title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 17 päivänä toukokuuta 2001 asiassa C-450/98 P, International Express Carriers Conference (IECC) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ym. (Muutoksenhaku – Kantelun hylkäävät päätökset – Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö – Postipalvelut – Edelleenpostitus)

text:
C 200/18                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       14.7.2001
—     rahoitusyhtiö sitoutuu ostajaa kohtaan suorittamaan tämän            1)    Valitus hylätään.
      puolesta myyjälle viimeksi mainitun ilmoittaman ja laskutta-
      man kauppahinnan                                                     2)    International Express Carriers Conference (IECC) velvoitetaan
                                                                                korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
—     rahoitusyhtiö suorittaa tosiasiassa myyjälle tämän kanssa
      tehtyjen sopimusten yhteydessä, joista ostajalla ei ole tietoa,      (1) EYVL C 48, 20.2.1999.
      ilmoitettua ja laskutettua hintaa pienemmän summan
—     ostaja maksaa rahoitusyhtiölle takaisin ilmoitetun ja laskutetun
      kauppahinnan suuruisen summan,
arvonlisäveron perusteena kyseisen kaupan osalta on ostajan maksa-
ma summa kokonaisuudessaan.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(1) EYVL C 100, 10.4.1999.
                                                                                17 päivänä toukokuuta 2001
                                                                           asiassa C-450/98 P, International Express Carriers Confe-
                                                                           rence (IECC) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                                ym. (1)
                                                                           (Muutoksenhaku – Kantelun hylkäävät päätökset – Määrää-
                                                                           vän markkina-aseman väärinkäyttö – Postipalvelut – Edel-
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                             leenpostitus)
                  17 päivänä toukokuuta 2001                                                        (2001/C 200/32)
asiassa C-449/98 P, International Express Carriers Confe-                                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
rence (IECC) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                ym. (1)
                                                                           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
(Muutoksenhaku – Kantelun hylkäävä päätös – Kilpailu –                                   tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                 Postipalvelut – Edelleenpostitus)
                                                                           Asiassa C-450/98 P, International Express Carriers Conference
                                                                           (IECC), kotipaikka Geneve (Sveitsi), edustajinaan avocat
                          (2001/C 200/31)                                  E. Morgan de Rivery, avocat J. Derenne ja avocat M. Cunning-
                                                                           ham, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhtei-
                                                                           söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                        kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-133/95 ja T-204/95,
                                                                           IECC vastaan komissio, 16.9.1998 antaman tuomion (Kok.
                                                                           1998, s. II-3645) kumoamista siltä osin kuin se koskee
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen           asiaa T-204/95 ja asian T-133/95 78-83 kohtaa, valittajan
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      vastapuolena ja muina asianosaisina: Euroopan yhteisöjen
                                                                           komissio (asiamiehenään K. Wiedner, avustajanaan N. For-
                                                                           wood), Deutsche Post AG (edustajanaan Rechtsanwalt
Asiassa C-449/98 P, International Express Carriers Conference              D. Schroeder), Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt
(IECC), kotipaikka Geneve (Sveitsi), edustajinaan avocat                   kuningaskunta, The Post Office ja La Poste, yhteisöjen tuo-
E. Morgan de Rivery, avocat J. Derenne ja avocat M. Cunning-               mioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez
ham, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhtei-              Iglesias, jaostojen puheenjohtajat A. La Pergola ja M. Wathelet
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu                 sekä tuomarit J.-P. Puissochet, P. Jann, L. Sevón, N. Colneric,
kolmas jaosto) asiassa T-110/95, IECC vastaan komissio,                    S. von Bahr ja C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari),
16.9.1998 antaman tuomion (Kok. 1998, s. II-3605) kumoa-                   julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: apulaiskirjaaja
mista, valittajan vastapuolena ja muina osapuolina Euroopan                H. von Holstein, on 17.5.2001 antanut tuomion, jonka
yhteisöjen komissio (asiamiehenään K. Wiedner, avustajanaan                tuomiolauselma on seuraava:
N. Forwood), La Poste (edustajanaan avocat H. Lehman), Ison-
Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja The             1)    Valitus hylätään.
Post Office, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:
presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat            2)    International Express Carriers Conference (IECC) velvoitetaan
A. La Pergola ja M. Wathelet sekä tuomarit J.-P. Puissochet,                     korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
P. Jann, L. Sevón, N. Colneric, S. von Bahr ja C. W. A. Timmer-
mans (esittelevä tuomari), julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colo-
                                                                           (1) EYVL C 48, 20.2.1999.
mer, kirjaaja: osastopäällikkö D. Louterman-Hubeau, on
17.5.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
raava:


title: Asia C-326/05 P: Industrias Químicas del Vallés, S.A:n 26.8.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-158/03, Industrias Químicas del Vallés, S.A. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 28.6.2005 antamasta tuomiosta

text:
               29.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 271/15

         Industrias Químicas del Vallés, S.A:n 26.8.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-158/03, Industrias Químicas del Vallés, S.A. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 28.6.2005 antamasta tuomiosta
   (Asia C-326/05 P)
   (2005/C 271/29)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Industrias Químicas del Vallés, S.A. on valittanut 26.8.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-158/03, Industrias Químicas del Vallés, S.A. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 28.6.2005 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat abogado C. Fernández Vicién, abogado I. Moreno-Tapia Rivas ja abogado J. Sabater Marotias.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1

               ottaa tämän valituksen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi

               2

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 28.6.2005 antaman tuomion

               3

               hyväksyy ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyn vaatimuksen, jolla pyrittiin metalaksyylin sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY (1) liitteeseen I 2.5.2003 tehdyn komission päätöksen 2003/308/EY (2) kumoamiseen

               4

               toissijaisesti palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen, jotta tämä ratkaisee sen uudelleen

               5

               velvoittaa joka tapauksessa komission korvaamaan kaikki tähän menettelyyn liittyvät oikeudenkäyntikulut sekä ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja tarvittaessa välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Industrias Químicas del Vallés, S.A. (jäljempänä IQV) katsoo ensinnäkin, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (jäljempänä tuomioistuin) vääristeli asiakirja-aineistoon sisältyvää näyttöä, kun se arvioi komission oikeudellista lausuntoa, joka koski sen seurauksia, että ainoa täydellisen asiakirjan esittänyt ilmoituksen tekijä oli jättäytynyt pois metalaksyylin arviointimenettelystä.

               2.

               IQV katsoo toiseksi, että tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se hylkäsi IQV:n kanneperusteen pelkästään sellaisen asiakirjaotteen perusteella, johon IQV ei ollut saanut tutustua hallinnollisen menettelyn aikana, minkä tuomioistuin itse on myöntänyt.

               3.

               IQV väittää kolmanneksi, että tuomioistuin teki oikeudellisen virheen tulkitsemalla ja soveltamalla virheellisesti käsiteltävänä olevassa asiassa ennalta varautumisen periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta ja tukeutumalla kansanterveydellisiin syihin oikeuttaakseen komission riidanalaisen päätöksen.

               4.

               IQV katsoo neljänneksi, että tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se tulkitsi ja sovelsi käsiteltävänä olevan asian kannalta merkityksellisiä oikeussääntöjä ja erityisesti direktiivin 91/414/ETY ja asetuksen 3600/92 säännöksiä, jotka koskevat kasvinsuojeluaineiden tehoaineiden arviointimenettelyä. IQV katsoo erityisesti, että tuomioistuin (i) sekoitti käsitteet ”täydellinen asiakirja” ja ”täydentävät tiedot”, (ii) katsoi virheellisesti, että jos saman aineen osalta on monta ilmoituksen tekijää, kullakin ilmoituksen tekijällä on oltava täydellinen asiakirja ja (iii) arvioi virheellisesti esittelevän jäsenvaltion roolia monografian laatimisen jälkeisissä vaiheissa.

               5.

               IQV katsoo viidenneksi, että tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että komissio ei ollut syyllistynyt ilmeiseen arviointivirheeseen jättäessään pidentämättä metalaksyylin arvioimiselle asetettua määräaikaa. Tuomioistuimen premissi on IQV:n mukaan tämän osalta virheellinen ja sen perustelut ovat ristiriitaiset niiden määräaikojen valossa, jotka komissio on myöntänyt käsiteltävänä olevalla alalla.

               6.

               IQV katsoo kuudenneksi, että tuomioistuimen perustelut olivat ristiriitaiset ja kohtuuttomat, koska se hylkäsi IQV:n kanneperusteen riidanalaisen päätöksen sellaisten perustelujen perusteella, joita kyseisessä päätöksessä ei ole.

               7.

