?

               4)

               Onko suhteellisuusperiaatteen vastaista määrätä sakkorangaistus, joka on yhtä suuri kuin korkoineen jo maksetun veron koko määrä?


title: Asia C-215/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Espanja) on esittänyt 18.4.2016 – Elecdey Carcelén SA v. Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla de la Mancha

text:
               4.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Espanja) on esittänyt 18.4.2016 – Elecdey Carcelén SA v. Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla de la Mancha
   (Asia C-215/16)
   (2016/C 243/18)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Elecdey Carcelén SA

      Vastapuoli: Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla de la Mancha

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Direktiivin 2009/28/EY 2 artiklan k alakohdassa määriteltyihin tukijärjestelmiin, joilla pyritään saavuttamaan tässä direktiivissä säädetyt uusiutuvan energian kulutusta koskevat tavoitteet, luetaan mukaan muun muassa verovapauksien ja -helpotusten sekä veronpalautusten kaltaiset verokannustimet, joten onko katsottava, että mainitut kannustimet tai toimenpiteet ovat luonteeltaan pakollisia ja jäsenvaltioita sitovia ja että niillä on välitön oikeusvaikutus siten, että yksityiset voivat vedota niihin kaikissa julkisissa, oikeudellisissa ja hallinnollisissa elimissä?

               2)

               Edellisessä kysymyksessä mainittuihin tukijärjestelmiin luetaan siis mukaan ”muun muassa” verovapauksien ja -helpotusten sekä veronpalautusten kaltaiset verokannustimet, joten onko katsottava, että kyseisiin kannustimiin kuuluu nimenomaisesti verottamatta jättäminen, eli kielletäänkö siinä toisin sanoen minkä tahansa erityisen lisäveron kantaminen uusiutuvista lähteistä peräisin olevasta energiasta niiden yleisluonteisten verojen lisäksi, joita kannetaan taloudellisesta toiminnasta ja sähköntuotannosta? Tässä samassa kohdassa kysytään lisäksi, onko niin ikään katsottava, että edellä mainittu yleisluonteinen kielto sisältää myös uusiutuvasta lähteestä peräisin olevan energian tuotannon eri vaiheista kannettavien yleisten tai erityisten verojen päällekkäisyyttä, kaksinkertaista kantamista tai limittäisyyttä koskevan kiellon silloin, kun kyseisen verotuksen kohteena on sama verotettava tapahtuma kuin tarkastelun kohteena olevassa tuulivoimamaksussa?

               3)

               Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi ja mikäli uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian verotus on hyväksyttävää direktiivin 2008/118/EY 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla, onko erityistarkoituksen käsitettä tulkittava siten, että asetetun tavoitteen on oltava ainoa tavoite ja että lisäksi uusiutuvasta energiasta kannettavan veron rakenteen on oltava luonteeltaan verotukseen kuulumaton eikä vero saa olla pelkästään talousarvioon liittyvä tai varojen keräämiseksi kannettava?

               4)

               Direktiivin 2003/96/EY 4 artiklan mukaisesti verotasojen, joita jäsenvaltioiden on sovellettava energiatuotteisiin ja sähköön, on oltava vähintään direktiivissä säädetyn vähimmäisverotason mukaisia ja verotasolla tarkoitetaan kaikkia kyseisistä tuotteista kulutukseen luovutuksen ajankohtana kannettuja välittömiä ja välillisiä veroja, joten onko katsottava, että kyseisen direktiivin vaatimusten mukaisesta yhteenlasketusta verotasosta on luettava pois sellaiset kansalliset verot, jotka eivät ole todelliselta luonteeltaan verotukseen kuulumattomia rakenteensa eivätkä erityistarkoituksensa puolesta, kun niitä tulkitaan edelliseen kysymykseen annettavan vastauksen perusteella?

               5)

               Onko direktiivin 2009/28/EY 13 artiklan 1 kohdan e alakohdassa käytetty maksun käsite unionin oikeuden itsenäinen käsite, jota on tulkittava mahdollisimman laajasti siten, että se kattaa myös yleisesti veron käsitteen ja tarkoittaa samaa kuin se?

               6)

               Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, luetaanko edellä mainitussa 13 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettuihin kuluttajien suorittamiin maksuihin mukaan ainoastaan sellaiset verot tai veroluonteiset maksut, joilla pyritään tasoittamaan tarvittaessa ympäristöön kohdistuvia vaikutuksia ja joilla kerättävillä varoilla yritetään korjata näihin vaikutuksiin liittyvät vahingot tai kielteiset seuraukset, muttei saastuttamattomista lähteistä peräisin olevasta energiasta kannettavia veroja tai veroluonteisia maksuja, joiden tarkoitus liittyy ensisijaisesti talousarvioon tai varojen keräämiseen?


title: Asia C-382/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Itävalta) on esittänyt 29.7.2010 — Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van-Ly Sundara, Alexander Svoboda ja Stefan Toth

text:
               9.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Itävalta) on esittänyt 29.7.2010 — Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van-Ly Sundara, Alexander Svoboda ja Stefan Toth
   (Asia C-382/10)
   ()
   2010/C 274/19
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van-Ly Sundara, Alexander Svoboda ja Stefan Toth

      Vastapuoli: Landeshauptmann von Wien

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Mitkä ovat ne arviointiperusteet, joiden nojalla on ratkaistava, onko kyseessä asetuksen (EY) N:o 852/2004 (1) liitteen II IX luvun 3 kohdassa tarkoitettu ihmisravinnoksi kelpaamattomuus? Onko kyseessä tällainen kelpaamattomuus jo silloin, kun mahdollinen ostaja on mahdollisesti koskettanut kaupan pidettävää elintarviketta tai aivastanut sen päälle?

