title: Asia C-536/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.5.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Liettua) – Gazprom OAO (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 44/2001 — Soveltamisala — Välimiesmenettely — Ei kuulu soveltamisalaan — Ulkomaisten välitystuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano — Jäsenvaltiossa sijaitsevan välimiesoikeuden antama määräys — Määräys, jolla estetään ryhtymästä menettelyyn tai jatkamasta sitä toisen jäsenvaltion tuomioistuimessa — Jäsenvaltion tuomioistuinten valta evätä välitystuomion tunnustaminen — New Yorkin yleissopimus)

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.5.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Liettua) – Gazprom OAO
   (Asia C-536/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 44/2001 - Soveltamisala - Välimiesmenettely - Ei kuulu soveltamisalaan - Ulkomaisten välitystuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano - Jäsenvaltiossa sijaitsevan välimiesoikeuden antama määräys - Määräys, jolla estetään ryhtymästä menettelyyn tai jatkamasta sitä toisen jäsenvaltion tuomioistuimessa - Jäsenvaltion tuomioistuinten valta evätä välitystuomion tunnustaminen - New Yorkin yleissopimus))
   (2015/C 236/10)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Pääasian asianosainen

      Valittaja: Gazprom OAO

      Muu osapuoli: Liettuan tasavalta

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 44/2001 on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että jäsenvaltion tuomioistuin tunnustaa ja panee täytäntöön välitystuomion, jossa kielletään asianosaista esittämästä tiettyjä vaatimuksia tämän jäsenvaltion tuomioistuimessa, eikä sille, että se epää tällaisen välitystuomion tunnustamisen ja täytäntöönpanon, koska kyseisellä asetuksella ei säännellä välimiesoikeuden yhdessä jäsenvaltiossa antaman välitystuomion tunnustamista ja täytäntöönpanoa jossakin toisessa jäsenvaltiossa.

      (1)  EUVL C 377, 21.12.2013.


title: Asia T-392/11: Kanne 22.7.2011 — Iran Transfo v. neuvosto

text:
               1.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 290/9

         Kanne 22.7.2011 — Iran Transfo v. neuvosto
   (Asia T-392/11)
   2011/C 290/13
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Iran Transfo (Teheran, Iran) (edustaja: Rechtsanwalt K. Kleinschmidt)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 23.5.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/299/YUTP kantajaa koskevilta osin;

               —

               vaatimaan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 64 artiklassa tarkoitettuna prosessinjohtotoimena vastaajan toimittamaan kaikki riidanalaiseen päätökseen liittyvät asiakirjat kantajaa koskevilta osin;

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteiseen.

               1)

               Euroopan unionin perusoikeusoikeuskirjassa taattujen oikeuksien loukkaamiseen perustuva ensimmäinen kanneperuste
               Kantaja katsoo, että sen Euroopan unionin perusoikeuskirjassa (perusoikeuskirja) taattuja oikeuksia on loukattu. Peruskirjan 16 artiklassa taataan elinkeinovapaus Euroopan unionissa ja 17 artiklassa taataan oikeus käyttää ja erityisesti oikeus määrätä vapaasti laillisesti hankitusta omaisuudesta Euroopan unionissa. Peruskirjan 20 ja 21 artiklassa taataan kantajan oikeus yhdenvertaiseen kohteluun ja oikeus olla tulematta syrjityksi.
               Kantajan mukaan siltä evätään riidanalaisella päätöksellä elinkeinovapaus Euroopan unionissa. Kantajan taloudellinen olemassaolo on siten uhattu. Kantaja on riippuvainen Euroopan unionin talousalueelta peräisin olevista toimituksista.
               Kantajan elinkeinovapauden, omistusoikeuden, yhdenvartaista kohtelua koskevan oikeuden ja oikeuden olla tulematta syrjityksi rajoittamiselle ei ole yleisen edun mukaista syytä. Erityisesti ei ole esitetty tosiseikkoja, jotka oikeuttaisivat vastaajan päätöksen ja siitä johtuvan puuttumisen kantajan perusoikeuksiin. Kantaja toteaa erityisesti, ettei se ole osallisena ydinalan toimissa, joihin liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara, tai ydinasejärjestelmien kehittämisessä.

               2)

               Selvästi virheelliseen riidanalaisen päätöksenä perustana olevien tosiseikkojen arviointiin perustuva toinen kanneperuste
               Kantaja katsoo, että vastaaja arvioi selvästi virheellisesti riidanalaisen päätöksen perustana olevia tosiseikkoja. Kantaja toteaa, ettei se ole osallisena ydinalan toimissa, joihin liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara, tai ydinasejärjestelmien kehittämisessä.

               3)

               Suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen perustuva kolmas kanneperuste
               Kantaja väittää, ettei vastaaja päätöstä tehdessään noudattanut suhteellisuusperiaatetta. Kantaja ei näet voi sulkea pois sitä mahdollisuutta, että jokin energiantoimittajista, joiden toimittaja se itse on, olisi kantajan tästä tietämättä myynyt sopimuksen vastaisesti muuntajia Iranin atomienergiaviranomaiselle. Kantajan mukaan kyseinen Iranin atomienergiaviranomainen on sitä paitsi voinut yhtä hyvin myös hankkia vastaavia muuntajia maailmanlaajuisilta markkinoilta tai Euroopan unionin markkinoilta. Kyseisiä keskijännitemuuntajia tuottavat ja myyvät maailmanlaajuisesti — mukaan lukien Iranissa — kaikki merkittävät valmistajat. Lisäksi käytetyillä muuntajilla, jotka vastaavat ominaisuuksiltaan kantajan tuottamia muuntajia, on kantajan mukaan laajat maailmanlaajuiset markkinat.

               4)

               Puolustautumisoikeuksien loukkaamista koskeva neljäs kanneperuste
               Kantaja ei ymmärrä riidanalaisen päätöksen liitteessä I olevassa kohdassa 16 esitettyjä perusteluja, eikä vastaaja ole esittänyt kantajalle ymmärrettäviä perusteita, minkä seurauksena kantajan puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan on loukattu.


title: Asia C-218/06: Kanne  12.5.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/19

         Kanne 12.5.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-218/06)
   (2006/C 165/34)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: D. Maidani)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut finanssiryhmittymään kuuluvien luottolaitosten, vakuutusyritysten ja sijoituspalveluyritysten lisävalvonnasta sekä neuvoston direktiivien 73/239/ETY, 79/267/ETY, 92/49/ETY, 92/96/ETY, 93/6/ETY ja 93/22/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 98/78/EY ja 2000/12/EY muuttamisesta 16 päivänä joulukuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/87/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi oli saatettava osaksi kansallista oikeusjärjestystä, päättyi 11.8.2004.

      (1)  EUVL L 35, s. 1.


title: Asia T-329/07: Kanne 3.9.2007 — UPS Europe ja UPS Deutschland v. komissio

text:
               20.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/39

         Kanne 3.9.2007 — UPS Europe ja UPS Deutschland v. komissio
   (Asia T-329/07)
   (2007/C 247/65)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: UPS Europe NV/SA (Bryssel, Belgia) ja UPS Deutschland Inc. & Co. OHG (Neuss, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Ottervanger ja E. Henny)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               On katsottava EY 232 artiklan nojalla, että komissio on laiminlyönyt ratkaisun tekemisen, kun se ei ole määritellyt kantaansa kantajien komissiolle 11.5.2004 tekemän kantelun osalta.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan kantajille tästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat väittävät, että komissio on laiminlyönyt ratkaisun tekemisen, koska se ei ole määritellyt kantaansa sen jälkeen, kun sitä on EY 232 artiklan nojalla kehotettu tekemään ratkaisu kantajien komissiolle 11.5.2004 tekemästä kantelusta, joka koski väitettyä Saksan Deutsche Postille muun muassa valtiontakausten, Deutsche Postin eläkesäätiölle annettujen avustusten ja lukuisia lakisääteisiä velvollisuuksia koskevien vapautusten muodossa myöntämää lainvastaista valtion tukea.
   Kantajat väittävät kanteensa tueksi, että komission edellytetään tutkivan huolellisesti ja puolueettomasti kantelun, joka erityisesti kuuluu komissiolla olevaan yksinomaiseen toimivaltaan arvioida tukitoimien soveltuvuutta yhteismarkkinoille.
   Lisäksi kantajat väittävät, että EY 232 artiklaa on tulkittava siten, että siinä annetaan yksityishenkilöille tai yrityksille oikeus nostaa laiminlyöntikanne toimielintä vastaan sen perusteella, että tämä on laiminlyönyt toteuttaa sellaiset toimet, jotka olisivat koskeneet niitä suoraan ja erikseen, vaikka näitä toimia ei olisikaan osoitettu niille.
   Lopuksi kantajat väittävät, että komission laiminlyömien toimien voidaan katsoa koskevan kantajia suoraan ja erikseen, koska ne ovat Deutsche Postin kanssa kilpailevia yrityksiä.