               IQV katsoo lopuksi, että tuomioistuin rikkoi menettelysääntöjä, kun se jätti huomiotta tietyt IQV:n kirjalliset huomautukset, jotka tämä oli esittänyt esittelevän tuomarin suullista käsittelyä varten laatimasta kertomuksesta, perustelematta tätä tuomiossa.

      (1)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  EUVL L 113, 7.5.2003, s. 8.


title: Asia C-401/12 P: Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 3.9.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-396/09, Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht v. komissio, 14.6.2012 antamasta tuomiosta

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/25

         Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 3.9.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-396/09, Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht v. komissio, 14.6.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-401/12 P)
   2013/C 9/42
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

   Valittaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Moore ja K. Michoel)
   Muut osapuolet:

               Vereniging Milieudefensie,

               Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht, Euroopan komissio,

               Alankomaiden kuningaskunta,

               Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Neuvosto vaatii seuraavaa:

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-396/09 14.6.2012 antama tuomio on kumottava

               —

               ensimmäisessä oikeusasteessa nostettu kanne on hylättävä kokonaisuudessaan

               —

               ensimmäisessä oikeusasteessa olleet kantajat on velvoitettava korvaamaan tästä muutoksenhausta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Neuvosto katsoo, että unionin yleisen tuomioistuimen edellä mainitussa asiassa antamaan tuomioon liittyy kaksi oikeudenvastaisuutta. Neuvoston mukaan unionin yleinen tuomioistuin ei ole tulkinnut oikein asioissa Nakajima (1) ja Fediol (2) vahvistettua oikeuskäytäntöä. Neuvosto toteaa näin ollen, että unionin yleinen tuomioistuin on katsonut virheellisesti, että asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (3) pätevyyttä voitiin arvioida tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen (4) nojalla.
   Lisäksi neuvosto katsoo, että lainsäätäjän asetuksessa N:o 1367/2006 tekemä valinta on joka tapauksessa täysin Århusin yleissopimuksen mukainen. Tässä yhteydessä unionin yleisen tuomioistuimen Århusin yleissopimuksen 9 artiklan 3 kappaleesta omaksuma tulkinta on virheellinen, koska siinä jätetään huomiotta sopimuspuolille kuuluva toimintavapaus.
   Neuvosto vaatii näin ollen, että unionin tuomioistuin kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalaisen tuomion, antaa asiassa lopullisen ratkaisun ja hylkää ensimmäisessä oikeusasteessa nostetun kanteen kokonaisuudessaan.

      (1)  Asia C-69/89, Nakajima v. neuvosto, tuomio 7.5.1991, Kok. s., I-2169.

      (2)  Asia 70/87, Fediol v. komissio, tuomio 22.6.1989, Kok., s. 1825.

      (3)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL L 264, s. 13).

      (4)  Århusissa 25.6.1998 allekirjoitettu, tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskeva Århusin yleissopimus, joka on hyväksytty 17.2.2005 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/370/EY (EUVL L 124, s. 1).


title: Asia C-471/09 P: Valitus, jonka Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación foral de Vizcaya on tehnyt 26.11.2009 yhdistetyissä asioissa T-227/01–T-229/01 ja T-266/01, T-265/01 ja T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava ja Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco ym. v. komissio, 9.9.2009 annetusta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) tuomiosta

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/11

         Valitus, jonka Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación foral de Vizcaya on tehnyt 26.11.2009 yhdistetyissä asioissa T-227/01–T-229/01 ja T-266/01, T-265/01 ja T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava ja Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco ym. v. komissio, 9.9.2009 annetusta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) tuomiosta
   (Asia C-471/09 P)
   2010/C 37/13
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación foral de Vizcaya (edustajat: abogado I. Sáenz-Cortabarría Fernández ja abogado M. Morales Isasi)

      Muut osapuolet: Comunidad Autónoma del País Vasco — Baskimaan hallitus, Territorio Histórico de Álava — Diputación foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio y Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Euroopan yhteisöjen komissio ja Comunidad Autónoma de la Rioja

      Vaatimukset

               —

               Valitus on otettava tutkittavaksi ja todettava perustelluksi.

               —

               Valituksenalainen tuomio on kumottava.

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitetty vaatimus ja näin riidanalaisen päätöksen 3 artiklaan toissijaisesti kohdistettu kumoamisvaatimus on hyväksyttävä.

               —

               Asia on toissijaisesti palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi ja se on näin velvoitettava ottamaan vastaan todisteet, joiden vastaanottaminen oli evätty.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan asian käsittelystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet ja valituksen käsittelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut ja väliintulijana ollut Comunidad Autónoma de la Rioja korvaamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on syyllistynyt oikeudelliseen virheeseen katsoessaan kyseessä olevassa konkreettisessa tapauksessa, etteivät siinä vallitse sellaiset poikkeukselliset olosuhteet, jotka oikeuttavat perusteltuun luottamukseen riidanalaisen verotoimenpiteen sääntöjenmukaisuuteen ja jotka estävät tukien määräämisen takaisin perittäviksi asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti luottamuksensuojan periaatteen nojalla. Istunnossa käydyn keskustelun sisällölle on annettu väärä merkitys ja kontradiktorisen menettelyn periaatetta on loukattu. Perusteluja koskevaa oikeuskäytäntöä ei ole noudatettu. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on syyllistynyt oikeudelliseen virheeseen jättämällä noudattamatta todisteiden arviointia koskevia prosessuaalisia sääntöjä asiassa esitettyjen asiakirjojen sisällöstä huolimatta.
               Riidanalaisen verotoimenpiteen ja päätöksen 93/337 (2) kohteena olevan toimenpiteen välinen muodollista eroa eikä sitä, että komissio olisi voinut perustella valikoivuuden perusteita muilla tekijöillä kuin sillä, joka on nimenomaisesti mainittu päätöksessä 93/337, eikä päätöksessä 93/337 tehtyä soveltumattomuutta koskevaa toteamusta ole pidettävä oikeudellisesti riittävinä syinä sille, ettei ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ole ottanut huomioon sellaisen poikkeuksellisen olosuhteen olemassaoloa, joka yksin tai yhdessä muiden tapauksessa kyseeseen tulevien olosuhteiden kanssa estää komissiota määräämästä riidanalaisessa päätöksessä tarkoitetut tuet takaisin perittäviksi.
               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsomalla, etteivät yhdistetyissä asioissa T-30/01–T-32/01 ja T-86/02–T-88/02 riitautetut toimenpiteet olleet verotusteknisesti ja etuuksien ulottuvuuden vuoksi samat kuin riidanalainen verotoimenpide, antanut väärän merkityksen riidan osapuolten asiassa käymälle keskustelulle, sivuuttanut kontradiktorisen menettelyn periaatteen ja rikkonut ilmeisellä tavalla perusteluja koskevaa oikeuskäytäntöä.
               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että komission asenne vuoden 1993 verovapautuksiin ja/tai verohyvityksiin — sellaisena kuin se käy ilmi asiakirja-aineistosta — ei ole sellainen poikkeuksellinen tekijä, joka olisi voinut oikeuttaa minkäänlaiseen perusteltuun luottamukseen riidanalaiseen verotoimenpiteen sääntöjenmukaisuuteen ja jolla olisi voitu estää tukien takaisinperiminen asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan nojalla luottamuksensuojan periaatteen loukkaamisen vuoksi.

               2.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on syyllistynyt oikeudelliseen virheeseen sivuuttamalla asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan suhteellisuusperiaatteen osalta, joka estää aluetukien ylärajan alle jäävien investointitukien määräämisen takaisin perittäviksi.
               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut yleistä suhteellisuusperiaatetta jättämällä toteamatta, että komissio oli loukannut tätä periaatetta vaatimalla perittäväksi takaisin kaikki määrät, jotka vastasivat investoinneille myönnettyä 45 prosentin suuruista hyvitystä, sen sijaan, että takaisin perittäviksi olisi vaadittu ainoastaan määriä, jotka ylittivät aluetuen ylärajan Baskimaassa.

