title: Asia T-297/15 P: Valitus, jonka Angel Coedo Suárez on tehnyt 8.6.2015 virkamiestuomioistuimen asiassa F-38/14, Coedo Suárez v. neuvosto, 26.3.2015 antamasta tuomiosta

text:
               27.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/44

         Valitus, jonka Angel Coedo Suárez on tehnyt 8.6.2015 virkamiestuomioistuimen asiassa F-38/14, Coedo Suárez v. neuvosto, 26.3.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia T-297/15 P)
   (2015/C 245/53)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Ángel Coedo Suárez (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja C. Bernard-Glanz)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan esillä olevan valituksen tutkittavaksi

               —

               kumoamaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 26.3.2015 antaman tuomion Coedo Suárez v. neuvosto (F-38/14, EU:F:2015:25)

               —

               hyväksymään valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät kumoamisvaatimukset

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan molemmissa oikeusasteissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kahteen valitusperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen valitusperuste perustuu tosiseikkojen ja todisteiden ottamiseen huomioon vääristyneellä tavalla sekä oikeudelliseen virheeseen, kun virkamiestuomioistuin totesi, ettei nimittävä viranomainen ollut tehnyt ilmeistä arviointivirhettä, kun se katsoi, ettei valittajan huonoa terveydentilaa voitu pitää lieventävänä seikkana.

               2.

               Toinen valitusperuste perustuu perusteluvelvollisuuden rikkomiseen.


title: Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärntenin 8.7.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa HI Hospital Ingenieure Krankenhaustechnik Planungs-Gesellschaft mbH vastaan Landeskrankenanstalten-Betriebsgesellschaft (Asia C-258/97)

text:
6.9.97                1 FI 1                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 271/9
2 ) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,                 Koska sovittuja sitomuksia ei ole täytetty eikä min
     onko perustamissopimuksen 92 artiklaa tulkittava                   käänlaista virallista selitystä annettu tai yhteydenottoa
     siten, että tällainen tuki soveltuu yhteismarkkinoille ?           tapahtunut, kantajayritys katsoo tarpeelliseksi kääntyä
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen puoleen saadakseen vahin
                                                                        gonkorvauksen, joka toistaiseksi muodostuu laskussa
                                                                        ilmoitetusta määrästä ja sille kahdelta kuukaudelta
                                                                        kertyneestä korosta, sillä varauksella, että koron
                                                                        määrä kasvaa tällä välin .
Societä in nome collettivo E-Quattro nimisen yhtiön,
kotipaikka Laveno-Mombello (Varese, Italia) 16.7.1997               b ) Sopimussuhteen jatkamisen laiminlyönti
   Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                         (Asia C-257/97)                                Sopijapuolten välillä tehdyssä sopimuksessa määrätään
                                                                        sopimuksen kestoksi enintään kaksi vuotta vaikkakin
                          ( 97/C 271/13 )                               siinä mainitut palvelut on määrätty suoritettavaksi
                                                                        kahdessa vaiheessa .
Societä in nome collettivo E-Quattro, kotipaikka Laveno
Mombello (Varese, Italia ) on nostanut 16.7.1997 kanteen                Vaikka komissio on pidättänyt itselleen mahdollisuu
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan edusta               den luopua toiseen vaiheeseen siirtymisestä, tätä mah
jana on asianajaja Giuseppe Marchesini, Corte di Cassa                 dollisuutta ei olisi saanut käyttää syrjivästi ja mielival
zione della Repubblica Italiana, ja prosessiosoite Luxem               taisesti, ja huomioon olisi joka tapauksessa pitänyt
burgissa on asianajotoimisto Ernest Arendt, 8—10 rue                    ottaa ne olosuhteet, joissa tätä mahdollisuutta käyte
                                                                        tään .
Mathias Hardt .
                                                                        Kantaja katsoo lisäksi, että sopimuksen irtisanominen
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                        on perusteltava ja siitä on ilmoitettava sopijapuolille
                                                                        riittävän ajoissa ja sillä tavoin, ettei loukata sopijapuo
1 . velvoittaa komission korvaamaan vahingon, joka kan                 len perusteltua luottamusta sopimuksen jatkumiseen
     tajalle on aiheutunut ja aiheutuu laskussa yksilöityjen            sovitulla tavalla .
     suoritusten maksamisen jatkuvasta myöhästymisestä;
2 . velvoittaa komission lisäksi korvaamaan vahingon,
     joka on aiheutunut sopimuksen perusteettomasta irti
     sanomisesta ja siitä, että irtisanominen annettiin tie
     doksi viimeisenä mahdollisena päivänä;                         Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärntenin 8.7.1997
                                                                    tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                    asiassa HI Hospital Ingenieure Krankenhaustechnik Pla
3.   velvoittaa komission maksamaan edellä mainitut kor            nungs-Gesellschaft mbH vastaan Landeskrankenanstalten
     vaukset sen suuruisina kuin kanteessa on mainittu ja                                  Betriebsgesellschaft
     määrää maksettavaksi niille korkoa eräpäivästä mak
                                                                                ( Asia C-258/97)
     supäivään;
                                                                                ( 97/C 271 /14 )
4 . velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut.                                                           Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärnten on pyytänyt
                                                                    8.7.1997 tekemällään päätöksellä , joka on Saapunut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 Euroopan        yhteisöjen      tuomioistuimen      kirjaamoon
                                                                    17.7.1997, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
                                                                    HI Hospital Ingenieure Krankenhaustechnik Planungs
a ) Suoritetuista palveluista maksettava vas                       Gesellschaft mbH vastaan Landeskrankenanstalten-Bet
     tike                                                           riebsgesellschaft ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
     Sopimuksen 7.2 kohdassa märäätään, että komissio               1 ) Onko julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita
     suorittaa maksun laskua vastaan kahden kuukauden                   koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenet
     kuluessa sen esittämisestä .                                       telyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hal
                                                                        linnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21 päivänä
                                                                        joulukuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/
     Ensimmäisen vaiheen palvelut suoritettiin loppuun                  665/ETY (') 2 artiklan 8 kohtaa tulkittava siten, että
     maaliskuussa 1997 ja niitä koskeva lasku lähetettiin               Unabhängiger Vervvaltungssenat für Kärnten täyttää
     6.3.1997 .                                                         muutoksenhausta vastuussa olevalta elimeltä vaaditta
                                                                        vat edellytykset palvelusopimusten osalta ?
     Tästä on kulunut jo neljä kuukautta, eikä vaadittua
     summaa ole maksettu eikä minkäänlaista virallista sel         2 ) Onko julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita
     vitystä tai reklamaatiota ole esitetty.                            koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenet
 ---pagebreak--- C 271 / 10                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             6.9.97
       telyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hal              Cour d'appel de Douain ( chambre sociale) 27.6.1997
       linnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun                  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
       neuvoston direktiivin 89/665/ETY tätä säännöstä tai                        asiassa Karl Heinz Baumann vastaan URSSAF Lille
       muita säännöksiä, joista johdetaan yksityiselle henki                                          ( Asia C-261/97 )
        lölle kuuluva oikeus hakea muutosta sellaisilta viran
       omaisilta tai tuomioistuimilta, jotka vastaavat tämän                                             ( 97/C 271/15 )
       direktiivin 2 artiklan 8 kohdan säännöksiä, tulkittava
        siten, että mainitut yhteisön säännökset ovat niin sel
       viä ja täsmällisiä, että yksityinen voi siinä tapauksessa ,           Cour d'appel de Douai ( chambre sociale ) on pyytänyt
       että jäsenvaltio ei ole pannut tätä direktiiviä täytän               27.6.1997 tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa
       töön, menestyksellisesti vedota tähän oikeuteen tätä                  moon 21.7.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan
       jäsenvaltiota vastaan ?                                               yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Karl
                                                                             Heinz Baumann vastaan URSSAF Lille seuraavaan kysy
                                                                             mykseen:
3 ) Onko direktiivin 92/50/ETY ( 2 ) 41 artiklan ja direktii
       vin 89/665/ETY:n säännöksiä , joissa yksityiselle on
       annettu muutoksenhakuoikeus, tulkittava siten , että                  Onko 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen ( ETY )
                                                                             N:o 1408/71 (') 14 a artiklan 2 alakohtaa tulkittava siten,
       Unabhängiger Vervvaltungssenat für Kärntenin kaltai
       nen kansallinen tuomioistuin voi käsitellessään kansal               että vapautuakseen Ranskassa perittävistä sosiaaliturva
       lisen lainsäädännön, kuten Kärntner Auftragsvergabe                  maksuista itsenäisen ammatinharjoittajan, joka harjoittaa
       gesetzin ( julkisia hankintoja koskevista sopimuksista                ammattiaan kahdessa jäsenvaltiossa ja jolla on kotipaikka
       annettu Kärntnerin laki ) 59 pykälän ja siihen liittyvien             kolmannessa jäsenvaltiossa , on oltava liittynyt itsenäisille
       asetusten perusteella, muutoksenhakumenettelyasiaa
                                                                             ammatinharjoittajille pakolliseen sosiaaliturvajärjestel
                                                                             mään jossakin toisessa jäsenvaltiossa ?
       jättää soveltamatta kyseisiä säännöksiä, jos kyseisillä
       säännöksillä estetään käsittelemästä muutoksenhaku
       asiaa Kärntner Auftragsvergabegesetzin mukaisesti pal                (') Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liik
       veluhankintasopimusten osalta , ja käsitellä siten näistä                 kuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoit
       säännöksistä huolimatta muutoksenhakuasian Kärnt                         tajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971
                                                                                annettu neuvoston asetus ( ETY ) N:o 1408/71 ( EYVL L 149,
       ner Auftragsvergabegesetzin 8 kappaleen mukaisesti ?                      5.7.1971 , s . 2 ).
4 ) Onko asian tosiseikoissa mainitut palvelut ( 3 ) katsot
       tava direktiivin 92/50/ETY 10 artikla huomioon ottaen
       direktiivin 92/50/ETY liitteessä 1 A olevassa pääluo
       kassa 12 ( arkkitehtipalvelut, insinööripalvelut ja
       rakennushankkeiden suunnittelupalvelut, yhdyskunta                   Tribunale Amministrativo per la Sardegnan 15 .—
       suunnittelu- ja maisemasuunnittelupalvelut, edellisiin                17.4.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat
       liittyvät tieteelliset ja tekniset konsultointipalvelut, tek         kaisupyyntö asiassa Societä Appia Sri vastaan Comune di
       niset testaus- ja analysointipalvelut) tarkoitetuiksi pal                         Cagliari ja Societä Cagliari Calcio SpA
       veluiksi ?
                                                                                ( Asia C-264/97 )
                                                                                ( 97/C 271 / 16 )
5 ) Onko direktiivin 92/50/ETY:n säännöksiä tulkittava
       siten, että ne täyttävät asiassa 41 /74, van Duyn, anne
       tun tuomion 12 kohdassa asetetut yhteisön direktiivin                 Tribunale Amministrativo per la Sardegna pyytää 15 .—
       välittömän sovellettavuuden edellytykset siten, että                  17.4.1997 tekemällään päätöksellä, joka saapui yhteisöjen
       direktiivin liitteessä 1 A tarkoitettuja palveluja koske             tuomioistuimen kirjaamoon 21.7.1997, Euroopan yhtei
       vat sopimukset on tehtävä siinä nimetyssä menette                    söjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Societä
       lyssä, tai täyttävätkö direktiivin relevantit säännökset              Appia Sri vastaan Comune di Cagliari ja Societä Cagliari
       yhdessä liitteessä 1 A nimettyjen palvelujen kanssa                   Calcio SpA seuraavaan kysymykseen:
       kyseisessä tuomiossa asetetut edellytykset ?
                                                                             Edellytetäänkö neuvoston direktiivin 92/50/ETY (') 8 artik
(') EYVL L 395 , 30.12.1989, s . 33 .
( 2 ) EYVL L 209 , 24.7.1992 , s . 1 .
                                                                             lassa ja säännöksissä , joihin artiklassa viitataan sitä, että
(') Insinööritoimistojen insinööripalvelut ja suunnittelupalvelut ja         julkisen hallintoviranomaisen ( tässä kunta ), joka jättää tie
      suunnittelutöiden ja rakentamiseen liittyvien valmistelevien toi      tyn kohteen hallinnoimisen ( tässä kunnallinen stadion ) eri
      mien suorittaminen sellaisen lastensairaalan ( perhe-osasto )          tyisen päteväksi katsotun kolmannen henkilön ( konses
      rakentamiseksi Landeskrankenhaus Klagenfurtiin , johon tulee           sionsaaja ) hoidettavaksi pyrkien tällä tavoin kohteen hal
      tarvittavat poliklinikkatilat, leikkaussalitilat, röntgenlaborato     linnon keskittämiseen, on tehtävä myös direktiivin
      rio, viisi lastenosastoa ja lasten kirurginen osasto, joissa on        soveltamisalaan kuuluvia palveluja koskevat sopimukset
      yhteensä 132 vuodepaikkaa ja jonka hyötypinta-ala on                   (tässä mainospalvelut), kun palvelut suoritetaan kyseisessä
      n . 8 100 neliömetriä ; lisäksi palveluihin kuuluvat saniteetti -,
      lämmitys- ja ilmanvaihto- ja ilmastointilaitteiden asennusten
                                                                             kolmannen hallinnoimassa kohteessa , 8 artiklassa säädet
      suunnittelupalvelut, sähköasennusten ( vahvavirta- ja heikko          tyä menettelyä noudattaen antamatta konsessionsaajalle
      virta ) suunnittelupalvelut ja sairaanhoitotilojen rakentamisen        suosituimmuusasemaa ?
      valmisteluun liittyvät työt ja suunnittelu .
                                                                            Jos yhteisöjen tuomioistuin katsoo, että tällaisessa tilan
                                                                             teessa hallintoviranomaisen on noudatettava neuvoston


