title: Asia C-587/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Liettua) on esittänyt 12.11.2015 – Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras v. Gintaras Dockevičius ja Jurgita Dockevičienė

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Liettua) on esittänyt 12.11.2015 – Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras v. Gintaras Dockevičius ja Jurgita Dockevičienė
   (Asia C-587/15)
   (2016/C 027/21)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras

      Vastapuolet: Gintaras Dockevičius ja Jurgita Dockevičienė

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Onko direktiivin 2009/103 (1) 2 artiklaa, 10 artiklan 1 ja 4 kohtaa ja 24 artiklan 2 kohtaa, sisäisten sääntöjen (2) 3 artiklan 4 kohtaa, 5 artiklan 1 ja 4 kohtaa, 6 artiklan 1 kohtaa ja 10 artiklaa sekä perusoikeuskirjan 47 artiklaa (yhdessä tai erikseen mutta rajoittumatta edellä mainittuihin oikeussääntöihin) tulkittava siten, että jos

                           —

                              kansallisten vakuutuksenantajien toimisto (toimisto A) maksaa korvausta osapuolelle, joka on loukkaantunut liikenneonnettomuudessa jäsenvaltiossa, johon kyseinen toimisto on sijoittautunut, koska toisen jäsenvaltion kansalainen, joka oli vastuussa vahingosta, ei ollut ottanut vakuutusta

                           —

                              tämän korvauksen vuoksi toimisto A tulee vahingon kärsineen sijalle hänen oikeuksiensa haltijaksi ja hakee vastuussa olevan henkilön lähtömaassa olevalta kansalliselta vakuutuksenantajien toimistolta (toimisto B) hyvitystä kustannuksista, joita aiheutui korvaushakemuksen maksamisesta

                           —

                              toimisto B, joka ei toteuta mitään erillistä tutkimusta eikä vaadi lisätietoja, hyväksyy toimiston A esittämän hyvitysvaatimuksen

                           —

                              toimisto B panee vireille oikeudenkäynnin vastaajia (vastuussa oleva henkilö ja ajoneuvon omistaja) vastaan hakeakseen korvausta itselleen aiheutuneista kustannuksista,

                     kyseisen oikeudenkäynnin kantaja (toimisto B) voi perustaa vastaajia (vastuussa oleva henkilö ja ajoneuvon omistaja) vastaan esittämänsä korvaushakemuksen yksinomaan siihen tosiseikkaan, että se on maksanut toimistolle A aiheutuneet kustannukset, eikä se (kantaja) ole velvollinen osoittamaan, että vastaajan/vastuussa olevan henkilön vastuun edellytykset täyttyivät (hänen tuottamuksensa, lainvastaiset teot, syy-yhteys ja vahingon suuruus), eikä myöskään velvollinen osoittamaan, että ulkomaista lainsäädäntöä sovellettiin oikein, kun vahingon kärsineelle suoritettiin korvaus?

               2.

               Onko direktiivin 2009/103 24 artiklan 1 kohdan viidennen alakohdan c alakohtaa ja sisäisten sääntöjen 3 artiklan 1 ja 4 kohtaa (yhdessä tai erikseen mutta rajoittumatta edellä mainittuihin oikeussääntöihin) tulkittava siten, että toimiston A on, ennen kuin se tekee lopullisen päätöksen korvauksen maksamisesta vahingosta, joka vahingon kärsineelle on aiheutunut, ilmoitettava selvällä ja ymmärrettävällä tavalla (siten, että se ottaa huomioon myös kielen, jolla tiedot annetaan) vastuussa olevalle henkilölle ja ajoneuvon omistajalle (jos kyseessä ei ole sama henkilö) korvaushakemuksen käsittelyn aloittamisesta ja käsittelyn etenemisestä ja annettava heille riittävästi aikaa esittää huomautuksensa tai vastaväitteensä päätöksestä, joka tehdään korvauksen maksamisesta ja/tai korvauksen suuruudesta?

               3.

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi (eli vastaajat (vastuussa oleva henkilö ja ajoneuvon omistaja) voivat vaatia kantajaa (toimisto B) esittämään näyttöä tai esittää vastaväitteitä tai epäilyksiä, jotka koskevat muun muassa liikenneonnettomuuden olosuhteita, vastuussa olevan henkilön vastuuseen liittyvien sääntöjen soveltamista, vahingon suuruutta ja sen laskemista), onko direktiivin 2009/103 2 artiklaa, 10 artiklan 1 kohtaa ja 24 artiklan 2 kohtaa sekä sisäisten sääntöjen 3 artiklan 4 kohdan toista alakohtaa (yhdessä tai erikseen mutta rajoittumatta edellä mainittuihin oikeussääntöihin) tulkittava siten, että huolimatta siitä, että toimisto B ei pyytänyt ennen lopullisen päätöksen tekemistä toimistolta A tietoja maassa, jossa liikenneonnettomuus tapahtui, sovellettavan lainsäädännön tulkinnasta ja korvaushakemuksen maksamisesta, toimiston A on joka tapauksessa toimitettava toimistolle B tiedot, jos viimeksi mainittu tämän jälkeen niitä pyytää, samoin kuin mitä tahansa muita tietoja, jotka ovat tarpeen, jotta toimisto B voisi osoittaa [korvaus]hakemuksensa vastaajia (vastuussa oleva henkilö ja ajoneuvon omistaja) vastaan?

               4.

               Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi (eli toimiston A edellytetään ilmoittavan vastuussa olevalle henkilölle ja ajoneuvon omistajalle korvaushakemuksen käsittelemisestä ja antavan heille mahdollisuuden esittää vastaväitteitä, jotka koskevat vastuuta tai vahingon suuruutta), mitä seurauksia aiheutuu siitä, että toimisto A laiminlyö velvollisuutensa antaa tietoja, seuraavien seikkojen kannalta:

                           a)

                           toimiston B velvollisuus hyväksyä toimiston A esittämä hyvitysvaatimus

                           b)

                           vastuussa olevan henkilön ja ajoneuvon omistajan velvollisuus korvata toimistolle B tälle aiheutuneet kustannukset?

               5.

               Onko sisäisten sääntöjen 5 artiklan 1 kohtaa ja 10 artiklaa tulkittava siten, että toimiston A korvauksena vahingon kärsineelle maksettavaa määrää on pidettävä pikemminkin riskinä, jota ei ole korvattava ja jonka toimisto A itse ottaa (ellei toimisto B ota tätä riskiä), kuin samaan liikenneonnettomuuteen joutuneen toisen henkilön rahamääräisenä velvollisuutena, jolloin on otettava huomioon etenkin nyt käsiteltävän asian olosuhteet:

                           —

                              alun perin korvauselin (toimisto A) hylkäsi vahingon kärsineen korvausvaatimuksen

                           —

                              tästä syystä vahingon kärsinyt nosti vahingonkorvauskanteen

                           —

                              toimistoa A vastaan nostettu kanne hylättiin alemmissa oikeusasteissa perusteettomana ja toteennäyttämättömänä

                           —

                              sovintoratkaisu vahingon kärsineen ja toimiston A välillä saavutettiin vasta ylemmässä tuomioistuimessa, kun viimeksi mainittu huomautti, että jos osapuolet kieltäytyivät tekemästä sovintoratkaisua, asia palautettaisiin uudelleen käsiteltäväksi

                           —

                              toimisto A perusteli päätöstään sovintoratkaisun tekemisestä lähinnä sillä, että tällä vältettäisiin riidan pitkittymisestä johtuvat lisäkustannukset

                           —

                              nyt käsiteltävässä asiassa mikään tuomioistuin ei ole vahvistanut liikenneonnettomuuteen joutuneen vastapuolen vastuuta (tuottamusta)?

      (1)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavasta vakuutuksesta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamisesta 16.9.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/103/EY (EUVL L 263, s. 11).

      (2)  Euroopan talousalueen ja muiden assosioituneiden maiden kansallisten vakuutuksenantajien toimistojen välillä 30.5.2002 tehdyllä sopimuksella hyväksytyt Council of Bureauxin sisäiset säännöt, jotka ovat moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevista tarkastuksista annetun neuvoston direktiivin 72/166/ETY soveltamisesta 28.7.2003 tehdyn komission päätöksen 2003/564/EY lisäyksessä (EUVL L 192, s. 23).


title: Asia T-492/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.9.2013 — ”Rauscher” Consumer Products v. SMHV (tamponin esitys) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus tamponia esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               26.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.9.2013 — ”Rauscher” Consumer Products v. SMHV (tamponin esitys)
   (Asia T-492/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus tamponia esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2013/C 313/47
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja:”Rauscher” Consumer Products GmbH (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja M. Stütz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: D. Walicka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 20.7.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 2168/2010-1), joka koskee hakemusta tamponia esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               ”Rauscher” Consumer Products GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 355, 3.12.2011.


title: Asia C-617/12: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 14.11.2013 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Astrazeneca AB v. Comptroller General of Patents (Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Lisäsuojatodistus — Asetus (EY) N:o 469/2009 — 13 artiklan 1 kohta — ”Ensimmäisen yhteisössä myönnetyn myyntiluvan” käsite — Sveitsin lääkinnällisten tuotteiden laitoksen (Swissmedic) myöntämä lupa — Automaattinen tunnustaminen Liechtensteinissa — Euroopan lääkeviraston myöntämä lupa — Todistuksen voimassaoloaika)

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/7

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 14.11.2013 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Astrazeneca AB v. Comptroller General of Patents
   (Asia C-617/12) (1)

   ((Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Lisäsuojatodistus - Asetus (EY) N:o 469/2009 - 13 artiklan 1 kohta - ”Ensimmäisen yhteisössä myönnetyn myyntiluvan” käsite - Sveitsin lääkinnällisten tuotteiden laitoksen (Swissmedic) myöntämä lupa - Automaattinen tunnustaminen Liechtensteinissa - Euroopan lääkeviraston myöntämä lupa - Todistuksen voimassaoloaika))
   2014/C 102/08
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Asianosaiset

      Kantaja: Astrazeneca AB

      Vastaaja: Comptroller General of Patents

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – High Court of Justice, Chancery Division, Patents Court (Yhdistynyt kuningaskunta) – Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 (EUVL L 152, s. 1) 13 artiklan 1 kohdan tulkinta – Ensimmäisen myyntiluvan käsite – Sveitsiläinen lupa, joka tunnustetaan automaattisesti Liechtensteinissa, mutta jota ei ole myönnetty ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetussa direktiivissä 2001/83/EY säädetyn hallinnollisen menettelyn mukaisesti

      Määräysosa

   Euroopan talousalueen (ETA) yhteydessä lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 13 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että Sveitsin lääkinnällisten tuotteiden laitoksen (Swissmedic) lääkkeelle myöntämää hallinnollista lupaa, joka tunnustetaan automaattisesti Liechtensteinissa, on pidettävä kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna tämän lääkkeen ensimmäisenä myyntilupana Euroopan talousalueella, kun tämä lupa on myönnetty joko Euroopan lääkeviraston tai Euroopan unionin jäsenvaltioiden viranomaisten ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY vaatimusten mukaisesti sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan samalle lääkkeelle myöntämiä myyntilupia aikaisemmin. Tältä osin merkitystä ei ole sillä, että toisin kuin Sveitsin viranomaiset, Euroopan lääkevirasto on evännyt samanlaisten kliinisten tietojen perusteella tätä samaa lääkettä koskevan myyntiluvan näiden samojen kliinisten tietojen tutkimisen jälkeen, eikä sillä, että Sveitsin lääkinnällisten tuotteiden laitos keskeytti sveitsiläisen luvan ja palautti sen myöhemmin vasta, kun luvanhaltija oli esittänyt sille lisätietoja.

