title: Asia C-79/04: Euroopan yhteisöjen komission 19.2.2004 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
3.4.2004                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 85/19
a)    kokonaisuudessaan verollisina,                                  2)    Sovelletaanko Brysselin yleissopimuksen 6 artiklan
                                                                            2 kohtaa sen määrittämisessä, mikä tuomioistuin on
b)    kokonaan verottomina                                                  toimivaltainen lausumaan vakuutuksenantajien välisestä
                                                                            takautumisvaatimuksesta tai siihen rinnastettavasta vaati-
      vai                                                                   muksesta, ja vastauksen ollessa myöntävä, edellyttääkö
                                                                            6 artiklan 2 kohdan soveltaminen, että kaikkien eri
                                                                            vaatimusten on liityttävä toisiinsa yleissopimuksen 22 ar-
c)    osittain verollisina ja osittain verottomina sen verollisen           tiklassa tarkoitetulla tavalla, tai ainakin, että on näytetty
      kaupan arvon, jolla myydään oikeus omistajalle palautu-               toteen, että näiden vaatimusten välillä on olemassa riittävä
      vaan täyteen omistusoikeuteen, ja verottoman 999 vuo-                 yhteys, mikä on luonteenomaista sille, että oikeuspaikkaa
      den vuokraoikeuden antamisen arvon mukaisessa suh-                    ei ole väärinkäytetty?
      teessa?
(1) Kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY, annettu 17 päivänä
    toukokuuta 1977, jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön
    yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yh-
    denmukainen määräytymisperuste. EYVL, erityispainos 1977, 9/
    nide 1, s. 28.                                                    Euroopan yhteisöjen komission 19.2.2004 Luxemburgin
                                                                                suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-79/04)
                                                                                (2004/C 85/36)
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.2.2004 Euroo-
                                                                      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
                                                                      herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat M. Patakia
                                                                      ja B. Schima, kotipaikka Luxemburgissa.
Cour de cassation (Ranska) 20.1.2004 tekemällään päätök-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Réunion
européenne, Société Axa, Société Winterthur, Compagnie                Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
Le Continent ja Assurances mutuelles de France vastaan                tuin:
Société Zurich Seguros ja Société Pyrénéenne de transit
                d’automobiles ”SOPTRANS” SA                           1.    toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
                                                                            tanut neuvoston direktiivin 92/75/ETY täytäntöönpane-
                                                                            misesta kotitalouksien sähköuunien energiamerkinnän
                           (Asia C-77/04)                                   osalta 8 päivänä toukokuuta 2002 annetun komission
                                                                            direktiivin 2002/40/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska
                                                                            se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen
                          (2004/C 85/35)                                    edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
                                                                            ja joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä
                                                                            toimenpiteistä komissiolle;
Cour de cassation (Ranska), on pyytänyt 20.1.2004 tekemäl-            2.    velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen               oikeudenkäyntikulut.
17.2.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Réunion européenne, Société Axa, Société
Winterthur, Compagnie Le Continent ja Assurances mutuelles            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
de France vastaan Société Zurich Seguros ja Société Pyrénéenne
de transit d’automobiles ”SOPTRANS” SA, seuraaviin kysymyk-
siin:                                                                 Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika on päättynyt
                                                                      31.12.2002.
1)    Sovelletaanko 27.9.1968 allekirjoitetun Brysselin yleisso-
      pimuksen, jota on muutettu vuoden 1978 liittymissopi-
      muksella, II osaston 3 jakson määräyksiä [alkup. s. 4]          (1) EYVL L 128, 15.5.2002, s. 45.
      vakuutuksenantajien väliseen takautumisvaatimukseen tai
      siihen rinnastettavaan vaatimukseen, joka ei perustu
      jälleenvakuutussopimukseen vaan väitteeseen, joka kos-
      kee vakuutusten päällekkäisyyttä tai tilannetta, jossa on
      olemassa rinnakkaisvakuutuksia?


title: Asia C-211/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Bacău (Romania) on esittänyt 24.4.2017 – SC Topaz Development SRL v. Constantin Juncu ja Raisa Juncu, o.s. Cernica

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Bacău (Romania) on esittänyt 24.4.2017 – SC Topaz Development SRL v. Constantin Juncu ja Raisa Juncu, o.s. Cernica
   (Asia C-211/17)
   (2017/C 249/28)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Bacău

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: SC Topaz Development SRL

      Vastaajat: Constantin Juncu ja Raisa Juncu, o.s. Cernica

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko [direktiivin 93/13/ETY] (1) 3 artiklan 2 kohtaa ja 4 artiklan 1 kohtaa tulkittava ja sovellettava siten, että pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevien kaltaisissa olosuhteissa – siten kuin niitä on kuvannut SC Topaz Development SRL, joka on viitannut kansalliseen oikeuskäytäntöön (Înalta Curte de Casație și Justiție, Secția comercialăn (ylin kassaatiotuomioistuin, kaupallisia asioita käsittelevä jaosto) kassaatiovalituksesta 18.4.2011 antama tuomio 1646 ja Curtea de Apel Bacăun (Bacăun muutoksenhakutuomioistuin) muutoksenhaussa 6.4.2016 antama siviilituomio nro 466 (menettely nro 3364/110/2014)) eli siihen, että sen toteennäyttämiseksi, että kaikista sopimuspuolten tekemän, kauppaa koskevan esisopimuksen ehdoista on neuvoteltu, riittää pelkästään se, että Juncut ovat kuluttajina hyväksyneet nämä ehdot allekirjoittaessaan rakennuttajan ennakolta laatiman ja notaarin sittemmin vahvistaman esisopimuksen, – olettamus siitä, että elinkeinonharjoittajan ennakolta laatimista ehdoista ei olisi neuvoteltu, on lähtökohtaisesti kumottavissa vastakkaisella näytöllä?

               2)

               Kuuluvatko sellaisten rakennuttajien, jotka ovat SC Topaz Development SRL:n tavoin elinkeinonharjoittajia, ennakolta laatimiin, kauppaa koskeviin esisopimuksiin sisältyvät vakioehdot ja erityisesti riidan osapuolten välillä tehdyn kauppaa koskevan esisopimuksen 3.2.2 ja 7.1 kohdan ehdot, joissa määrätään neljännen asteen vakuussitoumuksesta ja sopimussakkoehdosta ja jotka on vahvistettu yksinomaan tulevan myyjän eduksi, kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY liitteessä olevan 1 kohdan d, e, f ja i alakohdassa tarkoitettuihin sopimusehtoihin?

               3)

               Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa tulkittava ja sovellettava siten, että – mikäli unionin tuomioistuimen toiseen kysymykseen antama vastaus on myöntävä – siinä ei sallita kansallisen tuomioistuimen muuttavan (kielletään sitä muuttamasta) kohtuuttomina pidettäviä ehtoja siten, että katsottaisiin, että neljännen asteen vakuussitoumus voidaan panna täytäntöön muilla kuin esisopimuksessa nimenomaisesti määrätyillä ehdoilla (esimerkiksi siten, ettei tuomioistuin voi pitää mitä tahansa maksuviivästystä tai maksun laiminlyöntiä huomattavana niiden suuruudesta riippumatta vaan ainoastaan tapauskohtaisesti tietyn suuruisten maksujen viivästystä tai laiminlyöntiä), ja alentavan (rajoittavan) sopimussakon määrää siten, että se vastaa määriä, jotka tuleva ostaja on suorittanut ennakkomaksuna vakuussitoumuksen täytäntöönpanoon mennessä? Voiko kansallinen tuomioistuin tällaisissa tapauksissa pelkästään todeta, että tällaisia ehtoja ei sovelleta asianomaiseen kuluttajaan?

      (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).


title: Asia T-315/05: Kanne 11.8.2005 — ADOMEX International B.V. v. komissio

text:
               12.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/24

         Kanne 11.8.2005 — ADOMEX International B.V. v. komissio
   (Asia T-315/05)
   (2005/C 281/45)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: ADOMEX International B.V. (edustajat: asianajaja G. Van der Wal ja asianajaja T. Boesmans)

      Vastaaja: komissio
   Vaatimukset

               —

               komission 16.3.2005 tekemä päätös K(2005)592 lopull., tuki nro N 372/2003, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja on kukka-alan tuotteiden tukkukauppias ja maahantuoja. Kantajan pääasiallinen toiminta perustuu pääasiallisesti kolmansista maista peräisin olevien koristelehvälajien tuontiin Alankomaihin ja tätä seuraavaan jakeluun.
   Kantaja riitauttaa komission päätöksen olla vastustamatta kukka-alan sellaisen tukijärjestelmän muutosta, joka on hyväksytty asianumeroilla N 766/95 ja NN 84/00. Kyseisessä järjestelmässä viitataan päätökseen, jonka on tehnyt Alankomaiden julkisoikeudelliseen elinkeinoelämän järjestöön kuuluva ammatillinen yhteenliittymä Productschap Tuinbouw ja jolla otetaan käyttöön kukka-alaa koskeva maksu.
   Kantaja huomauttaa väitteidensä tueksi, että komissio on jättänyt tutkimatta, onko tukijärjestelmä yhteismarkkinoille soveltuva vai EY 23 ja EY 25 artiklan vastainen. Kantajan mukaan tältä osin on kysymys EY 253 artiklassa määrätyn perusteluvelvollisuuden laiminlyönnistä.
   Kantaja toteaa lisäksi, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan EY 23 ja EY 25 artiklaa. Komission hyväksymä tukijärjestelmä ei nimittäin ole EY 90 artiklassa tarkoitettu sisäinen maksu, vaan EY 23 ja EY 25 artiklassa tarkoitettu tullia vaikutukseltaan vastaava maksu. Tämä päätelmä perustuu siihen, ettei kyseinen maksu kohdistu samalla tavalla tuontituotteisiin ja kotimaisiin tuotteisiin samassa kaupankäynnin vaiheessa ja samoin perustein ja siihen, että samankaltainen tai kilpaileva tuotanto puuttuu, joten ei voida puhua sisäisten maksujen järjestelmästä.
   Kantaja katsoo myös, että komission päätös on käsittämätön tai ainakin riittämättömästi perusteltu ja näin ollen ristiriidassa EY 253 artiklan kanssa. Kantaja huomauttaa, että komissio viittaa kyseisessä päätöksessä sellaisiin aikaisempiin päätöksiin, joita ei ole perusteltu ja joissa on hyväksytty maksu, joka on täysin erilainen kuin se maksu, jota riidanalainen päätös koskee. Komissio tekee lisäksi ilmeisen tosiseikkoja virheen, kun se toteaa päätöksessään muun muassa, ettei kyseinen maksu kohdistu tuontituotteisiin.
   Kantaja toteaa lopuksi, ettei sitä ole osapuolena, jota asia koskee, kehotettu esittämään huomautuksia tai käyttämään EY 88 artiklan 2 kohtaan perustuvia menettelyllisiä oikeuksiaan.