title: Asia T-258/15: Kanne 22.5.2015 – Axa Mediterranean Holding v. komissio

text:
               27.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/39

         Kanne 22.5.2015 – Axa Mediterranean Holding v. komissio
   (Asia T-258/15)
   (2015/C 245/46)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Axa Mediterranean Holding, S.A. (Palma de Mallorca, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Buendía Sierra, D. Armesto Macías ja A. Balcells Cartagena)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin siinä todetaan, että Espanjan hallintoviranomaisten omaksumaa uutta TRLIS-lain 12 §:n tulkintaa on pidettävä sisämarkkinoille soveltumattomana valtiontukena

               —

               kumoamaan päätöksen 4 artiklan 1 kohdan siltä osin kuin siinä edellytetään, että Espanjan kuningaskunta keskeyttää 1 artiklassa kuvatulla tavalla valtiontukijärjestelmänä pidetyn järjestelmän soveltamisen

               —

               kumoamaan päätöksen 4 artiklan 2–5 kohdan siltä osin kuin siinä edellytetään, että Espanjan kuningaskunta perii takaisin komission valtiontukena pitämät määrät

               —

               toissijaisesti rajoittamaan päätöksen 4 artiklan 2 kohdan mukainen takaisinperintävelvollisuus samalla tavalla kuin ensimmäisessä ja toisessa päätöksessä

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt käsiteltävässä asiassa riidanalainen päätös on sama kuin asioissa T-12/15, Banco de Santander ja Santusa v. komissio, ja T-252/15, Ferrovial, SA ym. v. komissio.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samankaltaiset kuin ne, joihin on vedottu kyseisissä asioissa.


title: Asia T-181/05: Citicorpin ja Citibank, N.A:n 10.5.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               9.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/33

         Citicorpin ja Citibank, N.A:n 10.5.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-181/05)
   (2005/C 171/53)
   Kanteen kieli: englanti
   Citicorp, kotipaikka New York (Yhdysvallat), ja Citibank, N.A, kotipaikka New York (Yhdysvallat), ovat nostaneet 10.5.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat V. v. Bomhard, A. Renck ja A. Polhmann.
   Citi, S.L., kotipaikka Madrid (Espanja), on ollut asianosaisena menettelyssä valituslautakunnassa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 1.3.2005 tekemän päätöksen asiassa R 173/2004-1;

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Citi, S.L.

               Haettu tavaramerkki:

               Kuvamerkki CITI luokkaan 36 (tulli-, kiinteistöarviointi-, kiinteistövälityspalvelut, kiinteistöjen hallinto- ja arviointipalvelu) kuuluvia palveluja varten — hakemus nro 1 430 750

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Citicorp ja Citibank, N.A.

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kummankin kantajan kansalliset ja yhteisön sana- ja kuvamerkit luokkaan 36 (rahoituspalvelut ja kiinteistöpalvelut) kuuluvia palveluja varten

               Väiteosaston ratkaisu:

               Yhteisön tavaramerkkihakemuksen hylkääminen

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Väiteosaston päätöksen kumoaminen, väitteen hyväksyminen, väitteen hyväksyminen ”kiinteistöarviointi-, kiinteistövälityspalvelujen, kiinteistöjen hallinto- ja arviointipalvelujen” osalta ja väitteen hylkääminen ”tullipalvelujen” osalta

               Kanneperusteet:

               Neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 73 artiklan rikkominen ja kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaaminen, neuvoston asetuksen N:o 40/94 73 artiklan ja 74 artiklan 1 kohdan rikkominen ja neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 5 kohdan rikkominen


title: Asia C-120/14 P: Valitus, jonka Christoph Klein on tehnyt 29.3.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-309/10, Christoph Klein v. Euroopan komissio, 21.1.2014 antamasta tuomiosta

text:
               16.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/12

         Valitus, jonka Christoph Klein on tehnyt 29.3.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-309/10, Christoph Klein v. Euroopan komissio, 21.1.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-120/14 P)
   2014/C 184/16
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Christoph Klein (edustajat: Rechtsanwalt H.-J. Ahlt ja Rechtsanwalt M. Ahlt)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Saksan liittotasavalta