               3.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään noudattamatta todisteiden vastaanottamista koskevia prosessuaalisia sääntöjä ja päättäessään olla vastaanottamatta tiettyjen komission asiakirjojen avulla esitettävää todistelua, jota valittaja oli vaatinut ja jota on ensimmäisen oikeusasteen käyttämien niiden toteamusten, joilla valittajan vaatimus hylättiin, perusteella pidettävä olennaisen tärkeänä valittajan etujen puolustuksen kannalta. Oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja prosessuaalisen yhdenvertaisuuden sekä puolustautumisoikeuksien periaatteita on loukattu.
               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut valittajan perusoikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, koska se ei ole ottanut vastaan valittajan kannalta olennaisen tärkeätä todistetta loukaten näin valittajan puolustautumisoikeutta siksi, että valittajan vaatimus hylättiin perusteella, jonka mukaan se ei ollut osoittanut seikkoja, jotka se oli nimenomaisesti tällä vastaanottamatta jätetyllä todisteella pyrkinyt osoittamaan, eli kieltäytymällä katsomasta näytöksi komission lopullista nimenomaista kantaa vuoden 1993 verosäännöksistä (joihin sisältyi verohyvitys), joita on pidettävä asiallisesti samoina kuin nyt riidanalainen verotoimenpide, vuonna 1994 tehtyyn kanteluun, ainakin siltä osin, kuin komission kantaa olisi asiassa voitu pitää poikkeuksellisena olosuhteena, joka oli herättänyt perustellun luottamuksen riidanalaisten verotoimenpiteiden sääntöjenmukaisuuteen, mikä oli johtanut riidanalaisen verotoimenpiteen toteuttamiseen.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus, EYVL L 83, s. 1.

      (2)  Baskimaassa investointeihin suunnatusta verotukijärjestelmästä 10.5.1993 tehty komission päätös, EYVL L 134, s. 25


title: Asia C-206/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.9.2009 (Thüringer Oberlandesgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Wasser- und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha) v. Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH (Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyt — Juomaveden jakelua ja jätevesien käsittelyä koskeva julkinen palvelu — Palveluja koskeva käyttöoikeussopimus — Käsite — Kyseessä olevaan palvelutoimintaan liittyvän riskin siirtäminen palvelun suorittajalle)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/20

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.9.2009 (Thüringer Oberlandesgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Wasser- und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha) v. Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH
   (Asia C-206/08) (1)

   (Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyt - Juomaveden jakelua ja jätevesien käsittelyä koskeva julkinen palvelu - Palveluja koskeva käyttöoikeussopimus - Käsite - Kyseessä olevaan palvelutoimintaan liittyvän riskin siirtäminen palvelun suorittajalle)
   2009/C 267/34
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Thüringer Oberlandesgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Wasser- und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha)

      Vastaaja: Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH

      Väliintulija: Stadtwirtschaft Gotha GmbH, Wasserverband Lausitz Betriebsführungs GmbH (WAL)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Thüringer Oberlandesgericht — Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY (EUVL L 134, s. 1) 1 artiklan 2 kohdan a ja d alakohdan ja 3 kohdan b alakohdan tulkinta — Tarjouskilpailu, joka koskee julkisia palveluja koskevan käyttöoikeussopimuksen muodossa tapahtuvaa juomaveden tuottamista, kuljettamista ja jakelua sekä jäteveden käsittelyä ja poistoa — Julkista palveluhankintaa koskevan sopimuksen ja julkisia palveluja koskevan käyttöoikeussopimuksen erottamiskriteerit

      Tuomiolauselma

   Se seikka, että palveluja koskevan sopimuksen yhteydessä sopimuskumppani ei saa korvausta suoraan hankintaviranomaiselta, mutta sillä on oikeus saada korvaus kolmansilta, riittää tämän sopimuksen luokittelemiseksi vesi ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY 1 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetuksi palveluja koskevaksi käyttöoikeussopimukseksi, jos sopimuskumppani ottaa vastattavakseen toiminnasta hankintaviranomaiselle aiheutuvan riskin täysimääräisesti tai ainakin pääosin, vaikka tämä riski olisikin alusta alkaen huomattavan pieni palvelun organisointia koskevien julkisoikeudellisten yksityiskohtaisten sääntöjen vuoksi.

      (1)  EUVL C 247, 27.9.2008.


title: Asia T-113/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.1.2014 — Bial-Portela v. SMHV — Probiotical (PROBIAL) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin PROBIAL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen, kansainvälinen ja yhteisön sanamerkki ja kuviomerkki sekä kaupallinen nimitys, liikenimi ja logo Bial — Suhteelliset hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta sekä 4 ja 5 kohta)

text:
               1.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 61/8

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.1.2014 — Bial-Portela v. SMHV — Probiotical (PROBIAL)
   (Asia T-113/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin PROBIAL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen, kansainvälinen ja yhteisön sanamerkki ja kuviomerkki sekä kaupallinen nimitys, liikenimi ja logo Bial - Suhteelliset hylkäysperusteet - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta sekä 4 ja 5 kohta)
   2014/C 61/13
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bial-Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Portugali) (edustajat: asianajajat B. Braga da Cruz ja J. Pimenta)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Geroulakos)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Probiotical SpA (Novara, Italia) (edustaja: asianajaja I. Kuschel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 20.12.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 1925/2010-4), joka koskee Portela & Ca, SA:n ja Probiotical SpA:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bial-Portela & Ca, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 165, 9.6.2012.


title: Euroopan yhteisöjen komission 31.10.1996 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-356/96)

text:
 N:o C 370/ 10           FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        7.12.96
 tuomioistuin toteamaan, että niiden ei tarvitse vastata             Euroopan yhteisöjen komission 31.10.1996 Belgian
 yhteisestä haverista; kansallinen tuomioistuin, jossa kanne                     kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
  on nostettu myöhemmin, toteaa , että huolimatta siitä, että                                    ( Asia C-357/96 )
  asianosaiset eivät muodollisesti ole samat näissä kahdessa
  vireillä olevassa asiassa, siinä tuomioistuimessa, jossa kanne                                    ( 96/C 370/23 )
  on nostettu ensin, sovellettavassa prosessilainsäädännössä
  " rajoitetaan vakuutuksenantajan mahdollisuutta olla osa          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 31.10.1996
 puolena asiassa, joka koskee vakuutettua ", mistä seuraa ,          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian
 että myös ensiksi nostettu kanne koskee aluksen vakuutuk           kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamies on oikeudelli
 senantajaa vakuutettujen välityksellä .                             nen neuvonantaja Götz zur Hausen ja prosessiosoite
                                                                     Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre
                                                                     Wagner, Kirchberg .
                                                                     Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
 Euroopan yhteisöjen komission 31.10.1996 Belgian
             kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                   — toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
                                                                          geneettisesti muunnettujen organismien tarkoitukselli
                            Asia C-356/96 )
                                                                          sesta levittämisestä ympäristöön annetun neuvoston
                            ( 96/C 370/22 )                               direktiivin 90/220/ETY ( 1 ) mukauttamisesta tekniikan
                                                                          kehitykseen ensimmäisen kerran 15 päivänä huhtikuuta
 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 31.10.1 996                      1994 annetun komission direktiivin 94/15/ETY ( 2 )
 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian                     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut mainitun
 kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamies on oikeudelli                direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
 nen neuvonantaja Götz zur Hausen ja prosessiosoite                       ja hallinnollisia määräyksiä , ja
 Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre
 Wagner, Kirchberg.                                                 — velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu
                                                                          denkäyntikulut.
 Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
       vaarallisten aineiden luokitusta , pakkaamista ja merkin
       töjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
      määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktii         kuin asiassa C-3 56/93 ( 3 ); säädetty määräaika direktiivin
      vin 67/548/ETY (') mukauttamisesta tekniikan kehityk         täytäntöönpanolle on päättynyt 30.6.1994 .
      seen neljännentoista kerran 22 päivänä heinäkuuta
       1991 annetun komission direktiivin 91 /410/ETY ( 2 )         (!) EYVL N:o L 117, 8.5.1990, s . 15
      mukaisia velvoitteita, koska se ei ole antanut mainitun       ( 2 ) EYVL N:o L 103 , 22.4.1994 , s . 20
      direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja , asetuksia     ( 3 ) Edellä mainittu asia .
      ja hallinnollisia määräyksiä tai ei ole ilmoittanut niistä ,
      ja
— velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu
      denkäyntikulut.
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                Euroopan yhteisöjen komission 31.10.1996 Belgian
                                                                                kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannessa
                                                                                ( Asia C-358/96 )
kohdassa ja 5 artiklan ensimmäisessä kohdassa määrätystä
direktiivien velvoittavasta luonteesta johtuu, että jäsenval                                      ( 96/C 370/24 )
tiot, joille direktiivi on osoitettu, ovat velvolliset toteutta
maan direktiivissä säädetyt tulokset direktiivissä säädetyssä
määräajassa eli saattamaan nämä säännökset osaksi kansal           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 31.10.1996
lista oikeusjärjestystä siten, että niiden vaikutukset alkavat      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian
täysimääräisesti täytäntöönpanolle asetetun määräajan               kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamies on oikeudelli
päättymisestä lähtien . Tämä määräaika on päättynyt                 nen neuvonantaja Götz zur Hausen ja prosessiosoite
1.8.1992, mutta Belgian kuningaskunta ei ole toteuttanut            Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre
tarpeellisia toimenpiteitä .                                        Wagner, Kirchberg .
(') EYVL N:o 196 , 16.8.1967, s . 1                                 Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
( 2 ) EYVL N:o L 228 , 17.8.1991 , s . 67
                                                                    — toteaa , että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
                                                                          neuvoston direktiivin 67/548/ETY ( 1 ) 1 3 artiklan 1 koh


title: Asia C-502/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.10.2012 (Raad van Staten (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Staatssecretaris van Justitie v. Mangat Singh (Direktiivi 2003/109/EY — Pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asema — Soveltamisala — 3 artiklan 2 kohdan e alakohta — Tarkoituksella rajoitettuun lupaan perustuva oleskelu)

text:
               8.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 379/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.10.2012 (Raad van Staten (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Staatssecretaris van Justitie v. Mangat Singh
   (Asia C-502/10) (1)