               2)

               Mitkä ovat ne arviointiperusteet, joiden nojalla on ratkaistava, onko kyseessä asetuksen (EY) N:o 852/2004 liitteen II IX luvun 3 kohdassa tarkoitettu terveydelle vaarallisuus? Onko kyseessä tällainen terveydelle vaarallisuus jo silloin, kun mahdollinen ostaja on mahdollisesti koskettanut kaupan pidettävää elintarviketta tai aivastanut sen päälle?

               3)

               Mitkä ovat ne arviointiperusteet, joiden nojalla on ratkaistava, onko kyseessä asetuksen N:o 852/2004 liitteen II IX luvun 3 kohdassa tarkoitettu saastuminen, jonka johdosta tiettyä elintarviketta ei voida enää kohtuudella pitää käytettävänä? Onko kyseessä tällainen saastuminen jo silloin, kun mahdollinen ostaja on mahdollisesti koskettanut kaupan pidettävää elintarviketta tai aivastanut sen päälle?

      (1)  Elintarvikehygieniasta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 852/2004 (EUVL L 139, s. 1).


title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 28 päivänä huhtikuuta 2004 yhdistetyissä asioissa T-124/02 ja T-156/02, The Sunrider Corp. vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Asetukset N:o 40/94/EY ja 2868/95/EY — Väitemenettelyn kulut — Tavaramerkkihakemuksen osittainen peruttaminen — Väitteen peruttaminen — Valitusmaksun palauttaminen — Perusteluvelvollisuus)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/37

      ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   28 päivänä huhtikuuta 2004
   yhdistetyissä asioissa T-124/02 ja T-156/02, The Sunrider Corp. vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Asetukset N:o 40/94/EY ja 2868/95/EY - Väitemenettelyn kulut - Tavaramerkkihakemuksen osittainen peruttaminen - Väitteen peruttaminen - Valitusmaksun palauttaminen - Perusteluvelvollisuus)
   (2004/C 118/78)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Yhdistetyissä asioissa T-124/02 ja T-156/02, The Sunrider Corp., kotipaikka Torrance, Kalifornia (Yhdysvallat), edustajanaan asianajaja A. Kockläuner, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehenään G. Schneider), jossa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) valituslautakunnassa käydyn menettelyn muina osapuolina olivat asiassa T-124/02 Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn, kotipaikka Bremen (Saksa) ja asiassa T-156/02 Friesland Brands BV, kotipaikka Leeuwarden (Alankomaat) ja jossa oli kyse yhtäältä kanteesta, joka oli nostettu asiassa T-124/02 sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 17.1.2002 tekemästä päätöksestä (asia R-386/2000-2), joka koski väitemenettelyä Vitakraft-Werke Wührmann & Sohnin ja The Sunrider Corp.:n välillä; ja toisaalta kanteesta, joka oli nostettu asiassa T-156/02 sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 21.2.2002 tekemästä päätöksestä (asia R-34/2000-1), joka koski väitemenettelyä Friesland Brands BV:n ja The Sunrider Corp.:n välillä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja N. J. Forwood sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij; kirjaaja: apulaiskirjaaja B. Pastor, on 28.4.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 156, 29.6.2002.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 27 päivänä marraskuuta 1997, asiassa C-356/95 Schleswig-Holsteinisches Oberverwaltungsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Matthias Witt vastaan Amt für Land- und Wasserwirtschaft (Yhteinen maatalouspolitiikka - Asetus (ETY) N:o 1765/92 - Tiettyjen peltokasvien viljelijöiden tukijärjestelmä - Tuotantoalueiden määrittely - Velvollisuus ilmoittaa määrittelyperusteet - Maaperän hedelmällisyyden huomioonottaminen)

