title: Asia C-411/15 P: Valitus, jonka Timab Industries ja Cie financière et de participations Roullier (CFPR) ovat tehneet 27.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-456/10, Timab Industries ja CFPR v. komissio, 20.5.2015 antamasta tuomiosta

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/19

         Valitus, jonka Timab Industries ja Cie financière et de participations Roullier (CFPR) ovat tehneet 27.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-456/10, Timab Industries ja CFPR v. komissio, 20.5.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-411/15 P)
   (2015/C 320/27)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: Timab Industries ja Cie financière et de participations Roullier (CFPR) (edustaja: avocate N. Lenoir)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen 20.5.2015 asiassa T-456/10 antama tuomio on kumottava

               —

               asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen sakon määrän alentamiseksi asianmukaisella tavalla

               —

               liitännäisesti on todettava, että unionin yleinen tuomioistuin loukkasi oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin oikeudenkäynnin kohtuuttoman keston vuoksi

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat esittävät valituksensa tueksi viisi kumoamisperustetta.
   Ensimmäiseksi ne katsovat, että unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti todistustaakkaa koskevia säännöksiä ja loukkasi puolustautumisoikeuksia, koska se katsoi, että valittajien olisi pitänyt osoittaa sovintomenettelyssä, etteivät ne olleet osallistuneet kartelliin ennen vuotta 1993.
   Toiseksi valittajat moittivat unionin yleistä tuomioistuinta itseään vastaan todistamisesta kieltäytymistä koskevan oikeuden sekä puolustautumisoikeuksien loukkaamisesta. Niiden mukaan unionin yleinen tuomioistuin käytti väärin täyttä harkintavaltaansa, koska se ei valvonut komission toteennäyttämisvelvollisuutta valittajien väitettyjen ”todistusten” luokittelun osalta, millä oli huomattava vaikutus sakon määrän määrittämiseen.
   Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin erehtyi valittajien mukaan täyden harkintavaltansa laajuudesta, koska se piti ”uutena seikkana” sitä, että komissio myönsi valittajien sovintomenettelystä vetäytymisen jälkeen, etteivät nämä olleet osallistuneet kartelliin vuosien 1978 ja 1992 välisenä aikana, millä perusteltiin määrältään huomattavasti korotetun sakon määräämistä merkittävästi lyhentyneestä kilpailusääntöjen rikkomisesta.
   Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin sovelsi täyttä harkintavaltaansa valittajien mukaan virheellisesti, perusteli tuomionsa ristiriitaisesti, teki oikeudellisia virheitä sovintomenettelyn soveltamisessa ja loukkasi luottamuksensuojan ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita, koska se vahvisti sovintomenettelyn aikana yhteistyön perusteella myönnettyjen alennusten poistamisen lähes kokonaisuudessaan, mitä valittajat eivät voineet tässä laajuudessa perustellusti ennakoida.
   Valittajat moittivat unionin yleistä tuomioistuinta vielä täyden harkintavallan käyttämisestä virheellisesti sekä yhdenvertaisuusperiaatteen ja yksilöllisesti mukautettavan seuraamuksen periaatteen loukkaamisesta.
   Liitännäisesti valittajat vaativat unionin tuomioistuinta toteamaan, että unionin yleinen tuomioistuin loukkasi oikeudenkäynnin kohtuuttoman keston vuoksi valittajien oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan 2 kohdan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kohdan vastaisesti.


title: Asia T-185/05: Italian tasavalta 3.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               25.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/32

         Italian tasavalta 3.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-185/05)
   (2005/C 155/60)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Italian tasavalta on nostanut 3.5.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on avvocato dello stato Maurizio Fiorilli.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               Kumoaa henkilöstön ja hallinnon pääosaston päätöksen käytettävistä kielistä — 29 artiklan 2 kohdan mukaiset julkaisut — EUR-25 virat, joka tehtiin 1678:nnessa hallinto- ja talousarviokokouksessa 10.11.2004

               —

               Kumoaa kilpailuilmoituksen (Directorate-General OLAF Publications of a vacancy for a Director-General (grade A*15-16), joka julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä 9.2.2005 (C 34 A, s. 3).