   (Direktiivi 2003/109/EY - Pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asema - Soveltamisala - 3 artiklan 2 kohdan e alakohta - Tarkoituksella rajoitettuun lupaan perustuva oleskelu)
   2012/C 379/06
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Staatssecretaris van Justitie

      Vastapuoli: Mangat Singh

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Raad van State — Pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta 25.11.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/109/EY (EUVL 2004, L 16, s. 44) 3 artiklan 2 kohdan e alakohdan tulkinta — Tarkoituksella rajoitetun oleskeluluvan käsite — Oleskelulupa, johon ei liity mitään toistaiseksi voimassa olevan oleskeluluvan saamisen mahdollisuutta mutta jota voidaan jatkaa rajattomasti

      Tuomiolauselma

   Pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta 25.11.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/109/EY 3 artiklan 2 kohdan e alakohtaa on tulkittava siten, ettei tarkoituksella rajoitetun oleskeluluvan käsite sisällä erityiselle henkilöryhmälle myönnettyä määräaikaista oleskelulupaa, jonka voimassaoloaikaa voidaan jatkaa rajattomasti mutta joka ei kuitenkaan tarjoa mitään toistaiseksi voimassa olevan oleskeluluvan saamisen mahdollisuutta, kunhan tällainen tarkoituksellinen rajoitus ei estä kolmannen maan kansalaisen pysyvää asettautumista kyseessä olevaan jäsenvaltioon, minkä tarkistaminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana.

      (1)  EUVL C 346, 18.12.2010.


title: Asia C-320/06: Kanne 20.7.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/26

         Kanne 20.7.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-320/06)
   (2006/C 212/45)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Enegren ja G. Rozet)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä 11 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/14/EY (1) 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle,

               —

               Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin 2002/14/EY täytäntöönpanemiseksi päättyi 23.3.2005.

      (1)  EYVL L 80, s. 29.


title: Asia C-479/09: Valitus, jonka Evets Corp. on tehnyt 26.11.2009 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-20/08 ja T-21/08, Evets Corp. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 23.9.2009 antamasta tuomiosta

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/39

         Valitus, jonka Evets Corp. on tehnyt 26.11.2009 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-20/08 ja T-21/08, Evets Corp. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 23.9.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-479/09)
   2010/C 24/69
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Evets Corp. (edustaja: Solicitor S. Ryan)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion

               —

               toteaa, että menetetyn määräajan palauttamista koskeva pyyntö esitettiin asetuksen N:o 40/94 (1) 78 artiklan 2 kohdassa säädetyssä määräajassa

               —

               palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen, jotta se puolestaan voi palauttaa asian valituslautakunnan käsiteltäväksi, jotta tämä ratkaisee asiakysymyksen, joka koskee sitä, noudatettiinko kyseessä olevan tavaramerkin uudistamisen yhteydessä asianmukaista huolellisuutta

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut yhteisöjen tuomioistuimessa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Esillä oleva valitus koskee neuvoston asetuksen N:o 40/94 (yhteisön tavaramerkkiasetus) 78 artiklan 2 kohdan mukaista hakemusta menetetyn määräajan palauttamiseksi. Esillä olevan tavaramerkin rekisteröinti oli umpeutunut, koska uudistamismaksua ei ollut maksettu.

               2)

               Tavaramerkin haltija oli antanut uudistamismaksujen maksamisen kolmannen osapuolen tehtäväksi. Tahattoman virheen johdosta uudistamismaksua ei kuitenkaan ollut maksettu määräpäivään mennessä.

               3)

               SMHV antoi tavaramerkkien poistamiset rekisteristä tiedoksi tavaramerkin haltijan lailliselle edustajalle, joka ei ollut mainittu kolmas osapuoli, jonka vastuulla oli uudistamismaksun maksaminen. Edustaja toimitti tiedonannot edelleen tavaramerkin haltijalle, joka vastaanotti ne useita päiviä myöhemmin.

               4)

               Tämän jälkeen tavaramerkin haltija esitti hakemuksen menetetyn määräajan palauttamiseksi tavaramerkkiasetuksen 78 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Hakemus jätettiin alle kahden kuukauden kuluessa siitä, kun tavaramerkin haltija sai tiedon rekisteröinnin umpeutumisesta, mutta yli kahden kuukauden kuluttua siitä, kun laillinen edustaja sai tiedonannot.

               5.

               Asetuksen 78 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että pyyntö esitetään kirjallisena kahden kuukauden määräajassa noudattamatta jättämisen perusteen lakattua. Esillä olevassa valituksessa on ongelmana se, kuinka määräajan alkamishetki on määritettävä.

               6)

               Tavaramerkin haltija väittää, että merkityksellinen päivä on päivä, jolloin se sai ilmoituksen. Se oli täyttänyt kolmannen osapuolen välityksellä velvollisuuden maksaa uudistamismaksut. Tavaramerkin haltija sai tiedon virheestä ja mahdollisuuden noudattamatta jättämisen perusteen korjaamiseksi vasta saatuaan mainitun ilmoituksen.

               7)

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hyväksyi kuitenkin SMHV:n näkemyksen siitä, että merkityksellinen ajankohta on päivä, jolloin tavaramerkin haltijan laillinen edustaja, jolle SMHV oli tiedonannon lähettänyt, sai tämän tiedonannon. SMHV nojautui asetuksen N:o 2868/95 77 sääntöön, jonka mukaan ”kaikilla SMHV:n asianmukaisesti nimetylle edustajalle toimitetuilla ilmoituksilla tai muilla tiedonannoilla on sama vaikutus kuin jos ne olisi toimitettu edustetulle henkilölle”.

               8)

               Tavaramerkin haltija vetoaa valituksessaan seuraaviin perusteisiin:

                           i)

                           Mainitussa 77 säännössä olevan olettaman tarkoituksena on se, että SMHV vapautuu ilmoitusvelvollisuudestaan, kun se lähettää ilmoituksen osapuolen edustajalle asioissa, joiden osalta edustaja on toimivaltainen toimimaan. SMHV:lla ei ole velvollisuutta muihin toimiin. Esillä olevassa asiassa ei voida pätevästi katsoa tilanteen olevan näin.

                           ii)

                           Määräajan ”noudattamatta jättämisen peruste” lakkaa uudistamismaksujen määräaikojen osalta silloin, kun itse tavaramerkin haltija ja/tai henkilö, jonka haltija on nimenomaisesti valtuuttanut vastaamaan tästä maksusta, todella tulee tietoiseksi tahattomasta maksamatta jättämisestä. Kaikilla muilla tulkintatavoilla tehtäisiin kyseinen säännös merkityksettömäksi. Erityisesti ammattimainen edustaja tietää aina merkitykselliset määräajat, ja hänen oletetaan olevan tietoinen niistä, joten sillä, että SMHV lähettää ilmoituksen tällaiselle edustajalle, ei normaalisti ole merkitystä missään tapauksessa.

                           iii)

                           Uudistamismaksujen maksaminen on yksinkertainen varojensiirto, joka ei edellytä laillista edustamista. Osapuoli voi näin ollen maksaa nämä maksut itse tai sen voi tehdä kuka tahansa muu henkilö. Silloin kun osapuolen edustajalla, joka edusti osapuolta SMHV:ssa käydyssä menettelyssä, ei ole myös erillistä vastuuta uudistamismaksujen maksamisesta, maksamatta jättämisestä ilmoittamisella tälle edustajalle ei ole merkitystä. Mainitulla edustajalla ei ole laillista vastuuta toimia tällaisen ilmoituksen johdosta (vaikka hän voikin lähettää sen edelleen asiakkaalleen ammattieettisistä syistä).