title: Asia C-178/99: Bezirksgericht Bregenzin 29.12.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö kiinteistörekisteriasiassa, jossa hakijana on Doris Salzmann o.s. Greif

text:
17.7.1999               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 204/29
     ja/tai käytännössä vahvistettujen edellytysten mukaisesti”        Tribunal administratif de Nantes’in (ensimmäinen jaosto)
     tulkittava siten, että jäsenvaltio voi antaa lainsäädäntöä,       11.5.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
     jonka mukaan,                                                     kaisupyyntö asiassa Ampafrance SA vastaan Directeur
                                                                                des services fiscaux de Maine-et-Loire
     a) työntekijälle ei synny oikeutta työaikadirektiivin
          7 artiklassa määriteltyyn palkalliseen vuosilomaan                                     (Asia C-177/99)
          (eikä saa hyväkseen mitään siihen liittyvää etuutta)
          ennen kuin hän on täyttänyt koeajan saman työnanta-
                                                                                (1999/C 204/55)
          jan palveluksessa, mutta
                                                                       Tribunal administratif de Nantes on pyytänyt 11.5.1999
     b) kun kyseinen koeaika on täytetty, hänen työskente-
          lynsä koeaikana otetaan huomioon laskettaessa hänen          tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-
          lomaoikeuttaan?                                              jen tuomioistuimen kirjaamoon 17.5.1999, Euroopan yhteisö-
                                                                       jen tuomioistuimelta asiassa Ampafrance SA vastaan Directeur
                                                                       des services fiscaux de Maine-et-Loire ennakkoratkaisua seuraa-
2. Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä,                   vaan kysymykseen:
     mitkä ovat ne tekijät, jotka kansallisen tuomioistuimen on
     otettava huomioon määrittäessään, onko tietty työskente-
     lyä koskeva koeaika saman työnantajan palveluksessa               Ovatko neuvoston 28.7.1989 (1)tekemän päätöksen määräyk-
     lainmukainen ja oikeasuhtainen? Voiko jäsenvaltio perus-          set, joiden nojalla Ranskan hallitus voi poiketa 17.5.1977
     tellusti ottaa huomioon erityisesti ne kustannukset, joita        annetussa Euroopan yhteisöjen neuvoston kuudennessa arvon-
     työnantajille aiheutuu siitä, että kyseinen oikeus myön-          lisäverodirektiivissä 77/388/ETY vahvistetusta jäädyttämisestä
     netään niille työntekijöille, jotka työskentelevät ly-            ja ulottaa arvonlisäveron vähennysoikeuden epäämisen koske-
     hyemmän ajan kuin koeajan?                                        maan myös kolmansia majoitus-, ravintola-, vastaanotto- ja
                                                                       viihdytyskustannuksien osalta, yhdenmukaisia toisaalta kuu-
                                                                       dennen arvonlisäverodirektiivin tavoitteiden ja erityisesti sen
                                                                       27 artiklan kanssa, jossa todetaan, että ”neuvosto voi yksimieli-
                                                                       sesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan ottaa
                                                                       käyttöön tästä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä ve-
                                                                       ronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten verope-
                                                                       tosten ja veron kiertämisen estämiseksi”, ja toisaalta suhteelli-
                                                                       suusperiaatteen kanssa, jonka mukaan tavoitellun verotukselli-
                                                                       sen päämäärän ja sen saavuttamiseksi käytettävien keinojen on
Conseil de prud’hommes de Metzin (section activités                    oltava oikeassa suhteessa toisiinsa nähden?
diverses) 14.4.1999 tekemällään päätöksellä esittämä en-
nakkoratkaisupyyntö asiassa Didier Mayeur vastaan APIM
      Association Promotion de l’Information Messine                   (1) Luvan antamisesta Ranskan tasavallalle soveltaa jäsenvaltioiden
                                                                           liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun
                                                                           kuudennen direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 6 kohdan toisesta
                         (Asia C-175/99)                                   alakohdasta poikkeavaa toimenpidettä 28 päivänä heinäkuuta
                                                                           1989 tehty neuvoston päätös (89/487/ETY) (EYVL L 239,
                                                                           16.8.1989, s. 21).
                         (1999/C 204/54)
Conseil de prud’hommes de Metz (section activités diverses)
on pyytänyt 14.4.1999 tekemällään päätöksellä, joka on
saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 11.5.1999, Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Didier
Mayeur vastaan APIM Association Promotion de l’Information             Bezirksgericht Bregenzin 29.12.1998 tekemällään
Messine, seuraavaan kysymykseen:                                       päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö kiinteistöre-
                                                                       kisteriasiassa, jossa hakijana on Doris Salzmann o.s. Greif
”Sovelletaanko työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityk-
sen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhtey-                                   (Asia C-178/99)
dessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
14 päivänä helmikuuta 1977 annettua neuvoston direktiiviä                                        (1999/C 204/56)
77/187/ETY (1) tilanteessa, jossa yksityisoikeudellisen oikeus-
henkilön toiminta siirretään julkisoikeudelliselle oikeushen-
kilölle? Onko mahdollista, että edellä mainittua direktiiviä ei        Bezirksgericht Bregenz on pyytänyt 29.12.1998 tekemällään
sovelleta luovutuksensaajan ollessa julkishallinnollinen yk-           päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
sikkö?”                                                                tuimen kirjaamoon 14.5.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                       tuimelta kiinteistörekisteriasiassa, jossa hakijana on Doris
                                                                       Salzmann o.s. Greif, ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
(1) EYVL L 61, 5.3.1977, s. 26.
                                                                       1) Voivatko Euroopan unionin jäsenvaltion kansalaiset vedota
                                                                            pääomien vapaaseen liikkuvuuteen siinäkin tapauksessa,
                                                                            että pääoman luovutus ei sisällä mitään kansainvälistä
                                                                            liityntää?
 ---pagebreak--- C 204/30                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      17.7.1999
2) Onko pääomien vapaan liikkuvuuden mukaista, että raken-             Obersten Gerichtshofes der Republik Österreichin
     tamiskelpoisen kiinteistön hankkiminen edellyttää kiin-           27.4.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
     teistönluovutusviranomaisten myöntämää, luonteeltaan              kaisupyyntö asiassa Hugo Boss Aktiengesellschaft vastaan
     konstitutiivista lupaa?                                                             Trigavina in Storitve D.O.O.
3) Mikä vaikutus on ETA-sopimuksen liitteessä XII olevan 1                                      (Asia C-183/99)
     kohdan e alakohdan seisautuslausekkeella niihin kiin-
     teistön saantoa koskevan lainsäädännön uusiin lupaedelly-
     tyksiin, joista säädettiin uusina vaatimuksina vasta sen                                   (1999/C 204/58)
     jälkeen, kun ETA-sopimus 2.5.1992 oli jo allekirjoitettu?
                                                                       Obersten Gerichtschofes der Republik Österreich on pyytänyt
                                                                       27.4.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 18.5.1999, Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Hugo Boss Aktienge-
                                                                       sellschaft vastaan Trigavina in Storitve D.O.O. ennakkoratkai-
                                                                       sua seuraavaan kysymykseen:
                                                                       Onko väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden
Bundessozialgerichtin 15.10.1998 tekemällään päätök-                   vapaaseen liikkeeseen luovutuksen, viennin, jälleenviennin
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Meriem                    tai suspensiomenettelyyn asettamisen kieltämistä koskevista
          Addou vastaan Land Nordrhein-Westfalen                       toimenpiteistä 22 päivänä joulukuuta 1994 annettua neuvos-
                                                                       ton asetusta N:o 3295/94 (Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
                                                                       L 341, 30.12.1994) tulkittava niin, että asetus koskee myös
                         (Asia C-180/99)                               niitä tilanteita, joissa Euroopan yhteisöön kuulumattomasta
                                                                       maasta toiseen Euroopan yhteisöön kuulumattomaan maahan
                                                                       läpikulkumatkalla olevat, asetuksessa tarkemmin määritellyt
                         (1999/C 204/57)                               tavarat, voidaan saada oikeuksiaan loukatuiksi väittävän, jossa-
                                                                       kin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista kotipaikan omaavan
                                                                       oikeudenhaltijan hakemuksesta kyseisen asetuksen nojalla jon-
Bundessozialgericht on pyytänyt 15.10.1998 tekemällään                 kin jäsenvaltion tulliviranomaisten toimenpitein väliaikaisesti
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-            pysäytetyksi jossakin jäsenmaassa?
tuimen kirjaamoon 17.5.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuimelta asiassa Meriem Addou vastaan Land Nordrhein-
Westfalen ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
1) Sovelletaanko sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yh-
     teisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja
     heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971
     annettua asetusta (ETY) N:o 1408/71 (1)pakolaisiin ja             Tribunal du Travail de Nivellesin (toinen jaosto) 7.5.1999
     heidän perheenjäseniinsä, jotka ovat kolmannen maan               tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
     kansalaisia, kun näillä ei Euroopan yhteisöjen perustami-         asiassa Rudy Grzelczyk vastaan Centre public d’aide
     sesta 25.3.1957 tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se                           sociale d’Ottignies-Louvain-La-Neuve
     on muutettuna Euroopan unionista 7.2.1992 tehdyllä
     sopimuksella, ole oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen yh-
     teisössä?                                                                                (Asia C-184/99)
2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:                                          (1999/C 204/59)
     Sovelletaanko asetusta N:o 1408/71 myös silloin, kun
     työntekijänä työskentelevä pakolainen ja hänen perheen-           Tribunal du Travail de Nivelles (toinen jaosto) on pyytänyt
     jäsenensä ovat tulleet jäsenvaltioon välittömästi kolman-         7.5.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen
     nesta valtiosta eivätkä ole muuttaneet yhteisön sisällä           tuomioistuimeen 19.5.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
     jäsenvaltiosta toiseen?                                           tuimelta ennakkoratkaisua asiassa Rudy Grzelczyk vastaan
                                                                       Centre public d’aide sociale d’Ottignies-Louvain-La-Neuve,
3) Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko                 seuraaviin kysymyksiin:
     Bundeserziehungsgeldgesetziin perustuvan kasvatusrahan (Er-
     ziehungsgeld) kaltainen perhe-etuus myönnettävä myös              1. Onko yhteisön oikeutta ja erityisesti EY:n perustamissopi-
     sellaisen työntekijän puolisolle, joka ei myöskään ole                 muksen 6 ja 8 artiklan mukaisia unionin kansalaisuuden ja
     minkään jäsenvaltion kansalainen ja jota ei ole tunnustettu            syrjinnän kiellon periaatteita tulkittava siten, että niissä
     työntekijäksi eikä pakolaiseksi?                                       kielletään kansallinen lainsäädäntö, jossa rajataan oikeus
                                                                            vakuutusmaksuihin perustumattomiin sosiaalietuuksiin,
                                                                            kuten vähimmäismääräiseen toimeentulotukeen, sellaisena
(1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.                                             kuin se on otettu käyttöön 7.8.1974 annetulla Belgian
                                                                            lailla, koskemaan ainoastaan sellaisia toisen jäsenvaltion
                                                                            kansalaisia, jotka kuuluvat asetuksen (ETY) N:o
                                                                            1612/68 (1)soveltamisalaan, eikä se siten koske kaikkia
                                                                            unionin kansalaisia?