title: Asia T-442/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.6.2017 – Changmao Biochemical Engineering v. neuvosto (Polkumyynti — Kiinasta peräisin olevan viinihapon tuonti — Lopullisen polkumyyntitullin muuttaminen — Osittainen välivaiheen tarkastelu — Markkinataloudessa toimivan yrityksen asema — Huomattavien tuotantopanosten kustannukset heijastavat merkittävässä määrin niiden arvoa markkinoilla — Olosuhteiden muuttuminen — Perusteluvelvollisuus — Määräaika, jossa päätös markkinataloudessa toimivan yrityksen asemasta on tehtävä — Puolustautumisoikeudet — Asetuksen (EU) N:o 1225/2009 20 artiklan 2 kohta)

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/43

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.6.2017 – Changmao Biochemical Engineering v. neuvosto
   (Asia T-442/12) (1)

   ((Polkumyynti - Kiinasta peräisin olevan viinihapon tuonti - Lopullisen polkumyyntitullin muuttaminen - Osittainen välivaiheen tarkastelu - Markkinataloudessa toimivan yrityksen asema - Huomattavien tuotantopanosten kustannukset heijastavat merkittävässä määrin niiden arvoa markkinoilla - Olosuhteiden muuttuminen - Perusteluvelvollisuus - Määräaika, jossa päätös markkinataloudessa toimivan yrityksen asemasta on tehtävä - Puolustautumisoikeudet - Asetuksen (EU) N:o 1225/2009 20 artiklan 2 kohta))
   (2017/C 239/53)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Changzhou, Kiina) (edustajat: asianajajat E. Vermulst, S. van Cutsem, F. Graafsma ja J. Cornelis)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: S. Boelaert, avustajinaan aluksi asianajaja G. Berrisch ja N. Chesaites, barrister, sitten G. Berrisch ja B. Byrne, solicitor, ja lopuksi asianajaja N. Tuominen)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi M. França ja A. Stobiecka-Kuik, sitten M. França ja J.-F. Brakeland), Distillerie Bonollo SpA (Formigine, Italia), Industria Chimica Valenzana SpA (Borgoricco, Italia), Distillerie Mazzari SpA (Sant’Agata sul Santerno, Italia), Caviro Distillerie Srl (Faenza, Italia) ja Comercial Química Sarasa SL (Madrid, Espanja) (edustaja: R. MacLean, solicitor)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan viinihapon tuonnissa annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 349/2012 muuttamisesta 26.6.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 626/2012 (EUVL 2012, L 182, s. 1) kumoamista siltä osin kuin sitä sovelletaan kantajaan

      Tuomiolauselma

               1)

               Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan viinihapon tuonnissa annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 349/2012 muuttamisesta 26.6.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 626/2012 kumotaan siltä osin kuin sitä sovelletaan Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd:hen.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan puolet Changmao Biochemical Engineeringin oikeudenkäyntikuluista, ja se vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               3)

               Changmao Biochemical Engineering vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.

               4)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               5)

               Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana SpA, Distillerie Mazzari SpA, Caviro Distillerie Srl ja Comercial Química Sarasa, SL vastaavat omista oikeudenkäyntikuistaan.

      (1)  EUVL C 366, 24.11.2012.


title: Asia T-366/17: Kanne 5.6.2017 – Puola v. komissio

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/44

         Kanne 5.6.2017 – Puola v. komissio
   (Asia T-366/17)
   (2017/C 249/60)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamies: B. Majczyna)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan innovatiivisen talouden toimenpideohjelmaan, joka liittyy Puolan lähentymistavoitteiden mukaiseen rakennetukeen, kuuluvalle suurhankkeelle ”Volkswagen Motor Polskan uuden sukupolven dieselmoottoreiden tuotannon aloittaminen” Euroopan aluekehitysrahastosta myönnettävän tuen epäämisestä 23.3.2017 annetun Euroopan komission päätöksen (annettu tiedoksi 24.3.2017 asiakirjalla C(2017) 1904)

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: Hankkeen ”Volkswagen Motor Polskan uuden sukupolven dieselmoottoreiden tuotannon aloittaminen” virheellinen arviointi, joka perustuu näkemykseen siitä, ettei kyseinen hanke ole sopusoinnussa innovatiivisen talouden toimenpideohjelman toimintalinjojen kanssa (kyseisen hankkeen toimintalinja IV) eikä näin ollen täytä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta 11.7.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 (EUVL 2006, L 210, s. 25) 41 artiklan 1 kohdan mukaisia edellytyksiä puutteellisen innovointikapasiteetin vuoksi.

               2)

               Toinen kanneperuste: Asetuksen N:o 1083/2006 41 artiklan 2 kohdan rikkominen siitä syystä, että hankkeen tarkastaminen ylitti huomattavassa määrin sille varatun ajan.


title: Asia F-148/15: Kanne 21.12.2015 – ZZ v. komissio

text:
               15.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 59/52

         Kanne 21.12.2015 – ZZ v. komissio
   (Asia F-148/15)
   (2016/C 059/60)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja P. Vanden Casteele)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kilpailun EPSO/AD/306/15 – ranskan kielen juristi-lingvistit (AD7) valintalautakunnan sen päätöksen kumoamisesta, jolla on jätetty myöntämättä hakijalle oikeus osallistua kilpailun seuraavaan vaiheeseen sillä perusteella, että hänellä ei ollut vaadittavaa oikeudellisen alan belgialaista, ranskalaista tai luxemburgilaista korkeakoulututkintoa vastaavaa koulutusta.

      Vaatimukset

               —

               On kumottava valitus- ja nimityspäätökset, jotka liittyvät ranskan kielen juristi-lingvistejä (AD7) koskevan tutkintoihin ja kokeisiin perustuvan avoimen kilpailun EPSO/AD/306/15 kilpailuilmoitukseen (EUVL 21.5.2015), mukaan lukien päätös, johon on viitattu kantajalle osoitetussa 24.9.2015 päivätyssä kirjeessä ja jonka mukaan ”tutkittuaan hakemuksenne – kyseinen valintalautakunta ei voi hyväksyä Teitä kilpailun seuraavaan vaiheeseen”.


title: Asia F-88/09: Kanne 23.10.2009 — Z v. yhteisöjen tuomioistuin

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/80

         Kanne 23.10.2009 — Z v. yhteisöjen tuomioistuin
   (Asia F-88/09)
   2010/C 24/154
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Z (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat L. Levi ja M. Vandenbussche)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen tuomioistuin

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Yhtäältä vaatimus kumota päätös siirtää kantaja yksikön edun vuoksi toiseen osastoon ja toisaalta vaatimus vastaajan velvoittamisesta suorittamaan vahingonkorvausta henkisen kärsimyksen johdosta

      Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen 18.12.2008 tekemä päätös siirtää kantaja kirjasto-osastolle 1.1.2009 lähtien on kumottava

               —

               sikäli kuin tarpeellista, 13.7.2009 saatu ja 9.7.2009 tehty päätös valituksen hylkäämisestä on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava suorittamaan 50 000 euroa vahingonkorvausta henkisen kärsimyksen johdosta

               —

               Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-461/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (Alankomaat) on esittänyt 15.10.2012 — Granton Advertising BV v. Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (Alankomaat) on esittänyt 15.10.2012 — Granton Advertising BV v. Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag
   (Asia C-461/12)
   2013/C 9/51
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Granton Advertising BV

      Vastapuoli: Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kuudennen direktiivin 77/388/ETY (1) 13 artiklan B kohdan d alakohdan [5] alakohtaan (josta on tullut 1.1.2007 lukien kahdeksannen direktiivin 2006/112/EY, (2) sellaisena kuin se on muutettuna, 135 artiklan 1 kohdan f alakohta) sisältyvää ilmaisua ’muita arvopapereita’ tulkittava siten, että sillä tarkoitetaan Grantoncard-kortteja, koska kyseessä ovat kortit, jotka voidaan luovuttaa edelleen ja joita käytetään (osittaisena) maksuna tavaroista ja palveluista, ja mikäli näin on, onko tällaisten korttien jakelu ja myynti näin ollen vapautettu arvonlisäverosta?

               2)

               Mikäli näin ei ole, onko kuudennen direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan d alakohdan 3 alakohtaan (josta on tullut 1.1.2007 lukien kahdeksannen direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, 135 artiklan 1 kohdan d alakohta) sisältyvää ilmaisua ’muita siirtokelpoisia asiakirjoja’ tulkittava siten, että se kattaa Grantoncard-kortit, koska kyseessä ovat kortit, jotka voidaan luovuttaa edelleen ja joita käytetään (osittaisena) maksuna tavaroista ja palveluista, ja mikäli näin on, onko tällaisten korttien jakelu ja myynti näin ollen vapautettu arvonlisäverosta?

               3)

               Mikäli Grantoncard-kortti on edellä tarkoitettu ’muu arvopaperi’ tai ”muu siirtokelpoinen asiakirja”, onko sillä, että kortin käytöstä maksetusta vastikkeesta (sen suhteellisesta osasta) kannettu vero on käytännössä illusorinen, merkitystä sen kysymyksen kannalta, onko kortin myynti tai jakelu vapautettu arvonlisäverosta?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste, 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).