      (1)  EUVL C 86, 23.3.2013.


title: Asia C-453/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.1.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Saksa) – Vorarlberger Gebietskrankenkasse ja Alfred Knauer v. Landeshauptmann von Vorarlberg, (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (EY) N:o 883/2004 — 5 artikla — Vastaavien etuuksien käsite — Euroopan talousalueen kahden jäsenvaltion vanhuusetuuksien rinnastaminen — Kansallinen säännöstö, jossa otetaan sosiaaliturvamaksujen määrän laskemisessa huomioon muissa jäsenvaltioissa vastaanotetut vanhuusetuudet)

text:
               14.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.1.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Saksa) – Vorarlberger Gebietskrankenkasse ja Alfred Knauer v. Landeshauptmann von Vorarlberg,
   (Asia C-453/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EY) N:o 883/2004 - 5 artikla - Vastaavien etuuksien käsite - Euroopan talousalueen kahden jäsenvaltion vanhuusetuuksien rinnastaminen - Kansallinen säännöstö, jossa otetaan sosiaaliturvamaksujen määrän laskemisessa huomioon muissa jäsenvaltioissa vastaanotetut vanhuusetuudet))
   (2016/C 098/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Vorarlberger Gebietskrankenkasse ja Alfred Knauer

      Vastapuoli: Landeshauptmann von Vorarlberg

      Muu osapuoli: Rudolf Mathis

      Tuomiolauselma

   Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 5 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevien kaltaisissa olosuhteissa jäsenvaltion ammatillisesta eläkejärjestelmästä ja toisen jäsenvaltion lakisääteisestä eläkejärjestelmästä, jotka molemmat kuuluvat saman asetuksen soveltamisalaan, maksettavat vanhuusetuudet ovat tässä säännöksessä tarkoitettuja vastaavia etuuksia, kun molempien etuusryhmien tavoitteena on taata etuuksien saajille sen elintason säilyttäminen, joka viimeksi mainituilla oli ennen eläkkeelle siirtymistä.

      (1)  EUVL C 462, 22.12.2014.


title: Asia C-246/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 10.5.2017 – Ibrahima Diallo v. Belgian valtio

text:
               17.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 231/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 10.5.2017 – Ibrahima Diallo v. Belgian valtio
   (Asia C-246/17)
   (2017/C 231/24)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ibrahima Diallo

      Vastapuoli: Belgian valtio

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY (1) 10 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että oleskeluoikeuden toteamista koskeva päätös on sen mukaan tehtävä ja annettava tiedoksi kuuden kuukauden kuluessa vai että päätös on tehtävä kyseisen ajan kuluessa mutta voidaan antaa tiedoksi myöhemmin? Jos edellä mainittu päätös voidaan antaa tiedoksi myöhemmin, minkä ajan kuluessa tiedoksi antaminen on suoritettava?

               2)

               Onko Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 10 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin 5 artiklan, oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun direktiivin 2003/86/EY (2) 5 artiklan 4 kohdan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 20, 21 ja 41 artiklan kanssa, tulkittava ja sovellettava siten, että ainoastaan päätös on niiden perusteella tehtävä asetetussa kuuden kuukauden määräajassa ilman, että sen tiedoksi antamiselle on asetettu määräaikaa ja että kyseisen määräajan päätyttyä suoritettavalla tiedoksi antamisella on minkäänlaista vaikutusta oleskeluoikeuteen?

               3)

               Kun otetaan huomioon velvollisuus taata unionin kansalaisen perheenjäsenen oleskeluoikeuden tehokkuus, onko tehokkuusperiaate esteenä sille, että kansallinen viranomainen saa edellä mainittua oikeutta koskevan päätöksen kumoamisen jälkeen kokonaisuudessaan takaisin kuuden kuukauden määräajan, joka sillä oli käytettävissään Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 10 artiklan 1 kohdan nojalla? Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, mikä määräaika kansallisella viranomaisella on vielä käytettävissään sen jälkeen, kun sen kyseisen oikeuden epäämistä koskeva päätös on kumottu?

               4)

               Ovatko kansallinen oikeuskäytäntö ja ulkomaalaisten maahantulosta, oleskelusta, asettautumisesta ja maastapoistamisesta 15.12.1980 annetun lain 39/2 §:n 2 momentin, 40, 40 bis, 42 ja 43 §:n sekä ulkomaalaisten maahantulosta, oleskelusta, asettautumisesta ja maastapoistamisesta 8.10.1981 annetun kuninkaan asetuksen 52 §:n 4 momentin kaltaiset kansalliset säännökset Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 5, 10 ja 31 artiklan, luettuina yhdessä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 8 ja 13 artiklan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 24, 41 ja 47 artiklan sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 21 artiklan kanssa, mukaisia, kun kyseisen kansallisen oikeuskäytännön ja kyseisten kansallisten säännösten seurauksena näihin säännöksiin perustuvaa oleskeluoikeuden epäämistä koskevaa päätöstä koskevalla ulkomaalaisasioiden neuvoston antamalla kumoamistuomiolla on direktiivin 2004/38/EY 10 artiklassa, 15.12.1980 annetun lain 42 §:ssä ja 8.10.1981 annetun kuninkaan asetuksen 52 §:ssä säädetyn kuuden kuukauden ehdottoman määräajan katkaiseva, ei sitä lykkäävä vaikutus?

               5)

               Edellytetäänkö Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella 29.4.2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/38/EY, että sen 10 artiklan 1 kohdassa säädetyn määräajan ylittymisellä on jokin seuraus, ja jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, mikä tämä seuraus on? Edellytetäänkö kyseisessä direktiivissä 2004/38/EY tai sallitaanko siinä se, että kyseisen määräajan ylittymisestä seuraa haetun oleskelukortin automaattinen myöntäminen ilman, että hakijan on todettu tosiasiallisesti täyttävän hakemansa oleskeluoikeuden myöntämisen edellytykset?

      (1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (EUVL 2004, L 158, s. 77).

      (2)  EUVL 2003, L 251, s. 12.


title: Asia C-44/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein oikeus (Suomi) on esittänyt 8.2.2008 — Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK ry ym. v. Fujitsu Siemens Computers Oy

text:
               26.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein oikeus (Suomi) on esittänyt 8.2.2008 — Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK ry ym. v. Fujitsu Siemens Computers Oy
   (Asia C-44/08)
   (2008/C 107/20)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Korkein oikeus
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK ry, Erityisalojen Toimihenkilöliitto ERTO ry, Uusi Insinööriliitto UIL ry (ent. Insinööriliitto IL ry), Metallityöväen Liitto ry, Palvelualojen Ammattiliitto PAM ry, Suomen Ekonomiliitto — Finlands Ekonomförbund SEFE ry, Ammattiliitto SUORA ry, Suomen Valtiotieteilijöitten Liitto SVAL ry -Statsvetarnas Förbund i Finland rf, Sähköalojen Ammattiliitto ry, Tekniikan Akateemisten Liitto TEK ry, Toimihenkilöunioni TU ry

      Vastaaja: Fujitsu Siemens Computers Oy
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 98/59/EY (1) 2 artiklan 1 kohtaa tulkittava niin, että sen mukainen velvollisuus ryhtyä neuvotteluihin työntekijöiden ”joukkovähentämistä harkittaessa” ja ”hyvissä ajoin” vaatii neuvottelujen aloittamista silloin, kun tehdyistä liiketoimintaa koskevista strategisista ratkaisuista tai muutoksista on todettu seuraavan tarve työntekijöiden joukkovähentämiseen? Vai onko kyseistä määräystä tulkittava niin, että velvollisuus neuvottelujen aloittamiseen syntyy jo sen perusteella, että työnantaja harkitsee sellaisia liiketoimintaa koskevia toimenpiteitä tai muutoksia, kuten tuotantokapasiteetin muutosta tai tuotannon keskittämistä, joiden seurauksena on odotettavissa tarve työntekijöiden joukkovähentämiseen?

               2)

               Ottaen huomioon, että direktiivin 2 artiklan 3 kohdan 1 alakohdassa viitataan tietojen antamiseen hyvissä ajoin neuvottelujen kuluessa, onko direktiivin 2 artiklan 1 kohtaa tulkittava niin, että sen mukainen velvollisuus ryhtyä neuvotteluihin joukkovähentämisiä ”harkittaessa” ja ”hyvissä ajoin” edellyttää neuvottelujen aloittamista jo ennen kuin työnantajan harkinta on edennyt sellaiseen vaiheeseen, jossa työnantajalla on edellytykset yksilöidä ja antaa työntekijöille 2 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetut tiedot?