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii tässä valituksessa, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 21.1.2014 asiassa T-309/10 antaman tuomion

               —

               toteaa, että komissio on rikkonut direktiivin 93/42 ja unionin oikeuden mukaisia velvollisuuksiaan ja aiheuttanut täten valittajalle vahinkoa, koska se ei ryhtynyt toimenpiteisiin riidanalaisia lääkinnällisiä laitteita koskevassa, vuonna 1998 aloitetussa suojalausekemenettelyssä

               —

               velvoittaa komission korvaamaan kantajalle aiheutuneen vahingon, jonka suuruus on vielä määrittelemättä

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               toissijaisesti kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 21.1.2014 asiassa T-309/10 antaman tuomion ja palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ensimmäiseksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti säännöksiä ja määräyksiä, jotka koskevat unionin sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevien kanteiden vanhentumista ja rikkoi perussäännön 46 artiklaa kun se jätti huomioimatta vanhentumisajan keskeytymisen osalta sen, että hyväksytty oikeusapua koskeva hakemus on verrattavissa kanteen nostamiseen.
   Toiseksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi direktiivin 93/42 (1) 8 ja 18 artiklaa katsoessaan, että nämä säännökset sulkevat toisensa pois. Valittajan mukaan näitä säännöksiä sovelletaan päinvastoin samanaikaisesti. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin ei perustellut riittävästi kantaansa.
   Kolmanneksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ja rikkoi täten unionin oikeutta, kun se ei luokitellut Saksan viranomaisten aloittamaa menettelyä suojalausekemenettelyksi.
   Neljänneksi valittaja väittää, että se seikka, että komissiossa käydyn menettelyn kesto oli yli 10 vuotta, merkitsee perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomista ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamista. Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen kun se ei arvostellut komissiota tästä.
   Viimeiseksi valittaja väittää, että unionin yleisessä tuomioistuimessa käyty menettely oli virheellinen. Useita valittajan väitteitä tukevia asiakirjoja jätettiin ottamatta huomioon. Myös Euroopan parlamentin väitteet ja oikeudelliset perusteet, jotka valittaja toisti vaatimuksissaan, jätettiin valittajan mukaan täysin huomioimatta.

      (1)  Lääkinnällisistä laitteista 14.6.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/42/EY (EYV L 169, 12.7.1993, s. 1).


title: Asia T-378/08: Kanne 10.9.2008 — Portugali v. komissio

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/51

         Kanne 10.9.2008 — Portugali v. komissio
   (Asia T-378/08)
   (2008/C 285/91)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes ja J. de Oliveira)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Ensisijaisesti on todettava mitättömäksi sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosaston pääjohtajan maksuvaatimus, joka on toimitettu 15.7.2008 päivätyllä kirjeellä MARKT/C2/PMS/bmg(2008) 13692, jonka otsikkona on ”Uhkasakkoa, joka Portugalin tasavallan on maksettava asiassa C-70/06, komissio vastaan Portugalin tasavalta, annetun tuomion täytäntöön panemiseksi, koskeva maksuvaatimus”

               —

               toissijaisesti vaatimus on todettava mitättömäksi siltä osin kuin sen vaikutukset ulottuvat 29.1.2008 jälkeen

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, tai jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin pienentää uhkasakon määrää, kumpikin asianosainen on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Portugalin hallitus väittää, että se on pannut täydellisesti täytäntöön yhteisöjen tuomioistuimen tuomiot lailla 67/2007, jolla lakiasetus N:o 48051 nimenomaisesti kumottiin.
   Sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosaston pääjohtaja ei myöskään ollut toimivaltainen toteuttamaan riidanalaista toimenpidettä, jolla Portugalin tasavallalle ei annettu puolustautumisoikeuksia, jolta puuttui perusta ja joka on laadittu olennaisia menettelymääräyksiä rikkomalla.


title: Yhdistetyt asiat C-124/13 ja C-125/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 1.12.2015 – Euroopan parlamentti ja Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne — Asetus (EU) N:o 1243/2012 — Oikeusperustan valinta — SEUT 43 artiklan 2 ja 3 kohta — Poliittinen päätös — Turskakantoja koskeva pitkän aikavälin suunnitelma)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 1.12.2015 – Euroopan parlamentti ja Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto
   (Yhdistetyt asiat C-124/13 ja C-125/13) (1)

   ((Kumoamiskanne - Asetus (EU) N:o 1243/2012 - Oikeusperustan valinta - SEUT 43 artiklan 2 ja 3 kohta - Poliittinen päätös - Turskakantoja koskeva pitkän aikavälin suunnitelma))
   (2016/C 038/03)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Euroopan parlamentti (asiamiehet: I. Liukkonen, L. Knudsen ja R. Kaškina) ja Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouquet, K. Banks ja A. Szmytkowska)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: E. Sitbon, A. de Gregorio Merino ja A. Westerhof Löfflerová)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: M. Sampol Pucurull ja N. Díaz Abad), Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, D. Colas, R. Coesme ja C. Candat) ja Puolan tasavalta (asiamiehet: B. Majczyna, M. Nowacki ja A. Miłkowska)

      Tuomiolauselma

               1)

               Turskakantoja ja turskakantoja hyödyntävää kalastustoimintaa koskevan pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta 19.12.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1243/2012 kumotaan.

               2)

               Asetuksen N:o 1243/2012 vaikutukset pysytetään voimassa, kunnes tämän tuomion julistamista seuraavan vuoden tammikuun 1. päivänä alkavassa enintään 12 kuukauden pituisessa kohtuullisessa ajassa tulee voimaan uusi asetus, jolla on asianmukainen oikeusperusta, nimittäin SEUT 43 artiklan 2 kohta.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta ja Puolan tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 156, 1.6.2013.


title: Asia C-24/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 18.1.2016 – Nintendo Co. Ltd v. BigBen Interactive GmbH ja BigBen Interactive SA

text:
               25.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 18.1.2016 – Nintendo Co. Ltd v. BigBen Interactive GmbH ja BigBen Interactive SA
   (Asia C-24/16)
   (2016/C 145/19)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Nintendo Co. Ltd

      Vastapuolet: BigBen Interactive GmbH ja BigBen Interactive SA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voiko yhteisömallista johtuvien oikeuksien täytäntöönpanemiseksi noudatettavassa menettelyssä jäsenvaltion tuomioistuin, jonka toimivalta vastaajaan nähden perustuu yksinomaan yhteisömallista 12.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 (1) 79 artiklan 1 kohtaan, luettuna yhdessä tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (2) 6 artiklan 1 alakohdan kanssa, koska tämä toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut vastaaja on toimittanut kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautuneille vastaajille mahdollisesti immateriaalioikeuksia loukkaavia tavaroita, antaa ensin mainittua vastaajaa koskevia määräyksiä, joita sovelletaan koko unionissa ja jotka ulottuvat toimivallan perustana olevia toimitussuhteita pidemmälle?

               2)

               Onko yhteisömallista 12.12.2001 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 6/2002 ja etenkin sen 20 artiklan 1 kohdan c alakohtaa tulkittava siten, että kolmas saa käyttää yhteisömallin kuvia kaupallisiin tarkoituksiin, jos se haluaa myydä – yhteisömallin mukaisiin – oikeudenhaltijan tavaroihin liittyviä tarvikkeita? Jos kysymykseen vastataan myöntävästi, mitä perusteita tällöin sovelletaan?

               3)

               Miten määritetään sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavasta laista 11.7.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 864/2007 (3) 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu paikka, ”jossa oikeutta loukkaava teko tehtiin”, tapauksissa, joissa loukkaaja

                           a)

                           tarjoaa yhteisömallia loukkaavia tavaroita internetsivustolla, kun tämä internetsivusto on suunnattu – myös – muihin jäsenvaltioihin kuin siihen jäsenvaltioon, johon loukkaaja on sijoittautunut,

                           b)

                           kuljetuttaa yhteisömallia loukkaavia tavaroita muuhun jäsenvaltioon kuin siihen, johon se on sijoittautunut?

         Onko mainitun asetuksen 15 artiklan a ja g alakohtaa tulkittava siten, että näin määritettyä lakia on sovellettava myös loukkaukseen myötävaikuttaviin muiden toimijoiden toimiin?

      (1)  EYVL L 3, s. 1.

      (2)  EYVL L 12, s. 1.