      (2)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).


title: Yhdistetyt asia C-485/03 — C-490/03: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.12.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta (Valtiontuet — Tukiohjelmat — Soveltumattomuus yhteismarkkinoille — Komission päätöksen täytäntöönpanoa koskeva määräaika — Tukiohjelman poistaminen — Maksamatta olevien tukien peruuttaminen — Käyttöön asetettujen tukien takaisinperiminen — Täytäntöönpanon täydellinen mahdottomuus)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/1

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.12.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Yhdistetyt asia C-485/03 — C-490/03) (1)

   (Valtiontuet - Tukiohjelmat - Soveltumattomuus yhteismarkkinoille - Komission päätöksen täytäntöönpanoa koskeva määräaika - Tukiohjelman poistaminen - Maksamatta olevien tukien peruuttaminen - Käyttöön asetettujen tukien takaisinperiminen - Täytäntöönpanon täydellinen mahdottomuus)
   (2006/C 331/02)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja J. L. Buendía Sierra)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: N. Díaz Abad)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut myöntämällä Álavassa sijaitsevien yritysten tekemille investoinneille 45 prosentin verohyvityksen 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen (EYVL 2002, L 296, s. 1) 2 ja 3 artiklan soveltamista varten tarpeellisten toimenpiteiden säädetyssä määräajassa tapahtuvan toteuttamisen laiminlyönti — Territorio Histórico de Álavaa koskevat verotukselliset toimenpiteet — Velvollisuus periä takaisin jo maksetut tuet ja velvollisuus poistaa tulevat maksut
   Tuomiolauselma

               1)

               Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut

                           —

                           tukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut myöntämällä Álavassa sijaitsevien yritysten tekemille investoinneille 45 prosentin verohyvityksen, 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen 2002/820/EY (asia C-485/03)

                           —

                           valtiontukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut uusien yritysten hyväksi Álavassa, 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen 2002/892/EY (asia C-488/03)

                           —

                           tukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut myöntämällä Biskajassa sijaitsevien yritysten tekemille investoinneille 45 prosentin verohyvityksen, 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen 2003/27/EY (asia C-487/03)

                           —

                           valtiontukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut uusien yritysten hyväksi Biskajassa (Espanjassa), 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen 2002/806/EY (asia C-490/03)

                           —

                           valtiontukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut myöntämällä Guipúzcoan yritysten investoinneille 45 prosentin verohyvityksen, 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen 2002/894/EY (asia C-486/03), eikä

                           —

                           valtiontukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut uusien yritysten hyväksi Guipúzcoassa (Espanjassa), 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen 2002/540/EY (asia C-489/03)

                     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut säädetyssä määräajassa kaikkia kunkin päätöksen 2 ja 3 artiklan säännösten noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 21, 24.1.2004.


title: Asia T-669/15 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 17.12.2015 – Lysoform Dr. Hans Rosemann ym. v. ECHA (Väliaikainen oikeussuoja — REACH — Biosidivalmisteiden asettaminen saataville markkinoilla ja niiden käyttö — Yhtiön merkitseminen tehoaineen toimittajana asetuksen (EU) N:o 528/2012 95 artiklassa tarkoitettuun luetteloon — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               15.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 59/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 17.12.2015 – Lysoform Dr. Hans Rosemann ym. v. ECHA
   (Asia T-669/15 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - REACH - Biosidivalmisteiden asettaminen saataville markkinoilla ja niiden käyttö - Yhtiön merkitseminen tehoaineen toimittajana asetuksen (EU) N:o 528/2012 95 artiklassa tarkoitettuun luetteloon - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2016/C 059/22)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Berliini, Saksa), Ecolab Deutschland GmbH (Monheim am Rhein, Saksa), Schülke & Mayr GmbH (Norderstedt, Saksa) ja Diversey Europe Operations BV (Utrecht, Alankomaat) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem, M. Grunchard ja P. Sellar)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: C. Buchanan ja W. Broere)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus ECHA:n 16.7.2015 tekemän sen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämisestä, jolla B-yhtiö merkittiin tehoaineen toimittajana biosidivalmisteiden asettamisesta saataville markkinoilla ja niiden käytöstä 22.5.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 528/2012 (EUVL L 167, s. 1) 95 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-68/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Ordinario di Aosta (Italia) on esittänyt 10.2.2014 – Equitalia Nord SpA v. CLR di Camelliti Serafino & C. Snc

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Ordinario di Aosta (Italia) on esittänyt 10.2.2014 – Equitalia Nord SpA v. CLR di Camelliti Serafino & C. Snc
   (Asia C-68/14)
   2014/C 102/33
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Ordinario di Aosta

      Pääasian asianosaiset

      Maksamismääräyksen vastustaja: Equitalia Nord SpA

      Vastapuoli: CLR di Camelliti Serafino & C. Snc

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Euroopan unionin tuomioistuinta pyydetään lausumaan siitä, onko 6.7.2012 annetun asetuksen nro 95, sellaisena kuin se on osittain muutettuna kyseisen asetuksen laiksi muuntamisesta 7.8.2012 annetulla lailla nro 135, 3 § :n 1 ja 4 momentin mukainen Italian säännöstö, siltä osin kuin 1 momentissa säädetään, että ”kun otetaan huomioon taloudellisen tilanteen poikkeuksellisuus ja julkisten menojen hillitsemiseen liittyvien tavoitteiden saavuttamisen ensisijaisuus, voimassa olevassa säännöstössä säädettyä maksujen määrän tarkistamista Istatin ylläpitämien indeksien perusteella ei sovelleta tämän vuosia 2012, 2013 ja 2014 koskevan säädöksen voimaantulosta lähtien julkishallinnon konsolidoituun tilinpitoon kuuluvien hallintoyksiköiden, sellaisena kuin Istituto nazionale di Statistica on yksilöinyt ne 31.12.2009 annetun lain nro 196 1 § :n 3 momentissa, sekä itsenäisten viranomaisten, mukaan lukien yhtiö- ja pörssiasioita käsittelevä kansallinen toimikunta (Consob), julkishallinnolliseen tarkoitukseen käytettävistä kiinteistöistä maksettaviin vuokriin” ja 4 momentissa, että ”julkisten menojen hillitsemiseksi keskushallinnon yksiköiden, sellaisena kuin Istituto nazionale di Statistica on yksilöinyt ne 31.12.2009 annetun lain nro 196 1 § :n 3 momentissa, sekä itsenäisten viranomaisten, mukaan lukien yhtiö- ja pörssiasioita käsittelevä kansallinen toimikunta [(Commissione Nazionale per la Società e la Borsa, Consob)], julkishallinnolliseen tarkoitukseen käytettävistä kiinteistöistä maksettavia vuokria alennetaan 1.1.2015 lähtien 15 prosentilla nykyisestä” ja että ”edellistä ajanjaksoa koskevaa alennusta sovelletaan tämän asetuksen laiksi muuntamisesta annetun lain voimaantuloajankohdasta lähtien myös kyseisen ajankohdan jälkeen päättyneisiin tai uudistettuihin vuokrasopimuksiin”, ristiriidassa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 106 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa sen vuoksi, että se on omiaan antamaan tietyille kilpailuympäristössä toimiville toimijoille perusteetonta ja syrjivää etua suhteessa muihin toimijoihin, jotka harjoittavat samaa toimintaa mutta eivät hyödy mainitusta säännöstöstä.

               2)

               Euroopan unionin tuomioistuinta pyydetään lausumaan myös siitä, voidaanko mainittua säännöstöä sen vuoksi, että se on omiaan antamaan tietyille kilpailuympäristössä toimiville toimijoille perusteetonta ja syrjivää etua suhteessa muihin toimijoihin, jotka harjoittavat samaa toimintaa mutta eivät hyödy mainitusta säännöstöstä, pitää SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 6 päivänä joulukuuta 2001 asiassa C-269/99 (Landgericht Hamburgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Carl Kühne GmbH & Co. KG, Rich. Hengstenberg GmbH & Co. ja Ernst Nowka GmbH & Co. KG vastaan Jütro Konservenfabrik GmbH & Co. KG (Maataloustuotteet ja elintarvikkeet – Maantieteelliset merkinnät ja alkuperänimitykset – Yksinkertaistettu rekisteröintimenettely – Nimityksen Spreewälder Gurken suojaaminen)