                           iv)

                           Esillä olevien tosiseikkojen kaltaisessa tilanteessa muita tarkoituksia varten toimiva edustaja ei ole ”asianmukaisesti nimetty edustaja” uudistamismaksujen maksamista varten. Tälle henkilölle tehty ilmoitus ei näin ollen ole säännön 77 mukainen, eikä se merkitse säädetyn olettaman toteutumista.

                           v)

                           Yhteenvetona voidaan todeta, että merkityksellisenä henkilönä on pidettävä sitä, joka on vastuussa kyseessä olevan toimen toteuttamisesta. Määräaika hakemuksen tekemiseksi voi alkaa kulua vasta, kun tämä henkilö saa tiedon noudattamatta jättämisestä.

                           vi)

                           Vaikka eurooppapatenttien myöntämisestä tehdyn yleissopimuksen määräykset eivät varsinaisesti ole sitovaa yhteisön oikeutta, ne on kuitenkin selvästi otettava huomioon. Jos Euroopan patenttivirasto on antanut ratkaisuja samoista kohdista, on erittäin suotavaa, että näitä kohtia tulkitaan samalla tavoin. Mikäli tulkinnat poikkeavat toisistaan, jommankumman tulkinnoista on oltava virheellinen. Valittaja väittää, että Euroopan patenttiviraston samoista kysymyksistä antamat ratkaisut ja mainitun viraston päätelmät ovat oikein.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia C-172/03: Verwaltungsgerichtshofin 31.3.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Wolfgang Heiser vastaan Finanzlandesdirektion für Tirol (1. valitusjaosto)

text:
5.7.2003                 FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 158/9
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             netä perusvähennystä tai muuta verovelvollisen henkilökohtai-
                                                                         seen tilanteeseen liittyvää vähennystä, kun taas maassa asuvilla
–      toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut luon-        henkilöillä on oikeus tällaisiin vähennyksiin yleisessä tulovero-
       nonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta             tuksessa kaiken sen tulon osalta, jonka he ovat ansainneet
       1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (1), sel-           kyseessä olevassa jäsenvaltiossa ja ulkomailla (rajoitukseton
       laisena kuin se on muutettuna 8.6.1994 annetulla neu-             verovelvollisuus); mutta jossa se, että ensin mainituilla henki-
       voston direktiivillä 92/24/EY ( 2) 7 artiklan mukaisia vel-       löillä ei ole oikeutta muun muassa perusvähennykseen, on
       voitteitaan, koska se ei ole saattanut voimaan edellä             otettu huomioon soveltamalla heidän osaltaan alempaa vero-
       mainitun direktiivin liitteessä II mainittujen tiettyjen lajien   kantaa kuin maassa asuvien veroverollisten osalta?
       täysimääräistä suojelua koskevaa järjestelmää
–      velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
       käyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Komissio katsoo, että Helleenien tasavalta ei ole pannut
asianmukaisella tavalla täytäntöön direktiivin 7 artiklan 4 koh-
taa, koska määrätessään metsästyskauden päättymään myöhäi-               Verwaltungsgerichtshofin 31.3.2003 tekemällään päätök-
sinä päivämäärinä se ei ole saattanut voimaan direktiivin                sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Wolfgang
liitteessä II mainittuja tiettyjen lajien täysimääräistä suojelua        Heiser vastaan Finanzlandesdirektion für Tirol (1. valitus-
koskevaa järjestelmää. Osaa näistä linnuista, lajista riippuen                                         jaosto)
pieniä tai suuria, ei suojata metsästykseltä pariutumisaikana eli
aikana, jona niiden eloonjääminen on erityisesti uhanalaista.
Itse asiassa tällainen järjestelmä ei takaa lintujen täysimääräistä
suojelua siinä vaiheessa, kun ne siirtyvät kunkin lajin pesimis-                                  (Asia C-172/03)
paikalle, mikä on ristiriidassa direktiivin 7 artiklan 4 kohdan
kanssa.
                                                                                (2003/C 158/16)
( 1) EYVL L 103, 25.4.1979.
( 2) EYVL L 164, 30.6.1994, s. 9.
                                                                         Verwaltungsgerichtshof on pyytänyt 31.3.2003 tekemällään
                                                                         päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                         14.4.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                         ratkaisua asiassa Wolfgang Heiser vastaan Finanzlandesdirek-
Regeringsrättenin 10.4.2003 tekemällään päätöksellä esit-                tion für Tirol (1. valitusjaosto), seuraavaan kysymykseen:
tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Florian W. Wallentin
                    vastaan Riksskatteverket
                          (Asia C-169/03)                                Merkitseekö EY 87 artiklassa (aiempi perustamissopimuksen
                                                                         92 artikla) tarkoitettua valtiontukea liittovaltion lain BGBl 21/
                          (2003/C 158/15)                                1995 XIV artiklan 3 momentin kaltainen säännös, sellaisena
                                                                         kuin se on lailla BGBl 756/1996 muutettuna, siis säännös,
                                                                         jonka mukaan silloin, kun lääkärit siirtyvät liikevaihtoverollis-
                                                                         ten liiketoimien järjestelmästä liikevaihtoverottomia liiketoi-
Regeringsrätten on pyytänyt 10.4.2003 tekemällään päätöksel-             mia koskevaan järjestelmään, yrityksessä edelleen käytettävien
lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 14.4.2003,               tavaroiden osalta ei saada tehdä kuudennen direktiivin 77/
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-             388/ETY (1) 20 artiklassa säädettyä alunperin tehdyn verovä-
sa Florian W. Wallentin vastaan Riksskatteverket seuraaviin              hennyksen oikaisemista?
kysymyksiin:
Onko EY 39 artiklaa tulkittava siten, että se estää sellaisen            (1 ) EYVL 1977, L 145, s. 1.
jäsenvaltion lainsäädännön, jonka mukaan luonnollisilta hen-
kilöiltä, joilla ei katsota olevan verotuksellista kotipaikkaa
maassa, mutta jotka saavat tuossa maassa työtuloa (rajoitettu
verovelvollisuus), verotetaan lähdeveroa, jonka osalta ei myön-


title: Asia C-70/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu (Portugali) on esittänyt 10.2.2014 – Agrocaramulo – Empreendimentos Agropecuários do Caramulo SA v. Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)

text:
               5.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 135/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu (Portugali) on esittänyt 10.2.2014 – Agrocaramulo – Empreendimentos Agropecuários do Caramulo SA v. Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)
   (Asia C-70/14)
   2014/C 135/27
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Agrocaramulo – Empreendimentos Agropecuários do Caramulo SA

      Vastaaja: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)

      Ennakkoratkaisukysymys

   Kun otetaan huomioon, että Portugalin maatalous-, maaseudun kehitys- ja kalastusministeriö, IFAP – Instituto de Financiamento de Agricultura e Pescas, IP (maatalouden ja kalastuksen tukilaitos) katsoo, että ”vientitukea voidaan myöntää ainoastaan tuotteille, jotka vastaavat

               —

               vientitukinimikkeistön koodia 0207 12 10 9900, johon luokitellaan niin sanottu ”70-prosenttinen kana”, jonka rintalastan pää, reisiluu ja koipiluu eivät ole täysin luutuneet, tai

               —

               vientitukinimikkeistön koodia 0207 12 90 9190, johon luokitellaan niin sanottu ”65-prosenttinen kana”, jonka rintalastan pää, reisiluu ja koipiluu eivät ole täysin luutuneet, ja kun otetaan huomioon, että yritys on vienyt tosiasiallisesti munintansa lopettaneita teuraskanoja (munivia kanoja, jotka on teurastettu munintakauden päätteeksi, jolloin niiden luusto on täysin luutunut), kuuluvatko tuotteet ”munintansa lopettaneet kanat” tavaran kuvaukseen ”muut”, joihin liittyvät tuotekoodit 0207 12 10 9900 ja 0207 12 90 9190, jotka sisältyvät asetuksen (ETY) N:o 3846/87 (1) liitteeseen I, sellaisena kuin se on muutettuna 13.12.2002 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2319/2002, (2)5.12.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2180/2003, (3)10.12.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2199/2004 (4) ja 15.12.2005 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2091/2005, (5) jotka koskevat maataloustukien vientitukinimikkeistön julkaisemista vuosiksi 2003, 2004, 2005 ja 2006?

      (1)  Maataloustuotteiden nimikkeistöstä vientitukia varten 17.12.1987 annettu komission asetus (ETY) N:o 3846/87 (EYVL L 366, s. 1).

      (2)  EYVL L 325, s. 35.