text:
7.2.98                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 41/1
                                                                 I
                                                           (Tiedonantoja)
                                                  TUOMIOISTUIN
                                                          TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                               2) Asetuksen (ETY) N:o 1765/92 3 artiklan 1 kohdan
                       (kuudes jaosto),                                   ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että jäsen-
                                                                          valtio, joka tämän asetuksen 2 artiklan 2 kohdan toi-
                27 päivänä marraskuuta 1997,                              sen alakohdan kolmannen virkkeen mukaisesti ei ole
asiassa C-356/95 Schleswig-Holsteinisches Oberverwal-                     määritellyt alueelliseksi perusviljelyalaksi valtionsa
tungsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Matthias                  koko aluetta, vaan ainoastaan sen eri osat, saa määri-
    Witt vastaan Amt für Land- und Wasserwirtschaft (1)                   tellä koko kunkin alueellisen perusviljelyalan alueen
                                                                          tuotantoalueeksi, ja että tuotokseen vaikuttavat raken-
(Yhteinen maatalouspolitiikka Ð Asetus (ETY) N:o 1765/                    teelliset erityispiirteet eivät edellytä, että alueelliset
92 Ð Tiettyjen peltokasvien viljelijöiden tukijärjestelmä                 perusviljelyalat jaetaan edelleen eri tuotantoalueiksi.
Ð Tuotantoalueiden määrittely Ð Velvollisuus ilmoittaa
määrittelyperusteet Ð Maaperän hedelmällisyyden huo-                 (1) EYVL C 16, 20.1.1996.
                      mioonottaminen)
                         (98/C 41/01)
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                        (kuudes jaosto),
                                                                                27 päivänä marraskuuta 1997,
Asiassa C-356/95, jonka Schleswig-Holsteinisches Ober-               asiassa C-369/95 (Tribunale di Salernon esittämä ennak-
verwaltungsgericht (Saksa) on saattanut EY:n perustamis-             koratkaisupyyntö), Somalfruit SpA ja Camar SpA vastaan
sopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistui-              Ministero delle Finanze ja Ministero del Commercio con
men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois-                                      l'Estero (1)
tuimessa vireillä olevassa asiassa Matthias Witt vastaan
Amt für Land- und Wasserwirtschaft ennakkoratkaisun                  (Banaanit Ð Yhteinen markkinajärjestely Ð Tuontijärjes-
tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille 30 päi-      telmä Ð AKT-valtiot Ð Somalia Ð Neuvoston asetuksen
vänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY)                (ETY) N:o 404/93, komission asetuksen (ETY) N:o 1442/
N:o 1765/92 (EYVL L 181, 1.7.1992, s. 12) 3 artiklan                   93 ja komission asetuksen (ETY) N:o 1443/93 pätevyys)
1 kohdan ensimmäisen alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen                                          (98/C 41/02)
tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa:
jaoston puheenjohtaja H. Ragnemalm sekä tuomarit R.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Schintgen, G. F. Mancini (esittelevä tuomari), J. L. Murray
ja G. Hirsch, julkisasiamies: P. LeÂger, kirjaaja: johtava hal-
lintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut                          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
27.11.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
1) Tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille           Asiassa C-369/95, jonka Tribunale di Salerno (Italia) on
     30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuk-             saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
     sen (ETY) N:o 1765/92 3 artiklan 1 kohdan ensimmäi-             yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
     sessä alakohdassa jäsenvaltioille ei aseteta velvolli-          kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
     suutta eri tuotantoalueita määritellessään ilmoittaa            Somalfruit SpA ja Camar SpA vastaan Ministero delle
     asetuksen täytäntöönpanosäännöksissä määrittelyssä              Finanze ja Ministero del Commercio con l'Estero ennak-
     käytettyjä perusteita.                                          koratkaisun banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä


title: Asia C-285/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 11.6.2014 – Directeur général des douanes et droits indirects, Directeur régional des douanes et droits indirects d'Auvergne v. Brasserie Bouquet SA

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 11.6.2014 – Directeur général des douanes et droits indirects, Directeur régional des douanes et droits indirects d'Auvergne v. Brasserie Bouquet SA
   (Asia C-285/14)
   2014/C 261/23
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Directeur général des douanes et droits indirects, Directeur régional des douanes et droits indirects d'Auvergne

      Vastapuoli: Brasserie Bouquet SA

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY (1) 4 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että lisenssivalmistuksena pidetään yksinomaan lisenssivalmistusta patenttia tai tavaramerkkiä käyttäen vai voidaanko sitä tulkita siten, että lisenssivalmistuksena pidetään valmistusta, joka tapahtuu tietyllä valmistusmenetelmällä, joka kuuluu kolmannelle osapuolelle ja jonka käyttöön tämä on antanut luvan?

      (1)  EYVL L 316, s. 21.


title: Asia T-305/13: Kanne 3.6.2013 — SACE ja SACE BT v. komissio

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/53

         Kanne 3.6.2013 — SACE ja SACE BT v. komissio
   (Asia T-305/13)
   2013/C 207/89
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: SACE SpA (Rooma, Italia) ja SACE BT SpA (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat M. Siragusa ja G. Rizza)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan päätöksen kokonaisuudessaan, tai toissijaisesti osittain

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               määräämään tarvittavista muista tarpeellisiksi katsomistaan toimenpiteistä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.
   Kanne koskee 20.3.2013 tehtyä komission päätöstä C(2013) 1501 lopullinen, jossa määrätään, että SACE BT-nimiselle lyhyen aikavälin vientiluottovakuutusyhtiölle myönnetyt tuet on perittävä osittain takaisin. Kyseessä ovat erityisesti valtion omistaman emoyhtiön (SACE S.p.A) vuonna 2009 toteuttamat pääomanlisäykset ja SACE BT:lle myönnetty jälleenvakuutusturva. Komission mukaan SACE ei ole kummassakaan tapauksessa ottanut huomioon investointien riskialttiutta eikä ole näin ollen toiminut markkinataloussijoittajan tavoin.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: Italian valtio ei ole vastuussa riidanalaisista toimenpiteistä.

                           —

                           Tässä yhteydessä todetaan, että SACE S.p.A:n hallintoneuvosto ei ole toteuttanut riidanalaisia toimenpiteitä viranomaisten kehotuksesta tai julkisten tahojen vaatimusten täyttämiseksi, vaan se on käyttänyt itsenäisesti kaupallista ja strategista toimivaltaansa ja toiminut siten kuin markkinataloudessa toimitaan, samoin kuin tapahtuu normaalisti sen päätöksenteossa, ilman ainoan osakkeenomistajan eli talous- ja valtiovarainministeriön valvontaa, lupaa tai ohjeita.

               2)

               Toinen kanneperuste: toisella toimenpiteellä on myönnetty etu SACE BT:lle.