text:
C 84/6                   FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            6.4.2002
a)    Österreichische Bundesgesetz über die Gewährung von                 vireillä olevassa asiassa Carl Kühne GmbH & Co. KG, Rich.
      Vorschüssen auf den Unterhalt von Kindernissä (Unterhaltsvor-        Hengstenberg GmbH & Co. ja Ernst Nowka GmbH & Co. KG
      schussgesetz) (Itävallan liittovaltion laki lasten elatukseen        vastaan Jütro Konservenfabrik GmbH & Co. KG ennakkoratkai-
      myönnettävistä ennakoista) säädetyn kaltainen elatusapuen-           sun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 17 artiklassa
      nakko on sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön          säädetyn menettelyn mukaisesta maantieteellisten merkintöjen
      alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin am-     ja alkuperänimitysten rekisteröinnistä annetun asetuksen (EY)
      matinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä            N:o 1107/96 liitteen täydentämisestä 18 päivänä maaliskuuta
      kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY)                     1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 590/1999 (EYVL
      N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle        L 74, s. 8) pätevyydestä, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
      saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY)            jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen jaoston puheenjohtaja
      N:o 118/97, 4 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitettu            N. Colneric, joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan
      perhe-etuus.                                                         tehtäviä, sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä tuomari),
                                                                           J.-P. Puissochet, R. Schintgen ja V. Skouris, julkisasiamies:
b)    Henkilö, jonka vanhemmista toinen on palkattu työntekijä tai         F. G. Jacobs, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
      työtön, kuuluu asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on          6.12.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      muutettuna, henkilölliseen soveltamisalaan tämän asetuksen
      2 artiklan 1 kohdassa, jota on tulkittava kyseisen asetuksen         Ennakkoratkaisukysymysten tutkinnassa ei ole tullut esille sellaisia
      1 artiklan f alakohdan i alakohdan kanssa, tarkoitettuna             seikkoja, jotka vaikuttaisivat neuvoston asetuksen (ETY)
      työntekijän perheenjäsenenä.                                         N:o 2081/92 17 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesta maan-
                                                                           tieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten rekisteröinnistä anne-
c)    Asetuksen N:o 1408/71 73 ja 74 artiklaa on tulkittava                tun asetuksen (EY) N:o 1107/96 liitteen täydentämisestä 18 päi-
      siten, että alaikäisellä lapsella, joka asuu häntä huoltavan         vänä maaliskuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY)
      vanhempansa kanssa muussa jäsenvaltiossa kuin maksavassa             N:o 590/1999 pätevyyteen siltä osin kuin siinä on rekisteröity
      valtiossa ja jonka vanhemmista toinen, joka on velvollinen           nimitys Spreewälder Gurken.
      suorittamaan elatusapua, työskentelee tai on työttömänä mak-
      savassa jäsenvaltiossa, on oikeus saada Unterhaltsvorschussge-
      setzissä säädetyn elatusapuennakon kaltaista perhe-etuutta.          (1) EYVL C 281, 2.10.1999.
(1) EYVL C 265, 18.9.1999.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaosto)
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                27 päivänä marraskuuta 2001
                           (kuudes jaosto)
                                                                              asiassa C-270/99 P, Z vastaan Euroopan parlamentti (1)
                    6 päivänä joulukuuta 2001
                                                                           (Muutoksenhaku – Henkilöstö – Kurinpitomenettely – Eu-
asiassa C-269/99 (Landgericht Hamburgin esittämä ennak-                    roopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstö-
koratkaisupyyntö), Carl Kühne GmbH & Co. KG, Rich.                         sääntöjen liitteessä IX olevan 7 artiklan määräaikojen
Hengstenberg GmbH & Co. ja Ernst Nowka GmbH & Co.                                                       ylittäminen)
  KG vastaan Jütro Konservenfabrik GmbH & Co. KG (1)
                                                                                (2002/C 84/11)
(Maataloustuotteet ja elintarvikkeet – Maantieteelliset mer-
kinnät ja alkuperänimitykset – Yksinkertaistettu rekisteröin-
timenettely – Nimityksen Spreewälder Gurken suojaaminen)                                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                           (2002/C 84/10)                                  (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan             Asiassa C-270/99 P, Z, Euroopan parlamentin virkamies,
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                kotipaikka Bryssel (Belgia), edustajanaan avocat J.-N. Louis,
                                                                           jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen
                                                                           ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen
                                                                           jaosto) asiassa T-242/97, Z vastaan parlamentti, 4.5.1999
Asiassa C-269/99, jonka Landgericht Hamburg (Saksa) on                     antaman tuomion (Kok. H. 1999, s. I-A-77 ja II-401) kumoa-
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen                mista siltä osin kuin sillä hylättiin valittajan nostama kanne
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa             Euroopan parlamentin pääsihteerin 28.10.1996 tekemästä


title: Asia F-57/07: Kanne 5.6.2007 — Wiedmann v. parlamentti

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/45

         Kanne 5.6.2007 — Wiedmann v. parlamentti
   (Asia F-57/07)
   (2007/C 183/87)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Thomas Wiedmann (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti
   Vaatimukset

               —

               nimittävän viranomaisen 26.6.2006 tekemä päätös, jolla kantaja nimitettiin Euroopan yhteisöjen virkamieheksi, on kumottava siltä osin kuin siinä vahvistetaan kantajan palkkaluokaksi AD6, taso 1

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kanneperusteisiin, jotka ovat hyvin samankaltaiset asian F-12/06 (1) yhteydessä esitettyjen kanneperusteiden kanssa.

      (1)  EUVL C 86, 8.4.2006, s. 48.


title: Asia F-13/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.5.2010 — Peláez Jimeno v. parlamentti (Henkilöstö — Virkamiehet — Kannetta edeltävä valitus — Valitusaika — Myöhästyminen — Näyttö — Aikaisempi väliaikainen toimihenkilö — Nimittäminen virkamieheksi — Henkilöstösääntöjen XIII liitteen 5 artiklan 4 kohta — Yhdenvertainen kohtelu)

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/53

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.5.2010 — Peláez Jimeno v. parlamentti
   (Asia F-13/09) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Kannetta edeltävä valitus - Valitusaika - Myöhästyminen - Näyttö - Aikaisempi väliaikainen toimihenkilö - Nimittäminen virkamieheksi - Henkilöstösääntöjen XIII liitteen 5 artiklan 4 kohta - Yhdenvertainen kohtelu)
   2010/C 209/81
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Peláez Jimeno (Relegem-Asse, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Casado García-Hirschfeld)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: aluksi C. Burgos ja K. Zejdová, sittemmin K. Zejdová ja S. Seyr)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Nimittävän viranomaisen päätöksen, jolla kantajan palkkaluokka ja palkkataso koeajalla olevana virkamiehenä on vahvistettu alemmiksi kuin ne olivat hänen ollessaan väliaikaisena toimihenkilönä, kumoaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Peláez Jimeno velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      (1)  EUVL C 90, 18.4.2009, s 40.


title: Asia C-369/07: Kanne 3.8.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/22

         Kanne 3.8.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-369/07)
   (2007/C 269/44)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Righini ja I. Chatsigiannis)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut asiassa C-415/03 12.5.2005 annetun yhteisöjen tuomioistuimen tuomion eikä EY 228 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kyseisen tuomion, jossa on kyse siitä, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut Kreikan Olympic Airways -yhtiölle myöntämästä tuesta vuonna 2002 tehdyn päätöksen 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, täytäntöön panemiseksi tarvittavia toimenpiteitä.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava maksamaan komissiolle 53 611 euron suuruinen uhkasakko kultakin päivältä, jolla asiassa C-415/03 vuonna 2002 tehdyn päätöksen osalta annetun tuomion täytäntöönpano lykkääntyy, nyt esillä olevassa asiassa annettavan tuomion antamispäivästä siihen päivään saakka, kun asiassa C-415/03 annettu tuomio on pantu täytäntöön.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava maksamaan komissiolle kiinteämääräinen hyvitys, jonka suuruus määräytyy kertomalla päivittäinen summa niiden päivien lukumäärällä, joilla rikkomista on jatkettu asiassa C-415/03 annetun tuomion antamispäivän jälkeen, aina siihen päivään saakka, kun nyt esillä olevassa asiassa annetaan tuomio, joka koskee vuoden 2002 päätöstä.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Yhteisöjen tuomioistuin päätti asiassa C-415/03 12.5.2005 antamassaan tuomiossa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut 11.12.2002 tehdyn komission päätöksen 2003/372 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ollut säädetyssä määräajassa toteuttanut 3 artiklan mukaisesti kaikkia tarvittavia toimenpiteitä lainvastaiseksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomaksi katsotun tuen takaisinperimiseksi, lukuun ottamatta kansalliselle sosiaaliturvaviranomaiselle maksettavia sosiaaliturvamaksuja.

               2.

               Komissio, joka väittää, että Helleenien tasavalta ei ollut ilmoittanut komission yksiköille mistään toimista, jotka koskisivat asiassa C-415/03 annetun yhteisöjen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpanoa, vaikka Kreikan viranomaiset ovat toisin vakuutelleet, ja että tukia, jotka on todettu vuoden 2002 päätöksessä ristiriitaisiksi, ei ole vielä palautettu, on päättänyt kääntyä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen puoleen.

               3.

               EY 228 artiklan ja sitä koskevan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan on niin, että kun komissio kääntyy yhteisöjen tuomioistuimen puoleen, koska jokin jäsenvaltio ei ole toteuttanut yhteisöjen tuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavia toimenpiteitä komission määräämässä määräajassa, komissio yksilöi kiinteämääräisen hyvityksen ja/tai uhkasakon määrän, joka jäsenvaltion tulisi sen käsityksen mukaan olosuhteet huomioon ottaen suorittaa. Lopullisen ratkaisun EY 228 artiklassa tarkoitettujen seuraamusten määräämisestä tekee yhteisöjen tuomioistuin, joka päätöstä tehdessään käyttää täyttä tuomiovaltaa.

               4.

               Sekä uhkasakon että kiinteämääräisen hyvityksen määrät, jotka komissio ehdottaa yhteisöjen tuomioistuimelle kanteessaan, on määritettävä sen laskentamenetelmän mukaisesti, josta säädetään EY 228 artiklan soveltamisesta 13.12.2005 annetussa komission tiedonannossa.