               3)

               Onko direktiivin 2 artiklan 1 kohtaa yhdessä 2 artiklan 4 kohdan kanssa tulkittava niin, että tilanteessa, jossa työnantaja on toisen yhtiön määräysvallassa, työnantajan velvollisuus aloittaa neuvottelut työntekijöiden edustajan kanssa syntyy silloin, kun joko työnantaja tai siihen nähden määräysvaltaa käyttävä emoyhtiö harkitsee toimia työnantajan palveluksessa olevien työntekijöiden joukkovähentämiseksi?

               4)

               Kun kysymys on konserniin kuuluvassa tytäryhtiössä käytävistä neuvotteluista ja arvioidaan direktiivin 2 artiklan 4 kohdan määräykset huomioon ottaen 2 artiklan 1 kohdan mukaista velvollisuutta ryhtyä neuvotteluihin joukkovähentämisiä ”harkittaessa” ja ”hyvissä ajoin”, syntyykö velvollisuus neuvottelujen aloittamiseen jo silloin, kun konsernin tai emoyhtiön johto harkitsee joukkovähentämistä mutta tuo harkinta ei vielä ole täsmentynyt koskemaan tietyn, määräysvallan piiriin kuuluvan tytäryhtiön palveluksessa olevia työntekijöitä, vai syntyykö velvollisuus neuvottelujen aloittamiseen tytäryhtiössä vasta siinä vaiheessa, kun konsernin tai emoyhtiön johto harkitsee joukkovähentämisiä nimenomaan kyseisessä tytäryhtiössä?

               5)

               Kun työnantajana on yritys (konserniin kuuluva tytäryhtiö), johon nähden määräysvaltaa käyttää direktiivin 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuin tavoin toinen yritys (emoyhtiö tai konsernin johto), onko direktiivin 2 artiklaa tulkittava niin, että siinä tarkoitettu neuvottelumenettely on saatettava päätökseen ennen kuin emoyhtiössä tai konsernin johdossa tehdään ratkaisu tytäryhtiössä toimeenpantavista joukkovähentämisistä?

               6)

               Mikäli direktiiviä on tulkittava niin, että tytäryhtiössä toteutettava neuvottelumenettely on saatettava päätökseen ennen kuin työntekijöiden joukkovähentämiset aiheuttava ratkaisu emoyhtiössä tai konsernin johdossa tehdään, onko tässä suhteessa merkityksellinen vain sellainen ratkaisu, jonka välitön seuraus on joukkovähentämisten toimeenpano tytäryhtiössä, vai onko neuvottelumenettely saatettava päätökseen jo ennen kuin emoyhtiössä tai konsernin johdossa tehdään sellainen liiketoiminnallinen tai strateginen ratkaisu, jonka perusteella joukkovähentämiset tytäryhtiössä ovat todennäköisiä mutta eivät vielä lopullisesti varmoja?

      (1)  Neuvoston direktiivi 98/59/EY, annettu 20 päivänä heinäkuuta 1998, työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EYVL L 225, s. 16).


title: Asian T-219/94 poistaminen rekisteristä

text:
8.4.2000               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 102/31
–     Petostentorjuntaviraston perustamisesta tehdyn päätöksen                   Asian T-219/94 (1) poistaminen rekisteristä
      ja asetuksen N:o 1073/99 pätemättömyys:
                                                                                (2000/C 102/62)
      Kantajat vetoavat EY 241 artiklan mukaisesti riidanalaisen
      päätöksen perustana olevien oikeudellisten toimien
      pätemättömyyteen. Sekä Euroopan petostentorjuntaviras-
      ton perustamisesta 28 päivänä huhtikuuta 1999 tehty                                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
      komission päätös (1) että Euroopan petostentorjuntaviras-
      ton tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annettu              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
      parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1073/99 (2) ovat         men laajennetun neljännen jaoston puheenjohtajan 27.1.2000
      pätemättömiä.                                                     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                        tu asia T-219/94, Hans-Hinrich Fürstenwerth vastaan Euroo-
Komissio on käyttänyt petostentorjuntaviraston perustamises-            pan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio.
ta tehdyn päätöksen perustana EY:n perustamissopimuksen
162 artiklaa (josta on tullut EY 218 artikla) eli siis määräystä,
jonka tarkoituksena on säännellä sisäistä organisointivaltaa            (1) EYVL C 218, 6.8.1994.
eli työjärjestystä. Tätä perustaa käyttäen ei kuitenkaan ole
mahdollista perustaa toimielintä, joka on todellisuudessa oi-
keudellisesti itsenäinen suhteessa komission organisointival-
taan.
Komissio on lisäksi petostentorjuntaviraston perustamisesta
tehdyllä päätöksellään siirtänyt lainvastaisesti osan EY 211 ar-
                                                                                Asian T-206/95 (1) poistaminen rekisteristä
tiklaan perustuvasta valvontavallastaan. Lisäksi se on siirtänyt
petostentorjuntavirastolle toimivaltaa, jota sillä ei ole.
                                                                                (2000/C 102/63)
Myös riidanalaisen päätöksen perustana olevalla asetuksella
N:o 1073/99 on riittämätön oikeudellinen perusta, koska EY
280 artiklassa tarkoitetaan ainoastaan suojautumista petollisel-                            (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
ta menettelyltä jäsenvaltioissa. Tässä määräyksessä ei siis
tarkoiteta yhteisön toimielimiä. Petostentorjuntaviraston tutki-        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
misvaltuudet ovat lisäksi paljon laajemmat kuin on tarpeen              men neljännen jaoston puheenjohtajan 27.1.2000 antamalla
mahdollisen, parlamentissa tapahtuneen rikollisen toiminnan             määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
tutkimiseksi.                                                           T-206/95, Josef Gierse vastaan Euroopan unionin neuvosto ja
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio.
(1) EYVL 1999 L 136, s. 20.
(2) EYVL 1999 L 136, s. 1.
                                                                        (1) EYVL C 351, 30.12.1995.
Yhdistetyissä asioissa T-530/93 ym. (1) osittainen poistami-
                         nen rekisteristä
                        (2000/C 102/61)                                           Asian T-15/98 (1) poistaminen rekisteristä
                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                              (2000/C 102/64)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men laajennetun neljännen jaoston puheenjohtajan 24.1.2000                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asian T-533/93 kantajien joukosta M. A. M. Nijenhuis sekä            Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
J. I. M. ja W. Spikker yhdistetyissä asioissa T-530/93 ym.,             men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 19.1.2000 antamal-
R. Barhoorn ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroo-             la määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
pan yhteisöjen komissio.                                                rekisteristä on poistettu asia T-15/98, Centre d’Action Culturel-
                                                                        le du Sart-Tilman a.s.b.l. vastaan Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                        missio.
(1) EYVL C 334, 9.12.1993; C 27, 28.1.1994; C 43, 12.2.1994;
     C 59, 26.2.1994; C 90, 26.3.1994; C 103, 11.4.1994; C 120,
     30.4.1994; C 132, 14.5.1994; C 233, 20.8.1994 ja C 370,            (1) EYVL C 94, 28.3.1998.
     24.12.1994.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7 päivänä syyskuuta 1999 asiassa C-355/97 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Landesgrundverkehrsreferent der Tiroler Landesregierung vastaanBeck Liegenschaftsverwaltungsgesellschaft mbH, Bergdorf Wohbau GmbH (Itävallan liittymisasiakirjan 70 artikla - Vapaa-ajan asunnot - Kiinteän omaisuuden hankkimista Tirolissa koskeva menettely - Voimassaolevan lainsäädännön käsite)

text:
C 352/2                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            4.12.1999
vänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direk-                   levä tuomari) sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida,
tiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artiklan A kohdan                 C. Gulmann, D. A. O. Edward ja M. Wathelet, julkisasiamies:
1 alakohdan b ja g alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomiois-            A. La Pergola, kirjaaja: R. Grass, on antanut 7.9.1999 tuomion,
tuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez                 jonka tuomiolauselma on seuraava:
Iglesias, jaostojen puheenjohtajat P. J. G. Kapteyn, G. Hirsch
(esittelevä tuomari) ja P. Jann sekä tuomarit J. C. Moitinho de           Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan
Almeida, J. L. Murray, D. A. O. Edward, H. Ragnemalm ja                   liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroo-
R. Schintgen, julkisasiamies: G. Cosmas, kirjaaja: hallintovirka-         pan unioni perustuu, tehdyn asiakirjan 70 artiklaan sisältyvä käsite
mies L. Hewlett, on antanut 7.9.1999 tuomion, jonka tuomio-               voimassaoleva lainsäädäntö kattaa sellaiset liittymispäivän jälkeen
lauselma on seuraava:                                                     annetut säännökset, jotka olennaisilta osiltaan vastaavat kyseisenä
                                                                          päivänä voimassa ollutta lainsäädäntöä tai joilla vain väljennetään
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta         tai poistetaan tähän lainsäädäntöön sisältyneitä rajoituksia, jotka
– yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-         kohdistuvat yhteisön oikeusjärjestyksen takaamien vapauksien ja
ruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston            oikeuksien käyttämiseen.
direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan I alakohtaa on
tulkittava siten, että sen b alakohdassa käytetyllä ilmaisulla muut
asianmukaisesti hyväksytyt vastaavanlaiset laitokset ja sen g alakoh-     (1) EYVL C 370, 6.12.1997.
dassa käytetyllä ilmaisulla muut kyseisen jäsenvaltion luonteeltaan
yhteiskunnallisiksi tunnustamat laitokset ei rajata yritystoimintaa
harjoittavia luonnollisia henkilöitä vapautusten ulkopuolelle.
(1) EYVL C 228, 26.7.1997.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
                                                                                7 päivänä syyskuuta 1999
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                          asiassa C-61/98 (Tariefcommissien esittämä ennakkorat-
                            (viides jaosto)                               kaisupyyntö), De Haan Beheer BV vastaan Inspecteur der
                                                                                Invoerrechten en Accijnzen te Rotterdam (1)
                     7 päivänä syyskuuta 1999
                                                                          (Tullit – Ulkoinen passitus – Petos – Tullivelan syntyminen
asiassa C-355/97 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennak-                                                ja periminen)
koratkaisupyyntö), Landesgrundverkehrsreferent der Ti-
roler Landesregierung vastaanBeck Liegenschaftsverwal-                                                (1999/C 352/04)
    tungsgesellschaft mbH, Bergdorf Wohbau GmbH (1)
(Itävallan liittymisasiakirjan 70 artikla – Vapaa-ajan asun-                                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
not – Kiinteän omaisuuden hankkimista Tirolissa koskeva
      menettely – Voimassaolevan lainsäädännön käsite)
                                                                          (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                          (1999/C 352/03)                                           yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          Asiassa C-61/98, jonka Tariefcommissie (Alankomaat) on
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on
                                                                          tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-
                                                                          teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan            reillä olevassa asiassa De Haan Beheer BV vastaan Inspecteur
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               der Invoerrechten en Accijnzen te Rotterdam ennakkoratkai-
                                                                          sun tullivelan syntymistä ja perimistä koskevan yhteisön
Asiassa C-355/97, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on                oikeuden tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien ko-
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on                koonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-            tuomarit J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann, D. A. O.
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-            Edward ja M. Wathelet (esittelevä tuomari), julkisasiamies:
reillä olevassa asiassa Landesgrundverkehrsreferent der Tiroler           F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett,
Landesregierung vastaanBeck Liegenschaftsverwaltungsgesell-               on antanut 7.9.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on
schaft mbH, Bergdorf Wohbau GmbH, selvitystilassa, Karl                   seuraava:
Hackerin osallistuessa oikeudenkäyntiin väliintulijana, ennak-
koratkaisun Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin            1. Yhteisön oikeudessa ei aseteta tulliviranomaisille, joille on
kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mu-                       ilmoitettu yhteisön passitusmenettelyssä tapahtuvan petoksen
kautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakir-                   mahdollisuudesta, mitään velvollisuutta varoittaa passituksesta
jan (EYVL 1994, C 241, s. 21, ja EYVL 1995, L 1,                                vastaavaa siitä, että tämä saattaa kyseisen petoksen takia joutua
s. 1) 70 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien                 tullien osalta maksamisvelvolliseksi, vaikka asianomainen olisi
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. P. Puissochet (esitte-                  toiminut vilpittömässä mielessä.