      (3)  EUVL L 199, s. 40.


title: Asia C-93/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27.6.2013 (Administrativen sad Sofia-gradin (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — ET Agrokonsulting-04-Velko Stoyanov v. Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond Zemedelie Razplashtatelna agentsia (Maatalous — Jäsenvaltioiden menettelyllinen itsemääräämisoikeus — Yhteinen maatalouspolitiikka — Tuet — Hallinnollisten riitojen tutkiminen — Toimivaltaisen tuomioistuimen määrittäminen — Kansallinen kriteeri — Hallintotuomioistuin, jonka tuomiopiirissä riidanalaisen toimen toteuttaneen viranomaisen toimipaikka sijaitsee — Vastaavuusperiaate — Tehokkuusperiaate — Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/28

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27.6.2013 (Administrativen sad Sofia-gradin (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — ET Agrokonsulting-04-Velko Stoyanov v. Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond Zemedelie Razplashtatelna agentsia
   (Asia C-93/12) (1)

   (Maatalous - Jäsenvaltioiden menettelyllinen itsemääräämisoikeus - Yhteinen maatalouspolitiikka - Tuet - Hallinnollisten riitojen tutkiminen - Toimivaltaisen tuomioistuimen määrittäminen - Kansallinen kriteeri - Hallintotuomioistuin, jonka tuomiopiirissä riidanalaisen toimen toteuttaneen viranomaisen toimipaikka sijaitsee - Vastaavuusperiaate - Tehokkuusperiaate - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla)
   2013/C 225/45
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Sofia-grad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: ET Agrokonsulting-04-Velko Stoyanov

      Vastaaja: Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond Zemedelie Razplashtatelna agentsia

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Administrativen sad Sofia-grad — Tehokkuusperiaatteen, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa ilmaistua oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin koskevan periaatteen sekä vastaavuusperiaatteen tulkinta — Yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmä — Kansallinen menettelysääntö, jonka nojalla yhteisen maatalouspolitiikan toteuttamisen yhteydessä syntyneet hallinnolliset riidat kuuluvat sen hallintotuomioistuimen yksinomaiseen toimivaltaan, jonka tuomiopiirissä riidanalaisen hallintotoimen toteuttaneen hallintoviranomaisen toimipaikka sijaitsee, mutta vastaavanlaiset kansalliset riidat kuuluvat sen sijaan sen tuomioistuimen toimivaltaan, jonka tuomiopiirissä asianomainen maatalousmaa sijaitsee

      Tuomiolauselma

   Unionin oikeus, erityisesti vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteet sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla, ei ole esteenä hallintomenettelykoodeksin (Administrativnoprotsesualen kodeks) 133 §:n 1 momentissa säädetyn kaltaiselle tuomioistuinten toimivaltaa koskevalle kansalliselle säännölle, jonka seurauksena yhdellä ainoalla tuomioistuimella on toimivalta käsitellä kaikki oikeudenkäyntiasiat, jotka koskevat Euroopan unionin yhteisen maatalouspolitiikan mukaisten maataloustukien maksamisesta vastuussa olevan kansallisen viranomaisen päätöksiä, jos oikeussuojakeinoihin, joilla pyritään turvaamaan unionin oikeuteen perustuvat yksityisten oikeudet, ei sovelleta edellytyksiä, jotka ovat epäedullisempia kuin ne, joista on säädetty sisäisessä oikeudessa mahdollisesti säädettyihin viljelijöiden tukijärjestelmiin perustuvien oikeuksien suojaamiseksi tarkoitettuja oikeussuojakeinoja varten, ja jos tällaisesta toimivaltasäännöstä ei aiheudu yksityisille menettelyllisiä hankaluuksia, jotka liittyvät muun muassa oikeudenkäynnin kestoon ja jotka ovat omiaan tekemään unionin oikeuteen perustuvien oikeuksien käyttämisestä suhteettoman vaikeaa, mikä on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä tutkia.

      (1)  EUVL C 133, 5.5.2012.


title: Asia C-57/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Central Administrativo Norte (Portugali) on esittänyt 4.2.2013 — Marina da Conceição Pacheco Almeida v. Fundo de Garantia Salarial, IP ja Instituto da Segurança Social, IP

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Central Administrativo Norte (Portugali) on esittänyt 4.2.2013 — Marina da Conceição Pacheco Almeida v. Fundo de Garantia Salarial, IP ja Instituto da Segurança Social, IP
   (Asia C-57/13)
   2013/C 108/35
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Central Administrativo Norte

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Marina da Conceição Pacheco Almeida

      Vastapuolet: Fundo de Garantia Salarial, IP ja Instituto da Segurança Social, IP

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko unionin oikeutta palkkaturvaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevalla alalla ja etenkin direktiivin 80/987/ETY (1) 4 ja 10 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle kansalliselle oikeuden säännökselle, jolla taataan maksamatta olevat saatavat vain kuuden kuukauden ajalta ennen työnantajan maksukyvyttömyyden toteamista koskevan vaatimuksen esittämistä jopa silloin, kun työntekijä on nostanut työnantajaa vastaan työtuomioistuimessa kanteen oikeusteitse tapahtuvaa saatavien suuruuden määrittämistä ja pakkoperintää varten?

      (1)  Työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.10.1980 annettu neuvoston direktiivi 80/987/ETY (EYVL L 283, s. 23).


title: Asia T-228/09: Kanne 11.6.2009 — United States Polo Association v. SMHV — Textiles CMG (U.S. POLO ASSN.)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/62

         Kanne 11.6.2009 — United States Polo Association v. SMHV — Textiles CMG (U.S. POLO ASSN.)
   (Asia T-228/09)
   2009/C 180/114
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: United States Polo Association (Lexington, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat P. Goldenbaum, T. Melchert ja I. Rohr)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Textiles CMG, SA (Onteniente, Valencia, Espanja)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan asiassa R 886/2008-4 20.3.2009 tekemä päätös on kumottava ja

               —

               vastaaja on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ja, mikäli vastapuolena valituslautakunnassa ollut osapuoli on asiassa väliintulijana, se on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”U.S. POLO ASSN.” luokkiin 9, 20, 21, 24 ja 27 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkin ”POLO-POLO” espanjalainen tavaramerkkirekisteröinti luokkaan 24 kuuluvia tavaroita varten; sanamerkin ”POLO-POLO” yhteisön tavaramerkkirekisteröinti luokkiin 24, 25 ja 39 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen kaikkien riidanalaisten tavaroiden osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan (josta on tullut neuvoston asetuksen 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) rikkominen, koska valituslautakunta on virheellisesti katsonut, että kyseessä olevien tavaramerkkien välillä oli olemassa sekaannusvaara.


title: Asia C-62/08: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 19.2.2009 (Hof van Cassatie van Belgiën (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — UDV North America Inc v. Brandtraders NV (Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan toinen alakohta — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 9 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 2 kohdan d alakohta — Rekisteröidyn tavaramerkin haltijan oikeus kieltää muita käyttämästä merkkiä, joka on sama kuin tavaramerkki — Käyttämisen käsite — Välittäjän toimesta tapahtuva merkin käyttäminen sen liikeasiakirjoissa — Omissa nimissään mutta myyjän lukuun toimiva välittäjä)

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/16

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 19.2.2009 (Hof van Cassatie van Belgiën (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — UDV North America Inc v. Brandtraders NV
   (Asia C-62/08) (1)

   (Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan toinen alakohta - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - 9 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 2 kohdan d alakohta - Rekisteröidyn tavaramerkin haltijan oikeus kieltää muita käyttämästä merkkiä, joka on sama kuin tavaramerkki - ”Käyttämisen” käsite - Välittäjän toimesta tapahtuva merkin käyttäminen sen liikeasiakirjoissa - Omissa nimissään mutta myyjän lukuun toimiva välittäjä)
   2009/C 113/31
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van Cassatie van België

      Asianosaiset

      Kantaja: UDV North America Inc

      Vastaaja: Brandtraders NV

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hof van Cassatie van België — Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994 L 11, s. 1) 9 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan d alakohdan tulkinta — Tavaramerkin haltijan oikeus kieltää kolmatta käyttämästä merkkiä — Tavaramerkin käyttämisen käsite

      Määräysosa

   Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 9 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettu käsite ”käyttäminen” koskee pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaista tilannetta, jossa omissa nimissään mutta myyjän lukuun toimiva välittäjä, joka ei näin ole sellaisen tavaroiden kaupan osallinen, jossa se on itse mukana sopimuspuolena, käyttää liikeasiakirjoissaan merkkiä, joka on sama kuin yhteisön tavaramerkki, sellaisia tavaroita ja palveluita varten, jotka ovat samoja kuin ne tavarat ja palvelut, joita varten tavaramerkki on rekisteröity.

      (1)  EUVL C 107, 26.4.2008.


title: Asia T-523/15: Kanne 10.9.2015 – Italmobiliare ym. v. komissio

text:
               26.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 354/53

         Kanne 10.9.2015 – Italmobiliare ym. v. komissio
   (Asia T-523/15)
   (2015/C 354/64)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Italmobiliare SpA (Milano, Italia), Sirap-Gema SpA (Verolanuova, Italia), Sirap France SAS (Noves, Ranska), Petruzalek GmbH (Tattendorf, Itävalta), Petruzalek kft (Budapest, Unkari), Petruzalek s.r.o. (Bratislava, Slovakia), Petruzalek s.r.o. (Břeclav, Tšekin tasavalta) (edustajat: asianajajat M. Siragusa, F. Moretti ja A. Bardanzellu)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               aluksi määräämään asiantuntijatutkimuksen toteuttamisesta asian taloudellista tarkastelua varten

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä on katsottu, että Linpac on vapautettava seuraamuksista sen mukaisesti kuin esitetään komission tiedonannossa sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (jäljempänä tiedonanto)

               —

               kumoamaan päätöksen siltä osin kuin siinä on katsottu myös Italmobiliaren syyllistyneen menettelytapoihin, joista on määrätty seuraamus, ja velvoitetaan se yhteisvastuullisesti sakkojen maksamiseen

               —

               vähentämään määrättyjen seuraamusten määriä

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäynti- ja asianajokulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt kyseessä oleva kanne kohdistuu samaan päätökseen kuin se, joka on riitautettu asiassa T-522/15, CCPL ym. v. komissio.
   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: tiedonannon rikkominen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen, koska komissio on myöntänyt Linpacille vapautuksen sakoista, vaikkeivät vapautukselle tiedonannossa asetetut tarpeelliset edellytykset täyttyneet.