title: Asia T-237/01: Alcon Universal Ltd:n 18.9.2001 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
22.12.2001             FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 369/13
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                  PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
                    9 päivänä elokuuta 2001
                                                                       asiassa T-216/01 (ReiseBank AG v. komissio, ei vielä julkaistu
                                                                       oikeustapauskokoelmassa) esitettyjä.
asiassa T-120/01 R, Carlo De Nicola vastaan Euroopan
                       investointipankki
(Välitoimimenettely – Päätös pidättää asianomainen viran-
toimituksesta – Fumus boni juris – Kiireellisyyden puuttumi-
                               nen)
                                                                       Alcon Universal Ltd:n 18.9.2001 sisämarkkinoiden har-
                        (2001/C 369/20)                                monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vas-
                                                                                taan nostama kanne
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                                (Asia T-237/01)
Asiassa T-120/01 R, Carlo De Nicola, kotipaikka Rooma,                                           (2001/C 369/22)
edustajanaan asianajaja L. Isola, vastaan Euroopan investointi-
pankki (asiamiehinään C. Gómez de la Cruz ja C. Camilli),
jossa kantaja vaatii kantajaa koskevien useiden EIP:n päätösten                           (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
täytäntöönpanon lykkäämistä, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuimen presidentti on 9.8.2001 antanut määräyksen,
jonka määräysosa on seuraava:
                                                                       Alcon Universal Ltd on nostanut 18.9.2001 Euroopan yhteisö-
                                                                       jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-
1)   Välitoimihakemus hylätään.
                                                                       markkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit)
                                                                       (SMHV) vastaan. Kantajan edustajana on H. Porter, asianajotoi-
2)   Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                       misto Theodore Goddard, Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta).
                                                                       Väliintulijana valituslautakunnassa oli Dr. Robert Winzer
                                                                       Pharma GmbH.
Commerzbank AG:n 24.9.2001 Euroopan yhteisöjen ko-                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
               missiota vastaan nostama kanne
                                                                       –     kumoaa valituslautakunnan 18.7.2001 tekemän päätök-
                         (Asia T-219/01)                                     sen R 273/2000-1 ja velvoittaa viraston epäämään yhtei-
                                                                             sön tavaramerkin mitätöimisen
                        (2001/C 369/21)                                –     velvoittaa viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Commerzbank AG, Frankfurt am Main (Saksa), on nostanut
24.9.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat H. Satzky ja             Yhteisön     tavaramerkin       Alcon Universal Ltd.
B. Maassen.                                                            hakija:
                                                                       Kyseessä oleva yhteisön         Sanamerkki ”BSS” tiettyjä luo-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             tavaramerkki:                   kan 5 tavaroita varten (rekisteri-
                                                                                numero 90 134)
–    kumoaa komission 17.8.2001 asiassa COMP/E-1/37.919
     tekemän päätöksen, joka kohdistui kantajaa vastaan ja             Mitättömyyshakemuk-             Dr Robert Winzer Pharma GmbH
     joka koski asiakirjoihin tutustumisen epäämistä, ja               sen hakija:
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut               Mitättömyysosaston              Yhteisön tavaramerkin mitättö-
     asiassa.                                                          päätös:                         mäksi julistaminen
 ---pagebreak--- C 369/14                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          22.12.2001
Valituslautakunnan pää-         Alcon Universal Ltd:n valituksen          –     kantaja väittää, että komissio on tehnyt neuvoston asetuk-
tös:                            hylkääminen                                     sen N:o 3975/87 (1) 12 artiklan 2 kohdan mukaan sen
                                                                                velvollisuutena olevan rikkomuksen vakavuuden arvioin-
Kanneperusteet:                 Valituslautakunta ei ollut ottanut              nin virheellisesti, ja että rikkomuksen luokittelu sakkoja
                                huomioon Alcon Universal Ltd:n                  koskevien komission suuntaviivojen (2) nojalla ”erittäin
                                toimenpiteitä, joilla se pyrki estä-            vakavaksi” eikä ”vakavaksi” on näin ollen virheellinen.
                                mään kolmansia käyttämästä ta-                  Vaikka rikkomuksen luonnetta ”markkinoiden jakamise-
                                varamerkkiä                                     na” ei kiistetä, komission arvio todellisista vaikutuksista
                                                                                ja näiden vaikutusten maantieteellisestä laajuudesta riitau-
                                                                                tetaan. Myös komission laskentatapa ja termin ”vaikutuk-
                                                                                sen alainen liikevaihto” käyttö riitautetaan.
                                                                          –     kantaja väittää, että komissio ei ole näyttänyt toteen sitä,
                                                                                että rikkomus olisi kestänyt 5.9.1989 - 15.2.2001 välisen
                                                                                ajanjakson
Scandinavian Airlines System AB:n 2.10.2001 Euroopan
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                       –     yhteistyön ja sakkojen määräämisen tai lieventämisen
                                                                                osalta kantaja väittää, että monia seikkoja, jotka komis-
                          (Asia T-241/01)                                       sion olisi pitänyt ottaa huomioon, ei ole arvioitu päätök-
                                                                                sessä tai jos on, komission arviointi on virheellinen.
                          (2001/C 369/23)
                                                                          (1) Menettelystä sovellettaessa kilpailusääntöjä lentoliikenteen alalla
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                            toimiviin yrityksiin 14 päivänä joulukuuta 1987 annettu neuvos-
                                                                              ton asetus (ETY) N:o 3975/87 (EYVL L 374, s. 1).
                                                                          (2) Suuntaviivat asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n
                                                                              perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättä-
                                                                              vien sakkojen laskennassa (EYVL 1998 C 9, s. 3).
Scandinavian Airlines System AB on nostanut 2.10.2001
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
jan edustajana on Morten Kofmann, Kromann Reumert, Köö-
penhamina (Tanska).
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–      arvioi oikeudellisesti komission kantajalle määräämän
       sakon laskentatavan
                                                                          Pierre Eveillardin 15.10.2001 Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                siota vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Asia T-258/01)
Kanteen kohteena on komission 18.7.2001 tekemä päätös
C(2001) 1987 lopullinen, joka liittyy EY:n perustamissopi-
muksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaiseen                                          (2001/C 369/24)
menettelyyn (asia COMP.D.2. 37 444 – SAS/Maersk Air ja asia
COMP.D.2 37 386 – Sun-Air v. SAS ja Maersk Air). Tässä
päätöksessä komissio toteaa, että kantaja ja Maersk Air ovat
rikkoneet kilpailusääntöjä sopimalla markkinoiden jakamisesta                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
siten, että Maersk Air vetäytyy Kööpenhamina–Tukholma
reitiltä ja kantaja vetäytyy Kööpenhamina–Venetsia ja Bil-
lund–Frankfurt reiteiltä, ja jättävät näin toiminnan yksinomaan
toiselle osapuolelle.
                                                                          Pierre Eveillard, kotipaikka Bryssel, on nostanut 15.10.2001
Kantaja ei kiistä komission havaintoa siitä, että se on rikkonut          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
kilpailusääntöjä. Se ainostaan käyttää oikeuttaan saattaa ko-             messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
mission määräämän sakon laskentapa oikeudellisesti arvioita-              jan edustaja on asianajaja Lucas Vogel ja prosessiosoite on
vaksi.                                                                    Luxemburgissa.


title: Asia C-591/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 25.11.2011 — Gas Natural SDG, SA, ja Bizcaia Energia, SL v. Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. ja Iberdrola, S.A.

text:
               11.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 25.11.2011 — Gas Natural SDG, SA, ja Bizcaia Energia, SL v. Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. ja Iberdrola, S.A.
   (Asia C-591/11)
   2012/C 39/18
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Gas Natural SDG, SA, ja Bizcaia Energia, SL

      Muut osapuolet: Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. ja Iberdrola, S.A.

      Ennakkoratkaisukysymys

   Voidaanko kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (1) 10 artiklaa tulkita siten, että se ei ole esteenä tässä menettelyssä tarkasteltujen sellaisten kansallisten lainsäädäntötoimien soveltamiselle, joiden tarkoituksena ja vaikutuksena on sähköntuotantotoiminnasta maksettavan korvauksen alentaminen määrällä, joka vastaa vastaavalla ajanjaksolla maksutta jaettujen kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien arvoa?

      (1)  EUVL L 275, s. 32.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 14 päivänä syyskuuta 2004, asiassa C-385/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 93/37/ETY — Julkiset rakennusurakat — Neuvottelumenettelyn soveltaminen julkaisematta ennalta sopimusta koskevaa ilmoitusta)

text:
               6.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 273/4

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   14 päivänä syyskuuta 2004,
   asiassa C-385/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 93/37/ETY - Julkiset rakennusurakat - Neuvottelumenettelyn soveltaminen julkaisematta ennalta sopimusta koskevaa ilmoitusta)
   (2004/C 273/07)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C-385/02, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 28.10.2002, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään K. Wiedner ja R. Amorosi) vastaan Italian tasavalta (asiamiehenään M. Fiorilli), yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), R. Schintgen ja N. Colneric, julkisasiamies: J. Kokott, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Múgica Arzamendi, on antanut 14.9.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/37/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska Magistrato per il Po di Parma, joka on julkisista hankinnoista vastaavan ministeriön (josta on tullut infrastruktuuri- ja liikenneministeriö) aluevirasto, on tehnyt sopimukset Parma-joen tulvavesien laajentumisaltaan loppuunsaattamistöistä Maranossa (Parman kunta), Enza-joen tulvavesien laajentumisaltaan asennus- ja loppuunsaattamistöistä sekä Terdoppio-joen tulviensäännöstelytöistä Ceranon lounaispuolella neuvottelumenettelyn mukaisesti julkaisematta ennalta sopimusta koskevaa ilmoitusta, vaikka tätä koskevat edellytykset eivät täyttyneet.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 323, 21.12.2002.


title: Asia C-365/10: Kanne 22.7.2010 — Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/19

      Kanne 22.7.2010 — Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta
      (Asia C-365/10)
      ()
      (2010/C 288/32)
      Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Alcover San Pedro ja D. Kukovec)

         Vastaaja: Slovenian tasavalta

         Vaatimukset

                  —

                  on todettava, että Slovenian tasavalta ei ole noudattanut ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista 22.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/30/EY (1) 5 artiklan 1 kohdan, joka on 11.6.2010 alkaen sisältynyt ilmanlaadusta ja sen parantamisesta 21.5.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/50/EY (2) 13 artiklan 1 kohtaan, mukaisia velvoitteitaan, koska ilman PM10-hiukkasten pitoisuuksia koskevat päivittäiset ja vuosittaiset raja-arvot ovat ylittyneet useiden peräkkäisten vuosien ajan

                  —

                  Slovenian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Slovenian tasavallan esittämästä vuosiraportista, joka koskee sitovien PM10-hiukkasten päivittäisten ja vuosittaisten raja-arvojen noudattamista, ilmenee, että PM10-hiukkasten pitoisuuksia koskevat päivittäiset ja vuosittaiset raja-arvot ovat ylittyneet Sloveniassa vuosina 2005, 2006 ja 2007 seuraavilla alueilla: SI1, SI2 ja SI4 sekä taajama-alueet SIL ja SIM. Euroopan komissio ei ole saanut selvitystä raja-arvojen soveltamista koskevan velvoitteen noudattamisesta direktiivin 2008/50/EY 22 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

         (1)  EYVL L 163, s. 41.