title: Asia C-180/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.11.2012 (Fővárosi Törvényszékin (aiemmin Fővárosi Bíróság) (Unkari) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bericap Záródástechnikai bt v. Plastinnova 2000 kft (Direktiivi 2004/48/EY — Säännöt, jotka koskevat näytön arviointia kansallisen tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetussa asiassa, jossa on vaadittu hyödyllisyysmallin mitättömäksi julistamista — Kansallisen tuomioistuimen toimivalta — Pariisin yleissopimus — TRIPS-sopimus)

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.11.2012 (Fővárosi Törvényszékin (aiemmin Fővárosi Bíróság) (Unkari) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bericap Záródástechnikai bt v. Plastinnova 2000 kft
   (Asia C-180/11) (1)

   (Direktiivi 2004/48/EY - Säännöt, jotka koskevat näytön arviointia kansallisen tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetussa asiassa, jossa on vaadittu hyödyllisyysmallin mitättömäksi julistamista - Kansallisen tuomioistuimen toimivalta - Pariisin yleissopimus - TRIPS-sopimus)
   2013/C 9/19
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Törvényszék (aiemmin Fővárosi Bíróság)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Bericap Záródástechnikai bt

      Vastaaja: Plastinnova 2000 kft

      Muu osapuoli: Magyar Szabadalmi Hivatal

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Fővárosi Bíróság — Pariisissa 20.3.1883 allekirjoitetun Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksen liitteessä 1 C olevan teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen ja teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (EUVL L 157, s. 45) tulkinta — Säännöt, jotka koskevat näytön arviointia kansallisen tuomioistuimen käsiteltävänä olevassa asiassa, joka koskee vaatimusta hyödyllisyysmallin mitättömäksi julistamisesta — Kansallisen tuomioistuimen toimivalta

      Tuomiolauselma

   Koska teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY 2 artiklan 1 kohdan ja 3 artiklan 2 kohdan säännöksiä, tulkittuina teollisoikeuden suojelemista koskevan, Pariisissa 20.3.1883 allekirjoitetun, Tukholmassa 14.7.1967 tarkistetun ja 28.9.1979 muutetun yleissopimuksen 2 artiklan 1 kappaleen ja teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen, joka on Maailman kauppajärjestön (WTO) perustamisesta tehdyn sopimuksen, joka on allekirjoitettu Marrakeshissä 15.4.1994 ja hyväksytty Uruguayn kierroksen monenvälisissä kauppaneuvotteluissa (1986–1994) laadittujen sopimusten tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa 22.12.1994 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/800/EY, liitteessä 1 C, 41 artiklan 1 ja 2 kohdan valossa, ei voida soveltaa pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen mitättömäksi julistamista koskevaan menettelyyn, näiden säännösten ja määräysten ei voida katsoa olevan esteenä sille, että tällaisessa oikeudenkäynnissä tuomioistuin

               —

               ei ole sidottu asianosaisten vaatimuksiin ja muihin lausumiin ja voi määrätä viran puolesta esitettäväksi tarpeelliseksi katsomansa näytön,

               —

               ei ole sidottu mitättömäksi julistamista koskevasta vaatimuksesta tehtyyn hallintopäätökseen eikä siinä tehtyihin tosiseikkoja koskeviin toteamuksiin

               —

               ei voi tutkia uudelleen todisteita, jotka on jo esitetty aikaisemman mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen yhteydessä.

      (1)  EUVL C 232, 6.8.2011.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 28 päivänä huhtikuuta 2004 asiassa C-3/03 P, Matratzen Concord GmbH vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Valitus — Yhteisön tavaramerkki — Asetus N:o 40/94 — Kahden tavaramerkin samankaltaisuus — Sekaannusvaara — Sanan ”Matratzen” sisältävän kuviomerkkityyppisen yhteisön tavaramerkin hakeminen — Aikaisempi sanamerkki Matratzen)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/28

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS

   (neljäs jaosto)
   28 päivänä huhtikuuta 2004
   asiassa C-3/03 P, Matratzen Concord GmbH vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Valitus - Yhteisön tavaramerkki - Asetus N:o 40/94 - Kahden tavaramerkin samankaltaisuus - Sekaannusvaara - Sanan ”Matratzen” sisältävän kuviomerkkityyppisen yhteisön tavaramerkin hakeminen - Aikaisempi sanamerkki MATRATZEN)
   (2004/C 118/49)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-3/03 P, Matratzen Concord GmbH, aiemmin Matratzen Concord AG, kotipaikka Köln (Saksa), (edustajanaan Rechtsanwalt W.-W. Wodrich), jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-6/01, Matratzen Concord vastaan SMHV — Hukla Germany (Matratzen) 23.10.2002 antaman tuomion (Kok. 2002, s. II-4335), jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on hylännyt kantajan valituksen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 31.10.2000 tekemästä päätöksestä, jolla tämä oli evännyt kuviomerkkityyppisen tavaramerkin rekisteröimisen yhteisön tavaramerkiksi (yhdistetyt asiat R 728/1999-2 ja R 792/1999-2), ja jossa vastapuolena on sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), (asiamiehinään A. von Mühlendahl ja G. Schneider), yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. N. Cunha Rodrigues sekä tuomarit F. Macken (esittelevä tuomari) ja K. Lenaerts, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 28.4.2004 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Valittaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 70, 22.3.2003.


title: Asia F-127/05: Virkamiestuomioistuimen määräys 19.6.2006 — Nanbru v. parlamentti

text:
               12.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/38

         Virkamiestuomioistuimen määräys 19.6.2006 — Nanbru v. parlamentti
   (Asia F-127/05) (1)

   (2006/C 190/73)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä sovintoratkaisun jälkeen.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006.


title: Asia C-128/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal da Relação de Lisboa – Portugali) – Cruz & Companhia Lda v. Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) ja Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL (Ennakkoratkaisupyyntö — Maatalous — Asetus (ETY) N:o 3665/87 — 4 artiklan 1 kohta ja 13 artikla — Asetus (ETY) N:o 2220/85 — 19 artiklan 1 kohdan a alakohta — Vientituki — Tuen ennakkomaksu — Ennakkomaksun maksamista varten annetun vakuuden vapauttamisen edellytykset)

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal da Relação de Lisboa – Portugali) – Cruz & Companhia Lda v. Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) ja Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL
   (Asia C-128/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Maatalous - Asetus (ETY) N:o 3665/87 - 4 artiklan 1 kohta ja 13 artikla - Asetus (ETY) N:o 2220/85 - 19 artiklan 1 kohdan a alakohta - Vientituki - Tuen ennakkomaksu - Ennakkomaksun maksamista varten annetun vakuuden vapauttamisen edellytykset))
   (2015/C 046/04)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal da Relação de Lisboa

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Cruz & Companhia Lda

      Vastaajat: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) ja Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL

      Tuomiolauselma

   Maataloustuotteiden vakuusjärjestelmän soveltamista koskevien yhteisten yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta 22.7.1985 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85, sellaisena kuin se muutettuna 10.12.1993 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 3403/93, 19 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että vakuuden, jonka viejä on antanut vientituen ennakkomaksun palauttamisen takaamiseksi, ei ole katsottava rauenneen, vaikka viejän on todettu esittäneen asiakirjat, jotka liittyvät vienti-ilmoituksen hyväksymiseen, todisteet siitä, että tuotteet vietiin Euroopan unionin tullialueelta viimeistään 60 päivän kuluessa kyseisestä hyväksymisestä, sekä todisteet näiden tuotteiden tullaamisesta tuontimaana olevassa kolmannessa maassa, jos muita tuen saamisen edellytyksiä, erityisesti maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27.11.1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87, sellaisena kuin se on muutettuna 26.7.1994 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1829/94, 13 artiklassa säädettyä edellytystä, jonka mukaan vietävien tuotteiden on oltava laadultaan virheettömiä, kunnollisia ja myyntikelpoisia, ei ole täytetty.