                           —

                           Tässä yhteydessä todetaan, että SACE S.p.A:n päätös tarjota jälleenvakuutusturvaa siten, että on käytetty hyväksi taloudellisen ketjun vaiheeseen, jossa vakuutusmaksuja korotettiin, kuuluvia mahdollisuuksia, on toteutettu ilman mitään tarkoitusta tarjota SACE BT:lle tukea. Sitä paitsi ainoastaan emoyhtiö on hyötynyt taloudellisesti jälleenvakuutussuhteesta. Lisäksi komission huomautuksille positiivisesta korrelaatiosta riskialttiuden suuruuden ja pyydetyn maksun välillä ei löydy tukea alaa koskevasta kirjallisuudesta eikä markkinakäytännöstä, edes erityisesti SACE BT:n osalta. Komission yritys soveltaa eri asiayhteyksiin ja toimenpiteisiin sen lyhyen aikavälin vientiluottovakuutusjärjestelmää Portugalissa koskevassa asiassa omaksumaa sääntöä, ilman yksityiskohtaisia perusteluja, voidakseen osoittaa, että SACE SpA:lle maksetun palkkion määrän olisi pitänyt olla vähintään 10 prosenttia korkeampi kuin palkkio, jota yksityiset jälleenvakuuttajat perivät, kun otetaan huomioon jälleenvakuutusten alhaisempi määrä ja niiden vastattavaksi tuleva alhaisempi riski.

               3)

               Kolmas kanneperuste: kolmannella ja neljännellä toimenpiteellä ei ole myönnetty etua SACE BT:lle.
               Toteuttaessaan vuonna 2009 kaksi pääomapohjan vahvistamista, vaikka ei ollut mitään ennusteita SACE BT:n tulevista kassavarojen virtauksista, joiden nojalla olisi voitu odottaa, että tuottavuus olisi ollut ainakin pitkällä aikavälillä riittävää, SACE S.p.A. on suojannut vain viisi vuotta aikaisemmin kyseistä yhtiötä perustettaessa toteuttamansa huomattavan investoinnin arvoa. Lisäksi SACE S.p.A. on katsonut, että sen omistaman yhtiön julistaminen konkurssiin olisi aiheuttanut koko SACE-konsernille vaaran potentiaalisesta vahingosta, koska sen arvo olisi voinut alentua tai luottakelpoisuus heikentyä, vuoden 2009 lopussa arvioidun jäljellä olevan pääoman määrää paljon suuremmalla määrällä. Komissio ei ole ottanut huomioon julkisella sijoittajalla olevaa huomattavaa harkintamarginaalia ja se on korvannut SACE S.p.A:n arvion omalla arvioinnillaan pelkästään virheellisen teoreettisen olettaman perusteella siitä, miten kuvitteellinen huolellisesti ja asiantuntevasti toimiva yksityinen sijoittaja olisi toiminut samoissa olosuhteissa.


title: Asia T-92/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.7.2012 — Gas v. SMHV — Grotto (GAS)

text:
               8.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 273/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.7.2012 — Gas v. SMHV — Grotto (GAS)
   (Asia T-92/12) (1)

   2012/C 273/43
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 126, 28.4.2012.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 22 päivänä lokakuuta 1996, asiassa T-154/94, Comité des salines de France ja Compagnie des salins du Midi et des salines de l'Est SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtion tuki - Alueellisia tukia koskeva yleisjärjestelmä - Tukea koskeva komission kirje - Kumoamiskanne - Tutkimatta jättäminen)

text:
 7.12.96             FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 370/ 11
     dan viidennessä luetelmakohdassa tarkoitettujen ainei         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     den luettelosta 29 päivänä lokakuuta 1993 annetun
     komission direktiivin 93/90/ETY ( 2 ) mukaisia velvoittei     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
     taan, koska se ei ole antanut mainitun direktiivin             kuin asiassa C-356/93 ( 3 ); säädetty määräaika direktiivin
     noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin        täytäntöönpanolle on päättynyt 31.10.1993 .
     nollisia määräyksiä tai ei ole ilmoittanut niistä, ja
                                                                    (') EYVL N:o 196 , 16.8.1967, s . 1
— velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu               ( 2 ) EYVL N:o L 277, 10.11.1993 , s . 33
     denkäyntikulut.                                                ( 3 ) Katso tämän virallisen lehden sivu 10 .
                                         ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            toimien kokoonpanossa : presidentti C. P. Briët sekä tuoma
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                              rit B. Vesterdorf, P. Lindh, A. Potocki ja J. D. Cooke,
                  22 päivänä lokakuuta 1996 ,                       kirjaaja : hallintovirkamies J. Palacio Gonzalez, on antanut
                                                                    22.10.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
asiassa T-154/94 , Comité des salines de France ja Compag
nie des salins du Midi et des salines de l'Est SA vastaan
               Euroopan yhteisöjen komissio f 1 )                   1 ) Kanne jätetään tutkimatta.
 ( Valtion tuki — Alueellisia tukia koskeva yleisjärjestelmä —
 Tukea koskeva komission kirje — Kumoamiskanne —
                    Tutkimatta jättäminen)                          2 ) Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                          lut, mukaan lukien Frima BV:lle aiheutuneet oikeuden
                         ( 96/C 370/25 )                                  käyntikulut.
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      3 ) Salt Union Ltd, Südwestdeutsche Salzwerke AG ja
                                                                           Verein Deutsche Salzindustrie eV vastaavat omista
                                                                          oikeudenkäyntikuluistaan.
Asiassa T-l 54/94, Comite des salines de France, kotipaikka
Pariisi, ja Compagnie des salins du Midi et des salines de
l'Est SA, kotipaikka Pariisi , edustajinaan asianajaja Domi        (') EYVL N:o C 161 , 11.6.1994
nique Voillemot, Pariisi, ja asianajaja Peter Verloop,
Amsterdam, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimis
to Jacques Loesch, 11 , rue Goethe, kantajina , joita tukevat
Salt Union Ltd, kotipaikka Cheshire ( Yhdistynyt kuningas
kunta ), edustajinaan solicitorit Jonathan Scott ja Craig
Pouncey, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
Georges Baden, 8 , boulevard Royal , Südwestdeutsche
Salzwerke AG, kotipaikka Heilbronn ( Saksa ), ja Verein                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
Deutsche Salzindustrie eV, kotipaikka Bonn ( Saksa ), edus                         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
tajinaan asianajajat Thomas Jestaedt ja Bärbel Altes, Düs
                                                                                22 päivänä lokakuuta 1996,
seldorf, ja asianajajat Walter Klosterfelde ja Karsten Metz
laff, Hampuri, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimi          yhdistetyissä asioissa T-79/95 ja T-80/95 , Societe nationale
sto Philippe Dupont, 8— 10, rue Mathias Hardt, väliintuli          des chemins de fer frangais ja British Railways Board
joina, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, asia                              vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( J )
miehinään aluksi johtava oikeudellinen neuvonantaja Giuli          (Kilpailu — Englannin kanaalin tunneli — SO prosentin
ano Marenco ja oikeudellisen yksikön virkamies Jean-Paul            kapasiteettiosuuden varaaminen kehdelle rautatieyrityk
Keppenne, sittemmin Marenco ja oikeudellisen yksikön                selle — Kilpailun rajoittaminen — Poikkeuslupa — Kol
virkamies Paul Nemitz, vastaajana, jota tukee Frima BV,                           mansien pääsy käyttämään tunnelia)
kotipaikka Haag (Alankomaat ), edustajinaan asianajajat                                        ( 96/C 370/26 )
Tom Ottervanger ja Gerrit Vriezen, Rotterdam, prosessio
soite Luxemburgissa asianajotoimisto Carlos Zeyen, 67, rue
Ermesinde, väliintulijana , jossa kantajat vaativat, että yhtei               (Oikeudenkäyntikielet: englanti ja ranska)
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa
komission 7.2.1994 Comite des salines de Francelle osoit
tamaan kirjeeseen sisältyväksi väitetyn päätöksen, joka            Yhdistetyissä asioissa T-79/95 ja T-80/95 , Societe nationale
koskee     alankomaalaisten     viranomaisten   Frima    BV:lle    des chemins de fer frangais, kotipaikka Pariisi, edustajinaan
myöntämää tukea, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                   asianajajat Barbara Rapp-Jung ja Nathalie Flandin, Bryssel,
oikeusasteen tuomioistuin ( laajennettu kolmas jaosto ),           prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Victor