         (2)  EUVL L 152, s. 1.


title: Asia T-525/08: Kanne 1.12.2008 — Poste Italiane v. komissio

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/52

         Kanne 1.12.2008 — Poste Italiane v. komissio
   (Asia T-525/08)
   (2009/C 44/92)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Poste Italiane (Rooma, Italia) (edustajat: avvocato A. Fratini, avvocato A. Sandulli, avvocato F. Filpo)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan 16.7.2008 tehty komission päätös, joka koskee tukea C42/2006, jonka Italia on pannut täytäntöön hyvittämällä Poste Italianen Tesoreria dello Statossa olevia käyttötilejä (ei vielä julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä), on hyväksyttävä

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tässä kanteessa riitautetaan 16.7.2008 tehty komission päätös, joka koskee tukea C42/2006, jonka Italia on pannut täytäntöön hyvittämällä Poste Italianen Tesoreria dello Statossa olevia käyttötilejä. Tässä päätöksessä katsotaan, että 23.12.2005 annetulla lailla N:o 266 ja talous- ja valtiovarainministeriön sekä Poste Italianen välillä 23.2.2006 tehdyllä sopimuksella käyttöön otettu valtiontukijärjestelmä, jonka mukaisesti Poste Italianen Tesoreria dello Statossa olevia käyttötilejä hyvitetään, ei sovellu yhteismarkkinoille, ja että Italia on pannut sen täytäntöön perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohtaa rikkoen.
   Kantaja esittää vaatimustensa tueksi seuraavaa:

               —

               komissio on rikkonut EY:n perustamissopimuksen 253 ja 87 artiklaa tekemällä tosiseikkoja koskevan virheen ja ilmeisen arviointivirheen, kun se on soveltanut huolellista lainanottajaa koskevaa perustetta, sillä se on käyttänyt yksityistä lainanottajaa koskevaa korkotasoa.

               —

               Komissio on rikkonut EY:n perustamissopimuksen 87 artiklaa tekemällä ilmeisen arviointivirheen vaihtoehtoisia investointeja arvioidessaan. Kantajat korostavat, että Italian viranomaiset olivat hallinnollisen menettelyn aikana korostaneet sitä, että sopimuksessa määrätyllä muuttujalla, joka sitoo postitoiminnasta saatujen varojen hoitoa, huononnetaan kantajan mahdollisuuksia saada ansioita aktiivisesta hoidosta, eikä sillä näin ollen anneta EY:n perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitettua ’etua’.

         Kantaja viittaa tältä osin myös RBS-tutkimuksen ja rahoitusvälittäjien lausuntojen merkitykseen ja trading system -tyyppisten menettelyjen kanssa tehtyyn vertailuun, Poste Vita-vakuutustoiminnasta saatavien varojen hoitoon, Efiposten, joka on Posten määräämisvallassa oleva ranskalainen yhtiö, varojen hoitoon ja Tesorolta saadun lainan kustannuksiin.

               —

               Komissio on rikkonut EY:n perustamissopimuksen 253 ja 87 artiklaa tekemällä ilmeisen arviointivirheen, perustamissopimuksen 12 artiklaa syyllistymällä syrjintään ja luottamuksensuojaa ja oikeusvarmuutta koskevia periaatteita, kun se ei ole tarkastellut etua ja kilpailun vääristymistä Postelle asetetun yleispalveluvelvoitteen kannalta katsoen.

               —

               Luottamuksensuojaa ja oikeusvarmuutta koskevia periaatteita ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu, koska tuki on määrätty perittäväksi takaisin tuensaajalta.


title: Asia C-333/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 11.11.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sozialgericht Leipzig – Saksa) – Elisabeta Dano ja Florin Dano v. Jobcenter Leipzig (Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Unionin kansalaisuus – Yhdenvertainen kohtelu – Jäsenvaltion kansalaiset, jotka oleskelevat toisen jäsenvaltion alueella harjoittamatta taloudellista toimintaa – Erityisten maksuihin perustumattomien rahaetuuksien epääminen tällaisilta henkilöiltä asetuksen (EY) N:o 883/2004 nojalla – Direktiivi 2004/38/EY – Oikeus oleskella yli kolme kuukautta – 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 24 artikla – Riittävien varojen edellytys)

text:
               19.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/4

      Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 11.11.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sozialgericht Leipzig – Saksa) – Elisabeta Dano ja Florin Dano v. Jobcenter Leipzig
      (Asia C-333/13) (1)

      (Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Unionin kansalaisuus - Yhdenvertainen kohtelu - Jäsenvaltion kansalaiset, jotka oleskelevat toisen jäsenvaltion alueella harjoittamatta taloudellista toimintaa - Erityisten maksuihin perustumattomien rahaetuuksien epääminen tällaisilta henkilöiltä asetuksen (EY) N:o 883/2004 nojalla - Direktiivi 2004/38/EY - Oikeus oleskella yli kolme kuukautta - 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 24 artikla - Riittävien varojen edellytys)
      (2015/C 016/05)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Sozialgericht Leipzig

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Elisabeta Dano ja Florin Dano

         Vastaaja: Jobcenter Leipzig

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 9.12.2010 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 1244/2010, on tulkittava siten, että sen 3 artiklan 3 kohdassa ja 70 artiklassa tarkoitetut ”erityiset maksuihin perustumattomat rahaetuudet” kuuluvat asetuksen 4 artiklan soveltamisalaan.

                  2)

                  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 24 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä sen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa, ja asetuksen N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1244/2010, 4 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät ole siltä osin kuin muiden jäsenvaltioiden kansalaisilla ei ole oleskeluoikeutta direktiivin 2004/38 nojalla vastaanottavassa jäsenvaltiossa esteenä tämän jäsenvaltion säännöstölle, jonka nojalla kyseisiltä muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta evätään tietyt asetuksen N:o 883/2004 70 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut ”erityiset maksuihin perustumattomat rahaetuudet”, vaikka tällaiset etuudet taataan samassa tilanteessa oleville vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisille.

                  3)

                  Euroopan unionin tuomioistuin ei ole toimivaltainen vastaamaan neljänteen kysymykseen.

         (1)  EUVL C 226, 3.8.2013.


title: Asia T-436/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.1.2012 — Afriqiyah Airways v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Libyan tilanteen johdosta määrättävät rajoittavat toimenpiteet — Poistaminen asianomaisista henkilöistä ja yhteisöistä laaditusta luettelosta — Kumoamiskanne — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               24.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.1.2012 — Afriqiyah Airways v. neuvosto
   (Asia T-436/11) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Libyan tilanteen johdosta määrättävät rajoittavat toimenpiteet - Poistaminen asianomaisista henkilöistä ja yhteisöistä laaditusta luettelosta - Kumoamiskanne - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2012/C 89/41
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Afriqiyah Airways (Tripoli, Libya) (edustaja: asianajaja B. Sarfati)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M.-M. Joséphidès ja B. Driessen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/137/YUTP täytäntöönpanosta 23.5.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2011/300/YUTP (EUVL L 136, s. 85) kumoamista siltä osin kuin se koskee kantajaa

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 290, 1.10.2011.


title: Asia T-414/05: Kanne  22.11.2005  — NHL Enterprises v. SMHV

text:
               11.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 36/33

         Kanne 22.11.2005 — NHL Enterprises v. SMHV
   (Asia T-414/05)
   (2006/C 36/70)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: NHL Enterprises B.V. (Rijswijk, Alankomaat) (edustaja: solicitor G. Llewelyn)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Glory & Pompea (Matarò, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               Riidanalaisen päätöksen kumoaminen

               —

               SMHV ja väliintulija on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu tavaramerkki: Kuviomerkki ”LA KINGS” luokkiin 16, 25 ja 41 kuuluvia tavaroita varten — hakemus nro 1 041 102

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Manufacturas Antonio Gassol S.A. Tavaramerkki, johon väitemenettelyssä on vedottu, siirrettiin myöhemmin Glory & Pompea, S.A:lle.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen kuviomerkki ”KING” luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksytään kaikkien luokkaan 25 kuuluvien tavaroiden osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen siltä osin kuin kysymyksessä olevien tavaramerkkien samankaltaisuuden aste ei siitä huolimatta, että tavarat ovat samoja, ole riittävän korkea.


title: Asian C-232/00 poistaminen rekisteristä

text:
21.4.2001             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 118/25
         Asian C-232/00 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-327/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/52)                                                    (2001/C 118/55)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.10.2000           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 5.10.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-232/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan             tu asia C-327/99 (Landesgericht Korneuburgin (Itävalta) esittä-
Helleenien tasavalta.                                              mä ennakkoratkaisupyyntö), FILA Sport SpA vastaan New
                                                                   Times International Transport Service Co. Ltd.
(1) EYVL C 247, 26.8.2000.
                                                                   (1) EYVL C 333, 20.11.1999.
         Asian C-243/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                            Asian C-362/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/53)
                                                                                (2001/C 118/56)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 5.10.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 5.10.2000
tu asia C-243/99 (Landesgericht Korneuburgin (Itävalta) esittä-    antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
mä ennakkoratkaisupyyntö), FILA Sport SpA vastaan Beijing          tu asia C-362/99 (Landesgericht Korneuburgin (Itävalta) esittä-
Metals & Minerals Import & Export Corp.                            mä ennakkoratkaisupyyntö), SEIKO Kabushiki Kaisha vastaan
                                                                   Mohammed Ibrahim.
(1) EYVL C 246, 28.8.1999.
                                                                   (1) EYVL C 366, 18.12.1999.
         Asian C-284/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                            Asian C-250/00 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/54)
                                                                                (2001/C 118/57)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 5.10.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.10.2000
tu asia C-284/99 (Landesgericht Korneuburgin (Itävalta) esittä-    antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
mä ennakkoratkaisupyyntö), New Yorker S.H.K. Jeans GmbH            tu asia C-250/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
vastaan Ing. Jaroslav Kupco.                                       Portugalin tasavalta.
(1) EYVL C 281, 2.10.1999.                                         (1) EYVL C 233, 12.8.2000.