title: Asia C-82/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 3.12.2015 – Valittajana PP Nature-Balance Lizenz GmbH ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Direktiivi 2001/83/EY — 31 ja 116 artikla — Komission päätös, jolla jäsenvaltiot määrätään vetämään pois markkinoilta tolperisone-nimistä vaikuttavaa ainetta sisältävät, ihmisille tarkoitetut lääkkeet ja muuttamaan kyseisten lääkkeiden markkinoille saattamista koskevia kansallisia lupia)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 3.12.2015 – Valittajana PP Nature-Balance Lizenz GmbH ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-82/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Direktiivi 2001/83/EY - 31 ja 116 artikla - Komission päätös, jolla jäsenvaltiot määrätään vetämään pois markkinoilta tolperisone-nimistä vaikuttavaa ainetta sisältävät, ihmisille tarkoitetut lääkkeet ja muuttamaan kyseisten lääkkeiden markkinoille saattamista koskevia kansallisia lupia))
   (2016/C 038/14)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: PP Nature-Balance Lizenz GmbH (edustaja: Rechtsanwalt M. Ambrosius)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: B.-R. Killmann, A. Sipos ja M. Šimerdová)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               PP Nature-Balance Lizenz GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 127, 20.4.2015.


title: Asia T-303/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.9.2009 — AceaElectrabel v. komissio (Valtiontuet — Energia-ala — Investointituki kaukolämpöverkon rakentamiseksi — Päätös, jolla todetaan tuki yhteismarkkinoille soveltuvaksi — Tuensaajayrityksen velvollisuus palauttaa ennakolta aikaisemmat tuet, jotka on todettu sääntöjenvastaisiksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomiksi — Taloudellisen kokonaisuuden käsite)

text:
               24.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/21

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.9.2009 — AceaElectrabel v. komissio
   (Asia T-303/05) (1)

   (Valtiontuet - Energia-ala - Investointituki kaukolämpöverkon rakentamiseksi - Päätös, jolla todetaan tuki yhteismarkkinoille soveltuvaksi - Tuensaajayrityksen velvollisuus palauttaa ennakolta aikaisemmat tuet, jotka on todettu sääntöjenvastaisiksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomiksi - Taloudellisen kokonaisuuden käsite)
   2009/C 256/37
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: AceaElectrabel Produzione SpA (edustajat: asianajajat L. Radicati di Brozolo, M. Merola, C. Bazoli ja F. D’Alessandri)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Di Bucci ja E. Righini)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Electrabel (edustajat: asianajajat L. Radicati di Brozolo, M. Merola ja C. Bazoli)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valtiontuesta, jota Italia (Lazion alue) aikoo myöntää kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi, 16.3.2005 tehdyn komission päätöksen 2006/598/EY (EUVL 2006, L 244, s. 8) kumoamisvaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               AceaElectrabel Produzione SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut jäljempänä 3 kohdassa tarkoitettuja kuluja lukuun ottamatta.

               3)

               Electrabel vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä komissiolle sen väliintulosta aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 257, 15.10.2005.


title: Asia C-380/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 26.6.2017 – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, K, B, muut osapuolet: H.Y., Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               11.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 26.6.2017 – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, K, B, muut osapuolet: H.Y., Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Asia C-380/17)
   (2017/C 300/22)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, K, B

      Muut osapuolet: H.Y., Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko unionin tuomioistuin oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY (EUVL 2003, L 251 ja oikaisu EUVL 2012, L 71) 3 artiklan 2 kohdan c alakohdan ja tuomion Nolan (EU:C:2012:638) perusteella toimivaltainen vastaamaan alankomaalaisen tuomioistuimen esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin, jotka koskevat kyseisen direktiivin säännösten tulkintaa oikeudenkäynnissä, jossa on kyse toissijaisen suojelun perusteella maassa oleskelevan henkilön perheenjäsenen oleskeluoikeudesta, kun tätä direktiiviä on Alankomaiden lainsäädännön nojalla sovellettava suoraan ja ehdottomasti toissijaisen suojelun perusteella maassa oleskeleviin henkilöihin?

               2)

               Onko oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY (EUVL 2003, L 251 ja oikaisu EUVL 2012, L 71) järjestelmä esteenä pääasioissa esillä olevalle kansalliselle säännökselle, jonka perusteella hakemus, joka koskee perheenyhdistämistä koskevan oikeuden myöntämistä V luvun suotuisampien säännösten perusteella, voidaan hylätä yksinomaan siitä syystä, ettei sitä ole esitetty 12 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa mainitussa määräajassa?
               Onko tähän kysymykseen vastattaessa merkitystä sillä, että siinä tapauksessa, että edellä tarkoitettu määräaika ylitetään, on mahdollista, myös kielteisen päätöksen jälkeen, esittää perheenyhdistämistä koskeva hakemus, jonka yhteydessä arvioidaan, ovatko direktiivin 2003/86/EY 7 artiklassa tarkoitetut vaatimukset täyttyneet, ja otetaan huomioon 5 artiklan 5 kohdassa ja 17 artiklassa mainitut edut ja olosuhteet?