               2)

               Toinen kanneperuste: on rikottu SEUT 101 artiklaa, loukattu Euroopan ihmisoikeussopimuksen (jäljempänä ihmisoikeussopimus) 6 artiklan 2 kappaleessa ja 7 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 48 ja 49 artiklassa vahvistettuja oikeusvarmuuden, rangaistuksen yksilöllistämisen ja syyttömyysolettaman periaatteita, loukattu ihmisoikeussopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklassa vahvistettua omaisuudensuojaa koskevaa perustavanlaatuista oikeutta, rikottu ihmisoikeussopimuksen 14 artiklaa sekä perusoikeuskirjan 17 ja 21 artiklaa sekä loukattu syrjintäkiellon ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita, koska komissio on virheellisesti katsonut Italmobiliaren olevan emoyhtiönä yhteisesti vastuussa sen määräysvallassa olevien yhtiöiden teoista.

               3)

               Kolmas kanneperuste: on rikottu SEUT 101 artiklaa, perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1) 23 artiklaa, asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta annettuja suuntaviivoja (jäljempänä suuntaviivat) sekä loukattu suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta siltä osin kuin kyse on seuraavien seuraamusten laskemista koskevien seikkojen/parametrien määrittämisestä: (i) myynnin arvo; (ii) rikkomisen vakavuuteen perustuva määrä; (iii) lisämaksu; (iv) perusmäärään tehtävät mukautukset (erityisesti on jätetty huomiotta alan kriisitilanne); (v) asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohtaan perustuva sakon enimmäismäärä ja (vi) riittämätön seuraamusten määrän alentaminen menettelyn pitkän keston perusteella; lopuksi on rikottu SEUT 101 artiklaa ja suuntaviivoja sekä jätetty noudattamatta perusteluvelvollisuutta siltä osin kuin kyse on päätöksestä olla hyväksymättä pyyntöä suuntaviivojen 35 kohdan soveltamisesta.

               4)

               Neljäs kanneperuste: kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin käyttää asetuksen N:o 1/2003 31 artiklaan perustuvaa täyttä harkintavaltaansa ja – myös siinä tapauksessa, että edelliset kanneperusteet hylätään – korvaa komission tekemän arvioinnin omalla arvioinnillaan ja joka tapauksessa vähentää päätöksessä määrättyjen sakkojen kokonaismäärää.


title: Asia C-344/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy w Kościanie (Puolan tasavalta) on esittänyt 24.7.2008 — Rikosoikeudenkäynti Tomasz Rubachia vastaan

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy w Kościanie (Puolan tasavalta) on esittänyt 24.7.2008 — Rikosoikeudenkäynti Tomasz Rubachia vastaan
   (Asia C-344/08)
   (2008/C 272/17)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Sąd Rejonowy w Kościanie
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Prokuratura Rejonowa w Kościanie

      Vastaaja: Tomasz Rubach
   Ennakkoratkaisukysymys
   Mikä on luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä 9.12.1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 338/97 (1) 8 artiklan 5 kohdan oikea tulkinta sen osalta, miten liitteessä B mainittujen eläinten (muiden kuin sammakkoeläinten, matelijoiden, lintujen ja nisäkkäiden) omistaja voi yhteisön oikeuden mukaisesti tyydyttävällä tavalla todistaa, että hänen yksilönsä on hankittu tai tuotu yhteisöön luonnonvaraisia eläin- ja kasvilajeja koskevien säädösten mukaisesti, kun kansallisessa oikeudessa ei säännellä tällaisia kysymyksiä?

      (1)  EYVL L 61, 3.3.1997, s. 1.


title: Asia T-262/12: Kanne 12.6.2012 — Central Bank of Iran v. neuvosto

text:
               11.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/27

         Kanne 12.6.2012 — Central Bank of Iran v. neuvosto
   (Asia T-262/12)
   2012/C 243/48
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Central Bank of Iran (Teheran, Iran) (edustaja: barrister M. Lester)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 23.1.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/35/YUTP (1) ja 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (2) siltä osin kuin kyseisillä oikeudellisilla toimilla vahvistettuja toimenpiteitä sovelletaan kantajaan

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on tehnyt ilmeisen virheen katsoessaan, että neuvoston päätöksen 2012/35/YUTP ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 mukaiset luetteloon sisällyttämistä koskevat edellytykset täyttyivät.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei vastaaja ole esittänyt asianmukaisia tai riittäviä syitä sille, miksi se on sisällyttänyt kantajan luetteloon niistä henkilöistä ja yhteisöistä, joihin rajoittavia toimenpiteitä sovelletaan.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on jättänyt ottamatta huomioon kantajan puolustautumisoikeudet ja oikeuden tehokkaaseen oikeussuojaan.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on perusteettomasti ja suhteettomasti loukannut kantajan perusoikeuksia, mukaan lukien sen omaisuudensuojaa ja hyvää mainetta.

      (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 23.1.2012 annettu neuvoston päätös 2012/35/YUTP (EUVL L 19, s. 22).

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1).


title: Asia F-1/08: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 27.6.2008 — Nijs v. tilintarkastustuomioistuin (Henkilöstö — Virkamiehet — Työjärjestyksen 35 artiklan 1 kohdan e alakohta — Esitetyt kanneperusteet ja väitteet — Valitusaika — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/72

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 27.6.2008 — Nijs v. tilintarkastustuomioistuin
   (Asia F-1/08) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Työjärjestyksen 35 artiklan 1 kohdan e alakohta - Esitetyt kanneperusteet ja väitteet - Valitusaika - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   (2008/C 209/133)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Bart Nijs (Bereldange, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Rollinger)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: T. Kennedy, J.-M. Stenier ja G. Corstens)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä sen muutoksenhakukomitean tekemän päätöksen kumoaminen, jolla kantaja jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan A*11 vuoden 2005 ylennyskierroksella, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään osaksi tutkimatta, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, ja osaksi se hylätään, koska se on selvästi perusteeton.

               2)

               Bart Nijs velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 64, 8.3.2008, s. 68.


title: Asia T-47/09: Kanne 9.2.2009 – Deutsche Behindertenhilfe – Aktion Mensch v. SMHV (diegesellschafter.de)

text:
               1.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/18

         Kanne 9.2.2009 – Deutsche Behindertenhilfe – Aktion Mensch v. SMHV (diegesellschafter.de)
   (Asia T-47/09)
   2009/C 102/29
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Behindertenhilfe – Aktion Mensch eV (Mainz, Saksa) (edustajat: asianajajat V. Töbelmann ja A. Piltz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 27.11.2008 asiassa R 1094/2008-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”diegesellschafter.de” luokkiin 35 ja 41 kuuluvia palveluita varten (hakemus nro 4 606 372)

      Tutkijan päätös: hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu, koska tavaramerkillä, jota on haettu, on vaadittu erottumiskyky eikä siihen liity vapaana pitämisen tarvetta.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia T-275/07: Kanne 18.7.2007 — Ebro Puleva v. SMHV — Berenguel (BRILLO'S)

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/13

         Kanne 18.7.2007 — Ebro Puleva v. SMHV — Berenguel (BRILLO'S)
   (Asia T-275/07)
   (2007/C 235/24)
   Kannekirjelmän kieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Ebro Puleva, SA (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja P. Casamitjana Lleonart)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Luis Berenguel, SL
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n toisen valituslautakunnan asiassa R 493/2006-2 (joka liittyy väitemenettellyn N:o B 705 790) 21.5.2007 tekemä ratkaisu on kumottava.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: LUIS BERENGUEL, S.L.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”BRILLO'S” luokkiin 29, 30 ja 31 kuuluvia tavaroita varten (hakemus N:o 2.984.995).