      (1)  EUVL C 171, 15.6.2013.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 12 päivänä toukokuuta 1997, asiassa T-561/93 (92), Tiercé Ladbroke SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen)

text:
12.7.97                LH                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 212/27
        27.6.1995 tehdyn komission päätöksen ja 13.9.1994                    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
        annetun työkyvyttömyyslautakunnan lausunnon ku                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
        moamista.
                                                                                15 päivänä toukokuuta 1997,
                                                                            asiassa T-175/96, Greogor Berthu vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio ( : )
2 ) Kanne hylätään muilta osin perusteettomana.
                                                                     (Talous- ja rahapolitiikka — Komission ehdotus —
                                                                     Kumoamiskanne — EY:n perustamissopimuksen 109 g
                                                                     artiklassa       olevan   nimen      "ecu " korvaaminen  nimellä
3 ) Asianosaiset vastaavat itse oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                     "euro " — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puut
                                                                                tuminen)
(') EYVL N:o C 333 , 9.12.1995 .
                                                                                ( 97/C 212/53 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                     Asiassa T-175/96, Georges Berthu, Euroopan parlamentin
                                                                     jäsen, edustajanaan asianajaja Alexandre Varaut, Pariisi,
                                                                     vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, ( asiamiehenään
         YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                         Ulrich Wölker), jossa kantaja vaatii sen komission päätök
                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,                              sen kumoamista, joka sisältyy neuvostolle 16.10.1996
                    12 päivänä toukokuuta 1997,                      annettuun ehdotukseen asetukseksi eräistä euroon liitty
                                                                     vistä säännöksistä ( KOM(96 ) 499 lopull .), ensimmäisen
        asiassa T-561/93 ( 92 ), Tiercé Ladbroke SA vastaan          oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto ), toimien kokoon
                 Euroopan yhteisöjen komissio (')                    panossa: jaoston puheenjohtaja C. W. Bellamy sekä tuo
                                                                     marit A. Kalogeropoulos ja J. Azizi, kirjaaja : H. Jung, on
              (Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen)                  antanut 15.5.1997 määräyksen, jonka määräysosa on seu
                                                                     raava :
                           ( 97/C 212/52 )
                                                                      1 ) Kanne jätetään tutkimatta, koska sen tutkittavaksi
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                           ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.
                                                                     2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                             lut.
Asiassa T-561/93 ( 92 ), Tiercé Ladbroke SA, kotipaikka
Bryssel, edustajinaan asianajaja Jeremy Lever, QC, barris
                                                                      ( ] ) EYVL N: o C 9 , 11.1.1997.
ter Christopher Vajda, Englannin ja Walesin asianajajayh
teisö, ja solicitor Stephen Kon, Lontoo, prosessiosoite
Luxemburgissa asianajotoimisto Winandy ja Err, 60 ave
 nue Gaston Diderich, vastaan Euroopan yhteisöjen komis
 sio, ( asiamiehinään Francisco Enrique Gonzalez Diaz ja
 Richard Lyal ), jota tukee Pari mutuel unifié beige, koti
 paikka Bryssel, ja Societe cooperative auxiliaire PMU                Starway SA:n 28.3.1997 Euroopan unionin neuvostoa
                                                                                vastaan nostama kanne
 beige, kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianajaja Thomas
 Delahaye, Belgia, prosessiosoite Luxemburgissa asianajo                                         ( Asia T-80/97 )
 toimisto Charles Turk, 13 B avenue Guillaume, jossa vaa                                          ( 97/C 212/54 )
 ditaan niiden oikeudenkäyntikulujen vahvistamista, jotka
 kantajan on korvattava väliintulijoille laajennetun toisen                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
 jaoston puheenjohtajan 6. 10.1995 antaman asian T-561 /
 93 rekisteristä poistamista koskevan määräyksen johdosta,
 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto ),              Starway SA, kotipaikka Luynes ( Ranska ), on nostanut
 toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja C. W. Bel               28.3.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
 lamy sekä tuomarit A. Kalogeropoulos ja J. Azizi; kirjaaja:          tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa
 H. Jung, on 12.5.1997 antanut määräyksen, jonka mää                 vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-Fran
 räysosa on seuraava :
                                                                       çois Bellis ja Philippe De Baere, Bryssel, prosessiosoite
                                                                       Luxemburgissa asianajotoimisto Freddy Brausch, 11 rue
                                                                       Goethe .
 Niiden oikeudenkäyntikulujen kokonaismääräksi, jotka                  Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
 kantajan on korvattava väliintulijoille, vahvistetaan                 tuin
  170 000 BEF.
                                                                       — kumoaa neuvoston asetuksen ( EY ) N:o 71 /97 2 artik
  f 1 ) EYVL N:o C 334, 9.12.1993 .                                           lan siltä osin kuin se soveltuu kantajaan,
                                                                       — velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                              lut .


title: Reinhard Lassekin 24. 2. 1995 nostama kanne Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan (Asia T-67/95)

text:
13.5.95                I FI |                    Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                  N:o C 119/25
       2) 23 . 9 . 1993 tehtyä päätöstä menettelyn päättämi         Kantajan asiamiehinä ovat asianajajat Dr. Cornelis Canen
             sestä 12:n saksalaisen ja 6:n espanjalaisen yhtiön      bley ja Dr. Michael Esser-Wellié, Diisseldorf, prosessiosoite
             osalta ei ole millään tapaa perusteltu.                 Luxemburgissa asianajotoimisto Bonn & Schmitt, 62,
                                                                     Avenue Guillaume, Luxembourg.
IV. Toissijaisesti kantaja vaatii, että sille määrättyjä sak
       koja on alennettava, koska ne ovat asetuksen N:o 17/          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
       62 15 artiklan 2 kohdan vastaisia siltä osin kuin             istuin:
       kyseessä on:
                                                                     — julistaa kantajaa koskevilta osiltaan kokonaisuudessaan
       1 ) rikkomuksen keston ja vakavuuden määrittämi                  mitättömäksi vastaajan 30. 11 . 1994 EY:n perustamis
             nen, ja                                                     sopimuksen 85 artiklaa soveltaen tekemän päätöksen
                                                                         (asia IV/33 . 126 ja 33.322 — sementti), joka annettiin
       2) sakon määrän laskeminen.                                       kantajalle tiedoksi 3 . 2 . 1995 tai
(M EYVL N:o L 343 , 30 . 12 . 1994, s. 1                                 toissijaisesti
                                                                         kohtuullistuttaa harkintansa mukaisesti kantajalle ase
                                                                         tettua sakkoa;
                                                                     — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                         lut.
Reinhard Lassekin 24. 2. 1995 nostama kanne Euroopan
    unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota
                                vastaan                              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                           (Asia T-67/95 )                            I. Kantaja katsoo menttelymääräyksiä rikotun seuraa
                                                                          vasti:
                            ( 95/C 119/48
                                                                          1 ) Vastaaja on rikkonut keskeisiä menettelymääräyk
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                              siä antamalla mahdollisuuden tutustua asiakirjoi
                                                                              hin hallintomenttelyssä ainoastaan osittain sekä
Reinhard Lassek, Grefrath-Miilhausen ( Saksan liittotasa                     estämällä päätöksen antamisen jälkeen tämän mah
valta ) on 24. 2 . 1995 nostanut Euroopan yhteisöjen                          dollisuuden kokonaan; vastaajan päätös on pe
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu                         rustunut asiakirjoihin, jotka eivät olleet kantajalle
roopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komis                        tunnettuja. Vastaaja ei ole huolehtinut vieraskieli
siota vastaan. Kantajan edustajana oikeudenkäynnissä on                       sen todistusaineiston kääntämisestä .
asianajaja Dr. Lukanow, Euskirchen, prosessiosoite Luxem
burgissa asianajotoimisto Dupong & Associés, 14a, rue des                 2 ) Vastaaja ei ole noudattanut yhteisön oikeuden
Bains, Luxemburg.                                                             mukaista todistamisvelvoitetta ja on päätynyt joh
                                                                              topäätöksiin yksittäisistä tekokokonaisuuksista ja
Kantaja vaatii, että:                                                         ajanjaksoista, jotka eivät perustu laisinkaan tai
                                                                              eivät ainakaan riittäviin todisteisiin .
vastaajat velvoitettaisiin korvaamaan kantajalle hyvityk
senä viideltä maidon markkinointivuodelta 1 . 4 . 1988                    3 ) Vastaaja on perustellut päätöksensä puutteellisesti
                                                                              ja ristiriitaisesti sekä tukeutunut havaintoihin, joita
lukien 46 412,01 Saksan markkaa ja maksamaan korkoa
8% 1 . 7. 1985 lukien.                                                        ei ole perusteltu ja jotka eivät ole tarkistettavissa .
                                                                          4 ) Sakon määrä on asetettu virheellisesti, koska vastaa
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          jalähtee siitä väärästä olettamuksesta, että kantajan
                                                                              syyllisyys on laadultaan erittäin vakava ja olettaa
Vastaavat asiassa T-20/94 esitettyjä oikeudellisia perusteita                 rikkomuksen keston aivan liian pitkäaikaiseksi;
ja perusteluja.                                                               lisäksi sakon määrä ei perustu tosiasioita vastaa
                                                                              vaan liikevaihtoon eikä viiteajanjaksoon.
                                                                              Komissio on rikkomalla näitä menettelymääräyksiä
                                                                              loukannut tasa-arvoisten toimintaedellytysten,
                                                                              kuulemisen sekä oikeudenmukaisen ja kohtuullisen
Holderbank Financière Glarus Aktiengesellschaftin 25 . 2.                     tutkinnan periaatteita.
 1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama
                                 kanne                               II. Kantaja esittää lisäksi seuraavat asiaväitteet:
                           (Asia T-68/95 )
                                                                          1 ) a ) Kantaja riitauttaa vastaajan European Task
                            ( 95/C 119/49 )                                        Forcea koskevat väitteet sekä vastaajan väitteen
                                                                                siitä, että European Task Force olisi EY:n
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                   perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan
                                                                                vastainen. Erityisesti kantaja riitauttaa vastaa
Holderbank Financière Glarus Aktiengesellschaft, Jona                              jan väitteen siitä, että European Task Forcen
 ( Sveitsi ), on nostanut 25 . 2 . 1995 Euroopan yhteisöjen                        toiminta olisi jatkunut tähän päivään asti. Sen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu                              toiminta on katsottava päättyneeksi lähinnä
roopan yhteisöjen komissiota vastaan.                                              vuoden 1987 toukokuun lopussa .