      (3)  EUVL L 335, s. 1.

      (4)  EUVL L 380, s. 1.

      (5)  EUVL L 343, s. 1.


title: Asia T-733/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.7.2015 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. parlamentti

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/51

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.7.2015 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. parlamentti
   (Asia T-733/14) (1)

   (2015/C 320/70)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 16, 19.1.2015.


title: Asia C-171/09: Kanne 13.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/30

         Kanne 13.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-171/09)
   2009/C 153/58
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies asiamiehet: V. Peere ja P. Dejmek)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä poliittisesti vaikutusvaltaisen henkilön määritelmän sekä yksinkertaistettuja asiakkaan tuntemismenettelyjä sekä satunnaisesti tai hyvin rajoitetusti harjoitetun rahoitustoiminnan perusteella myönnettyjä poikkeuksia koskevien teknisten perusteiden osalta 1.8.2006 annetun komission direktiivin 2006/70/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sen noudattamisen edellytyksenä olevia lakeja, asetuksia eikä hallinnollisia määräyksiä eikä ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika direktiivin 2006/70/EY täytäntöönpanolle päättyi 15.12.2007. Vastaaja ei kuitenkaan tämän kanteen nostamisajankohtana vielä ollut toteuttanut kaikkia direktiivin täytäntöönpanon edellytyksenä olevia toimenpiteitä tai ei ainakaan ollut ilmoittanut niistä komissiolle.

      (1)  EUVL L 214, s. 29.


title: Asia T-153/03: Inex N.V:n 18.3.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vastaan nostama kanne

text:
C 171/36               FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                        19.7.2003
Inex N.V:n 18.3.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivi-                 Valituslautakunnan rat-       kantajan valituksen hylkääminen
                rastoa vastaan nostama kanne                           kaisu:
                         (Asia T-153/03)                               Kanneperusteet:               sekaannusvaaran käsitettä, sellai-
                                                                                sena kuin yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                sitä tulkitsee, on rikottu, kun ote-
                         (2003/C 171/60)                                                             taan huomioon
                                                                                –     tavaroiden samanlaisuus
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                –     väitteessä tarkoitetun tavara-
                                                                                merkin ja ensimmäisen tava-
                                                                                ramerkin hallitsevan ja erot-
                                                                                televan seikan samankaltai-
Inex N.V -yhtiö, kotipaikka Luxemburg, on nostanut                                                         suus
18.4.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-                                           –     että tavaroiden kulutus on
rastoa vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Thierry van                                                suunnattu suurelle yleisölle
Innis.
Robert Wiseman & Sons Limited, Glasgow (Yhdistynyt kunin-
gaskunta), oli myös osapuolena toisessa valituslautakunnassa
käydyssä menettelyssä.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                       Michael Cwikin 24.4.2003 Euroopan yhteisöjen komissio-
–     kumoaa vastaajan toisen valituslautakunnan asiassa
                                                                                ta vastaan nostama kanne
      R 106/2001-2 4.2.2003 tekemän päätöksen
–     velvoittaa vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                       (Asia T-155/03)
                                                                                (2003/C 171/61)
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Yhteisön    tavaramerkin       Robert Wiseman & Sons Limited                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
hakija:
Haettu tavaramerkki:           kuvamerkki, joka muodostuu
                               mustavalkoisen       lehmännahan
                               graafisesta esityksestä – hakemus       Michael Cwik, kotipaikka Tervuren (Belgia), on nostanut
                               nro 132 134 luokkiin 29, 32 ja 39       24.4.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                               kuuluvia tavaroita ja palveluita        tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                               varten (muun muassa: maito, mai-        vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas Lhoëst,
                               tojuomat, maitotuotteet, kerma ja       prosessiosoite Luxemburgissa.
                               jogurtti)
Sen tavaramerkki- tai          kantaja                                 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
merkkioikeuden haltija,
johon väitemenettelyssä
on vedottu:                                                            –     kumoaa pääsihteerin 13.6.2002 tekemän päätöksen,
                                                                             jossa vahvistetaan muutoksitta kantajan arviointikerto-
Tavaramerkki- tai merk-        Benelux-tavaramerkki                          mus ajanjaksolta 1.7.1995–30.6.1997
kioikeus, johon väiteme-       nro 580 538, joka koostuu osit-
nettelyssä on vedottu:         tain mustavalkoisen lehmänna-
                                                                       –     velvoittaa vastaajan maksamaan vahingonkorvausta
                               han graafisesta esityksestä ja joka
                                                                             15 000 euroa
                               on rekisteröity luokkiin 29 ja 30
                               kuuluvia tavaroita varten
                                                                       –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-
Väiteosaston ratkaisu:         väitteen hylkääminen                          konaisuudessaan.


title: Asia T-523/08: Kanne 1.12.2008 — Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat v. SMHV — Mary Quant Cosmetics Japan (AGATHA RUIZ DE LA PRADA)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/46

         Kanne 1.12.2008 — Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat v. SMHV — Mary Quant Cosmetics Japan (AGATHA RUIZ DE LA PRADA)
   (Asia T-523/08)
   (2009/C 32/88)
   Kannekirjelmän kieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja R. Bercovitz Álvarez)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Mary Quant Cosmetics Japan Ltd (Tokio, Japani)
   Vaatimukset

               —

               Riidanalaisen päätöksen 1 ja 3 kohta on kumottava ja se on korvattava toisella päätöksellä, jolla hyväksytään yhteisön tavaramerkin N:o 3.291.234 rekisteröinti kaikille nimikkeistön luokkaan 3 kuuluville pyydetyille tavaroille (mukaan lukien saippuat, hajuvedet, eteeriset öljyt, kosmeettiset tuotteet, hiusvedet), MARY QUANT Cosmetics Japan Ltd on velvoitettava korvaamaan väitemenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               —

               Vastaaja ja kaikki mahdolliset väliintulijat on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, jossa vaaleanvihreää taustaa vasten on ruusunpunainen kukka, jolla on keltainen keskusta ja merkintä AGATHA RUIZ DE LA PRADA (rekisteröintihakemus N:o 3.291.234) muun muassa luokkiin 3, 5, 14 ja 21 kuuluville tavaroille

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: MARY QUANT Cosmetics Japan Ltd.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kuviomerkki, jossa on musta kukka, jolla on samanvärinen keskusta, joka on rajattu valkoisella; brittiläiset tavaramerkit luokkiin 3 ja 5 kuuluville tavaroille ja yhteisön tavaramerkki luokkiin 3 ja 21 kuuluville tuotteille

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen osittainen hyväksyminen.

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys, (viides jaosto) 1 päivänä lokakuuta 2004, asiassa C-480/03 (Cour d'arbitragen esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Hugo Clerens ja b.v.b.a. Valkeniersgilde vastaan Vallonian hallintoalueen hallitus ja valtioneuvosto (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta — Direktiivi 79/409/ETY — Luonnonvaraisten lintujen suojelu — Vankeudessa syntyneet ja kasvatetut lajit)

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/22

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   (viides jaosto)
   1 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa C-480/03 (Cour d'arbitragen esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Hugo Clerens ja b.v.b.a. Valkeniersgilde vastaan Vallonian hallintoalueen hallitus ja valtioneuvosto (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta - Direktiivi 79/409/ETY - Luonnonvaraisten lintujen suojelu - Vankeudessa syntyneet ja kasvatetut lajit)
   (2005/C 6/43)
   Oikeudenkäyntikielet: ranska ja hollanti
   Asiassa C-480/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Cour d'arbitrage (Belgia) on esittänyt 29.10.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 18.11.2003, asiassa Hugo Clerens ja b.v.b.a. Valkeniersgilde vastaan Vallonian hallintoalueen hallitus ja valtioneuvosto, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit R. Silva de Lapuerta (esittelevä tuomari) ja J. Makarczyk, julkisasiamies: J. Kokott, kirjaaja: R. Grass, on antanut 1.10.2004 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
   Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annettua neuvoston direktiiviä 79/409/ETY on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta vankeudessa syntyneihin ja kasvatettuihin yksilöihin, minkä vuoksi jäsenvaltioilla on yhteisön oikeuden nykytilassa toimivalta säännellä tätä asiaa ellei EY 28–EY 30 artiklasta muuta johdu.