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Espanjalainen sanamerkki ”brillante” (tavaramerkki N:o 992.772), joka on rekisteröity luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten, ja espanjalainen kuviomerkki ”brillante” (tavaramerkki N:o 2.413.459), joka on rekisteröity luokkaan 29 kuuluvia tavaroita varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska on katsottu, että kyseessä olevat tavaramerkit ovat ääniasultaan, niihin liittyvien mielikuvien osalta ja visuaalisesti erilaiset.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia C-97/03: College van Beroep voor het bedrĳfslevenin 7.1.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa T.H.J.M. van Schaĳk ja tämän puoliso vastaan Directeur van de Rĳksdienst voor de keuring van Vee en Vlees

text:
24.5.2003                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 124/3
2.     velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-             2)     Annetaanko direktiivissä 85/511/ETY (1), sellaisena kuin
       denkäyntikulut.                                                         se on muutettuna direktiivillä 90/423/ETY (2), jäsenvalti-
                                                                               oille valta toteuttaa (tai määrätä muiden toteuttavan)
                                                                               täydentäviä kansallisia toimia suu- ja sorkkataudin torju-
                                                                               miseksi?
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        3)     Mitä rajoja yhteisön oikeudessa asetetaan jäsenvaltioille
–      Direktiivin 5 artiklan virheellinen täytäntöönpano: laissa,             sellaisten kansallisten toimien osalta, joilla täydennetään
       jossa direktiivin 93/13/ETY 5 artikla saatetaan osaksi                  direktiivissä 85/511/ETY, sellaisena kuin se on muutettu-
       Espanjan oikeusjärjestystä, ei mainita sitä, että kuluttajalle          na direktiivillä 90/423/ETY, säädettyjä toimia?
       suotuisinta tulkintaa ei sovelleta direktiivin 7 artiklan
       2 kohdassa tarkoitettujen menettelyjen yhteydessä (sopi-
       muksen purkamista koskevat kanteet). Tällä tavoin ai-            (1 ) EYVL 1985, L 315, s. 11.
       kaansaadaan tilanne, jossa kuluttaja ottaa riskin siitä, että    (2 ) EYVL 1990, L 224, s. 13.
       tulkintasääntö on hänen etujensa vastainen siten, että se
       estää häntä poistamasta sopimuksen purkamista koske-
       van kanteen kautta kuluttajien kanssa tehdyistä sopimuk-
       sista epäselvät ehdot, jotka ”tavanomaisen” tulkinnan
       mukaan olisivat kohtuuttomia.
–      Direktiivin 6 artiklan 2 kohdan virheellinen täytäntöön-
       pano: Kun Espanjan laissa viitataan ”sopimusvelvoitteisiin
                                                                        College van Beroep voor het bedrijfslevenin 7.1.2003
       sovellettavasta laista vuonna 1980 tehdyn Rooman yleis-
                                                                        tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
       sopimuksen 5 artiklaan”, siinä rajoitetaan direktiivin
                                                                        asiassa T.H.J.M. van Schaijk ja tämän puoliso vastaan
       mukaista kuluttajansuojaa ja säädetään kaksinkertaisesta
                                                                        Directeur van de Rijksdienst voor de keuring van Vee en
       rajoituksesta. Direktiivissä säädetään kaikkien kuluttajien
                                                                                Vlees
       suojaamisesta elinkeinonharjoittajien kanssa tehtyjen
       kaikkien sopimusten osalta, kun taas Espanjan laissa
       säädetään tästä suojasta ainoastaan tietynlaisten sopimus-                                  (Asia C-97/03)
       ten osalta ja tietyin edellytyksin, mikä on direktiivissä
       kielletty kaksinkertainen rajoitus.
                                                                                (2003/C 124/06)
( 1) EYVL L 95, 21.4.1993, s. 29.
                                                                        College van Beroep voor het bedrijfsleven on pyytänyt
                                                                        7.1.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen
                                                                        tuomioistuimeen 4.3.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
                                                                        melta ennakkoratkaisua asiassa T.H.J.M. van Schaijk ja tämän
                                                                        puoliso vastaan Directeur van de Rijksdienst voor de keuring
                                                                        van Vee en Vlees seuraaviin kysymyksiin:
College van Beroep voor het bedrijfslevenin 7.1.2003
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                  1)     Myönnetäänkö yhteisön oikeudessa jäsenvaltioille valta
asiassa A. Tempelman vastaan Directeur van de Rijks-                           päättää suu- ja sorkkatautiviruksesta sairastuneeksi tai
            dienst voor de keuring van Vee en Vlees                            saastuneeksi epäiltyjen eläinten lopettamisesta?
                            (Asia C-96/03)                              2)     Annetaanko direktiivissä 85/511/ETY (1), sellaisena kuin
                                                                               se on muutettuna direktiivillä 90/423/ETY (2), jäsenvalti-
                                                                               oille valta toteuttaa (tai määrätä muiden toteuttavan)
                          (2003/C 124/05)
                                                                               täydentäviä kansallisia toimia suu- ja sorkkataudin torju-
                                                                               miseksi?
                                                                        3)     Mitä rajoja yhteisön oikeudessa asetetaan jäsenvaltioille
College van Beroep voor het bedrijfsleven on pyytänyt
                                                                               sellaisten kansallisten toimien osalta, joilla täydennetään
7.1.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen
                                                                               direktiivissä 85/511/ETY, sellaisena kuin se on muutettu-
tuomioistuimeen 4.3.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
                                                                               na direktiivillä 90/423/ETY, säädettyjä toimia?
melta ennakkoratkaisua asiassa A. Tempelman vastaan Direc-
teur van de Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees
seuraaviin kysymyksiin:
                                                                        (1 ) EYVL 1985, L 315, s. 11.
                                                                        (2 ) EYVL 1990, L 224, s. 13.
1)     Myönnetäänkö yhteisön oikeudessa jäsenvaltioille valta
       päättää suu- ja sorkkatautiviruksesta sairastuneeksi tai
       saastuneeksi epäiltyjen eläinten lopettamisesta?


title: Asia C-28/01: Euroopan yhteisöjen komission 23.1.2001 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 61/12                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      24.2.2001
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-           2)    velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
tuin                                                                           käyntikulut.
–     toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
      tanut koristekasvien lisäysaineiston pitämisestä kaupan
      20 päivänä heinäkuuta 1998 annetun neuvoston direktii-             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      vin 98/56/EY (1) ja erityisesti sen 19 artiklan mukaisia
      velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määrä-
      ajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä             Vaikka Euroopan yhteisön toiminta EY:n perustamissopimuk-
      lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, ja                 sen (aiemman) 3 artiklan k alakohdan nojalla käsittää myös
                                                                         ympäristöpolitiikan, tämä on vain sikäli osa EY:n perustamisso-
                                                                         pimuksen (aiemmassa) 2 artiklassa mainittua yhteismarkkinoi-
–     velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan                den toteuttamisen tavoitetta, että mainitun tavoitteen toteutta-
      oikeudenkäyntikulut.                                               misen kautta on saavutettava ympäristön kannalta asianmukai-
                                                                         nen kasvu. Tästä seuraa, että ympäristöpoliittiset näkökohdat
                                                                         yhteisön politiikan toteuttamisessa on asianmukaisesti otettava
                                                                         huomioon, muttei kuitenkaan, että ympäristöpolitiikalle olisi
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      annettava etusija muiden politiikkain toteuttamiseen nähden.
                                                                         Esillä olevan tapauksen kannalta tämä merkitsee sitä, että
                                                                         julkista palveluhankintasopimusta tehtäessä pitkät kuljetusrei-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat           tit tai niiden välttäminen ei saa alusta asti johtaa siihen, ettei
kuin asiassa C-26/01 esitetyt perustelut.                                palvelusuorituksesta lainkaan tiedoteta ympäristöä koskeviin
                                                                         argumentteihin vedoten, jolloin estetään palvelujen kauppaa
                                                                         yhteisön sisällä. Tämän vuoksi Braunschweigin kaupunki ei saa
                                                                         ympäristöä koskeviin argumentteihin vedoten lainvastaisesti
(1) EYVL L 226, 13.8.1998, s. 16.                                        poiketa eurooppaoikeudellisesta velvoitteesta, joka koskee
                                                                         jätehuoltosopimuksesta tiedottamista euroopanlaajuisesti.
                                                                         On merkitystä vailla, että Saksan puolelta on myönnetty
                                                                         rikotun julkisia hankintoja koskevia yhteisöoikeudellisia sään-
                                                                         nöksiä ja että asianomaisiin kohtiin julkisten hankintasopimus-
                                                                         ten tekoa koskevan EY-oikeuden noudattamiseksi on puututtu,
                                                                         kun Braunschweigin kaupunki kuitenkin edelleen rikkoo EY-
                                                                         oikeutta pitäessään kiinni sopimuksesta ja soveltaessaan sitä
Euroopan yhteisöjen komission 23.1.2001 Saksan liittota-                 kuten ennenkin.
                savaltaa vastaan nostama kanne
                            (Asia C-28/01)
                                                                         (1) EYVL 1992, L 209, s. 1.
                            (2001/C 61/21)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.1.2001 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
taa vastaan. Kantajan edustajana on komission oikeudellisen
yksikön virkamies Josef Christian Schieferer, prosessiosoite
Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen yksikön virkamies
Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner C 254, Kirchberg,
Luxemburg.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 24.1.2000 Espanjan ku-
                                                                                ningaskuntaa vastaan nostama kanne
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                (Asia C-29/01)
1)    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole julkista palvelu-
      hankintaa koskevan sopimuksen tekomenettelyn yhtey-
      dessä noudattanut direktiivin 92/50/ETY (1) 8 artiklan ja                                     (2001/C 61/22)
      11 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisia velvoitteitaan,
      koska Braunschweigin kaupunki on tehnyt jätehuoltoso-
      pimuksen neuvottelumenettelyssä ilman edeltävää ilmoi-             Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.1.2000 Euroo-
      tusta, vaikka direktiivin 92/50/ETY 11 artiklan 3 kohdan           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
      edellytykset eivät mahdollista vapaata sopimuksentekoa             kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Gregorio Valero
      ilman euroopanlaajuista tiedottamista, ja                          Jordana, prosessiosoite Luxemburgissa.


title: Asia C-500/12: Kanne 6.11.2012 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/26

         Kanne 6.11.2012 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-500/12)
   2013/C 26/52
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Hottiaux ja H. Støvlbæk)

      Vastaaja: Puolan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta yhteisössä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/57/EY liitteiden II, V ja VI muuttamisesta 1.3.2011 annetun komission direktiivin 2011/18/EU (1) 2 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Puolan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 31.12.2011.