title: Asia C-254/99 P: Imperial Chemical Industries plc:n 8.7.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston yhdistetyissä asioissa T-305/94, T-306/94, T-307/94, T-313/94, T-314/94, T-315/94, T-316/9, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 ja T-335/94, Limburgse Vinyl Maatschappij NV, Elf Atochem SA, BASF AG, Shell International Chemical Co. Ltd, DSM NV ja DSM Kunststoffen BV, Wacker-Chemie GmbH, Hoechst AG, Société Artésienne de Vinyle, Montedison SpA, Imperial Chemical Industries plc, Hüls AG ja Enichem SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio

text:
4.12.1999                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 352/17
   b) jos tämäkään ei ole mahdollista, menettelee niin, että jos                   on asetuksen N:o 17/62 10 artiklan mukaisesti kuulta-
       riita ei ole ratkaisukelpoinen, palauttaa asian ensimmäi-                   va ei pelkästään ennen suunnitellun päätöksen teke-
       sen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi, jotta se                    mistä vaan myös suunnitellun päätöksen sisällöstä;
       tutkii asian uudelleen ja ratkaisee sen uudelleen;                          kuulemistilaisuudessa voidaan keskustella päätösluon-
2. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut;                            noksesta, joka komission on liitettävä yhteistä tapaa-
   toissijaisesti, siinä tapauksessa, että riita palautetaan ensim-                mista koskevaan kutsuun.
   mäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi, jättää
   oikeudekäyntikuluja koskevan kysymyksen ensimmäisen                             Tuomiossa on jätetty huomiotta se, että velvollisuus
   oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi.                                     lopettaa kilpailusääntöjen rikkominen ja velvollisuus
                                                                                pidättäytyä jatkossa niiden rikkomisesta voidaan pe-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                rustellusti asettaa vain siinä tapauksessa, että ne asete-
                                                                                taan hyvin pian kuulemisen jälkeen, ja jo pelkästään
— Menettelyvirheet                                                                 tämän seikan vuoksi asiassa tehtävä päätös on tehtävä
   — Jaoston kokoonpanon virheellisyys: vaikka laajennetun                         hyvin nopeasti.
       kolmannen jaoston kokoonpano oli sääntöjenmukai-
       nen suullisessa käsittelyssä, se ei ollut sitä tuomion julis-               Aivan yhtä virheellistä oikeudelliselta kannalta katsoen
       tamishetkellä. Kun tuomari, joka on määrätty osallistu-                     on olettaa, että ajan kulumisella ei ole mitään merki-
       maan tuomion laatimiseen, jättää tehtävänsä toimikau-                       tystä sakkojen määräämiselle. Komission on tehtävä
       tensa päättymisen johdosta, tuomareiden lukumäärä ei                        päätöksensä harkintavaltaansa käyttäen, mutta sen on
       muutu tuomarin ”estymisen tai poissaolon” vuoksi pa-                        kuitenkin otettava huomioon tosiseikat sillä hetkellä,
       rilliseksi, joten työjärjestyksen 32 artiklan 1 kohdan so-                  kun jälkimmäinen päätös tehtiin. Lisäksi sen on sakko-
       veltaminen on mahdotonta sen sanamuodon vuoksi.                             jen määrää laskiessaan otettava myös huomioon yri-
       Tässä tapauksessa kyseinen tuomari oli jättänyt tehtä-                      tysten taloudellinen tilanne ja asetuksen N:o 17/62
       vänsä jo seitsemän kuukautta ennen tuomion julistamis-                      15 artiklan 2 kohdan nojalla erityisesti ”edellisen
       ta; selvää on, että hänen lähtönsä oli tiedossa ennen                       tilikauden liikevaihto”.
       suullisen käsittelyn pitämistä, joten ensimmäisen oi-
       keusasteen tuomioistuin olisi aivan hyvin voinut var-              — EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ensimmäinen ala-
       mistua siitä, että jaosto olisi työjärjestyksen määräysten
       mukaisesti ajoissa koostunut viidestä tuomarista.                       kohdan ja asetuksen N:o 17/62 15 artiklan 2 kohdan
                                                                               rikkominen.
       Se, että riidanalaisen tuomion julisti jaosto, jonka
       kokoonpano oli sääntöjenvastainen, merkitsee samalla
       myös lainmukaista tuomioistuinta koskevan perusta-                 (1) EYVL L 239, 14.9.1994, s. 14.
       vanlaatuisen oikeuden rikkomista.                                  (2) EYVL 13, 21.2.1962, s. 204.
                                                                          (3) EYVL 127, 20.8.1963, s. 2268.
   — Riidanalaisten tosiseikkojen selvittämättä jättäminen:
       kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että
       Hoechstin ilmoittamat ja maineikkaan tilintar-
       kastusyhteisön vahvistamat liikevaihdot olivat virheelli-
       siä tai kyseenalaisia, sen olisi pitänyt hankkia selvitystä
       asiasta. Yritysten välisiä yhteistoimintajärjestelyä koske-
       vien sääntöjen rikkomista todetessa ei missään tapauk-
       sessa riitä, että pelkästään kyseenalaistetaan tiettyjen
       osapuolten ilmoittamia tietoja tai että ne todetaan epä-           Imperial Chemical Industries plc:n 8.7.1999 tekemä vali-
       luotettaviksi. Päinvastoin, ne teot, joista asianosaisia           tus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
       syytetään ja joiden perusteella niitä epäillään yhteistoi-         mioistuimen laajennetun kolmannen jaoston yhdiste-
       mintajärjestelyjä koskevien sääntöjen rikkomisesta, on             tyissä asioissa T-305/94 (1), T-306/94 (2), T-307/94 (3),
       näytettävä toteen konkreettisesti. Jos senkin jälkeen, kun         T-313/94 (4),      T-314/94 (5),      T-315/94 (6),    T-316/9 (7),
       tosiseikkojen selvittämiseksi käytettävissä oleviin kei-           T-318/94 (8), T-325/94 (9), T-328/94 (10), T-329/94 (11) ja
       noihin on turvauduttu, on vielä epäilyjä, päätöksen on             T-335/94 (12), Limburgse Vinyl Maatschappij NV, Elf Ato-
       oltava sen henkilön kannalta, johon syytökset kohdistu-            chem SA, BASF AG, Shell International Chemical Co.
       vat, myönteinen.                                                   Ltd, DSM NV ja DSM Kunststoffen BV, Wacker-Chemie
— Yhteisön oikeuden rikkominen                                            GmbH, Hoechst AG, Société Artésienne de Vinyle, Monte-
                                                                          dison SpA, Imperial Chemical Industries plc, Hüls AG ja
   — EY:n perustamissopimuksen 231 artiklan ensimmäisen
       kohdan ja 230 artiklan neljännen kohdan rikkominen                    Enichem SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
       sekä asetuksen N:o 17/62 (2) 10 artiklan 2 kohdan ja 19
       artiklan 1 kohdan rikkominen samoin kuin asetuksen                                          (Asia C-254/99 P)
       N:o 99/63 (3) 1, 2, 4 ja 7 artiklan rikkominen: päinvaston
       kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo,
       menettelyn asianosaisia eikä kilpailunrajoituksia ja                                         (1999/C 352/26)
       määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-
       antavaa komiteaa ole kuultu ennen kuin komissio teki               Imperial Chemical Industries plc (jäljempänä ICI) on valittanut
       riidanalaisen päätöksensä. Päinvastoin, ensimmäisen oi-            8.7.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
       keusasteen tuomioistuin on tyytynyt kuulemisiin, jotka             mioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa
       pidettiin muun kuin kanteen kohteena olevan                        T-305/94 ym., Limburgse Vinyl Maatschappij NV ym. vastaan
       päätöksen tekemistä varten eli noin kuusi vuotta ennen             komissio, 20.4.1999 antamasta tuomiosta. Kantajan edustajina
       sen päätöksen tekemistä, jolla määrättiin maksettavaksi            ovat David Vaughan, QC, David Anderson, QC, ja barrister
       sakkoja.                                                           Kelyn Bacon, avustajinaan soliscitor Richard Coles ja solicitor
       Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jättänyt                  Shirley Turner, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoi-
       huomiotta sen seikan, että neuvoa-antavaa komiteaa                 misto Lambert Dupong, 4-6 Rue de la Boucherie.
 ---pagebreak--- C 352/18                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            4.12.1999
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan
                                                                          (josta on tullut EY 253 artikla) rikkominen
1. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yh-
     distetyissä asioissa T-305/94 ym., Limburgse Vinyl Maat-             Komission päätös tehdä uusi päätös ilman, että se antaisi
     schappij ym. vastaan komissio, 20.4.1999 antaman tuo-                uudelleen tiedoksi väitetiedoksiannon ja ilman, että se kuulisi
     mion siltä osin kuin se koskee asiaa T-328/94, ICI vastaan           yrityksiä tai neuvoa-antavaa komiteaa uudelleen, oli paitsi
     komissio;                                                            epätavallista myös täysin ennennäkemätöntä. Noissa olosuh-
                                                                          teissa yrityksillä oli oikeus odottaa saavansa jotain selityksiä
2. kumoaa 27.7.1994 tehdyn komission päätöksen
                                                                          siitä tavasta, jolla komissio aikoi menetellä, ja näitä yritykset
     94/599/EY (13) siltä osin kuin se koskee ICI:ä, tai palauttaa
                                                                          odottivatkin saavansa. Se, että komissio ei antanut niitä,
     asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaista-
                                                                          merkitsee 253 artiklan selvää rikkomista.
     vaksi;
3. kumoaa ICI:n maksettavaksi määrätyn 1 550 000 euron                    Asetuksen N:o 17 20 artiklan 1 kohdan rik-
     suuruisen sakon, jonka suuruiseksi ensimmäisen oikeus-               kominen
     asteen tuomioistuin oli sen alentanut, tai alentaa sitä
     edelleen, ja
                                                                          ICI väittää, että päinvastoin kuin ensimmäisen oikeusasteen
4. velvoittaa komission korvaamaan ICI:lle asiassa T-328/94               tuomioistuimen tuomiossa todetaan, komissiolla ei ollut oi-
     aiheutuneet ja valitusvaiheessa aiheutuvat oikeudenkäynti-           keutta käyttää asiakirjoja, jotka se oli saanut käyttöönsä muissa
     kulut.                                                               PVC-alalla tekemissään tutkimuksissa, vaadittiinpa näistä asia-
                                                                          kirjoista uusia jäljennöksiä muodon vuoksi jälkimmäistä tutki-
                                                                          musta varten tai ei, ja että ensimmäisen oikeusasteen tuomio-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       istuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että komissio ei
                                                                          ollut rikkonut 20 artiklan 1 kohtaa.
Toimivalta tehdä PVC II -päätös
                                                                          Sakot
ICI väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on 1) res judicata -periaat-         ICI väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
teesta, 2) non bis in idem -periaatteesta ja 3) kohtuullisessa ajassa     tulkinta asetuksesta (ETY) N:o 2988/74 (17) 1) on kyseisen
toimimista koskevasta velvollisuudesta huolimatta katsonut                asetuksen sanamuodon ja rakenteen vastainen; 2) on ensim-
komission tehneen pätevästi PVC II – päätöksen.                           mäisen oikeusasteen tuomioistuimen kyseisen asetuksen 3 ar-
                                                                          tiklan tavoitteesta tekemän tulkinnan vastainen, 3) on yhteisön
PVC II -päätöksen tekemismenettely                                        oikeuden sen periaatteen vastainen, jonka mukaan osapuoli ei
                                                                          saa hyötyä itse tekemistään lainvastaisuuksista, ja 4) johtaa
                                                                          järjettömiin tuloksiin.
Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen kaikissa sellaisissa
menettelyissä, joissa voidaan määrätä seuraamuksia, on yh-
teisön oikeuden perustavanlaatuinen periaate. Neuvoston ase-              (1) EYVL C 331, 26.11.1994, s. 6.
tuksen N:o 17 (14) 19 artiklan 1 kohdassa ja komission                    (2) EYVL C 380, 31.12.1994, s. 12.
asetuksen N:o 99/63/ETY (15) 4 artiklassa noudatetaan tätä                (3) EYVL C 351, 10.12.1994, s. 15.
periaatetta, ja niiden mukaan yritykselle, jota asia koskee, on           (4) EYVL C 380, 31.12.1994, s. 15.
annettava tiedoksi sitä vastaan esitetyt väitteet ja varattava            (5) EYVL C 331, 26.11.1994, s. 7.
tilaisuus esittää huomautuksensa näistä väitteistä. Komission             (6) EYVL C 351, 10.12.1994, s. 17.
                                                                          (7) EYVL C 380, 31.12.1994, s. 16.
kilpailuoikeudellisissa menettelyissä muita menettelyllisiä ta-           (8) EYVL C 351, 10.12.1994, s. 18.
keita ovat kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan                  (9) EYVL C 370, 24.12.1994, s. 12.
osallistuminen tapauksen käsittelyyn ja se, että komission on             (10) EYVL C 380, 31.12.1994, s. 18.
kuultava neuvoaantavaa komiteaa.                                          (11) EYVL C 351, 10.12.1994, s. 20.
                                                                          (12) EYVL C 370, 24.12.1994, s. 13.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kanta PVC II -tuo-                (13) EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta
                                                                               27 päivänä heinäkuuta 1994 tehty komission päätös 94/599/EY
miossa on lähinnä se, että ennen vuoden 1988 PVC I                             (IV/31.865 – PVC) (EYVL L 239, 14.9.1994, s. 14).
-päätöksen (16) tekemistä – eli noin kuusi vuotta ennen kuin              (14) 6 päivänä helmikuuta 1962 annettu neuvoston asetus N:o 17
PVC II -päätös tehtiin vuonna 1994 – toteutetuissa menettely-                  (perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytän-
vaiheissa näitä menettelyllisiä takeita noudatettiin asianmukai-               töönpano-asetus) (EYVL 1962, N:o 13, s. 204).
sesti. ICI väittää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                (15) Neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 ja 2 kohdassa
tehneen tältä kohdin oikeudellisen virheen. Se väittää ensinnä-                säädetyistä kuulemisista 25 päivänä heinäkuuta 1963 annettu
kin, että PVC I -päätöksen kumoamisen johdosta komission                       komission asetus N:o 99/63/ETY (EYVL 1963, N:o 127, s. 2268).
ennen PVC I -päätöksen tekemistä toteuttamat menettelyvai-                (16) ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta
heet tulivat pätemättömiksi. Toiseksi ICI väittää, että vaikka se              21 päivänä joulukuuta 1988 tehty päätös 89/190/ETY
olisi tältä osin väärässä, se, että komissio tekee uuden                       (IV/31.865, PVC) (EYVL 1989, L 74, s. 1).
                                                                          (17) Vanhentumisajoista liikennettä ja kilpailua koskeviin Euroopan
päätöksen, olisi joka tapauksessa edellyttänyt yritysten uutta                 talousyhteisön sääntöihin liittyvissä menettelyissä ja niiden nojal-
kuulemista, kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan                      la määrättyjen seuraamusten täytäntöönpanossa 26 päivänä
uutta lausuntoa ja neuvoa-antavan komitean uutta kuulemista.                   marraskuuta 1974 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2988/74
Menettelyllisten takeiden noudattamisen ja asianomaisen                        (EYVL L 319, 29.11.1974, s. 1).
päätöksen tekemisen välillä kulunut kuuden vuoden pituinen
jakso on liian pitkä ja se lisäksi merkitsee kaikkien laillisten
oikeuksien suojan epäämistä.