title: Asia T-68/10: Kanne 15.2.2010 — Sphere Time v. SMHV — Punch (kellot)

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/60

         Kanne 15.2.2010 — Sphere Time v. SMHV — Punch (kellot)
   (Asia T-68/10)
   2010/C 100/89
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sphere Time société anonyme (Windhof, Luxemburg) (edustaja: asianajaja C. Jäger)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Punch, société par actions simplifiée (Nizza, Ranska)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan 2.12.2009 tekemä päätös asiassa R 1130/2008-3 on kumottava ja vastaaja on velvoitettava vahvistamaan yhteisömalliksi rekisteröidyn riidanalaisen mallin pätevyys

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat kulut ja vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan kantajalle mitättömyys- ja valitusmenettelystä aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisömalli, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: malli, joka on rekisteröity ”kelloja” varten

      Yhteisömallin haltija: kantaja

      Yhteisömallin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Riidanalainen yhteisömalli julistettiin mitättömäksi.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 6/2002 4, 5 ja 6 artiklaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että riidanalaiselta mallilta puuttuu yksilöllinen luonne ja ettei se ole uusi; neuvoston asetuksen N:o 6/2002 61 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta ei arvioinut kantajan menettelyn kuluessa esittämiä väitteitä ja selvitystä asianmukaisesti, koska se tulkitsi virheellisesti mallin luoneen vapautta ja koska se perusti päätöksensä virheelliselle arvioinnille, ja siksi valituslautakunta on käyttänyt väärin toimivaltaansa.


title: Asia C-242/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 29.5.2006 — Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie ja T. Sahin

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 29.5.2006 — Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie ja T. Sahin
   (Asia C-242/06)
   (2006/C 212/17)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Raad van State
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie ja T. Sahin
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1a)

               Onko assosiaatiokehityksestä tehdyn päätöksen N:o 1/80 13 artiklaa tulkittava yhteisöjen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-317/01 ja C-369/01, Abatay ja Sahin, 21.10.2003 antaman tuomion (Kok. 2003, s. I-12301) 81 ja 84 kohdan perusteella siten, että ulkomaalainen eli Turkin kansalainen, joka on noudattanut ensimmäistä maahanpääsyä ja maassa oleskelua koskevia säännöksiä ja joka on ollut 14.12.2000–2.10.2002 eri työnantajien palveluksessa laillisessa ansiotyössä mutta joka ei kuitenkaan ole ajoissa hakenut hänelle myönnetyn oleskeluluvan voimassaoloajan pidentämistä — minkä seurauksena asianomainen henkilö ei kansallisen oikeuden mukaan ole oleskellut maassa laillisesti luvan voimassaoloajan päättymisen ja pidennyshakemuksen jättämisen välisenä aikana eikä hänellä ollut oikeutta tehdä ansiotyötä — voi kuitenkin vedota kyseiseen määräykseen?

               1b)

               Vaikuttaako 1a kohdassa esitetyn kysymyksen vastaukseen se, että ulkomaalaisen myöhässä jätetty oleskeluluvan pidentämistä koskeva hakemus, joka vastaanotettiin kuuden kuukauden kuluessa oleskeluluvan voimassaoloajan päättymisestä, tutkitaan jatketun oleskeluluvan edellytysten perusteella ja että ulkomaalainen saa odottaa hakemuspäätöstä maassa, vaikka kansallisen oikeuden mukaan tällainen hakemus rinnastetaan ensimmäisen oleskeluluvan myöntämistä koskevaan hakemukseen?