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tällä kanteella riitautetaan

               —

               Henkilöstön ja hallinnon pääosaston päätös käytettävistä kielistä (29 artiklan 2 kohdan mukaiset julkaisut — EUR-25 virat), joka tehtiin 1678:nnessa hallinto- ja talousarviokokouksessa 10.11.2004, siltä osin kuin sen mukaan ilmoitus avoimista johdon viroista julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ainoastaan saksaksi, englanniksi ja ranskaksi

               —

               Kilpailuilmoitus (Directorate-General OLAF Publications of a vacancy for a Director-General (grade A*15-16), joka julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä 9.2.2005 (C 34 A, s. 3). Tätä ilmoitusta ei julkaistu italian kielellä.

         Kantaja esittää vaatimustensa tueksi, että

               1.

               Riitautetuilla toimilla kyseenalaistetaan yhteisön oikeuden olennainen periaate, jonka vaaliminen on ensisijaisesti jäsenvaltioiden tehtävä. EY 290 artiklan nojalla on selvää, että yhteisön toimielinten on käytettävä toimivaltaansa kielellisen monimuotoisuuden periaatetta noudattaen. Kielellisen monimuotoisuuden vaatimuksen noudattaminen on yksi jäsenvaltioiden kansallisen ominaislaadun olennaisista osatekijöistä, kuten EY 12 ja EY 148 artiklasta sekä EU 6 artiklan 3 kohdasta ilmenee. Erityisesti EY 12 artiklassa vahvistetaan yhteisön oikeuskäytännön mukaisesti yhteisön oikeuden yleinen periaate nimenomaisena ilmauksena yhdenvertaisuuden yleisestä periaatteesta. Tämä periaate kuuluu yhteisön oikeuden perustavanlaatuisiin periaatteisiin.

               2.

               Komission virkoja koskevien kilpailuilmoitusten julkaiseminen vain kolmella kielellä, vaikka ne vuoteen 2004 asti oli julkaistu kaikilla yhteisön virallisilla kielillä, merkitsee paitsi asetuksen (ETY) N:o 1/1958 rikkomista, myös komission työjärjestyksen 18 artiklan viimeisen kohdan ja virkamiesten henkilöstösääntöjen 1d artiklan ja 27 artiklan rikkomista, kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kiellon loukkaamista ja kielellisen monimuotoisuuden turvaamisen periaatteen loukkaamista.


title: Asia T-571/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.3.2013 — El Corte Inglés v. SMHV — Chez Gerard (CLUB GOURMET) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin CLUB GOURMET rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki CLUB DEL GOURMET, EN… El Corte Inglés — Suhteellinen hylkäysperuste — Tavarat ja palvelut eivät ole samankaltaisia — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Ensimmäistä kertaa vasta unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetyt perustelut ja todisteet)

text:
               4.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.3.2013 — El Corte Inglés v. SMHV — Chez Gerard (CLUB GOURMET)
   (Asia T-571/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin CLUB GOURMET rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki CLUB DEL GOURMET, EN… El Corte Inglés - Suhteellinen hylkäysperuste - Tavarat ja palvelut eivät ole samankaltaisia - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Ensimmäistä kertaa vasta unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetyt perustelut ja todisteet)
   2013/C 129/36
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: El Corte Inglés, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat E. Seijo Veiguela ja J. L. Rivas Zurdo)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: Ó. Mondéjar Ortuño)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Groupe Chez Gerard Restaurants Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa unionin yleistä tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 28.7.2011 tekemä päätös (asia R 1946/2010-1), joka koskee El Corte Inglés, SA:n ja Groupe Chez Gerard Restaurants Ltd:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               El Corte Inglés, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 13, 14.1.2012.


title: Asia T-514/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.6.2015 – AgriCapital v. SMHV – agri.capital (AGRI.CAPITAL) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin AGRI.CAPITAL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit AgriCapital ja AGRICAPITAL — Suhteellinen hylkäysperuste — Palvelujen samankaltaisuuden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.6.2015 – AgriCapital v. SMHV – agri.capital (AGRI.CAPITAL)
   (Asia T-514/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin AGRI.CAPITAL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit AgriCapital ja AGRICAPITAL - Suhteellinen hylkäysperuste - Palvelujen samankaltaisuuden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 236/47)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: AgriCapital Corp. (New York, New York, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat P. Meyer ja M. Gramsch)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Geroulakos)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: agri.capital GmbH (Münster, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Nordemann-Schiffel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n toisen valituslautakunnan 10.7.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 2236/2012-2), joka koskee AgriCapital Corp:n ja agri.capital GmbH:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               AgriCapital Corp. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 352, 30.11.2013.