title: Asia C-332/03: Euroopan yhteisöjen komission 29.7.2003 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
4.10.2003               FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 239/3
–     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyk-            Lisäksi kysytään edellä mainitun direktiivin 4 artiklan ja
      sen 43 artiklan 3 kohdan rikkominen: valittaja väittää, että     luettelon D sekä nimikkeistön IX ryhmän, jossa mainitaan
      esillä olevassa asiassa kannetta ei ole otettu tutkittavaksi,    käyttö- tai talletustilin avaaminen luottolaitoksissa ja varojen
      koska vahvistamiselle asetun määräajan on katsottu jää-          sijoittaminen näille tileille, varojen kotiuttaminen tai käyttö-
      neen noudattamatta, ei prosessuaalisen määräajan, jota           tai talletustilin saldon käyttäminen, osalta, kuuluuko tämän
      on noudatettu faksin lähettämisellä.                             säännöksen tarkoituksen ja sillä tavoitellun päämäärän valossa
                                                                       kyseisen säännöksen alaisuuteen luottolaitoksena toimivassa
                                                                       pankissa sellaisten varojen käyttö, jotka ovat talletustilillä, kun
–     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyk-            talletustilille talletetaan varoja tässä välipäätöksessä mainitussa
      sen 43 artiklan 6 kohdan rikkominen: valittaja väittää,          rahapoliittisen lautakunnan päätöksessä 1097/1959 todetulla
      että suhteellisuusperiaatteen mukaan voimassa olevaan            tavalla (tallettamalla sille maahantuotujen ulkomaanvaluutto-
      prosessuaaliseen määräaikaan, pitkien etäisyyksien vuoksi        jen tuotot jne.) ja joka sisältää talletuksia, jotka on ilmaistua
      lisätty 10 päivää mukaan luettuna, voidaan lisätä vielä          kotimaan valuutassa mutta jotka ovat konvertoitavissa ulko-
      10 päivää aikaisemmin faksilla toimitettujen kirjelmän ja        maan valuutoiksi?
      liiteasiakirjojen hyväksymiseksi.
                                                                       (1 ) Suomenkielistä toisintoa ei ole saatavissa.
Dikastirio tou areiou pagoun 31.3.2003 tekemällään pää-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Trapeza
            tis elladas A. E. vastaan Banque Artesia                   Euroopan yhteisöjen komission 29.7.2003 Portugalin ta-
                                                                                savaltaa vastaan nostama kanne
                          (Asia C-329/03)
                                                                                (Asia C-332/03)
                         (2003/C 239/04)
                                                                                (2003/C 239/05)
Dikastirio tou areiou pagou, on pyytänyt 31.3.2003 tekemäl-
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.7.2003 Euroo-
28.7.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-               pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa
ratkaisua asiassa Trapeza tis elladas A. E. vastaan Banque             vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Thomas Van Rijn ja Ana
Artesia, seuraaviin kysymyksiin:                                       Maria Alves Vieira, prosessiosoite Luxemburgissa.
ETY:n neuvoston ensimmäisen direktiivin (921/60 ( 1)) 4 artik-
lan, D luettelon ja nimikkeistön VI ryhmän, jossa todetaan, että       Kantaja vaatii,
lyhytaikaisia sijoituksia ovat sijoitukset valtion velkakirjoihin ja
muihin arvopapereihin, joita yleensä vaihdetaan pörssissä,
osalta kysytään, kuuluvatko tämän säännöksen tarkoituksen ja           1.     että yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että Portugalin tasa-
sillä tavoitellun päämäärän valossa tai tulkittaessa sitä sen                 valta ei ole noudattanut sille kalastuskiintiöiden hallinnas-
kansainvälisessä kaupassa mahdollisesti vallitsevan kokemuk-                  ta ja valvonnasta johtuvia velvoitteitaan, koska
senperäisen opin valossa, jonka mukaan arvopaperit, kuten
nyt kyseessä olevat ETBA:n juoksuajaltaan yhden vuoden                        –     se ei ole määrittänyt sille vuosina 1994–1996
pituiset joukkovelkakirjat, ovat lyhytaikaisia sijoituksia, tämän                   myönnettyjen kalastusoikeuksien käyttämistä kos-
säännöksen alaisuuteen a) pankkitoimintaa harjoittavan osake-                       kevia asianmukaisia perusteita,
yhtiön, jonka osakkeet kuuluvat valtiolle, liikkeeseenlaskemat
joukkovelkakirjat, joiden juoksuaika on yksi vuosi niiden
liikkeeseenlaskusta ja joilla käydään kauppaa pörssissä, johon                –     se ei ole valvonut yhteisön lainsäädännön noudatta-
ne on listattu, tai b) pankkitoimintaa harjoittavien osakeyhtiöi-                   mista kalastustoiminnan riittävän valvonnan ja ka-
den liikkeeseenlaskemat joukkovelkakirjat, joiden juoksuaika                        lastuslaivaston asianmukaisten tarkastusten sekä las-
on yksi vuosi niiden liikkeeseenlaskusta ja joilla käydään                          tinpurkamisen ja pyyntirekisterin avulla vuosina
kauppaa pörssissä, jossa ne on listattu?                                            1994–1996,
 ---pagebreak--- C 239/4                   FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                         4.10.2003
      –     se ei ole silloin, kun myönnetty kiintiö on täyttynyt,      Portugalin tasavallan 31.7.2003 Euroopan yhteisöjen ko-
            kieltänyt toistaiseksi kalastusta, jota harjoittavat sen                    missiota vastaan nostama kanne
            lippua käyttävät tai sen alueella rekisteröidyt alukset,
            ja se on lopulta kieltänyt kalastuksen vasta, kun
            kiintiö oli suuresti ylitetty vuosina 1994–1996,
                                                                                (Asia C-335/03)
      –     se ei ole toteuttanut rikosoikeudellisia tai hallinnolli-
            sia toimenpiteitä kapteeneita tai sellaisia muita hen-
            kilöitä vastaan, jotka ovat vastuussa ylikalastuksesta,                               (2003/C 239/06)
      –     se ei ole varmistanut sellaisen varmentamisjärjestel-
            män tehokasta toimintaa, johon kuuluu tietojen
            vertailu ja tarkastaminen tietokoneistetusta tietokan-
            nasta,
                                                                        Portugalin tasavalta on nostanut 31.7.2003 Euroopan yhteisö-
                                                                        jen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
2.    ja velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-          vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Luís Fernandes ja asianaja-
      käyntikulut.                                                      jat Carlos Botelho Moniz ja Eduardo Maia Cadete, prosessiosoi-
                                                                        te Luxemburgissa
                                                                        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Portugalin tasavalta ei ole noudattanut täydellisesti yhteisön          –     kumoaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston
oikeudesta johtuvia velvoitteitaan pyyntikiintiöiden käyttämis-               (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiet-
tä, valvontaa ja tarkastamista, kyseessä oleviin kalastajiin                  tyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuo-
sovellettavia toimenpiteitä sekä tietojenkäsittelyjärjestelmän                lelle 15 päivänä toukokuuta 2003 tehdyn Euroopan
laatimista koskevien sääntöjen alalla. Näin ollen Portugalin                  yhteisöjen komission päätöksen 2003/364/EY ( 1) Portu-
tasavalta on vuosina 1994–1996                                                galin menoja koskevalta osalta,
a)    rikkonut neuvoston asetuksen N:o 3760/92 9 artiklan               –     velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan
      2 kohtaa, jossa velvoitetaan jäsenvaltiot yleisesti määrittä-           oikeudenkäyntikulut.
      mään niille myönnettyjen kalastusoikeuksien käyttämistä
      koskevat perusteet,
b)    laiminlyönyt kalastustoiminnan riittävän valvonnan ja
      kalastuslaivaston tarkastukset sekä lastinpurkamisen ja
      pyyntirekisterin valvonnan,                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
c)    rikkonut neuvoston asetuksen N:o 2847/93 21 artiklaa,             –     Oikeudellinen virhe asetuksen N:o 3887/92 6 artiklan
      jossa säädetään kalastuksen kieltämistä koskevista velvol-              5 kohdan soveltamisen osalta. Portugalin hallitus väittää,
      lisuuksista,                                                            että tätä sääntöä noudatettiin kyseessä olevana vuonna,
                                                                              joten eläintukihakemuksia ja vastaavaa tarkastusta on
                                                                              pidettävä tutkimusyksikköinä ja niitä on arvioitava tältä
d)    laiminlyönyt velvollisuutensa toteuttaa rikosoikeudellisia              kannalta, taikka niitä on tarkasteltava yleisesti kaikkien
      tai hallinnollisia sanktioita ylikalastuksesta vastuussa ole-           eläintukijärjestelmien kokonaisuutena (eikä kutakin jär-
      via yksittäisiä henkilöitä tai yhteisöjä vastaan,                       jestelmää erikseen, kuten komissio näyttää väittävän).
                                                                              Tästä seuraa, että
e)    rikkonut asetuksen N:o 2847/93 19 artiklan 1 ja 2 koh-
      taa, jossa velvoitetaan jäsenvaltiot perustamaan varmenta-
      misjärjestelmä, johon kuuluu erityisesti kyseisistä velvolli-           –     Portugal on omaksunut tutkimuksiin perustuvan
      suuksista johtuvien tietojen vertailu ja tarkastaminen,                       lähestymistavan käyttämällä yhdistettyä hakemusta,
      sekä luomaan tietokoneistettu tietokanta, jonne nämä                          joka on yhteinen eri eläintukijärjestelmille, jotka
      tiedot on tallennettu.                                                        ovat käytettävissä EMOTR:n tukiosastossa, ja jonka
                                                                                puitteissa suoritetaan tarkastukset, ja se on kyseessä
                                                                                olevana vuonna tarkastanut paikan päällä ja pitoai-
                                                                                kana vähimmäismäärän lainmukaisesti tehdyistä ha-
                                                                                kemuksista,


title: Asia T-140/14: Kanne 28.2.2014 – Bora Creations v. SMHV (gel nails at home)

text:
               5.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 135/56

         Kanne 28.2.2014 – Bora Creations v. SMHV (gel nails at home)
   (Asia T-140/14)
   2014/C 135/73
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Bora Creations (Ceuta, Espanja) (edustajat: asianajajat R. Lange, G. Hild ja E. Schalast)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 5.12.2013 tekemän päätöksen asiassa R 450/2013-1

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”gel nails at home” luokkien 3, 8, 11 ja 21 tavaroille – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 11 331 634

      Tutkijan päätös: Hakemus hylätään

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään

      Kanneperusteet:

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia T-513/14: Kanne 7.7.2014 – GreenPack v. SMHV (greenpack)

text:
               8.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/48

         Kanne 7.7.2014 – GreenPack v. SMHV (greenpack)
   (Asia T-513/14)
   2014/C 303/56
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: GreenPack GmbH (Henningsdorf, Saksa) (edustajat: asianajajat P. Ruess ja A. Doepner-Thiele)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 29.4.2014 asiassa R 2324/2013-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”greenpack” luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 1 1 9 26  706

      Tutkijan päätös: hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

               —

               asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen


title: Asia C-340/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 14.7.2014 – R.L. Trijber Amstelboats-nimisen toiminimen haltijana v. College van Burgemeester en Wethouders van Amsterdam

text:
               29.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 339/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 14.7.2014 – R.L. Trijber Amstelboats-nimisen toiminimen haltijana v. College van Burgemeester en Wethouders van Amsterdam
   (Asia C-340/14)
   2014/C 339/09
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: R.L. Trijber Amstelboats-nimisen toiminimen haltijana

      Vastapuoli: College van Burgemeester en Wethouders van Amsterdam

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko avoveneellä Amsterdamin sisävesillä tapahtuva matkustajaliikenne, jonka tavoitteena on etupäässä maksullisten kiertoajelujen ja juhlaristeilyjen tarjoaminen, kuten käsiteltävässä tapauksessa, palvelu, johon on sovellettava palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY (EUVL L 376, s. 36) säännöksiä, kun otetaan huomioon [– –] direktiivin 2006/123/EY – – 2 artiklan 2 kohdan d alakohdassa säädetty kuljetusalan palveluja koskeva poikkeus?

               2)

               Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi:
               Sovelletaanko [– –] direktiivin 2006/123/EY [– –] III lukua täysin valtionsisäisiin tilanteisiin vai onko kyseisen luvun soveltamista koskevan kysymyksen ratkaisemisessa sovellettava perustamissopimuksen määräyksistä, joilla säännellään sijoittautumisoikeutta ja palvelujen vapaata liikkuvuutta, annettua unionin tuomioistuimen täysin valtionsisäisiä tilanteita koskevaa oikeuskäytäntöä?

               3)

               Mikäli kysymykseen 2 vastataan siten, että perustamissopimuksen määräyksistä, joilla säännellään sijoittautumisoikeutta ja palvelujen vapaata liikkuvuutta, annettua unionin tuomioistuimen täysin valtionsisäisiä tilanteita koskevaa oikeuskäytäntöä on sovellettava ratkaistaessa sitä, sovelletaanko [– –] direktiivin 2006/123/EY [– –] III lukua:

                           a)

                           Onko kansallisen tuomioistuimen sovellettava [– –] direktiivin 2006/123/EY [– –] III luvun säännöksiä käsiteltävän kaltaisessa tilanteessa, jossa palveluntarjoaja ei ole sijoittautunut rajat ylittävällä tavalla eikä tarjoa rajat ylittäviä palveluja mutta vetoaa silti kyseisiin säännöksiin?

                           b)

                           Onko a kohdan kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkitystä sillä, että palveluja odotetaan tarjottavan etupäässä Alankomaissa asuville henkilöille?

                           c)

                           Onko a kohdan kysymykseen annettavan vastauksen kannalta vahvistettava, ovatko muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneet yritykset tosiasiallisesti ilmaisseet kiinnostuksensa tai ilmaisevatko ne kiinnostusta samanlaisten tai verrattavien palveluiden tarjoamiseen?