               2a)

               Onko päätöksen N:o 1/80 13 artiklan termiä ”rajoitus” tulkittava siten, että sen soveltamisalaan kuuluu myös velvoite suorittaa oleskeluluvan voimassaoloajan pidentämistä koskevan hakemuksen käsittelystä maksu, jonka päätöksen N:o 1/80 soveltamisalaan kuuluva ulkomaalainen eli Turkin kansalainen on velvollinen maksamaan ja jonka suorittamatta jättäminen johtaa Vw 2000:n 24 §:n toisen kohdan perusteella tällaisen hakemuksen tutkimatta jättämiseen?

               2b)

               Onko 2 a kohdassa esitettyyn kysymykseen vastattava eri tavalla, jos maksut eivät suuruudeltaan ylitä hakemuksen käsittelystä aiheutuneita kustannuksia?

               3)

               Onko päätöksen N:o 1/80 13 artiklaa, jolla pyritään muun muassa panemaan täytäntöön Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisen assosiaatiosopimuksen lisäpöytäkirja (1), luettuna yhdessä lisäpöytäkirjan 59 artiklan kanssa, tulkittava siten, että päätöksen N:o 1/80 soveltamisalaan kuuluville Turkin kansalaisille oleskeluluvan myöntämistä tai sen pidentämistä koskevan hakemuksen käsittelystä määrätty maksu (Sahinin osalta asian kannalta merkityksellisenä ajankohtana 169 euroa) ei saa ylittää sen maksun määrää (30 euroa), joka voidaan periä Euroopan yhteisön kansalaisilta yhteisön oikeuden perusteella tutkittavan hakemuksen käsittelystä ja tähän liittyvästä oleskelua varten myönnettävästä asiakirjasta (ks. direktiivin 68/360/ETY (2) 9 artiklan 1 kohta ja direktiivin 2004/38/EY (3) 25 artiklan 2 kohta)?

      (1)  EYVL 1972, L 293, s. 1.

      (2)  Jäsenvaltioiden työntekijöiden ja heidän perheidensä liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta 15 päivänä lokakuuta 1968 annettu neuvoston direktiivi 68/360/ETY (EYVL L 257, s. 13).

      (3)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77).


title: Asia F-48/16: Kanne 26.8.2016 – ZZ v. komissio

text:
               10.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/33

         Kanne 26.8.2016 – ZZ v. komissio
   (Asia F-48/16)
   (2016/C 371/39)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja J. Abiks)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla EU:n eläkejärjestelmästä myönnettävien annuiteettien määrä vahvistettiin eläkeoikeuksien siirtoa koskevan pyynnön tekemisen jälkeen, ja sen vahingon korvaaminen, joka kantajalle aiheutui siitä, ettei vastaaja käsitellyt kyseistä pyyntöä kohtuullisessa ajassa.

      Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen 6.11.2015 tekemä päätös, jolla se päätti lopullisesti vahvistaa EU:n eläkejärjestelmään siirrettäväksi määräksi 135 955,38 euroa 155 237,25 euron sijasta, on kumottava;

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan määrältään 10 739,28 euron suuruinen vahinko, joka kantajalle aiheutui siitä, etteivät komission osastot noudattaneet hyvän hallinnon periaatetta;

               —

               Vastaaja on henkilöstötuomioistuimen harkinnan mukaan velvoitettava maksamaan kantajalle vähintään 1 000 euroa kantajalle lopullisesta päätöksestä aiheutuneen aineettoman vahingon korvaamiseksi;

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-257/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.12.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 49 artiklan rikkominen — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Yrityksen velvollisuus sijoittautua jäsenvaltion alueelle, jotta se voi tarjota lämpö- ja painekattiloiden tarkastukseen liittyviä palveluja (Kesselprüfstelle))

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/11

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.12.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-257/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - EY 49 artiklan rikkominen - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Yrityksen velvollisuus sijoittautua jäsenvaltion alueelle, jotta se voi tarjota lämpö- ja painekattiloiden tarkastukseen liittyviä palveluja (Kesselprüfstelle))
   (2006/C 331/18)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Traversa ja W. Bogensberger)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta (asiamies: E. Riedl)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 49 artiklan rikkominen — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Jäsenvaltion lainsäädännössä säädetty velvollisuus siitä, että yhtiöllä on oltava koti- tai toimipaikka kyseisen valtion alueella, jotta se voi harjoittaa siellä lämpö- ja painekattiloiden tarkastuspalvelua (Kesselprüfstelle)
   Tuomiolauselma

               1)

               Itävallan tasavalta on jättänyt noudattamatta EY 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on höyrykattiloita, painekattiloita, säiliöitä ja viemäriputkia koskevista turvatoimenpiteistä annetun liittovaltion lain (Bundesgesetz über Sicherheitsmaßnahmen für Dampfkessel, Druckbehälter, Versandbehälter und Rohrleitungen (Kesselgesetz)) 21 §:n 4 momentissa säätänyt, että ainoastaan Itävaltaan sijoittautuneet voidaan hyväksyä lämpökattiloiden tarkastuksesta huolehtiviksi elimiksi.