      (1)  EUVL C 35, 7.2.2004.


title: Asia T-321/09: Kanne 14.8.2009 — skytron energy v. SMHV (arraybox)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/68

         Kanne 14.8.2009 — skytron energy v. SMHV (arraybox)
   (Asia T-321/09)
   2009/C 267/123
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: skytron energy GmbH & Co. KG (Berliini, Saksa) (edustaja: asianajaja H.-J. Omsels)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

               —

               SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 4.6.2009 tekemä päätös asiassa R 1680/2008-1 on kumottava

               —

               toissijaisesti asia on palautettava SMHV:oon

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”arraybox” luokkiin 9, 37, 38 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (hakemus nro 6710479)

      Tutkijan päätös: Rekisteröinnin hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 (1) 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan virheellinen soveltaminen, koska hakemuksessa tarkoitettu merkki ei ole kuvaileva ja sillä on vaadittava erottamiskyky.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).


title: Asia T-395/11 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 30.9.2011 — Elti v. Euroopan unionin Montenegron edustusto (Väliaikainen oikeussuoja — Julkiset hankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Tarjouksen hylkääminen — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 30.9.2011 — Elti v. Euroopan unionin Montenegron edustusto
   (Asia T-395/11 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Julkiset hankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Tarjouksen hylkääminen - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen - Tutkimatta jättäminen)
   2011/C 347/62
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Elti d.o.o. (Gornja Radgona, Slovenia) (edustaja: asianajaja N. Zidar Klemenčič)

      Vastaaja: Euroopan unionin Montenegron edustusto (edustajat: aluksi asiamies N. Bertolini, sitten asianajajat J. Stuyck et A. M. Vandromme)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Hakemus sen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämiseksi, jonka Euroopan unionin Montenegron edustusto teki 21.3.2011 ja jolla hylättiin kantajan tarjouskilpailumenettelyssä EuropeAid/129435/C/SUP/ME-NP tekemä tarjous ja jossa todettiin, että sopimus oli tehty erään toisen tarjoajan kanssa

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia F-92/06: Virkamiestuomioistuimen määräys 25.5.2007 — Antas v. neuvosto

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/45

         Virkamiestuomioistuimen määräys 25.5.2007 — Antas v. neuvosto
   (Asia F-92/06) (1)

   (2007/C 155/84)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä sovintoratkaisun jälkeen.

      (1)  EUVL C 237, 30.9.2006, s. 21.


title: Asia C-158/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 9.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Raad van State – Alankomaat) – Elektriciteits Produktiemaatschappij Zuid-Nederland EPZ NV v. bestuur van de Nederlandse Emissieautoriteit (Ennakkoratkaisupyyntö — Ilman pilaantuminen — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä — Direktiivi 2003/87/EY — Laitoksen käsite — Polttoaineen varastointipaikan kuuluminen kyseisen käsitteen piiriin — Asetus (EU) N:o 601/2012 — Laitoksesta pois viedyn polttoaineen käsite)

text:
               16.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 9.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Raad van State – Alankomaat) – Elektriciteits Produktiemaatschappij Zuid-Nederland EPZ NV v. bestuur van de Nederlandse Emissieautoriteit
   (Asia C-158/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Ilman pilaantuminen - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä - Direktiivi 2003/87/EY - Laitoksen käsite - Polttoaineen varastointipaikan kuuluminen kyseisen käsitteen piiriin - Asetus (EU) N:o 601/2012 - Laitoksesta pois viedyn polttoaineen käsite))
   (2016/C 296/19)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Elektriciteits Produktiemaatschappij Zuid-Nederland EPZ NV

      Vastapuoli: bestuur van de Nederlandse Emissieautoriteit

      Tuomiolauselma

               1)

               Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kivihiilivoimalan polttoaineen varastointipaikka, sellaisena kuin ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin sen kuvailee, on osa kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 17.12.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1359/2013/EU, 3 artiklan e alakohdassa tarkoitettua laitosta.

               2)

               Direktiivissä 2003/87 tarkoitetusta kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailusta ja raportoinnista 21.6.2012 annetun komission asetuksen (EU) N:o 601/2012, sellaisena kuin se on muutettuna 4.3.2014 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 206/2014, 27 artiklan 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että kivihiilen luontaisesta lämmönkehityksestä johtuvaa hävikkiä sinä aikana, jona se on varastoituna direktiivin 2003/87 3 artiklan e alakohdassa tarkoitettuun laitokseen kuuluvalla varastointialueella, ei voida pitää laitoksesta pois vietynä hiilenä.

      (1)  EUVL C 205, 22.6.2015.


title: Asia T-39/11: Kanne 24.1.2011 — Cargolux Airlines v. komissio

text:
               12.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/26

         Kanne 24.1.2011 — Cargolux Airlines v. komissio
   (Asia T-39/11)
   2011/C 80/51
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Cargolux Airlines International SA (Sandweiler, Luxemburg) (edustajat: barrister J. Joshua ja Solicitor G. Goeteyn)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               On kumottava 1–4 artiklan kokonaan tai siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

               —

               on kumottava kantajalle 5 artiklassa määrätty sakko

               —

               vaihtoehtoisesti on alennettava olennaisesti sakon määrää unionin tuomioistuimen rajoittamattoman harkintavallan mukaisesti

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Vaatimus SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta 9.11.2010 tehdyn (asia COMP/39.258 — Lentorahti) komission päätöksen K(2010) 7694 lopullinen kumoamiseksi siltä osin kuin komissio totesi kantajan syyllistyneen SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomiseen koordinoimalla erinäisiä lentorahtipalveluista perittävään hintaan liittyviä hintatekijöitä (i) polttoainelisien, (ii) turvallisuuslisien ja (iii) lisiä koskevien provisioiden maksamisesta kieltäytymisen osalta.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen, kun se virheellisesti katsoi, että menettelyn tarkoituksena oli kilpailun rajoittaminen, eikä osoittanut, että sen vaikutuksena olisi ollut kilpailun rajoittaminen. Kantaja väittää tältä osin seuraavaa:

                           —

                           se, että on olemassa menettelyn, jonka tarkoituksena on kilpailun rajoittaminen, käsite, ei vapauta komissiota velvollisuudesta suorittaa jonkinlainen arviointi, minkä se tässä laiminlöi;

                           —

                           päätöksessä ei todeta, että vahinkoa olisi syntynyt, ottaen erityisesti huomioon sen, että hintojen perustana olevien maksujen määräämistä koskevista väitteistä luovuttiin.

               2.

               Toisessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että olennaisia menettelymääräyksiä on rikottu, perusteluvelvollisuus laiminlyöty, puolustautumisoikeuksia loukattu ja tehty ilmeinen arviointivirhe, koska komissio ei osoittanut riittävän täsmällisesti sen menettelyn laajuutta ja osatekijöitä, joka väitetysti merkitsi yhtenä kokonaisuutena pidettäviä, jatkettuja kilpailusääntöjen rikkomisia.

               3.

               Kolmannessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen, koska se ei osoittanut luottavaa todistusaineistoa tukeakseen päätelmiään eikä osoittanut oikeudellisesti riittävällä tavallaan toteen niitä tosiseikkoja, joille se toteamuksensa perustaa. Kantaja esittää tältä osin seuraavaa:

                           —

                           mitään väitetiedoksiantoon sisältyneistä virheistä, joista on aikoinaan komissiolle ilmoitettu, ei ole oikaistu päätöksessä;

                           —

                           komissio on soveltanut virheellisesti yhtenä kokonaisuutena pidettävän jatketun rikkomisen käsitettä pitäytyessään väitteessään, jonka mukaan täysin viaton menettely voi olla osa lainvastaista toimintaa, ja käyttäessään termiä ”maailmanlaajuinen kartelli” tekosyynä kaikilta osin arveluttavan ja epäolennaisen todistusaineiston esittämiselle.

               4.

               Neljännessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio teki oikeudellisen virheen katsoessaan virheellisesti olevansa toimivaltainen väitetyn kilpailua rajoittavan koordinoinnin osalta, joka koski kolmansien maiden lentokentiltä Euroopan talousalueella sijaitseville kentille liikennöityjä lentoja (”saapuvat lennot”). Kantaja katsoo tältä osin, ettei tällainen toiminta kuulu SEUT 101 artiklan eikä ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisalaan.

               5.