               4)

               Seuraako [– –] direktiivin 2006/123/EY [– –] 11 artiklan 1 kohdan b alakohdasta, että jos lupien määrä on rajattu yleisen edun mukaisista pakottavista syistä, myös lupien voimassaoloajan on oltava rajattu, kun otetaan huomioon myös [– –] direktiivin 2006/123/EY [– –] tavoite vapaan pääsyn varmistamisesta palvelumarkkinoille, vai kuuluuko se jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen harkintavaltaan?


title: Asia C-316/08: Unionin tuomioistuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräys 23.2.2010 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Latex srl v. Agenzia delle Entrate, Amministrazione dell’Economia e delle Finanze

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/28

         Unionin tuomioistuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräys 23.2.2010 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Latex srl v. Agenzia delle Entrate, Amministrazione dell’Economia e delle Finanze
   (Asia C-316/08) (1)

   2010/C 134/44

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Unionin tuomioistuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 260, 11.10.2008.


title: Asia T-158/11: Kanne 10.3.2011 — Magnesitas de Rubián ym. v. parlamentti ja neuvosto

text:
               7.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 139/25

         Kanne 10.3.2011 — Magnesitas de Rubián ym. v. parlamentti ja neuvosto
   (Asia T-158/11)
   2011/C 139/48
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Magnesitas de Rubián, SA (Incio, Espanja), Magnesitas Navarras, SA (Zubiri, Espanja), Ellinikoi Lefkolithoi Anonimos Metalleftiki Viomichaniki Naftiliaki kai Emporiki Etaireia (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat H. Brokelmann ja P. Martínez-Lage Sobredo)

      Vastaajat: parlamentti ja neuvosto

      Vaatimukset

   Käsiteltävä asia koskee teollisuuden päästöistä 24.11.2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/75/EU (EUVL L 334, s. 17) 13 artiklan 7 kohdassa tarkoitetun päätöksen kumoamista siltä osin kuin siinä asetetaan jäsenvaltioille velvoite noudattaa sementti-, kalkki- ja magnesiumoksiditeollisuuden parhaita käytettävissä olevia tekniikoita koskevan vertailuasiakirjan (EUVL C 166, s. 5) 3.5 kohdan mukaisia parhaita käytettävissä olevia tekniikoita lupiin, jotka toimivaltaiset viranomaiset myöntävät magnesiumoksidin tuotantolaitoksille, joilta mainitun direktiivin mukaan edellytetään lupaa, liitettävien edellytysten osalta.
   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               ensisijaisesti kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               toissijaisesti siinä tapauksessa, ettei se kumoa kyseisen päätöksen vertailuasiakirjan 3.5 kohtaan liittyvää osaa kokonaisuudessaan, kumoaa joka tapauksessa mainitun asiakirjan 3.5.5.4 kohtaa koskevan päätöksen osan, mukaan lukien erityisesti siihen sisältyvässä taulukossa 3.11 määritetyt päästöarvot, ja

               —

               joka tapauksessa velvoittaa Euroopan parlamentin ja neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat esittävät kanteensa tueksi neljä kanneperustetta.

               1)

               Ensimmäinen peruste koskee sitä, ettei Euroopan komissiolla ole toimivaltaa.
               Tässä yhteydessä kantajat väittävät, ettei Euroopan komissiolla ollut toimivaltaa sisällyttää magnesiumoksidin valmistusta vertailuasiakirjaan.

               2)

               Toinen kanneperuste koskee olennaisten menettelymääräysten rikkomista, erityisesti siitä syystä, että

                           —

                           kantajille ei ilmoitettu vertailuasiakirjan valmistelumenettelyn aloittamisesta, jolloin ne saattoivat osallistua siihen vain jälkikäteen,

                           —

                           vertailuasiakirjassa ei otettu huomioon kantajien esittämiä eriäviä näkemyksiä ja että

                           —

                           vertailuasiakirjan viimeisen version arviointia varten asetettua määräaikaa ei noudatettu.

               3)

               Kolmas kanneperuste koskee ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annetun direktiivin 2008/1/EY 1 artiklan rikkomista.
               Tässä yhteydessä kantajat väittävät, että vertailuasiakirja on mainitun direktiivin 1 artiklassa ilmaistun tavoitteen, joka on koko ympäristön suojelu, vastainen ja että sen vastaisia ovat näin ollen myös mainitun asiakirjan 3.5 kohdassa mainitut päätelmät, joista on riidanalaisella päätöksellä tehty velvoittavia.

               4)

               Neljäs kanneperuste koskee yleisen yhdenvertaisen kohtelun periaatteen rikkomista sen vuoksi, että riidanalaisessa päätöksessä kohdellaan eri asemassa olevia yrityksiä samalla tavalla.


title: Asia T-318/01: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.6.2009 — Othman v. neuvosto ja komissio (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Kumoamiskanne — Vaatimusten muuttaminen — Perusoikeudet — Omistusoikeus, oikeus tulla kuulluksi ja oikeus tehokkaaseen tuomioistuinvalvontaan)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/37

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.6.2009 — Othman v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-318/01) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Kumoamiskanne - Vaatimusten muuttaminen - Perusoikeudet - Omistusoikeus, oikeus tulla kuulluksi ja oikeus tehokkaaseen tuomioistuinvalvontaan)
   2009/C 180/66
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Omar Mohammed Othman (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aluksi barrister J. Walsh, solicitor F. Lindsley ja solicitor S. Woodhouse, sittemmin barrister S. Cox ja solicitor H. Miller)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi M. Vitsentzatos ja M. Bishop, sittemmin M. Bishop ja E. Finnegan) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi A. van Solinge ja C. Brown, sittemmin E. Paasivirta ja P. Aalto)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: aluksi J. Collins, sittemmin C. Gibbs, sittemmin E. O’Neill ja lopuksi I. Rao, avustajanaan aluksi barrister S. Moore, sittemmin barrister M. Hoskins)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyseessä aluksi yhtäältä Afganistaniin suuntautuvan tiettyjen tavaroiden ja palvelujen viennin kieltämisestä, Afganistanin Talebania koskevien lentokiellon ja varojen sekä muiden taloudellisten resurssien jäädyttämisen laajentamisesta ja asetuksen (EY) N:o 337/2000 kumoamisesta 6.3.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 467/2001 (EYVL L 67, s. 1) kumoamista koskeva vaatimus ja toisaalta asetuksen N:o 467/2001 muuttamisesta kolmannen kerran 19.10.2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2062/2001 (EYVL L 277, s. 25) kumoamista koskeva vaatimus ja sittemmin tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä sekä asetuksen N:o 467/2001 kumoamisesta 27.5.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 (EYVL L 139, s. 9) kumoamista koskeva vaatimus, siltä osin kuin edellä mainitut säännökset koskevat kantajaa

      Tuomiolauselma

               1)

               Lausunnon antaminen Afganistaniin suuntautuvan tiettyjen tavaroiden ja palvelujen viennin kieltämisestä, Afganistanin Talebania koskevien lentokiellon ja varojen sekä muiden taloudellisten resurssien jäädyttämisen laajentamisesta ja asetuksen (EY) N:o 337/2000 kumoamisesta 6.3.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 467/2001 ja asetuksen N:o 467/2001 muuttamisesta kolmannen kerran 19.10.2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2062/2001 kumoamista koskevista vaatimuksista raukeaa.

               2)

               Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä sekä asetuksen N:o 467/2001 kumoamisesta 27.5.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 881/2002 kumotaan Omar Mohammed Othmania koskevilta osin.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Othmanin oikeudenkäyntikulut samoin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kassan maksuttoman oikeudenkäynnin perusteella maksamat määrät.

               4)

               Euroopan yhteisöjen komissio ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 68, 16.3.2002.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6 päivänä huhtikuuta 2000 asiassa T-188/98, Aldo Kuĳer vastaan Euroopan unionin neuvosto (Avoimuus – Yleisön oikeudesta tutustua neuvoston asiakirjoihin tehty neuvoston päätös 93/731/EY – Tutustumispyynnön hylkääminen – Yleisen edun turvaaminen – Kansainväliset suhteet – Perusteluvelvollisuus – Oikeus tutustua asiakirjan osiin)