               2)

               Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 217, 3.9.2005.


title: Asia T-263/09: Kanne 7.7.2009 — Mannatech v. SMHV (BOUNCEBACK)

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/46

         Kanne 7.7.2009 — Mannatech v. SMHV (BOUNCEBACK)
   (Asia T-263/09)
   2009/C 205/84
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Mannatech, Inc. (Coppell, Yhdysvallat) (edustajat: lakimiehet R. Niebel ja C. Steuer)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

               —

               on kumottava sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensimmäisen valituslautakunnan 26.3.2009 asiassa R 100/2009-1 tekemä päätös ja

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”BOUNCEBACK” luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten

      Tutkijan päätös: kantajan tavaramerkin hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 2 kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta sovelsi virheellisesti kyseisissä säännöksissä vahvistettuja oikeudellisia kriteerejä.


title: Asia C-491/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.9.2014 (Verwaltungsgericht Berlinin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Mohamed Ali Ben Alaya v. Saksan valtio (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Direktiivi 2004/114/EY — 6, 7 ja 12 artikla — Kolmansien maiden kansalaisten opiskelua varten tapahtuvan maahanpääsyn edellytykset — Maahanpääsyn epääminen henkilöltä, joka täyttää mainitussa direktiivissä säädetyt edellytykset — Toimivaltaisten viranomaisten harkintavalta)

text:
               17.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 409/18

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.9.2014 (Verwaltungsgericht Berlinin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Mohamed Ali Ben Alaya v. Saksan valtio
   (Asia C-491/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Direktiivi 2004/114/EY - 6, 7 ja 12 artikla - Kolmansien maiden kansalaisten opiskelua varten tapahtuvan maahanpääsyn edellytykset - Maahanpääsyn epääminen henkilöltä, joka täyttää mainitussa direktiivissä säädetyt edellytykset - Toimivaltaisten viranomaisten harkintavalta))
   2014/C 409/25
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Mohamed Ali Ben Alaya

      Vastaaja: Saksan valtio

      Tuomiolauselma

   Kolmansien maiden kansalaisten opiskelua, opiskelijavaihtoa, palkatonta harjoittelua tai vapaaehtoistyötä varten tapahtuvan maahanpääsyn edellytyksistä 13.12.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/114/EY 12 artiklaa on tulkittava siten, että asianomaisen jäsenvaltion on päästettävä alueelleen kolmannen maan kansalainen, joka haluaa oleskella kyseisellä alueella yli kolmen kuukauden ajan opiskelua varten, jos kyseinen kansalainen täyttää tuon direktiivin 6 ja 7 artiklassa tyhjentävästi säädetyt maahanpääsyn edellytykset ja jos kyseinen jäsenvaltio ei vetoa hänen osaltaan mihinkään niistä mainitussa direktiivissä nimenomaisesti luetelluista syistä, jotka oikeuttavat epäämään oleskeluluvan.

      (1)  EUVL C 344, 23.11.2013.


title: Asia T-246/06: Kanne 8.9.2006 — Redcats v. SMHV — Revert & Cía (REVERIE)

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/26

         Kanne 8.9.2006 — Redcats v. SMHV — Revert & Cía (REVERIE)
   (Asia T-246/06)
   (2006/C 261/50)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Redcats SA (Roubaix, Ranska) (edustaja: asianajaja A. Bertrand)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Manuel Revert y Cia SA (Onteniente, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n valituslautakunnan päätös on kumottava.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”REVERIE” luokkiin 16, 20 ja 24 kuuluville tavaroille — hakemus nro 2 146 447

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Manuel Revert y Cía, SA

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: yhteisön kuviomerkki ”REVERT” luokkiin 24, 25 ja 39 kuuluville tavaroille ja palveluille

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen luokkaan 24 kuuluvien riitautettujen tavaroiden osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Kyseessä olevat tavaramerkit eivät ole samankaltaisia ulkonäöltään, lausuntatavaltaan tai merkityssisällöltään espanjan-, ranskan- tai englanninkielisten kuluttajien näkökulmasta. Se tosiseikka, että aikaisempi tavaramerkki ja haettu tavaramerkki kattavat samat tavarat, ei tämän vuoksi aiheuta sekaannusvaaraa yleisön keskuudessa.


title: Asia T-94/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2015 – EE v. SMHV (valkoisten pisteiden esitys sinisellä pohjalla) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus valkoisia pisteitä sinisellä pohjalla esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               26.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 354/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2015 – EE v. SMHV (valkoisten pisteiden esitys sinisellä pohjalla)
   (Asia T-94/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus valkoisia pisteitä sinisellä pohjalla esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 354/35)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: EE Ltd (Hatfield, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor P. Brownlow)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: S. Bonne)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 20.11.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 495/2013-1), joka koskee hakemusta valkoisia pisteitä sinisellä pohjalla esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               EE Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 135, 5.5.2014.