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 23 päivänä helmikuuta 1995, asiassa C-349/93, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Valtion tuki - Palauttamiseen velvoittava komission päätös - Täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
N:o C 87/2              li                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         8.4.95
ta, joka on hyväksytty Euroopan talousyhteisön ja Itävallan          stamissopimuksen, ja erityisesti kahdelle alumiinialan julki
tasavallan välinen sopimuksen hyväksymisestä ja sen solvel          selle yritykselle, Aluminialle ja Comsalille, Italian hallituk
tamista kaskevista säännöksistä 19 päivänä joulukuuta                sen myöntämästä valtion tuesta 24 päivänä toukokuuta
1972 annetulla neuvoston asetuksella ( ETY ) N:o 283 6/              1989 tehdyn komission päätöksen 90/224/ETY (2 ) mukaan
72 ( 2 ) ja erityisesti sopimukseen liitetyn alkuperätuotteet       kuuluvat velvollisuudet, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
käsitteen määrittelyä ja hallinnollisen yhteistyön muotoja           jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja
koskevan pöytäkirjan N:o 3 tulkinnasta, yhteisöjen tuomio           F. A. Schockweiler ( esittelevä tuomari ), tuomarit G. F. Man
istuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa: viidennen           cini, C. N. Kakouris, J. L. Murray ja G. Hirsch; julkisasia
jaoston puheenjohtaja C. Gulmann, tuomarit: J. C. Moi               mies : F. G. Jacobs, kirjaaja : R. Grass, on antanut 23 päivänä
tinho de Almeida ja D. A. O. Edward ( esittelevä tuomari ),          helmikuuta 1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu
julkisasiamies : C. O. Lenz, kirjaaja : apulaiskirjaaja H. von       raava :
Holstein, on antanut 23 päivänä helmikuuta 1995 tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                    1 ) Jättäessään vaatimatta EFIM-konserniin kuuluville
                                                                           Aluminia- ja Comsal-yhtiölle vuonna 1987 perusteet
On mahdollista luopua Euroopan talousyhteisön ja Itäval                    tomasti suoritetun valtion tuen palauttamista Italian
lan tasavallan välisen sopimuksen pöytäkirjan N:o 3 II                      tasavalta on jättänyt täyttämättä sille ETY:n perusta
osaston tarkoittamien asiakirjojen esittämisestä, kun tava                 missopimuksen, ja erityisesti kahdelle alumiinialan jul
roiden alkuperä on varmuudella todettu objektiivisin todis                 kiselle yritykselle, Aluminialle ja Comsalille, Italian
tein, joita asianosaiset eivät ole voineet muutella tai väären             hallituksen myöntämästä valtion tuesta 24 päivänä
tää, kun on todettu sekä tuojan että viejän toimineen                       toukokuuta 1989 tehdyn komission päätöksen 90/
riitävän huolellisesti saadakseen pöytäkirjan tarkoittamat                  224/ETY (2 ), mukaan kuuluvat velvollisuudet.
asiakirjat, ja kun heidän on mahdotonta niitä esittää
heistä riippumattomista syistä, kuten erityisesti muiden             2 ) Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden
asianosaisten kilpailua rajoittavan toiminnan takia, joka on                käyntikulut.
vastoin yhtä hyvin sopimuksen tarkoitusta kuin sanamu
otoa; sopimus on tässä siinä muodossa kuin se on muutet             ( J ) EYVL N:o C 231 , 27.8.1993
tuna neuvoston 24 päivänä toukokuuta 1988 antamalla                  ( 2 ) EYVL N:o L 118 , 9.5.1990, s . 42
asetuksella (ETY) N:o 1598/88, joka koskee ETY-Itävalta
-sekakomitean sellaisen päätöksen N:o 1 /88 soveltamista,
joka muuttaa alkuperätuotteet-käsitteen määrittelyä ja
hallinnollisen yhteistyön muotoja koskevaa pöytäkirjaa
N:o 3 .
                                                                             YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
(!) EYVL N:o C 215 , 10.8.1993
(2 ) EYVL N:o L 300, 31.12.1972 , s. 1                                                  23 päivänä helmikuuta 1995 ,
                                                                     yhdistetyissä asioissa C-358/93 ja C-416/93 (Juzgado
                                                                     Central de lo Penal de 1'Audiencia Nacionalin ennakkorat
                                                                     kaisupyyntö ), Aldo Bordessa ja Vicente Mari Mellado,
                                                                                Concepción Barbero Maestre ( 1 )
                                                                     (Direktiivi 88/361/ETY — Kansallinen lupa rahan siirtä
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                        miselle seteleinä)
                          (kuudes jaosto),                                                       ( 95/C 87/04 )
                  23 päivänä helmikuuta 1995 ,
asiassa C-349/93 , Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                        Italian tasavalta (')
(Valtion tuki — Palauttamiseen velvoittava komission                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
           päätös — Täytäntöönpanon laiminlyönti)                         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                            ( 95/C 87/03 )
                                                                     Yhdistetyissä asioissa C-358/93 ja C-416/93 , jotka Juzgado
                                                                     Central de lo Penal de l'Audiencia Nacional on saattanut
                   (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                     ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti
                                                                     yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäviksi saadakseen ensin
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                mainitussa tuomioistuimessa virellä olevissa rikosasioissa,
yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen                joissa vastaajina ovat Aldo Bordessa ( asia C-358/93 ) ja
           tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                   Vicente Mari Mellado, Concepciön Barbero Maestre ( asia
                                                                     C-416/93 ), ennakkoratkaisun ETY:n perustamissopimuk
Asiassa C-349/93 , Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie           sen 30 ja 59 artiklan sekä perustamissopimuksen 67
het: Antonino Abate ja Vittorio Di Bucci ) vastaan Italian           artiklan täytäntöönpanosta 24 päivänä kesäkuuta 1988
tasavalta ( asiamies: Luigi Ferrari Bravo ), jossa vaaditaan         annetun direktiivin 88/361/ETY (2) 1 ja 4 artiklan tulkin
toteamaan, että jättäessään vaatimatta EFIM-konserniin               nasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa
kuuluville Aluminia- ja Comsal-yhtiölle vuonna 1987                  presidentti G. C. Rodriguez Iglesias, jaoston puheenjohtajat
perusteettomasti suoritetun valtion tuen paolauttamista              F. A. Schockweiler ja P. J. G. Kapteyn (esittelevä tuomari ),
Italian tasavalta on jättänyt täyttämättä sille ETY:n peru           tuomarit G. F. Mancini, C. N. Kakouris, J. C. Moi


title: Asian T-285/97 poistaminen rekisteristä

text:
10.10.98             FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 312/21
Ð toteaa, että näiden virheiden ja kantajille aiheutuneen         Kantajat korostavat lisäksi, että komissio on tässä asiassa
    vahingon välillä on syy-yhteys;                               toiminut tuomarina ja asianosaisena. Ne katsovat sen
                                                                  vuoksi, että vastaajana oleva toimielin on rikkonut Euroo-
                                                                  pan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa.
Ð toteaa, että unionin on korvattava tämä vahinko;
                                                                  Kantajat väittävät, että Groupe Perry ei tämän virheellisen
Ð hyväksyy sen, että Groupe Perry arvioi vahinkonsa
                                                                  menettelyn jälkeen ole voinut jatkaa työskentelyä ainoan
    10 000 000 ecun suuruiseksi;
                                                                  asiakkaansa komission kanssa eikä se voi myöskään saada
                                                                  muita asiakkaita kansainvälisessä lehdistössä saamansa
Ð hyväksyy sen, että Isibiris arvioi vahinkonsa 500 000           negatiivisen julkisuuden vuoksi. Se on siten vararikossa ja
    ecun suuruiseksi;                                             vaatii 10 000 ecua korvauksena aineellisesta ja aineetto-
                                                                  masta vahingosta.
Ð velvoittaa unionin korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
    kulut.                                                        Isibiris-yhtiö vaatii puolestaan 500 000 ecua korvauksena
                                                                  aineettomasta vahingosta sekä sen toteamista, että sen ei
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut               ole maksettava komission vaatimaa 540 000 ecun suur-
                                                                  uista summaa.
Kantajina olevat yhtiöt vaativat korvausta vahingosta,
jonka ne katsovat kärsineensä komission niitä vastaan
toteuttamista toimista sellaisten sääntöjenvastaisuuksien
johdosta, joita kantajien väitetään tehneen pantaessa täy-
täntöön tiettyjä sopimuksia Euroopan unionin humanitaa-
risesta avusta Bosnialle ja Afrikan suurten järvien alueelle.               Asian T-285/97 (1) poistaminen rekisteristä
Kantajien mukaan komissio on rangaissut näitä kahta                                       (98/C 312/49)
yhtiötä, kun se ei ole suorittanut erääntyneitä laskuja, kun
se on kieltänyt yksiköitään tekemästä sopimuksia niiden
kanssa, kun se on siirtänyt Groupe Perryn työntekijät mui-                       (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
hin yhtiöihin ja kun se on vaatinut Isibiristä suorittamaan
huomattavan summan.                                               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                  tuimen toisen jaoston puheenjohtajan 7.7.1998 antamalla
Kantajat väittävät, että komissio on toiminut tällä tavoin        määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
petostentorjunnan koordinointyksikön (UCLAF) suoritta-            T-285/97, Kuljetusliike R. Pynnönen Oy vastaan Euroopan
man tutkimuksen jälkeen laaditun selvityksen perusteella          yhteisöjen komissio.
kuulematta etukäteen kyseisiä yrityksiä, joille se on jopa
kieltäytynyt antamasta tiedoksi edellä mainittua selvitystä.      (1) EYVL C 7, 10.1.1998.