text:
24.6.2000                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 176/21
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                     MIOISTUIMEN TUOMIO                                                       MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                11 päivänä toukokuuta 2000
                    6 päivänä huhtikuuta 2000
                                                                            asiassa T-34/99, Philippe Pipeaux vastaan Euroopan parla-
                                                                                mentti (1)
asiassa T-188/98, Aldo Kuijer vastaan Euroopan unionin
                             neuvosto (1)                                   (Henkilöstö – Merikylpyhoito – Ennakkoluvan epääminen –
                                                                                Perustelut)
(Avoimuus – Yleisön oikeudesta tutustua neuvoston asiakir-                                          (2000/C 176/36)
joihin tehty neuvoston päätös 93/731/EY – Tutustumis-
pyynnön hylkääminen – Yleisen edun turvaaminen – Kan-
sainväliset suhteet – Perusteluvelvollisuus – Oikeus tutustua                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                           asiakirjan osiin)
                                                                            Asiassa T-34/99, Philippe Pipeaux, Euroopan parlamentin
                                                                            virkamies, kotipaikka Mensdorf (Luxemburg), edustajanaan
                          (2000/C 176/35)                                   asianajaja L. Vogel, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                            asianajotoimisto E. Arendt, 8-10 rue Mathias Hardt, vastaan
                                                                            Euroopan parlamentti (asiamiehenään M. Moore), jossa kantaja
                                                                            vaatii Luxemburgin maksutoimiston 6.3.1998 tekemän sellai-
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                         sen päätöksen kumoamista, jolla kantajalta evättiin merikylpy-
                                                                            hoitoa koskeva ennakkolupa, yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                            asteen tuomioistuin (yhden tuomarin kokoonpano), toimien
                                                                            kokoonpanossa tuomari A. Potocki, kirjaaja: hallintovirkamies
Asiassa T-188/98, Aldo Kuijer, Utrecht (Alankomaat), edustaji-              J. Palacio González, on 11.5.2000 antanut tuomion, jonka
naan asianajajat O. W. Brouwer ja F. P. Louis, Bryssel, joita               tuomiolauselma on seuraava:
avustaa Utrechtin yliopiston professori D. Curtin, prosessiosoi-
te Luxemburgissa asianajotoimisto M. Loesch, 11, rue Goethe,                1) Kanne hylätään.
vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään M. Bauer
ja M. Bishop), jossa kantaja vaatii kumoamaan 28.9.1998                     2) Asianosaiset vastavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
tehdyn neuvoston päätöksen, sellaisena kuin se on muutettuna
18.5.1999 tehdyllä päätöksellä, jolla neuvosto kieltäytyi luo-
vuttamasta kantajalle tiettyjä asiakirjoja, yhteisöjen ensimmäi-            (1) EYVL C 136, 15.5.1999.
sen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoon-
panossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura Ramos sekä tuo-
marit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovirkamies J. Pala-
cio González, on 6.4.2000 antanut tuomion, jonka
tuomiolauselma on seuraava:
                                                                            YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
1) Kumotaan 28.9.1998 tehty neuvoston päätös, sellaisena kuin                                 MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
     se on muutettuna 18.5.1999 tehdyllä päätöksellä, jolla neuvosto
     kieltäytyi luovuttamasta kantajalle tiettyjä turvapaikka-asioiden                       28 päivänä tammikuuta 2000
     tiedotus-, tarkastelu- ja tietojenvaihtokeskuksen laatimia kerto-
     muksia ja tiettyjä yhteisillä tarkastusmatkoilla laadittuja tai        asiassa T-96/98, Bureau Européen des Unions de Consom-
     jäsenvaltioiden laatimia ja viimeksi mainitulle toimitettuja kerto-    mateursin (BEUC) vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
     muksia sekä jäsenvaltioissa turvapaikkahakemuksia käsitteleviä                                        sio (1)
     henkilöitä koskevaa yhteyshenkilöluetteloa.
                                                                            (Polkumyynnin vastainen menettely – Kuluttajajärjestö –
                                                                            Kieltäytyminen pitämästä asianomaisena osapuolena – Ku-
2) Neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, minkä lisäksi           moamiskanne – Päätös, jonka mukaan lopullista asetusta ei
     se velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.                        anneta – Lausunnon antamisen raukeaminen)
                                                                                (2000/C 176/37)
(1) EYVL C 71, 13.3.1999.                                                                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                            Asiassa T-96/98, Bureau Européen des Unions de Consomma-
                                                                            teursin (BEUC), Bryssel, edustajinaan solicitor, B. O’Connor ja
                                                                            asianajaja B. Garcı́a Porras, Salamanca (Espanja), prosessiosoite
                                                                            Luxemburgissa asianajotoimisto A. Kronshagen, 22 avenue


title: Asia C-10/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.3.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta (Muista jäsenvaltioista tuotujen käytettyjen ajoneuvojen verotus Suomessa — Kansallisen säännöstön yhteensoveltuvuus EY 90 artiklan ensimmäisen kohdan, kuudennen arvonlisäverodirektiivin ja direktiivin 2006/112/EY kanssa)

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.3.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta
   (Asia C-10/08) (1)

   (Muista jäsenvaltioista tuotujen käytettyjen ajoneuvojen verotus Suomessa - Kansallisen säännöstön yhteensoveltuvuus EY 90 artiklan ensimmäisen kohdan, kuudennen arvonlisäverodirektiivin ja direktiivin 2006/112/EY kanssa)
   2009/C 113/17
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: I. Koskinen ja D. Triantafyllou)

      Vastaaja: Suomen tasavalta (asiamies: J. Heliskoski)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 90 artiklan ja jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 17 artiklan 1 ja 2 kohdan, joista on tullut yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 167 ja 168 artikla, rikkominen — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään autoverosta suoritettavasta arvonlisäverosta ja oikeudesta vähentää myynnistä suoritettavasta arvonlisäverosta vastaava määrä — Saman verotusarvon soveltaminen alle kolme kuukautta vanhoihin autoihin kuin uusiin autoihin — Sellaisen asteikon soveltaminen alle kuuden kuukauden ikäisiin autoihin, jonka mukaan auton arvo alenee 0,8 prosenttia kuukaudessa, sellaisissa tapauksissa, joissa kansallisilla markkinoilla ei ole todettu olevan vastaavia ajoneuvoja

      Tuomiolauselma

               1)

               Suomen tasavalta ei ole noudattanut EY 90 artiklan ensimmäisen kohdan ja jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 1 ja 2 kohdan, joiden sisältö toistetaan yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 167 ja 168 artiklassa, mukaisia velvoitteitaan, koska se on sallinut, että 29.12.1994 annetun autoverolain (1482/1994) 5 §:ssä tarkoitettu vero voidaan 30.12.1993 annetun arvonlisäverolain (1501/1993) 102 §:n 1 momentin 4 kohdan mukaisesti vähentää arvonlisäverosta.

               2)

               Suomen tasavalta ei ole noudattanut EY 90 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on soveltanut ajoneuvoverotuksessa samaa verotusarvoa alle kolme kuukautta vanhoihin ajoneuvoihin kuin uusiin ajoneuvoihin.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Suomen tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kolme neljäsosaa Euroopan yhteisöjen komission oikeudenkäyntikuluista.

               5)

               Euroopan yhteisöjen komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan muilta osin.

      (1)  EUVL C 79, 29.3.2008.


title: Asia C-132/09: Kanne 6.4.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/21

         Kanne 6.4.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-132/09)
   2009/C 153/39
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: B. Eggers ja J.-P. Keppenne)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut vuoden 1962 toimipaikkasopimuksen, luettuna yhdessä EY 10 artiklan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se on kieltäytynyt ottamasta taloudellisesti vastattavakseen Eurooppa-koulujen menoja kalusteista ja opetusaineistosta

               —

               Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio vetoaa vuoden 1962 lokakuussa Eurooppa-koulujen johtokunnan ja Belgian kuningaskunnan välillä tehdyn sopimuksen rikkomiseen, joka liittyy siihen, että Belgian kuningaskunta on kieltäytynyt ottamasta vastattavakseen sen alueelle sijoittautuneiden Eurooppa-koulujen menoja kalusteista ja opetusaineistosta.
   Kantaja väittää kanteensa tueksi ensinnäkin, että 21.6.1994 tehdyn, Eurooppa-koulujen perussäännön määrittelevän sopimuksen (1) 6 artiklan 2 kohdasta seuraa, että jokaisen jäsenvaltion on kohdeltava Eurooppa-kouluja omassa kansallisessa julkisoikeudessaan säänneltynä oppilaitoksena. Tämän johdosta Belgian julkishallinnon on rahoitettava Eurooppa-kouluja ja kohdeltava niitä samalla tavalla kuin kansallisia julkisia kouluja siltä osin kuin on kyse perusvarustelusta Eurooppa-koulun avaamista tai laajentamista varten sekä kyseisten koulujen vuosittaisista ylläpito- ja toimintakustannuksista. Belgian opetuslaitoksen yhteisöllistäminen ei tältä osin voi olla peruste sille, että Belgian viranomaiset kieltäytyvät rahoittamasta Eurooppa-koulujen vuosittaisia toimintakustannuksia, koska vakiintuneesta oikeuskäytännöstä seuraa, että jäsenvaltio ei voi kiertää antamiaan sitoumuksia siirtämällä kyseisen toimivallan julkisille alueyhteisöille.
   Komissio huomauttaa vastauksena Belgian viranomaisten esittämiin huomautuksiin toiseksi, että johtokunnan Karlsruhessa vuoden 1967 toukokuussa pitämän kokouksen päätelmissä ei millään tavalla kyseenalaisteta niitä rahoitusvelvoitteita, joihin Belgian valtio on sitoutunut toimipaikkavaltiona.
   Ensinnäkin johtokunta on Karlsruhessa pelkästään laatinut suuntaviivat vakiosopimuspöytäkirjalle Eurooppa-koulujen toimipaikkoina olevien jäsenvaltioiden kanssa eikä sillä missään tapauksessa ole mitään toimivaltaa muuttaa vuoden 1962 toimipaikkasopimusta, kun otetaan huomioon normihierarkia.
   Tämän jälkeen komissio toteaa, että kyseisen Karlsruhen ”päätöksen” ei missään tapauksessa voida tulkita olevan valtiosopimusoikeutta koskevan Wienin yleissopimuksen 31 artiklan 3 kappaleen a ja b kohdassa tarkoitettu ”myöhempi osapuolten välinen sopimus tai käytäntö” toimipaikkasopimuksen tulkinnasta, koska jälkeenpäin ei ole toteutettu sellaisia selviä toimia tai annettu sellaisia selviä julistuksia, joilla toimipaikkasopimuksessa määrätty rahoitusvelvollisuus kyseenalaistettaisiin. Lukuisat asiakirjat ja Belgian vuoden 1967 jälkeen suorittamat korvaukset ovat lisäksi osoitus tästä velvollisuudesta ottaa vastattavaksi kalusteisiin ja opetusaineistoon liittyvistä Eurooppa-koulujen menoista.