title: Asia T-235/06: Kanne 30.8.2006 — Austrian Relief Program v. komissio

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/24

         Kanne 30.8.2006 — Austrian Relief Program v. komissio
   (Asia T-235/06)
   (2006/C 261/45)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Austrian Relief Program — Verein für Not- und Katastrophenhilfe (Innsbruck, Itävalta) (edustaja: asianajaja C. Leyroutz)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantajan vaatimukset

               —

               maksukehotus nro 3240802998, joka on päivätty 4.5.2006, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio valitsi 2.4.1998 allekirjoitetulla sopimuksella (Obnova-sopimus) nojalla kantajan toteuttamaan Serbiassa erään hankkeen Euroopan unionin rahoittaman Obnova-ohjelman puitteissa. Komissio vaati 4.5.2006 päivätyllä kirjeellä kantajaa palauttamaan koko mainitun sopimuksen mukaisen määrän. Nyt esillä olevassa kanteessa on kyse tuosta päätöksestä.
   Kantaja väittää ensinnäkin, että komissiolla ei ollut aineellista toimivaltaa tehdä riitautettua päätöstä, koska Obnoja-sopimukseen perustuvien riitojen osalta toimivaltainen tuomioistuin oli Brysselissä toimivaltainen tuomioistuin.
   Lisäksi kantaja väittää, että komissio rikkoi olennaisia menettelymääräyksiä. Kantajalle ei annettu mahdollisuutta tulla kuulluksi ja EY 253 artiklan mukaista perusteluvelvollisuutta ei noudatettu. Lisäksi kantaja moittii sitä, että tässä yhteydessä tosiseikat määriteltiin virheellisesti.
   Lopuksi kantaja väittää, että vastaaja on tehnyt arviointivirheen, koska se vaati koko Obnova-sopimuksen mukaista määrää palautettavaksi, vaikka sopimus oli täytetty asianmukaisesti ja kyseinen hanke oli toteutettu asianmukaisesti.


title: Asia T-409/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.3.2013 — Bottega Veneta International v. SMHV (käsilaukun muoto) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Käsilaukun muoto — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Käyttämisen kautta saadun erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta — Erään haetun tavaramerkin osatekijän jättäminen huomioon ottamatta — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 9 sääntö)

text:
               4.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.3.2013 — Bottega Veneta International v. SMHV (käsilaukun muoto)
   (Asia T-409/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Käsilaukun muoto - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Käyttämisen kautta saadun erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta - Erään haetun tavaramerkin osatekijän jättäminen huomioon ottamatta - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 9 sääntö)
   2013/C 129/28
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Bottega Veneta International Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto ja E. Gavuzzi)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Mannucci)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 16.6.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1247/2009-1), joka koskee hakemusta käsilaukun muotoa esittävän kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bottega Veneta International Sàrl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 301, 6.11.2010.


title: Asia C-250/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 26.5.2014 – Air France – KLM v. Ministère des finances et des comptes publics

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 26.5.2014 – Air France – KLM v. Ministère des finances et des comptes publics
   (Asia C-250/14)
   2014/C 253/24
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d'État

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Air France – KLM

      Vastaaja: Ministère des finances et des comptes publics

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 17.5.1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 2 artiklan 1 alakohtaa ja 10 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että matkalipun luovutus voidaan samaistaa kuljetuspalvelun todelliseen suorittamiseen ja että lentoyhtiön itsellään pitämät summat ovat arvonlisäveron alaisia tilanteessa, jossa lentolipun haltija ei ole käyttänyt lippuaan ja lippu on näin ollen vanhentunut?