title: Alankomaiden kuningaskunnan 20.8.1997 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia C-301/97)

text:
C 318/8                H                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          18.10.97
sessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Winandy &               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Err, 60 avenue Gaston Diderich.
                                                                      1 . kumoaa merentakaisista maista ja merentakaisilta alu
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                               eilta peräisin olevan riisin tuontia koskevien suojatoi
                                                                             menpiteiden käyttöön ottamisesta 2 päivänä kesäkuuta
 1 . tutkii valituksen ja kumoaa ensimmäisen oikeusasteen                     1997 annetun neuvoston asetuksen ( EY ) N:o 1036/97,
     tuomioistuimen asiassa T-540/93 antaman tuomion ,                       ja
2 . kumoaa komission 24.6.1993 päivättyyn kirjeeseen                 2 . velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku
     sisältyvän päätöksen, ja                                                 lut.
3.   velvoittaa komission korvaamaan Tiercé Ladbroken                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen tuo
     mioistuimessa ja yhteisöjen tuomioistuimessa.                   — Oikeusvarmuusperiaatteen rikkominen : neuvosto ei ole
                                                                             määritellyt, mikä tilanne oikeudellisesti on silloin, kun
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                         asetuksen (EY) N:o 1036/97 1 artiklassa myönnetty
                                                                             kiintiö on käytetty loppuun. Yksittäiset toimijat eivät
Yhteisön oikeuden rikkominen                                                 voi tietää, mitä oikeuksia ja velvollisuuksia niillä on
                                                                             kiintiön tultua käytetyksi loppuun .
Ensimmäisen       oikeusasteen    tuomioistuin    on  rikkonut
yhteisön oikeutta, koska se määritteli virheellisesti relevan       — Suojatoimenpiteistä tehdyn sopimuksen 7 artiklan
tit tuotemarkkinat. Se hyväksyi komission näkökannan ja                      5 kohdan rikkominen (^ sekä EY:n perustamissopi
nojautui relevanttien vedonlyöntimarkkinoiden ja niihin                      muksen 228 artiklan 7 kohdan rikkominen : sopimuk
liittyvien markkinoiden välillä tehtyyn virheelliseen " vertai              sen 7 artiklan 5 kohtaa sovelletaan yhteisön sekä
luun " sen sijaan, että se olisi tutkinut, oliko Ranskassa jär              merentakaisten maiden ja alueiden (jäljempänä MMA )
jestettyjen hevoskilpailujen televisiokuva ja ääniselostus                   välisissä suhteissa; MMA:t ovat Maailman kauppajär
korvattavissa, kun asiaa tarkastellaan kysynnän ja tarjon                   jestön (WTO ) perustamisesta tehdyn sopimuksen
nan kannalta .                                                               nojalla samassa asemassa kuin kolmannet maat. Alan
                                                                             komaiden kuningaskunta on Alankomaiden Antillien
Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikko
                                                                             ja Aruban osalta hyväksynyt WTO:n perustamissopi
                                                                             muksen liitteineen 21.12.1992 annetulla lailla .
nut yhteisön oikeutta, koska se ei arvioinut sen päätöksen
oikeudellista merkitystä, jolla vedonlyöntiyhtiöt valtuutti
vat PMU:n ( PMI:n välityksellä ) luovuttamaan Ranskassa              — Merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnista
järjestettyjen hevoskilpailujen televisiokuvan ja ääniselos                 Euroopan talousyhteisöön tehdyn neuvoston päätöksen
tuksen käyttöoikeuden Ranskan ulkopuolelle eli Saksaan                       91 /482/ETY ( jäljempänä " MMA-päätös ") (2 ) 109 artik
ja jolla ne kieltäytyivät luovuttamasta samanlaista oikeutta                 lan 1 kohdan rikkominen (ks . asia C-l 10/97, EYVL
muuhun Ranskan ulkopuoliseen jäsenvaltioon ( nimittäin                       C 181 , 14.6.1997, s. 1 ).
Belgiaan ). Mainittu kieltäytyminen perustui siihen, että
Ladbroke-yhtiön kilpailuasemaa haluttiin rajoittaa PMU:n             — MMA-päätöksen 109 artiklan 2 kohdan rikkominen
belgialaiseen sopimuskumppaniin, Belgian PMUriin näh                        (ks. asia C-l 10/97).
den, ja yleensä . Tärkeämpää kuin se, onko tällainen
menettely syrjivää , mielivaltaista tai jaetaanko sillä
yhteisön markkinat, on se, että tällaista menettelyä ei              — Valtuuksien väärinkäyttäminen : koska komissio ei ole
voida objektiivisesti perustella .                                           saanut neuvostoa hyväksymään MMA-päätökseen vaa
                                                                            timaansa muutosta, komissio yrittää nyt muilla sellai
                                                                             silla keinoilla, joita ei voida hyväksyä, saavuttaa yhden
                                                                             tärkeimmistä tavoitteistaan, joita se tavoitteli MMA
                                                                             päätöksen muuttamisella, eli MMA:sta peräisin olevan
                                                                             riisin tuonnin lopettamisen tai sen huomattavan vähen
                                                                            tämisen .
Alankomaiden kuningaskunnan 20.8.1997 Euroopan unio
            nin neuvostoa vastaan nostama kanne
                                                                     — MMA-päätöksen liitteen IV rikkominen ( ks. asia
                        (Asia C-301/97)
                                                                             C-l 10/97).
                         ( 97/C 318/ 14 )
                                                                    — EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan rikkominen
Alankomaiden kuningaskunta on nostanut 20.8.1997                             ( ks. asia C-l 10/97).
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
unionin neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat                 (') Ks. Maailman kauppajärjestön (WTO ) perustamissopimuksen
ulkoasiainministeriön avustavat oikeudelliset neuvonanta                  liite IA .
jat J. S. van den Oosterkamp ja M. A. Fierstra, ja proses           ( 2 ) EYVL L 263 , 19.9.1991 , s . 1 .
siosoite Luxemburgissa on Alankomaiden suurlähetystö, 5
rue C. M. Spoo.


title: Asia C-10/17 P: Valitus, jonka Polo Club on tehnyt 11.1.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-67/15, Polo Club v. EUIPO, 10.11.2016 antamasta määräyksestä

text:
               17.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 231/2

         Valitus, jonka Polo Club on tehnyt 11.1.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-67/15, Polo Club v. EUIPO, 10.11.2016 antamasta määräyksestä
   (Asia C-10/17 P)
   (2017/C 231/02)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Polo Club (edustaja: D. Masson, avocat)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Lifestyle Equities CV
   Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on 1.6.2017 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 3 päivänä kesäkuuta 1999, asiassa C-33/97 (Koophandel te Hasseltin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Colim NV vastaan Bigg's Continent Noord NV (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettava menettely - Direktiivi 83/189/ETY - Tuotteiden merkinnät ja esillepano - Kuluttajansuoja - Kieli)