      (1)  EUVL L 57, s. 21.


title: Asia T-432/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.9.2009 — Ranska v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Hedelmät ja vihannekset — Tuottajajärjestöjen hyväksymisedellytykset)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/42

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.9.2009 — Ranska v. komissio
   (Asia T-432/07) (1)

   (EMOTR - Tukiosasto - Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Hedelmät ja vihannekset - Tuottajajärjestöjen hyväksymisedellytykset)
   2009/C 282/79
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja A.-L. During)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: F. Clotuche-Duvieusart ja F. Jimeno Fernández)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 3.10.2007 tehdyn komission päätöksen 2007/647/EY (EUVL L 261, s. 28) kumoamista koskeva vaatimus siltä osin kuin sillä jätetään rahoituksen ulkopuolelle tietyt Ranskan tasavallan suorittamat menot hedelmien ja vihannesten tuottajajärjestöille

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 22, 26.1.2008.


title: Asia C-313/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 19.4.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 97/68/EY muuttamisesta 21.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/26/EY — Täytäntöönpanon laiminlyönti asetetussa määräajassa)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/18

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 19.4.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-313/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 97/68/EY muuttamisesta 21.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/26/EY - Täytäntöönpanon laiminlyönti asetetussa määräajassa)
   (2007/C 96/30)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Lawunmi ja D. Recchia)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamiehet: I. M. Braguglia ja M. Fiorilli)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 97/68/EY muuttamisesta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/26/EY (EYVL L 146, s. 1) noudattamisen edellytyksenä olevien säännösten antamatta jättäminen asetetussa määräajassa
   Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 97/68/EY muuttamisesta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/26/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sen noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 212, 2.9.2006.


title: Asia C-602/12 P: Valitus, jonka Gem-Year Industrial Co. Ltd ja Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd ovat tehneet 20.12.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-172/09, Gem-Year Industrial Co. Ltd v. Euroopan unionin neuvosto, 10.10.2012 antamasta tuomiosta

text:
               6.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 101/6

         Valitus, jonka Gem-Year Industrial Co. Ltd ja Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd ovat tehneet 20.12.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-172/09, Gem-Year Industrial Co. Ltd v. Euroopan unionin neuvosto, 10.10.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-602/12 P)
   2013/C 101/12
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Gem-Year Industrial Co. Ltd ja Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd (edustajat: avocat Y. Melin ja avocat V. Akritidis)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               1)

               kumoaa kokonaisuudessaan unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-172/09, Gem-Year ja Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) vastaan neuvosto, 10.10.2012 antaman tuomion.

               2)

               antaa itse lopullisen ratkaisun asiassa ja hyväksyy

                           —

                           kolmannen kanneperusteen, joka koskee sitä, ettei yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinkoa perusasetuksen (1) 3 artiklan vastaisesti, ja

                           —

                           seitsemännen kanneperusteen, joka koskee tuen lainvastaista tasoittamista markkinatalouskohtelu hylkäämällä asetuksen N:o 2026/97 (2) ja perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan vastaisesti,
                           tai toissijaisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen.

               3)

               velvoittaa neuvoston ja väliintulijat korvaamaan oikeudenkäyntikulut tässä menettelyssä ja unionin yleisessä tuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat väittävät, että valituksenalainen tuomio on kumottava seuraavista syistä:

               Ensinnäkin unionin yleisessä tuomioistuimessa esitettyjen tosiseikkojen perusteella on ilmeistä, ettei ole olemassa todisteita siitä, että unionin kiinnitinteollisuudelle aiheutui vahinkoa polkumyynnillä Kiinasta tapahtuvasta tuonnista polkumyyntiä koskevan perusasetuksen (3) 3 artiklan 2, 5 ja 6 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Ensimmäinen valitusperuste jakautuu seuraaviin kahteen osaan:

                           i)

                           Unionin yleinen tuomioistuin vääristi sille toimitettuja todisteita, kun se katsoi, että polkumyynnillä Kiinasta tapahtuvalla tuonnilla vaikutettiin kielteisesti ja merkittävästi unionin kiinnitinteollisuuden voittomarginaaliin tarkasteluajanjaksolla (1.1.2003–30.9.2007), vaikka asiakirja-aineistossa olevat todisteet osoittavat, että voitto vaihteli kyseisellä ajanjaksolla ja oli toiseksi korkeimmillaan viimeisen vuoden aikana (4,4 %), jolloin niin ikään polkumyynnillä Kiinasta tapahtuva tuonti oli korkeimmillaan, ja voitto oli lähellä sen historiallista 4,7 %:n enimmäistasoa (vuonna 2004), mikä on juuri alle tulostavoitteen (5 %), jota komissio käyttää viitehinnan alittavuuden marginaalin laskemiseen.

                           ii)

                           Unionin yleiselle tuomioistuimelle toimitetut todisteet antavat kuvan kasvavasta ja menestyvämmästä unionin tuotannonalasta erityisesti tarkasteluajanjaksolla. Ne eivät anna kuvaa merkittävästä vahingosta vaan pikemminkin hypoteettisesta menetetystä mahdollisuudesta hyötyä täysimääräisesti kasvavista EU:n kotimarkkinoista. Kun unionin yleinen tuomioistuin päätti tällä perusteella, että EU:n toimielimet olivat oikeassa katsoessaan, että polkumyynnillä aiheutuvalla tuonilla aiheutettiin merkittävää vahinkoa, se luokitteli oikeudellisesti virheellisellä tavalla vahvistamansa tosiseikat, joten perusasetuksen 3 artiklan 2, 5 ja 6 kohtaa ei sovellettu asianmukaisesti.

               Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, että vaatimus perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan mukaisesta markkinatalouskohtelusta voitiin hylätä sillä perusteella, että varhaisemman jalostusasteen teollisuutta todettiin tuetun. Tämä merkitsee kyseisten tukien tasoittamista muutoin kuin neuvoston asetuksen N:o 2026/97 (tuolloin sovellettu tukia koskeva perusasetus) perusteella aloitetun tutkimuksen seurauksena. Tämä on perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan lainvastainen tulkinta ja sillä rikotaan neuvoston asetusta N:o 2026/97.

      (1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL L 56, s. 1)

      (2)  Muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 6.10.1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2026/97 (EYVL L 288, s. 1)

      (3)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51)


title: Asia C-569/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado Mercantil n ° 3 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 9.12.2014 – Jordi Carne Hidalgo ja Anna Aracil Gracia v. Catalunya Banc SA

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/35

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 9.12.2014 – Jordi Carne Hidalgo ja Anna Aracil Gracia v. Catalunya Banc SA
   (Asia C-569/14)
   (2015/C 046/41)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Jordi Carne Hidalgo ja Anna Aracil Gracia

      Vastaaja: Catalunya Banc SA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Merkitseekö Espanjan siviiliprosessilain 43 § , jolla estetään tuomioistuinta esittämästä asianosaisille siviiliprosessin mahdollista lykkäämistä, jos toinen tuomioistuin on esittänyt Euroopan unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen, direktiivin [93/13] (1) 7 artiklan säännösten selvää rajoittamista, kun sen mukaan jäsenvaltioiden on kuluttajien ja kilpailevien elinkeinonharjoittajien edun vuoksi varmistettava, että on olemassa riittäviä ja tehokkaita keinoja kohtuuttomien ehtojen käytön lopettamiseksi elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisissä sopimuksissa?

               2)

               Merkitseekö Espanjan LEC:n 721 §:n 2 momentti, jolla estetään tuomioistuinta toteuttamasta tai ehdottamasta viran puolesta turvaamistoimia yksittäistapausta koskevissa oikeudenkäynneissä, joissa vaaditaan yleisen sopimusehdon toteamista pätemättömäksi kohtuuttomana, direktiivin [93/13] 7 artiklan säännösten selvää rajoitusta, kun sen mukaan jäsenvaltioiden on kuluttajien ja kilpailevien elinkeinonharjoittajien edun vuoksi varmistettava, että on olemassa riittäviä ja tehokkaita keinoja kohtuuttomien ehtojen käytön lopettamiseksi elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisissä sopimuksissa?