               2)

               Onko kannettu vero tässä tapauksessa maksettava valtiolle hinnan maksamisen jälkeen eli siitä huolimatta, että matka saattaa jäädä toteutumatta asiakkaasta johtuvista syistä?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste, 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia F-38/09: Kanne 2.4.2009 — Breige Martin v. Europol

text:
               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/26

         Kanne 2.4.2009 — Breige Martin v. Europol
   (Asia F-38/09)
   2009/C 167/52
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Breige Martin (Dublin, Irlanti) (edustaja: P. de Casparis)

      Vastaaja: Euroopan poliisivirasto (Europol)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vastaajan 12.6.2008 tekemän sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantajalle ilmoitettiin, ettei vakituisen työpaikan tarjoaminen hänelle ole mahdollista; lisäksi vastaajan 7.1.2009 tekemän sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin valitus ensimmäisestä päätöksestä.

      Vaatimukset

               —

               Vastaajan 12.6.2008 tekemä sellainen päätös on kumottava, jolla vastaaja ilmoitti kantajalle, ettei se voi tarjota hänelle vakituista työsuhdetta; lisäksi vastaajan 7.1.2009 tekemä sellainen päätös on kumottava, jolla 12.6.2008 tehtyyn päätökseen kohdistuneen kantajan valituksen johdosta tämän esittämät väitteet todettiin perusteettomiksi.

               —

               Europol on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-423/14: Kanne 6.6.2014 – Larko v. komissio

text:
               1.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/48

         Kanne 6.6.2014 – Larko v. komissio
   (Asia T-423/14)
   2014/C 292/59
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Larco Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki A.E. (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat I. Dryllerakis, E. Triantafyllou, G. Psaroudakis, E. Rantos ja N. Korogiannakis)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               hyväksymään tämän kanteen kokonaisuudessaan

               —

               kumoamaan komission 27.3.2014 päivätyn päätöksen (SG Greffe(2014) D/4621/28/03/2014, nro SA.34572 (2013/C, aiemmin 2013/NN)), joka koskee kantajalle annettua valtiontukea, jonka Helleenien tasavalta pani täytäntöön

               —

               määräämään palauttamaan korkoineen minkä tahansa rahamäärän, joka kantajalta on mahdollisesti peritty suoraan tai epäsuoraan pantaessa täytäntöön riidanalaista tointa ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin:

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on rikkonut SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja SEUT 296 artiklaa, sillä: a) tukitoimenpiteitä 2, 3, 4 ja 6 ei voida katsoa SEUT 107 artiklan 1 kohdan mukaiseksi valtiontueksi ja b) vaikka tietyt tukitoimenpiteistä 2, 3, 4 ja 6 voitaisiin katsoa SEUT 107 artiklan 1 kohdan mukaiseksi valtiontueksi, nämä tuet soveltuvat sisämarkkinoille SEUT 107 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että valtiontakuita koskevan tiedonannon kriteereitä sovellettiin virheellisesti ja perustelematta sekä suhteellisuusperiaatetta loukattiin yksilöitäessä toimenpiteet 2, 4 ja 6 valtiontueksi ja arvioitaessa tukiosuuden määrää.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu perusteluiden puuttumiseen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen, sen vuoksi, ettei toimenpiteitä 3, 4 ja 6 arvioitaessa otettu huomioon kantajalle SEUT 107 artiklan 2 kohdan b alakohdan soveltamisedellytykset täyttävistä vuoden 2009 poikkeuksellista tapahtumista aiheutunutta vahinkoa.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu perusteluiden puuttumiseen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen sen vuoksi, ettei Kreikan talouskriisin vaikutuksia ja kriisistä seurannutta Kreikan valtion kantajalle tulevien maksujen keskeytystä otettu huomioon SEUT 107 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuna poikkeuksellisena tapahtumana.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen luvun 4.5 ja päätösosan virheellisyyksiin takaisin perittävien rahamäärien osalta: SEUT 108 artiklan 3 kohdan ja asetuksen 659/1999 14 artiklan rikkominen, riittävien perustelujen puuttuminen, suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen, omaisuudensuojan loukkaaminen ja takaisinperimismääräyksen rangaistuksenluonteisuus.