      (1)  EYVL L 212, s. 3.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 29 päivänä heinäkuuta 2016, asiassa E-25/15 – EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti (EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – Valtiontuki – Valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 14 artiklan 3 kohta – Sääntöjenvastaisesti myönnetyn tuen takaisinperinnän laiminlyönti)

text:
               6.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/12

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 29 päivänä heinäkuuta 2016,
   asiassa E-25/15
   EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti
   (EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – Valtiontuki – Valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 14 artiklan 3 kohta – Sääntöjenvastaisesti myönnetyn tuen takaisinperinnän laiminlyönti)
   (2017/C 108/10)
   Asiassa E-25/15, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että koska Islanti ei ole toteuttanut säädetyssä määräajassa kaikkia tarvittavia toimia periäkseen tuensaajilta takaisin valtiontukea, joka on Islannin pääomasijoitusten kannustinjärjestelmästä8 päivänä lokakuuta 2014 annetun EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen N:o 404/14/KOL 2–5 artiklassa todettu ETA-sopimuksen toimintaan soveltumattomaksi, ja koska se ei ole peruuttanut säädetyssä määräajassa kyseisen päätöksen 7 artiklan kolmannessa virkkeessä tarkoitettuja mahdollisesti jäljellä olevia maksuja ja koska se ei ole toimittanut säädetyssä määräajassa EFTAn valvontaviranomaiselle kaikkia kyseisen päätöksen 8 artiklassa esitettyjä tietoja, Islanti on laiminlyönyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 14 artiklan 3 kohdan ja EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen N:o 404/14/KOL 6–8 artiklan mukaiset velvoitteensa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, ja tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, on antanut 29 päivänä heinäkuuta 2016 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Islanti on laiminlyönyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 14 artiklan 3 kohdan ja Islannin pääomasijoitusten kannustinjärjestelmästä 8 päivänä lokakuuta 2014 annetun EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen N:o 404/14/KOL 6–8 artiklan mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole toteuttanut säädetyssä määräajassa kaikkia tarvittavia toimia periäkseen tuensaajilta takaisin valtiontukea, joka on kyseisen päätöksen 3–5 artiklassa todettu ETA-sopimuksen toimintaan soveltumattomaksi, ja koska se ei ole peruuttanut kyseisen päätöksen 7 artiklan kolmannessa virkkeessä tarkoitettuja mahdollisesti jäljellä olevia maksuja ja koska se ei ole toimittanut EFTAn valvontaviranomaiselle kaikkia kyseisen päätöksen 8 artiklassa esitettyjä tietoja.

               2.

               määrää Islannin maksamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asian T-103/02 poistaminen rekisteristä

text:
C 213/44               FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                     6.9.2003
          Asian T-35/02 (1) poistaminen rekisteristä                            Asian T-62/03 ( 1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 213/88)                                                      (2003/C 213/90)
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)                                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                      Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men kolmannen jaoston puheenjohtajan 8.4.2003 antamalla
                                                                      men neljännen jaoston puheenjohtajan 19.6.2003 antamalla
määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
                                                                      määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
teristä on poistettu asia T-35/02, Alitalia – Linee Aeree Italiane
                                                                      teristä on poistettu asia T-62/03, Georges Vassilakis vastaan
SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.                             Euroopan yhteisöjen komissio.
( 1) EYVL C 109, 4.5.2002.
                                                                      (1 ) EYVL C 101, 26.4.2003.
         Asian T-103/02 ( 1) poistaminen rekisteristä
                                                                                Asian T-85/03 ( 1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 213/89)
                                                                                (2003/C 213/91)
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men viidennen jaoston puheenjohtajan 19.6.2003 antamalla
määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
teristä on poistettu asia T-103/02, Ineos Phenol GmbH & Co.           men neljännen jaoston puheenjohtajan 18.6.2003 antamalla
KG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.                              määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
                                                                      teristä on poistettu asia T-85/03, Government of the Cayman
                                                                      Islands vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
( 1) EYVL C 156, 29.6.2002.
                                                                      (1 ) EYVL C 124, 24.5.2003.


title: Asia T-167/02: Etablissements Toulorgen 30.5.2002 Euroopan parlamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
C 180/32                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       27.7.2002
José Pedro Pessoa e Costan 28.5.2002 Euroopan yhteisö-                 Etablissements Toulorgen 30.5.2002 Euroopan parla-
            jen komissiota vastaan nostama kanne                       menttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama
                                                                                kanne
                         (Asia T-166/02)
                                                                                (Asia T-167/02)
                         (2002/C 180/55)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (2002/C 180/56)
José Pedro Pessoa e Costa, kotipaikka Lissabon, on nostanut                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
28.5.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan avustajina ovat asianajajat Jean-Noël Louis,
Etienne Marchal ja Albert Coolen, prosessiosoite Luxembur-
gissa.
                                                                       Etablissements Toulorge -niminen yhtiö, kotipaikka Bricque-
                                                                       bec (Ranska), on nostanut 30.5.2002 Euroopan yhteisöjen
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                       ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
                                                                       pan parlamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan.
–     kumoaa komission 3.7.2001 tekemän päätöksen, jolla se            Kantajan edustajina ovat asianajajat Denis Waelbrock ja Dirk
      päätti aloittaa kantajaa vastaan kurinpitomenettelyn             Brinckman.
–     kumoaa nimittävän viranomaisen päätöksen, jolla se
      hylkäsi EODT:n johtajan 6.7.2001 esittämän pyynnön
      siirtää kantaja EODT:iin henkilöstösääntöjen 29 artiklan
                                                                       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      ensimmäisen kohdan c alakohdan mukaisesti
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             –     kumoaa rehuseosten liikkuvuudesta annetun neuvoston
                                                                             direktiivin 79/373/ETY muuttamisesta ja komission di-
                                                                             rektiivin 91/357/ETY kumoamisesta 28 päivänä tammi-
                                                                             kuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                    direktiivin 2002/2/EY
Palatessaan työhön henkilökohtaisista syistä myönnetyn virka-          –     toteaa sopimussuhteen ulkopuoleisen yhteisön vastuun
vapauden jälkeen kantaja pyysi siirtoa komissiosta Euroopan                  sellaisena kuin neuvosto ja parlamentti ovat sen esittäneet,
huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskukseen                    ja velvoittaa vastaajat korvaamaan kaiken kyseisestä di-
(EODT). Komissio kieltäytyi tästä siirrosta vedoten siihen, että             rektiivistä kantajalle aiheutuneen vahingon
kantajaa vastaan oli vireillä kurinpitomenettely, sillä Portugalin
viranomaiset olivat ryhtyneet syytetoimiin kantajaa vastaan.
                                                                       –     velvoittaa asianosaiset esittämään ensimmäisen oikeusas-
                                                                             teen tuomioistuimen ratkaisua seuraavassa kohtuullisessa
Kantaja väittää kanteensa tueksi, että kurinpitomenettelyn                   määräajassa vahinkojen tarkat määrät, joista asianosaiset
aloittamispäätös on henkilöstösääntöjen 88 artiklan viiden-                  ovat sopineet, tai, tällaisen sopimuksen puuttuessa, vel-
nen kohdan vastainen. Lisäksi kantaja vetoaa syyttömyyttä                    voittaa asianosaiset ilmoittamaan ensimmäisen oikeusas-
koskevaan lähtökohtaolettamaan sekä henkilöstösääntöjen                      teen tuomioistuimelle saman määräajan kuluessa tarkat
87 artiklan rikkomiseen, puolustautumisoikeuksiin ja hallinto-               määrät sisältävät lisävaatimuksensa
päälliköiden laatimaan asiakirjaan nro 103 J/77.
                                                                       –     toteaa, että 8 prosentin vuotuista korkoa (tai ensimmäisen
Lopuksi kantaja väittää, että päätös kieltäytyä siirtämästä häntä            oikeusasteen määrittelemää tarkoituksenmukaista kor-
EODT:hen on lainvastainen, koska se perustuu päätöksen,                      koa) on maksettava yhteisön vastuun toteavan ensimmäi-
joka jo itsessään on lainvastainen, eli kurinpitomenettelyn                  sen oikeusasteen ratkaisun antamispäivästä lähtien mak-
aloittamispäätökseen.                                                        sun suorittamiseen asti
                                                                       –     velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- 27.7.2002               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 180/33
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Riidanalaisessa direktiivissä asetetaan tuotantoeläimille tarkoi-       –     kumoaa OHMI:n kolmannen                  valituslautakunnan
tettujen rehuseosten valmistajille velvollisuus antaa täsmällinen             6.3.2002 tekemän päätöksen;
ilmoitus kaikkien niiden tuotteissa käytettyjen raaka-aineiden
määristä, jotta kansanterveyttä voitaisiin suojella ainesosien
paremman jäljitettävyyden avulla. Kantajan mukaan kyseisestä            –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
toimenpiteestä seuraa tietotaidon ja rehuseosten valmistajien
perusliikesalaisuuksien väistämätön paljastuminen.
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa useiden yhteisön oikeusjärjes-
tyksessä taattujen oikeuksien ja perustamissopimuksella tavoi-
teltujen päämäärien loukkaamiseen. Riidanalainen direktiivi             Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
on siten ristiriidassa vääristymättömän kilpailun suojelun sekä
tutkimuksen ja teknologisen kehityksen edistämisen kanssa.
Direktiivissä ei myöskään kunnioiteta omistusoikeutta ja oi-
                                                                        Yhteisön tavaramerkin:         Kantajana oleva yhtiö hakija.
keutta taloudellisen toiminnan vapaaseen harjoittamiseen. Lo-
puksi kantaja väittää, että direktiivi on ristiriidassa maatalous-
tuotteiden parantamista ja ympäristön suojelua koskevan                 Haettu tavaramerkki:           Yhteisön kuviomerkki – hakemus
tavoitteen kanssa.                                                                                nro 1.178.425 – jossa on olutpul-
                                                                                lo, jonka etiketissä lukee ”NEGRA
                                                                                MODELO”, luokkiin 25 (vaatteet),
Kantaja väittää lisäksi, että riidanalainen toimi on suhteeton.                                        32 (olut) ja 42 (baari-, ravintola-
Kantajan mukaan direktiivi ei sovellu tavoitellun kansantervey-                                        ja yökerhopalvelut) kuuluville
den suojelua koskevan päämäärän saavuttamiseen ja sillä                                                tuotteille.
ylitetään joka tapauksessa se, mikä olisi tarpeellista tällaisen
päämäärän saavuttamiseksi. Kantajan väittää myös, että direk-
tiivillä sinänsä ei varmisteta tuotteiden laatua tai paranneta          Sen tavaramerkki- tai          MODELO CONTINENTE HIPER-
ainesosien jäljitettävyyttä ja että sillä aiheutetaan suhteettomia      merkkioikeuden haltija,        MERCADOS S.A.
tuoteselostemerkintöihin liittyviä kustannuksia.                        johon väitemenettelyssä
                                                                        on vedottu:
Kantaja väittää lopuksi, että toimi perustuu virheelliseen
oikeudelliseen perustaan. Kantajan mukaan oikeudelliseksi               Tavaramerkki- tai merk-        Portugalilaiset         kuviomerkit
perustaksi olisi EY:n perustamissopimuksen 152 artiklan sijas-          kioikeus, johon väiteme-       nro 295.800 ja 295.804, tavarois-
ta pitänyt valita perustamissopimuksen 37 artikla, koska                nettelyssä on vedottu:         ta ja palveluista laaditun kansain-
riidanalainen direktiivi ei millään tavoin liity eläinlääkintä- tai                                    välisen nimikkeistön luokkiin 25
kasvinsuojelualaan.                                                                                (vaatteet, myös jalkineet) ja 33
                                                                                (hedelmäjuomat, alkoholittomat
                                                                                juomat ja olut) kuuluvien tuottei-
                                                                                den erottamiseksi.
                                                                        Väiteosaston ratkaisu:         ”Oluen” erottamiseksi tehdyn yh-
                                                                                teisön tavaramerkkihakemuksen
Cerveceria Modelo S.A:n 30.5.2002 sisämarkkinoiden                                                     väliaikainen hylkääminen ja ”vaat-
   harmonisointivirastoa (OHMI) vastaan nostama kanne                                                  teiden” ja ”baari-, ravintola- ja yö-
                                                                                kerhopalvelujen” erottamiseksi
                                                                                tehdyn hakemuksen hyväksymi-
                         (Asia T-169/02)                                                               nen.
                         (2002/C 180/57)
                                                                        Valituslautakunnan rat-        Väiteosaston päätöksen vahvista-
                                                                        kaisu:                         minen.
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                        Kanneperusteet:                Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artik-
                                                                                lan 1 kohdan a alakohdan rikko-
Cerveceria Modelo SA on nostanut 30.5.2002 Euroopan                                                    minen (sekaannusvaara).
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
teen OHMI:a vastaan. Kantajan kotipaikka on México (Meksi-
ko) ja edustajat ovat asianajajat Carlos Lamo Devesa ja Antonio
Velazquez Ibañez.