               3)

               Edellytetäänkö, että turvaamistoimien, joita voitaisiin toteuttaa joko viran puolesta tai asianomaisen vaatimuksesta oikeudenkäynnissä, jossa on nostettu yksittäistapausta koskeva kanne, vaikutusten pitäisi ulottua niin pitkälle, että joko yksittäistapausta koskevasta kanteesta tai kollektiivisesta kanteesta, joka liittyy yksittäistapausta koskevien kanteiden ajamiseen annetaan lopullinen ratkaisu, siinä tarkoituksessa, että taataan riittävät ja tehokkaat keinot, joista edellä mainitussa direktiivin 7 artiklassa säädetään?

      (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29).


title: Asia C-129/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 20.3.2014 – Rikosoikeudenkäynti Zoran Spasicia vastaan

text:
               19.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 20.3.2014 – Rikosoikeudenkäynti Zoran Spasicia vastaan
   (Asia C-129/14)
   2014/C 151/19
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Nürnberg

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Zoran Spasic

      Muu osapuoli: Generalstaatsanwaltschaft Nürnberg

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen (jäljempänä Schengenin soveltamissopimus) (1) 54 artikla Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklan mukainen siltä osin kuin siinä asetetaan ne bis in idem -periaatteen soveltamisen edellytykseksi se, että henkilö on tuomion saatuaan suorittanut rangaistuksensa tai parhaillaan suorittaa sitä taikka että sitä ei voida tuomion antaneen sopimuspuolen lain mukaan enää suorittaa?

               2)

               Täyttyykö mainittu Schengenin soveltamissopimuksen 54 artiklan mukainen edellytys myös siinä tapauksessa, että vain yksi osa (tässä tapauksessa sakko) tuomion antaneen valtion määräämästä kahdesta erillisestä osasta koostuvasta rangaistuksesta (tässä tapauksessa sakko- ja vapausrangaistuksesta) on suoritettu?

      (1)  EYVL 2000 L 239, s. 19.


title: Asia T-231/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.1.2007 — Kreikka v. komissio (Kumoamiskanne — Yhteinen diplomaattiedustus Abujassa (Nigeria) — Velan perintä kuittaamalla — Asetukset (EY, Euratom) N:o 1605/2002 ja (EY, Euratom) N:o 2342/2002 — Lojaliteettiperiaate kansainvälisessä oikeudessa)

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/26

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.1.2007 — Kreikka v. komissio
   (Asia T-231/04) (1)

   (Kumoamiskanne - Yhteinen diplomaattiedustus Abujassa (Nigeria) - Velan perintä kuittaamalla - Asetukset (EY, Euratom) N:o 1605/2002 ja (EY, Euratom) N:o 2342/2002 - Lojaliteettiperiaate kansainvälisessä oikeudessa)
   (2007/C 56/50)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: P. Mylonopoulos ja V. Kyriazopoulos)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Triantafyllou ja F. Dintilhac)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Sellaisen 10.3.2004 tehdyn toimen kumoaminen, jolla komissio peri kuittaamalla summia, jotka Helleenien tasavalta oli velvollinen maksamaan osallistuttuaan kiinteistöhankkeisiin, jotka liittyivät komission ja tiettyjen Euroopan unionin jäsenvaltioiden diplomaattiedustukseen Abujassa (Nigeria)
   Tuomiolauselma

               1)

               Neuvoston oikeudellisen yksikön 26.6.1998 päivätty lausunto, jonka Helleenien tasavalta on esittänyt kannekirjelmän liitteessä 12, poistetaan asiakirja-aineistosta.

               2)

               Kanne hylätään.

               3)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 179, 10.7.2004 (aiemmin asia C-189/04).


title: Asia C-125/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Törvényszék – Unkari) – Iron & Smith kft v. Unilever NV (Ennakkoratkaisupyyntö — Tavaramerkit — Sellaisen kansallisen tavaramerkin rekisteröinti, joka on sama tai samankaltainen kuin aikaisempi yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkki, joka on laajalti tunnettu Euroopan unionissa — Tunnettuuden alueellinen ulottuvuus)

text:
               26.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 354/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Törvényszék – Unkari) – Iron & Smith kft v. Unilever NV
   (Asia C-125/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Tavaramerkit - Sellaisen kansallisen tavaramerkin rekisteröinti, joka on sama tai samankaltainen kuin aikaisempi yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkki, joka on laajalti tunnettu Euroopan unionissa - Tunnettuuden alueellinen ulottuvuus))
   (2015/C 354/07)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Törvényszék

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Iron & Smith kft

      Vastapuoli: Unilever NV

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/95/EY 4 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että jos aikaisemman yhteisön tavaramerkin on osoitettu olevan laajalti tunnettu Euroopan unionin alueen olennaisessa osassa, joka voi merkitä tietyissä tapauksissa yhden ainoan jäsenvaltion aluetta eikä tämän jäsenvaltion tarvitse välttämättä olla se jäsenvaltio, jossa myöhemmän kansallisen tavaramerkin rekisteröimistä koskeva hakemus on tehty, on katsottava, että tämä tavaramerkki on laajalti tunnettu Euroopan unionissa. Oikeuskäytännössä vahvistetut yhteisön tavaramerkin tosiasiallista käyttöä koskevat kriteerit eivät sellaisenaan ole merkityksellisiä kyseisen direktiivin 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun ”tunnettuuden” osoittamiseksi.

               2)

               Jos aikaisempi yhteisön tavaramerkki on jo tullut laajalti tunnetuksi olennaisessa osassa Euroopan unionin aluetta mutta ei kohdeyleisön keskuudessa siinä jäsenvaltiossa, jossa väitteen kohteena olevan myöhemmän kansallisen tavaramerkin rekisteröintiä on haettu, yhteisön tavaramerkin haltija voi saada direktiivin 2008/95 4 artiklan 3 kohdassa annettua suojaa, kun ilmenee, että kaupalliselta kannalta vähäistä suurempi osa tästä yleisöstä tuntee kyseisen tavaramerkin ja yhdistää sen myöhempään kansalliseen tavaramerkkiin ja että kaikki yksittäistapauksen merkitykselliset tekijät huomioon ottaen on olemassa tässä säännöksessä tarkoitettu yhteisön tavaramerkkiä koskeva todellinen ja aktuaalinen loukkaus tai sellaisen puuttuessa vakava vaara siitä, että tällainen loukkaus aiheutuu tulevaisuudessa.

      (1)  EUVL C 175, 10.6.2014.


title: Asia C-108/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 24.2.2016 – Openbaar Ministerie v. Pawel Dworzecki

text:
               2.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/29

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 24.2.2016 – Openbaar Ministerie v. Pawel Dworzecki
   (Asia C-108/16)
   (2016/C 156/39)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Amsterdam

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Openbaar Ministerie

      Vastaaja: Pawel Dworzecki

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko puitepäätöksen 2002/584/YOS (1) 4 a artiklan 1 kohdan a alakohdassa käytetyt käsitteet

                           —

                           ”asianmukaiseen aikaan – – oli saanut haasteen henkilökohtaisesti tiedoksi ja siten saanut tiedon päätökseen johtaneen oikeudenkäynnin ajankohdasta ja paikasta”
                           ja

                           —

                           ”asianmukaiseen aikaan oli muilla keinoin tosiasiallisesti saanut virallisen tiedon kyseisen oikeudenkäynnin ajankohdasta ja paikasta siten, että voidaan kiistattomasti todeta, että hän oli tietoinen oikeudenkäynnistä”
                           unionin oikeuden itsenäisiä käsitteitä?

               2)

               Jos ovat,

                           a)

                           kuinka näitä itsenäisiä käsitteitä on kokonaisuutena tarkasteltuna tulkittava, ja

                           b)

                           kuuluuko esillä olevan kaltainen tapaus, jolle on ominaista, että

                                       —

                                       eurooppalaisen pidätysmääräyksen mukaan haaste on annettu tiedoksi luovutettavaksi pyydetyn henkilön osoitteessa luovutettavaksi pyydetyn henkilön talouteen kuuluvalle täysi-ikäiselle, joka on luvannut antaa haasteen luovutettavaksi pyydetylle henkilölle,

                                       —

                                       eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ei käy ilmi, onko – ja jos on, milloin – kyseinen pyydetyn henkilön talouteen kuuluva todella antanut haasteen luovutettavaksi pyydetylle henkilölle,

                                       —

                                       samalla selvityksestä, jonka luovutettavaksi pyydetty henkilö on esittänyt ennakkoratkaisukysymyksen esittäneessä tuomioistuimessa pidetyssä käsittelyssä, ei voida päätellä, että luovutettavaksi pyydetty henkilö oli – asianmukaiseen aikaan – tietoinen oikeudenkäynnin ajankohdasta ja paikasta,

               3)

               näistä jommankumman käsitteen piiriin?

      (1)  Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehty neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS (EYVL L 190, s. 1).