               Viidennessä kanneperusteessaan, joka koskee sakon uudelleentarkastelua unionin tuomioistuimen rajoittamattoman harkintavallan mukaan, kantaja väittää, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen ja loukkasi suhteellisuusperiaatetta. Kantaja esittää tältä osin seuraavaa:

                           —

                           sakkojen laskennasta vuonna 2006 annetut suuntaviivat ovat ristiriidassa sen asetuksen N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 2 kohdassa säädetyn edellytyksen kanssa, jonka mukaan sakkojen on perustuttava rikkomisen vakavuuteen ja kestoon;

                           —

                           komissio liioitteli törkeästi väitetyn rikkomisen yleistä vakavuutta ja kestoa. Sen paremmin prosentuaalista määrää (16 prosenttia myyntiarvosta) kuin lisämäärää ei nyt esillä olevassa asiassa ole perusteltu;

                           —

                           kantajan osalta komissio arvioi virheellisesti rikkomisten keston, virheellisesti hylkäsi lieventävät olosuhteet ja virheellisesti jätti ottamatta huomioon seuraamusten kokonaisuutena arvioidun oikeudenmukaisuuden ja kantajan taloudellisen tilanteen.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003 L 1, s. 1).


title: Asia T-462/12: Kanne 19.10.2012 — Pilkington Group v. komissio

text:
               8.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 379/30

         Kanne 19.10.2012 — Pilkington Group v. komissio
   (Asia T-462/12)
   2012/C 379/51
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Pilkington Group Ltd (St Helens, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor J. Scott, solicitor S. Wisking ja solicitor K. Fountoukakos-Kyriakakos)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön hylkäämisestä 6.8.2012 tehdyn Euroopan komission päätöksen (päätös K(2012) 5718 lopullinen) (asia COMP/39.125 — autolasi) (ja erityisesti sen 4 artiklan) SEUT 263 artiklan nojalla ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on rikkonut SEUT 296 artiklaa, kuulemismenettelystä vastaavasta neuvonantajasta annetun päätöksen (1) 8 artiklaa ja perusoikeuskirjan 41 artiklaa sekä hyvän hallinnon periaatetta, koska se ei ole asianmukaisesti tutkinut kantajan yksityiskohtaisia perusteluja ja koska se ei ole riittävästi perustellut lähestymistapaansa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on rikkonut EU-oikeutta (erityisesti SEUT 339 artiklaa, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (2) 28 artiklaa, kuulemismenettelystä vastaavasta neuvonantajasta annetun päätöksen 8 artiklaa), koska se on päättänyt julkistaa tietoja, joita salassapitovelvollisuuden olisi pitänyt katsoa koskevan, jos olisi sovellettu oikeita oikeudellisia arviointiperusteita ja arviointia, koska komissio

                           —

                           ei ole soveltanut oikeita oikeudellisia arviointiperusteita

                           —

                           on tehnyt virheen arviossaan siitä, ovatko kyseiset tiedot liikesalaisuuksia tai muita luottamuksellisia tietoja

                           —

                           on käyttänyt sellaisia arviointiperusteita, joilla ei ole merkitystä, kuten sitä, että tiedot ovat väitettyä kilpailusääntöjen rikkomista koskevia keskeisiä tosiseikkoja ja

                           —

                           on tehnyt virheen arviossaan siitä, onko olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella tietojen ilmaiseminen on sallittua erityisesti sen valossa, että komissio on itse evännyt oikeuden tutustua asiakirjoihin, jotka sisältävät samankaltaisia tietoja, ja Euroopan unionin tuomioistuinten oikeuskäytännön valossa, jonka perusteella on syntynyt yleinen olettama siitä, että mainitunkaltaiset tiedot ovat luottamuksellisia eikä niitä voida ilmaista yleisölle.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on rikkonut EU-oikeutta loukkaamalla yhdenvertaisen kohtelun periaatetta sillä perusteella, että se on ottanut kantajan tapaukseen epäedullisemman kannan kuin samankaltaisessa asemassa oleviin yrityksiin muissa viimeaikaisissa tai samanaikaisissa menettelyissä.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on rikkonut EU-oikeutta loukkaamalla luottamuksensuojan periaatetta sillä perusteella, että se on rikkonut kantajan perustellun luottamuksen siihen, että komission kilpailuasioita koskevassa menettelyssä saamia tai sille toimitettuja luottamuksellisia tietoja suojataan paljastumiselta.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on rikkonut EU-oikeutta (erityisesti SEUT 339 artiklaa, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 28 artiklaa, kuulemismenettelystä vastaavasta neuvonantajasta annetun päätöksen 8 artiklaa), koska se on päättänyt julkistaa tietoja, joista tietyt yksittäiset henkilöt voi tunnistaa.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on loukannut suhteellisuusperiaatetta ja rikkonut asetusta (EU) N:o 1049/2001 (3) (erityisesti sen 4 artiklan 2 kohtaa), koska se on päättänyt sellaisesta kyseisten tietojen ilmaisemisen tavasta, joka on suhteettoman laaja, ja kiertänyt mainitun asetuksen periaatteita ja menettelyjä.

      (1)  Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävästä ja toimivaltuuksista tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä 13.10.2011 annettu Euroopan komission puheenjohtajan päätös 2011/695/EU (EUVL L 275, s. 29).

      (2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1)

      (3)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia C-524/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Bergamo (Italia) on esittänyt 1.10.2015 – Rikosoikeudenkäynti Luca Menciä vastaan

text:
               14.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Bergamo (Italia) on esittänyt 1.10.2015 – Rikosoikeudenkäynti Luca Menciä vastaan
   (Asia C-524/15)
   (2015/C 414/27)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Bergamo

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Luca Menci

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko [Euroopan unionin perusoikeuskirjan] 50 artiklan määräys [ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen] seitsemännen lisäpöytäkirjan 4 artiklan ja sitä koskevan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön valossa tulkittuna esteenä sellaisen rikosasian käsittelylle, jonka kohteena on teko (arvonlisäveron maksamisen laiminlyönti), josta vastaajalle on jo määrätty lainvoimainen hallinnollinen seuraamus?


title: Asia T-74/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 28.1.2009 — Saksa v. komissio (EAKR — Rahoitustuen vähentäminen — Rahoitussuunnitelman muutos ilman komission suostumusta — Erityisiä toimenpiteitä varten säädetyt enimmäisrahoitusosuudet — Huomattavan muutoksen käsite — Asetuksen (ETY) N:o 4253/88 24 artikla — Perusteluvelvollisuus — Kumoamiskanne)

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/36

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 28.1.2009 — Saksa v. komissio
   (Asia T-74/07) (1)

   (EAKR - Rahoitustuen vähentäminen - Rahoitussuunnitelman muutos ilman komission suostumusta - Erityisiä toimenpiteitä varten säädetyt enimmäisrahoitusosuudet - Huomattavan muutoksen käsite - Asetuksen (ETY) N:o 4253/88 24 artikla - Perusteluvelvollisuus - Kumoamiskanne)
   (2009/C 69/83)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma ja C. Blaschke, avustajanaan asianajaja C. von Donat)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Wilms ja L. Flynn)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kumoamiskanne komission 27.12.2006 tekemästä päätöksestä K(2006) 7271, jolla vähennettiin Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) tukea, joka myönnettiin yhteisön aloitteen Interreg II puitteissa Saarlandin, Lorrainen ja Westpfalzin alueella toteutettavalle toimenpideohjelmalle
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 95, 28.4.2007.


title: Asia F-36/06: Virkamiestuomioistuimen määräys 24.10.2006 — Martin Magone v. komissio

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/69

         Virkamiestuomioistuimen määräys 24.10.2006 — Martin Magone v. komissio
   (Asia F-36/06) (1)

   (2006/C 294/135)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 131, 3.6.2006, s. 52.


title: Asia F-7/12: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 23.10.2013 — Aristidis Psarras v. ENISA (Henkilöstö — Väliaikainen toimihenkilö — Arviointi — Vuoden 2009 arviointikierros — Urakehitystä koskeva kertomus — Urakehitystä koskevan kertomuksen kumoamista koskeva vaatimus — Kantajalle vastainen toimi — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)

text:
               11.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/29

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 23.10.2013 — Aristidis Psarras v. ENISA
   (Asia F-7/12) (1)

   (Henkilöstö - Väliaikainen toimihenkilö - Arviointi - Vuoden 2009 arviointikierros - Urakehitystä koskeva kertomus - Urakehitystä koskevan kertomuksen kumoamista koskeva vaatimus - Kantajalle vastainen toimi - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)
   2014/C 9/47
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Aristidis Psarras (Iraklion, Kreikka) (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Tymen)

      Vastaaja: Euroopan unionin verkko- ja tietoturvavirasto (ENISA) (asiamies: E. Maurage, avustajinaan asianajajat D. Waelbroeck ja A. Duron)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kantajasta vuodelta 2009 laaditun arviointikertomuksen, vuoden 2010 ylennyskierroksella ylennettyjen virkamiesten luettelon vahvistamispäätöksen sekä tarvittaessa kantajan 17.10.2011 tekemän valituksen hylkäämispäätöksen kumoamiseksi.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Euroopan unionin verkko- ja tietoturvavirasto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Aristidis Psarrasin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 133, 5.5.2012, s. 20.