title: Asia C-497/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Alankomaat) on esittänyt 16.9.2013 — F. Faber v. Autobedrijf Hazet Ochten BV

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Alankomaat) on esittänyt 16.9.2013 — F. Faber v. Autobedrijf Hazet Ochten BV
   (Asia C-497/13)
   2013/C 367/37
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: F. Faber

      Vastapuoli: Autobedrijf Hazet Ochten BV

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kansallisella tuomioistuimella velvollisuus joko tehokkuusperiaatteen perusteella tai direktiivillä 1999/44 (1) unionin alueella tavoitellun korkeatasoisen kuluttajasuojan perusteella tai muiden unionin oikeuden sääntöjen tai normien perusteella tutkia viran puolesta, onko ostaja sopimusta tehdessään direktiivin 1999/44 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu kuluttaja?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko asia näin myös silloin, jos oikeudenkäyntiaineistoon ei sisälly mitään tosiasiallisia tietoja, joiden perusteella ostajan asema voitaisiin vahvistaa (tai tiedot ovat puutteellisia tai ristiriitaisia)?

               3)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko asia näin myös muutoksenhakuvaiheessa käytävässä menettelyssä, jossa ostaja ei ole valittanut asiaa ensimmäisenä oikeusasteena käsitelleen tuomioistuimen tuomiota siltä osin kuin siinä ei ole (viran puolesta) tehty tällaista tutkintaa ja kun siinä on nimenomaisesti jätetty ottamasta kantaa siihen, voidaanko ostaja katsoa kuluttajaksi?

               4)

               Onko direktiiviä 1999/44 (5 artiklaa) pidettävä normina, joka vastaa sellaisia kansallisia sääntöjä, jotka katsotaan kansallisessa oikeusjärjestyksessä ordre public -tyyppiseksi?

               5)

               Ovatko tehokkuusperiaate tai direktiivillä 1999/44 unionin alueella tavoiteltu korkeatasoinen kuluttajasuoja tai muut unionin oikeuden säännöt tai normit esteenä Alankomaiden lainsäädännölle, jonka mukaan kuluttajaostajalla on väittämis- ja todistustaakka, joka koskee velvollisuutta ilmoittaa (ajoissa) luovutetun tavaran väitetystä virheestä myyjälle?

               6)

               Ovatko tehokkuusperiaate tai direktiivillä 1999/44 unionin alueella tavoiteltu korkeatasoinen kuluttajasuoja tai muut unionin oikeuden säännöt tai vaatimukset esteenä Alankomaiden lainsäädännölle, jonka mukaan kuluttajaostajalla on väittämis- ja todistustaakka siitä, ettei tavara vastaa sovittua ja että tällainen sopimuksenvastaisuus on ilmennyt kuuden kuukauden kuluessa luovutuksesta? Mitä tarkoitetaan direktiivin 1999/44 5 artiklan 3 kohdassa olevalla ilmaisulla ”ilmenevä virhe” ja erityisesti missä laajuudessa kuluttajaostajan on esitettävä sopimuksenvastaisuuteen (sen aiheuttajaan) liittyviä tosiseikkoja ja asianhaaroja? Riittääkö tältä osin se, että kuluttajaostaja väittää ja, jos hänen väitteensä kiistetään perustellusti, todistaa, että ostettu tavara ei toimi (hyvin), vai onko hänen myös väitettävä ja, jos hänen väitteensä kiistetään perustellusti, todistettava, mikä ostetun tavaran virhe aiheuttaa (on aiheuttanut) sen, ettei ostettu tavara toimi (hyvin)?

               7)

               Onko edellä esitettyihin kysymyksiin vastaamisen kannalta merkitystä sillä, että molemmissa tuomioistuimissa Faberia on avustanut asianajaja?

      (1)  Kulutustavaroiden kauppaa ja niihin liittyviä takuita koskevista tietyistä seikoista 25.5.1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/44/EY (EYVL L 171, s. 12).


title: Asia C-205/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 2.6.2016 – Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Lentoliikenne — Asetus (ETY) N:o 95/93 — Lentokoneiden lähtö- ja saapumisaikojen jakaminen Euroopan unionin lentoasemilla — 4 artiklan 2 kohta — Koordinaattorin riippumattomuus — Käsite ”osapuoli, jota asia koskee” — Lentoaseman hallintoelin — Toiminnallinen erottaminen — Rahoitusjärjestelmä)

text:
               8.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 2.6.2016 – Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-205/14) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Lentoliikenne - Asetus (ETY) N:o 95/93 - Lentokoneiden lähtö- ja saapumisaikojen jakaminen Euroopan unionin lentoasemilla - 4 artiklan 2 kohta - Koordinaattorin riippumattomuus - Käsite ”osapuoli, jota asia koskee” - Lentoaseman hallintoelin - Toiminnallinen erottaminen - Rahoitusjärjestelmä))
   (2016/C 287/02)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Guerra e Andrade ja F. Wilman)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes ja V. Moura Ramos)

      Tuomiolauselma

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut lähtö- ja saapumisaikojen jakamista yhteisön lentoasemilla koskevista yhteisistä säännöistä 18.1.1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 95/93, sellaisena kuin se on muutettuna 18.6.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 545/2009, 4 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole taannut lähtö- ja saapumisaikoja jakavan koordinaattorin riippumattomuutta erottamalla sen toiminnallisesti kaikista yksittäisistä osapuolista, joita asia koskee, eikä varmistanut, että koordinaattorin toiminnan rahoitusjärjestelmä takaa koordinaattorin riippumattomuuden.

               2)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 212, 7.7.2014.