title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 17 päivänä toukokuuta 2000 asiassa T-28/00, Luis Borrego Alias vastaan Euroopan unionin alueiden komitea (Henkilöstö – Kanteen nostamisen määräaika – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
7.10.2000              FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 285/9
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                                 jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                  PRESIDENTIN MÄÄRÄYS                                 tuin kumoaa kilpailun CdR B/01/98 valintalautakunnan te-
                                                                         kemän päätöksen olla hyväksymättä kantajaa tässä kilpailussa
                  7 päivänä huhtikuuta 2000                              järjestettyihin kokeisiin, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                         tuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti
asiassa T-326/99 R, Nancy Fern Olivieri vastaan Euroopan                 B. Vesterdorf sekä tuomarit M. Vilaras ja N. Forwood; kirjaaja:
                      yhteisöjen komissio                                H. Jung, on antanut 17.5.2000 määräyksen, jonka määräysosa
                                                                         on seuraava:
(Välitoimimenettely – Lääkkeiden markkinoille saattamista                1)    Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edelly-
koskeva lupa – Tutkittavaksi ottaminen – Fumus boni juris                      tykset selvästi puuttuvat.
                – Kiireellisyys – Intressivertailu)
                                                                         2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
                         (2000/C 285/17)                                       taan.
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                       (1) EYVL C 122, 29.4.2000.
Asiassa T-326/99 R, Nancy Fern Olivieri, kotipaikka Toronto
(Kanada), edustajanaan barristerit P. Sands ja J. Marks sekä
solicitor R. Stein, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
misto Nathan & Noesen, 18 rue des Glacis, vastaan Euroopan
yhteisöjen komissio (asiamiehinään R. Wainwright ja H. Støvl-
bæk), jota tukee Apotex Europe Ltd, kotipaikka Leeds (Yhdisty-           YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
nyt kuningaskunta), edustajinaan asianajajat P. Bogaert ja M. Le                  MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
Berre, Bryssel, asianajaja S. Fries, Baden-Württemberg, ja solici-
tor G. Castle, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
Lutgen, 1 rue Jean-Pierre Brasseur, jossa ensimmäisen oikeusas-                             18 päivänä huhtikuuta 2000
teen tuomioistuinta vaaditaan lykkäämään 25.8.1999 tehdyn
komission päätöksen täytäntöönpanoa, jossa annetaan mark-                asioissa T-83/00 R I, T-83/00 R II, T-84/00 R ja T-85/00
kinoille saattamista koskeva lupa ihmisten käyttöön tarkoite-            R, Hänseler GmbH ym. vastaan Euroopan yhteisöjen
tulle lääkkeelle ”Ferriprox” (EYVL C 270, s. 2), ensimmäisen                                           komissio
oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on antanut 7.4.2000
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                                (Välitoimimenettely – Markkinoille saattamista koskevan
                                                                         luvan peruuttaminen sellaisten ihmisille tarkoitettujen
1)    Välitoimihakemus hylätään.                                         lääkkeiden osalta, jotka sisältävät ainetta nimeltä ”norpseu-
                                                                         doefedrin” – Direktiivi 75/319/ETY – Täytäntöönpanon
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                        lykkääminen kunnes välitoimimenettely on saatettu
                                                                                päätökseen)
                                                                                (2000/C 285/19)
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                                                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                           MÄÄRÄYS
                                                                         Asioissa T-83/00 R I, T-83/00 R II, T-84/00 R ja T-85/00 R,
                 17 päivänä toukokuuta 2000                              Hänseler GmbH, kotipaikka Konstanz (Saksa), kantajana asias-
                                                                         sa T-83/00 R I, Schuck GmbH, kotipaikka Schwaig (Saksa),
                                                                         kantajana asiassa T-83/00 R II, Laboratório Roussel, Ltda,
asiassa T-28/00, Luis Borrego Alias vastaan Euroopan                     kotipaikka Mem Martins (Portugali), kantajana asiassa
                  unionin alueiden komitea (1)                           T-84/00 R ja T-85/00 R, Laboratoires Roussel Diamant SARL,
                                                                         kotipaikka Puteaux (Ranska), kantajana asiassa T-84/00 R,
(Henkilöstö – Kanteen nostamisen määräaika – Tutkittavak-                Roussel Iberica SA, kotipaikka Barcelona (Espanja), kantajana
         si ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)                    asiassa T-85/00 R, edustajanaan asianajaja B. Sträter, Bonn,
                                                                         prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Bonn &
                         (2000/C 285/18)                                 Schmidt, 7 Val Sainte Croix, vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                         komissio, (edustajinaan H. Støvlbæk ja B. Wägenbauer), jossa
                                                                         vaaditaan sen komission 9.3.2000 tekemän päätöksen täytän-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        töönpanon lykkäämistä, joka koski aineita ”clobenzorex”,
                                                                         ”fenbutrazat”, ”fenproporex”, ”mazindol”, ”mefenorex”, ”nor-
Asiassa T-28/00, Luis Borrego Alias, kotipaikka Bryssel, edusta-         pseudoefedrin”, ”Phenmetrazin” ja ”Propylhexedrin” (C(2000)
jinaan asianajajat J. N. Louis, G. F. Parmentier ja V. Peere, Brys-      608), ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti
sel, prosessiosoite Luxemburgissa Société de Gestion Fiduciaire,         on antanut 18.4.2000 määräyksen, jonka määräysosa on
2–4 rue Beck, vastaan Euroopan unionin alueiden komitea,                 seuraava:


title: Asia T-93/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.7.2007 — Konidaris v. komissio (Henkilöstö — Palvelukseen ottaminen — Palkkaluokkaan A2 kuuluvan johtajan palvelukseen ottaminen — Hakemuksen hylkääminen — Kumoamiskanne — Perusteluvelvollisuus — Hakijoiden vertailun säännönmukaisuus — Palvelukseen otetun hakijan pätevyyden arviointi)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/28

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.7.2007 — Konidaris v. komissio
   (Asia T-93/03) (1)

   (Henkilöstö - Palvelukseen ottaminen - Palkkaluokkaan A2 kuuluvan johtajan palvelukseen ottaminen - Hakemuksen hylkääminen - Kumoamiskanne - Perusteluvelvollisuus - Hakijoiden vertailun säännönmukaisuus - Palvelukseen otetun hakijan pätevyyden arviointi)
   (2007/C 199/51)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Spyros Konidaris (Overijse, Belgia) (edustajat: asianajajat A. Coolen, J. N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: J. Currall, avustajaan asianajaja D. Waelbroeck)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaatimus kumota komission päätös, jolla hylättiin kantajan hakemus tulla nimitetyksi johtajan virkaan pääosastolla INFSO/A ”Viestintäpalvelu: politiikka ja oikeudellinen toimintakehys”
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja kantajan oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 112, 10.5.2003.