title: Asia T-288/11: Kanne 1.6.2011 — Kieffer Omnitec v. komissio

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/34

         Kanne 1.6.2011 — Kieffer Omnitec v. komissio
   (Asia T-288/11)
   2011/C 252/79
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: A+P Kieffer Omnitec Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat A. Delvaux ja V. Bertrand)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kumoamiskanteen tutkittavaksi

               —

               kumoamaan päätöksen, jolla Euroopan komissio hylkäsi kantajan tarjouksen ja ratkaisi tarjouskilpailun toisen tarjoajan hyväksi ja joka annettiin kantajalle tiedoksi 1.4.2011 päivätyllä kirjeellä, jonka kantaja vastaanotti 5.4.2011;

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteella vaaditaan kumoamaan komission 1.4.2011 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan tarjous tarjouskilpailussa, joka koski lämmitys-, ilmanvaihto- ja ilmastointilaitteiden, sprinklereiden sekä vesi- ja saniteettilaitteiden huolto Joseph Bech -rakennuksessa Luxemburgissa (EUVL 2010/S 241-367523) ja ratkaistiin tarjouskilpailu toisen tarjoajan hyväksi.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu varainhoitoasetuksen 89 artiklan 1 ja 2 kohdan, täytäntöönpanoasetuksen 135 artiklan 1 ja 5 kohdan ja julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (1) 49 artiklan rikkomiseen ja menettelyn avoimuuden periaatteen, yhdenvertaisuusperiaatteen sekä suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen siltä osin kuin Euroopan komissio edellyttää tarjoajalta ”voimassaolevaa ISO -sertifikaattia, joka koskee huoltotoimintaa kokonaisuudessaan ja jonka sertifionnista vastaava elin on myöntänyt”. Kantaja katsoo ensinnäkin, että Euroopan komissio ei ole esittänyt valintaperusteita selvästi ja täsmällisesti, koska eritelmässä ei ole täsmennetty vaadittua ISO -sertifikaatin numeroa, toiseksi, että Euroopan komissio on vaatinut tarjoajilta ISO -sertifikaattia, joka ”koskee huoltotoimintaa kokonaisuudessaan” eikä vain kyseessä olevan sopimuksen osalta ja kolmanneksi, että Euroopan komissio ei ole antanut tarjoajille mahdollisuutta osoittaa, että niiden toiminta on ISO -sertifikaatin mukaista tasoa vastaavaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 296 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin, varainhoitoasetuksen 100 artiklan 2 kohdan rikkomiseen, tarjousasiakirjan ja sen liitteiden noudattamatta jättämiseen sekä ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin Euroopan komissio on hylännyt A+P KIEFFER OMNITECin tarjouksen sillä perusteella, että kantaja ei täyttänyt edellytystä nro 16, koska se ei ollut toimittanut asiaa koskevia asiakirjoja osoittaakseen, että hakijoilla oli tarvittava pätevyys. Kantaja väittää yhtäältä, että edellytys nro 16 koskee ”ilmoitusta, jossa esitetään keskimääräinen vuotuinen henkilöstö, joka on täyttänyt vaaditut edellytykset kolmen viimeisen vuoden aikana työskennellessään missä tahansa yhteenliittymän osassa” ja että tarjousasiakirjan liitteen II sivulla 27/37 viitataan ainoastaan hakijoiden kielitaitoon, ja toisaalta, että kantaja on asianmukaiset asiakirjat toimittamalla osoittanut, että yhdellä hakijoista oli tarjousasiakirjan liitteen II sivulla 28/38 vaadittava pätevyys. Toisesta hakijasta kantaja toteaa, että tarjouskilpailun asiakirjoissa ei esitetty kohteen päällikköä koskevia pätevyysvaatimuksia.

      (1)  EUVL L 134, s. 114.


title: Asia T-59/09: Kanne 11.2.2009 — Saksan liittotasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/35

         Kanne 11.2.2009 — Saksan liittotasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-59/09)
   2009/C 113/73
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma ja B. Klein)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               komission 5.12.2008 tekemä sellainen päätös (SG.E.3/RG/mbp D (2008) 10067) on kumottava, jolla yksityisille hakijoille annettiin Saksan liittotasavallan hallituksen asetuksen (EY) N:o 1049/2001 2 artiklan 5 kohdan nojalla tekemästä vastaväitteestä huolimatta oikeus tutustua Saksan viranomaisilta peräisin oleviin asiakirjoihin, jotka koskevat jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa menettelyä nro 2005/4569

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja riitauttaa komission 5.12.2008 tekemän sellaisen päätöksen, jolla yksityisille kolmansille annettiin Saksan liittotasavallan hallituksen esittämästä vastalauseesta huolimatta oikeus tutustua Saksan viranomaisilta peräisin oleviin asiakirjoihin, jotka koskevat jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa menettelyä.
   Kantaja esittää kanteensa perusteeksi, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan asetuksen N:o 1049/2001 (1) 4 artiklan 5 kohtaa kun se luetaan yhdessä EY 10 artiklan mukaisen yhteisön ja jäsenvaltioiden välisen lojaalin yhteistyön periaatteen kanssa.
   Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 5 kohdassa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus saattaa yhteisön toimielinten hallussa olevien jäsenvaltioiden viranomaisten asiakirjojen edelleen toimittaminen riippumaan jäsenvaltioiden suostumuksesta. Komissiolla ei ole oikeutta tutkia itse laajasti niitä perusteita, joiden nojalla asiakirjaan tutustuminen evätään asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1–3 kohdan perusteella. Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-64/05 P, Ruotsi v. komissio ym. (2) antamassa tuomiossa on vahvistettu tyhjentävästi ne kriteerit, joiden mukaan kysymyksessä oleva yhteisön toimielin voi sivuuttaa sellaisen vastalauseen ja arvioida itse asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1–3 kohdan mukaisten epäämisperusteiden olemassaolon: Vastalauseen on joko oltava sellainen, että sitä ”ei ole mitenkään perusteltu”, tai siinä ”ei ole tukeuduttu” epäämisperusteisiin.
   Tämä tarkoittaa, kun se luetaan yhdessä EY 10 artiklan mukaisen yhteisön ja jäsenvaltioiden välisen lojaalin yhteistyön periaatteen kanssa, että asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1–3 kohdan epäämisperusteiden olemassaolon arviointi kuuluu normaalitapauksessa jäsenvaltiolle. Komissio voi olla ottamatta suostumuksen antamisesta kieltäytymistä huomioon ainoastaan poikkeustapauksessa silloin, kun jäsenvaltion esittämä perustelu täyttää nämä kriteerit vain riittämättömästi. Tämä seuraa myös asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 4 kohtaan tehtävästä vertailusta. Molemmissa yhteisöjen tuomioistuimen kriteereissä on kyse olennaisista muotomääräyksistä, jotka on muotoiltava sisällön osalta EY 253 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuuden mukaisesti. Yhteisöjen tuomioistuimet, mutta ei komissio, ovat toimivaltaisia suorittamaan sitä koskevan laillisuusvalvonnan, onko asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1–3 kohdan mukaista.
   Kantaja esittää toissijaisesti, että silloinkin kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsisi asiassa C-65/05 P annettua tuomiota siten, että jäsenvaltion asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 5 kohdan mukaan esittämä vastalause on sitova yhteisön toimielimen kannalta ainoastaan silloin, kun se on yhteensopiva tämän asetuksen 4 artiklan 1–3 kohdan kanssa, komissiolla olisi ollut ehkä valtuus jäsenvaltion esittämän perustelun ilmeiseen virheellisyysvalvontaan (Evidenzkontrolle). Saksan vastalauseen perustelua ei voida kuitenkaan missään tapauksessa katsoa ilmeisen virheelliseksi.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).

      (2)  Asia C-64/05 P., Ruotsi v. komissio ym, tuomio 19.12.2007, Kok. 2007, s. I-113839.