text:
C 204/18                 FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             17.7.1999
3) Liittovaltiomuotoisissa jäsenvaltioissa välttämättä liittovaltion ei      2) Sillä, että jäsenvaltio on perustamissopimuksen 100 a artiklan
     ole taattava yksityisille oikeussubjekteille yhteisön oikeutta rik-          4 kohdan mukaisesti tekemällään tiedoksiannolla pyytänyt
     koen toteutetuista valtion sisäisen järjestyksen toimenpiteistä              direktiivistä poikkeavien kansallisten säännösten ja määräysten
     aiheutuneiden vahinkojen korvaaminen, jotta kyseisen jäsenval-               vahvistamista, ei ole vaikutusta sellaisen direktiivin, jonka
     tion yhteisön oikeuden mukaiset velvoitteet tulevat täytetyiksi.             täytäntöönpanon määräaika on päättynyt, välittömään oikeus-
                                                                                vaikutukseen silloinkaan, kun komissio ei ole reagoinut tällaiseen
                                                                                tiedoksiantoon.
(1) EYVL C 318, 18.10.1997.
                                                                             (1) EYVL C 318, 18.10.1997.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
                    1 päivänä kesäkuuta 1999,
                                                                                3 päivänä kesäkuuta 1999,
asiassa C-319/97 (Landskrona tingsrättin esittämä ennak-
koratkaisupyyntö), rikosoikeudenkäynti Antoine Korta-                        asiassa C-33/97 (Koophandel te Hasseltin esittämä ennak-
                             sia vastaan (1)                                 koratkaisupyyntö), Colim NV vastaan Bigg’s Continent
                                                                                Noord NV (1)
(EY:n perustamissopimuksen 100 a artiklan 4 kohta (josta
on muutettuna tullut 95 EY artiklan 4-9 kohta) – Elintarvik-                 (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Teknisiä
keissa käytettäväksi tarkoitetuista väriaineista annettu di-                 standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittami-
rektiivi 94/36/EY – Direktiivistä poikkeavien kansallisten                   sessa noudatettava menettely – Direktiivi 83/189/ETY –
säännösten tiedoksi antaminen – Komission vahvistuksen                       Tuotteiden merkinnät ja esillepano – Kuluttajansuoja –
             puuttuminen – Puuttumisen vaikutus)                                                                Kieli)
                          (1999/C 204/34)                                                               (1999/C 204/35)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)
                                                                             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                            tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                             Asiassa C-33/97, jonka Rechtbank van Koophandel te Hasselt
                                                                             (Belgia) on saattanut 234 EY artiklan (aiempi 177 artikla)
Asiassa C-319/97, jonka Landskrona tingsrätt (Ruotsi) on                     nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
saattanut 234 EY artiklan (aiempi 177 artikla) nojalla yhteisö-              tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
jen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin mainitussa                Colim NV vastaan Bigg’s Continent Noord NV ennakkoratkai-
tuomioistuimessa vireillä olevassa rikosasiassa, jossa vastaajana            sun teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen
on Antoine Kortas, ennakkoratkaisun EY:n perustamissopi-                     toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maa-
muksen 100 a artiklan 4 kohdan (josta on muutettuna tullut                   liskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY
95 EY artiklan 4-9 kohta) sekä elintarvikkeissa käytettäväksi                (EYVL L 109, s. 8), sellaisena kuin se on muutettuna 22.3.1988
tarkoitetuista väriaineista 30 päivänä kesäkuuta 1994 annetun                annetulla neuvoston direktiivillä 88/182/ETY (EYVL L 81,
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/36/EY                       s. 75), sekä tuotteiden merkintään sovellettavien periaatteiden
(EYVL L 237, s. 13) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin,                    tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias,                kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet
jaostojen puheenjohtajat P. J. G. Kapteyn, G. Hirsch ja P. Jann              sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann,
(esittelevä tuomari) sekä tuomarit G. F. Mancini, J. C. Moitinho             D. A. O. Edward (esittelevä tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies:
de Almeida, D. A. O. Edward, H. Ragnemalm ja M. Wathelet,                    G. Cosmas, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
julkisasiamies: A. Saggio, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Hols-            3.6.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
tein, on antanut 1.6.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:                                                                    1) Velvollisuus laatia sellaiset pakkausmerkintöihin kuuluvat pakol-
                                                                                liset maininnat sekä käyttöohje ja takuutodistus ainakin sen
1) Direktiivillä voi olla välitön oikeusvaikutus siitä huolimatta, että           alueen kielellä tai kielillä, jossa tuotteet saatetaan markkinoille,
     sen oikeudellisena perustana on EY:n perustamissopimuksen 100                ei ole teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen
     a artikla (josta on muutettuna tullut 95 EY artikla) ja                      toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maa-
     että tämän määräyksen 4 kohdassa annetaan jäsenvaltioille                    liskuuta 1983 annetussa neuvoston direktiivissä 83/189/ETY,
     mahdollisuus pyytää poikkeusta kyseisen direktiivin täytäntöön-              sellaisena kuin se on muutettuna 22.3.1988 annetulla neuvos-
     panosta.                                                                     ton direktiivillä 88/182/ETY, tarkoitettu tekninen määräys.
 ---pagebreak--- 17.7.1999                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 204/19
2) Jos maahan tuoduissa tuotteissa oleviin mainintoihin sovelletta-         Konsuliedustuston palveluksessa olevan henkilön sosialiturvajärjestel-
     via kielellisiä vaatimuksia ei ole täysin yhdenmukaistettu, jäsen-     mien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työnteki-
     valtiot voivat hyväksyä kansallisia säännöksiä, joissa tuotteita       jöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä
     myydään, tai muulla sellaisella kielellä, jota kyseisellä alueella     14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o
     asuvien kuluttajien on helppo ymmärtää, edellyttäen kuitenkin,         1408/71 16 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti
     että näitä kansallisia säännöksiä sovelletaan erotuksetta kaikkiin     tekemän päätöksen, jolla hän on valinnut, että häneen sovelletaan
     sekä kotimaisiin että maahan tuotuihin tuotteisiin ja että ne ovat     lähettävän jäsenvaltion, jonka kansalainen hän on, sosiaaliturva-
     oikeassa suhteessa tavoiteltuun päämäärään eli kuluttajansuo-          lainsäädäntöä, vaikutuksena ei ole, ettei hänen aviopuolisonsa voi
     jaan nähden. Nämä kansalliset säännökset on erityisesti rajattava      enää vaatia sosiaaliturvaetuutta, joka on taattu tälle sen jäsenvaltion
     koskemaan mainintoja, jotka jäsenvaltio on säätänyt pakollisiksi       lainsäädännössä, jossa tämä asuu, riippumatta siitä, mihin sosiaali-
     ja joiden saattaminen kuluttajien tietoon on asianmukaisella           turvajärjestelmään hänen aviopuolisonsa kuuluu.
     tavalla mahdollista ainoastaan kääntämällä.
                                                                            (1) EYVL C 228, 26.7.1997.
(1) EYVL C 94, 22.3.1997.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                             (viides jaosto)                                                           (neljäs jaosto)
                      3 päivänä kesäkuuta 1999,                                                 3 päivänä kesäkuuta 1999,
asiassa C-211/97 (Landessozialgericht Niedersachsenin                       asiassa C-417/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Paula Gómez Rivero                                       Luxemburgin suurherttuakunta (1)
                vastaan Bundesanstalt für Arbeit (1)
                                                                            (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Arvopa-
(Sosiaaliturva – Asetuksen N:o 1408/71 16 artiklan 2                        perit – Sijoituspalvelut – Direktiivi 93/22/ETY – Osittainen
 kohdan ensimmäinen virke – Valintaoikeus – Vaikutukset)                                              täytäntöönpano)
                           (1999/C 204/36)                                                            (1999/C 204/37)
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-211/97, jonka Landessozialgericht Niedersachsen
(Saksa) on saattanut 234 EY artiklan (aiempi 177 artikla)                   Asiassa C-417/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen                 henään Christina Tufvesson) vastaan Luxemburgin suurhert-
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa              tuakunta (asiamiehenään Nicolas Schmit), jossa kantaja vaatii
Paula Gómez Rivero vastaan Bundesanstalt für Arbeit, jota                  yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Luxemburgin suur-
tukee Bundesrepublik Deutschland, ennakkoratkaisun sosiaali-                herttuakunta ei ole noudattanut sijoituspalveluista arvopaperi-
turvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin              markkinoilla 10 päivänä toukokuuta 1993 annetun neuvoston
palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja            direktiivin 93/22/ETY (EYVL L 141, s. 27) 31 artiklan mukaisia
heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun                  velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 16 artiklan 2 kohdan                  kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuk-
ensimmäisen virkkeen tulkinnasta, sellaisena kuin kyseinen                  sia ja hallinnollisia määräyksiä, jotka koskisivat myös mahdolli-
asetus on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä                   sia rangaistuksia, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toi-
joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o                    mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn
118/97 (EYVL 1997, L 28, s. 1), yhteisöjen tuomioistuin                     sekä tuomarit J. L. Murray (esittelevä tuomari) ja H. Ragne-
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: P. Jann, ensimmäisen                malm, julkisasiamies: A. Saggio, kirjaaja: R. Grass, on antanut
jaoston puheenjohtaja, joka hoitaa viidennen jaoston puheen-                3.6.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
johtajan tehtäviä, sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward
(esittelevä tuomari), L. Sevón ja M. Wathelet, julkisasiamies:             1) Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut sijoituspalve-
F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut 3.6.1999 tuomion,                   luista arvopaperimarkkinoilla 10 päivänä toukokuuta 1993
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                annetun neuvoston direktiivin 93/22/ETY 31 artiklan mukaisia


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 22 päivänä kesäkuuta 1999, asiassa C-412/97 (Pretura circondariale di Bolognan esittäma ennakkoratkaisupyyntö), ED Srl vastaan Italo Fenocchio (Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Pääomien vapaa liikkuvuus - Kansallinen säännös, jossa kielletään maksamismääräyksen antaminen, jos se on annettava velalliselle tiedoksi valtion rajojen ulkopuolella - Yhteensoveltuvuus)

text:
C 246/4                   FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        28.8.1999
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                             YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                             (viides jaosto)                                                     29 päivänä kesäkuuta 1999,
                    22 päivänä kesäkuuta 1999,                                asiassa C-206/97, Ruotsin kuningaskunta vastaan Euroo-
                                                                              pan unionin neuvosto, jota tukee Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissio (1)
asiassa C-412/97 (Pretura circondariale di Bolognan esittä-
ma ennakkoratkaisupyyntö), ED Srl vastaan Italo Fenoc-
                                 chio (1)                                     (Ruotsin kuningaskunnan liittyminen – Kalastus – Eräiden
                                                                              kalojen suurimpien sallittujen saaliiden vahvistaminen –
                                                                                Turska)
(Tavaroiden vapaa liikkuvuus – Palvelujen tarjoamisen
vapaus – Pääomien vapaa liikkuvuus – Kansallinen säännös,
jossa kielletään maksamismääräyksen antaminen, jos se on                                                (1999/C 246/07)
annettava velalliselle tiedoksi valtion rajojen ulkopuolella –
                         Yhteensoveltuvuus)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)
                           (1999/C 246/06)
                                                                              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)                                         tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                              Asiassa C-206/97, Ruotsin kuningaskunta (asiamiehenään
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan                Lotty Nordling) vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamie-
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                   hinään Rüdiger Bandilla, Eva Karlsson ja Lauri Railas), jota
                                                                              tukee Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Christina
                                                                              Tufvesson ja Thomas van Rijn), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
Asiassa C-412/97, jonka Pretura circondariale di Bologna                      tuomioistuinta kumoamaan eräiden kalakantojen ja kalakanta-
(Italia) on saattanut 234 EY artiklan (aiempi 177 artikla) nojalla            ryhmien osalta vuodeksi 1997 vahvistettavista suurimmista
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-                sallituista saaliista ja niiden pyyntiä koskevista tietyistä edelly-
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa ED Srl                  tyksistä 20 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston
vastaan Italo Fenocchio ennakkoratkaisun EY:n perustamisso-                   asetuksen (EY) N:o 390/97 (EYVL L 66, s. 1) siltä osin kuin se
pimuksen 34 ja 59 artiklan (joista on muutettuina tullut 29 EY                koskee turskan osuuden jakamista alueella III b, c ja d,
artikla ja 49 EY artikla) sekä 56 EY artiklan (aiempi 73 b                    yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
artikla) tulkinnasta arvioidakseen, onko kansallinen säännös,                 G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
jossa kielletään maksamismääräyksen antaminen, jos se on                      P. J. G. Kapteyn (esittelevä tuomari), J.-P. Puissochet, G. Hirsch
annettava velalliselle tiedoksi valtion rajojen ulkopuolella,                 ja P. Jann sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida,
sopusoinnussa näiden määräysten kanssa, yhteisöjen tuomiois-                  C. Gulmann, J. L. Murray, D. A. O. Edward, H. Ragnemalm ja
tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-                  L. Sevón, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: apulaiskirjaaja
johtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit P. Jann (esittelevä tuoma-             H. von Holstein, on antanut 29.6.1999 tuomion, jonka
ri), D. A. O. Edward, L. Sevón ja M. Wathelet, julkisasiamies:               tuomiolauselma on seuraava:
G. Cosmas, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
22.6.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                              1) Kanne hylätään.
1) EY:n perustamissopimuksen 34 artikla (josta on muutettuna
     tullut 29 EY artikla) ei ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle,      2) Ruotsin kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyn-
     jonka mukaan maksamismääräysmenettelyä ei ole mahdollista                     tikulut.
     käyttää, jos maksamismääräyksen antaminen velalliselle tiedoksi
     olisi tehtävä jossakin muussa yhteisön jäsenvaltiossa.
                                                                              3) Euroopan yhteisöjen komissio vastaa omista oikeudenkäyntiku-
                                                                                luistaan.
2) Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen prosessuaalinen säännös ei
     rajoita maksujen vapaata liikkuvuutta.
                                                                              (1) EYVL C 212, 12.7.1997.
(1) EYVL C 41, 7.2.1998.