title: Asia T-121/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.9.2015 – Oil Pension Fund Investment Company v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen — Varojen jäädyttäminen — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen tuomioistuimen tarjoamaan oikeussuojaan — Ilmeinen arviointivirhe — Oikeasuhteisuus — Omistusoikeus — Kumoamisen ajallisten vaikutusten mukauttaminen)

text:
               9.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.9.2015 – Oil Pension Fund Investment Company v. neuvosto
   (Asia T-121/13) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen tuomioistuimen tarjoamaan oikeussuojaan - Ilmeinen arviointivirhe - Oikeasuhteisuus - Omistusoikeus - Kumoamisen ajallisten vaikutusten mukauttaminen))
   (2015/C 371/23)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Oil Pension Fund Investment Company (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja K. Kleinschmidt)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja J. P. Hix)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 21.12.2012 annettu neuvoston päätös 2012/829/YUTP (EUVL L 356, s. 71) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 21.12.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1264/2012 (EUVL L 356, s. 55) siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

      Tuomiolauselma

               1)

               Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 21.12.2012 annettu neuvoston päätös 2012/829/YUTP kumotaan siltä osin kuin siinä on merkitty Oil Pension Fund Investment Companyn nimi Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP liitteeseen II.

               2)

               Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 21.12.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1264/2012 kumotaan siltä osin kuin siinä on merkitty Oil Pension Fund Investment Companyn nimi Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 liitteeseen IX.

               3)

               Päätöksen 2012/829 ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1264/2012 vaikutukset pidetään Oil Pension Fund Investment Companyn suhteen voimassa vaikutukset pidetään voimassa siihen asti, kunnes Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 56 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu muutoksenhaun määräaika on päättynyt, tai jos tässä ajassa on haettu muutosta, muutoksenhaun hylkäämiseen asti.

               4)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Oil Pension Fund Investment Companyn oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 129, 4.5.2013.


title: Asia C-111/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta domstolen (Ruotsi) on esittänyt 12.3.2008 — SCT Industri AB selvitystilassa v. Alpenblume AB

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta domstolen (Ruotsi) on esittänyt 12.3.2008 — SCT Industri AB selvitystilassa v. Alpenblume AB
   (Asia C-111/08)
   (2008/C 116/28)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Högsta domstolen
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: SCT Industri AB selvitystilassa

      Vastaaja: Alpenblume AB
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko Bryssel I-asetuksen 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädettyä konkurssia, akordia ja muuta vastaavaa menettelyä koskevaa poikkeusta tulkittava siten, että sitä sovelletaan tuomioistuimen jäsenvaltiossa (A) tekemään päätökseen, joka koskee jäsenvaltiossa A kotipaikan omaavan yhtiön yhtiöosuuden omistusoikeuden rekisteröintiä, kun toisessa jäsenvaltiossa (B) sijaitsevan yhtiön konkurssipesän selvittäjä on luovuttanut tämän omistusoikeuden ja kun tuomioistuin on perustanut päätöksensä siihen, ettei jäsenvaltio A konkurssimenettelyjen vastavuoroista tunnustamista koskevan valtioiden välisen sopimuksen puuttuessa hyväksy konkurssipesän selvittäjän toimivaltaa määrätä omaisuudesta jäsenvaltiossa A?


title: Asia C-299/09: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 25.5.2010 (Nejvyšší správní soudin (Tšekin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — DAR Duale Abfallwirtschaft und Verwertung Ruhrgebiet GmbH v. Ministerstvo životního prostředí

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/27

      Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 25.5.2010 (Nejvyšší správní soudin (Tšekin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — DAR Duale Abfallwirtschaft und Verwertung Ruhrgebiet GmbH v. Ministerstvo životního prostředí
      (Asia C-299/09) (1)

      ()
      (2010/C 288/48)
      Oikeudenkäyntikieli: Tšekki
      Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 267, 7.11.2009.


title: Asia T-449/07: Kanne 3.12.2007 — Rotter v. SMHV (EU-BRUZZEL)

text:
               9.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/31

         Kanne 3.12.2007 — Rotter v. SMHV (EU-BRUZZEL)
   (Asia T-449/07)
   (2008/C 37/49)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Thomas Rotter (München, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt M. Müller)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Kantajan vaatimukset

               —

               SMHV:n neljännen valituslautakunnan asiassa R 1415/2006-4 27.9.2007 tekemä päätös on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä valitusmenettelyn kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kolmiulotteinen tavaramerkki EU-BRUZZEL luokkiin 29, 30 ja 43 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (hakemus N:o 4 346 185)

      Tutkijan päätös: hakemuksen osittainen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska haettu tavaramerkki on erottamiskykyinen riidan kohteena olevien makkaratuotteiden osalta.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia C-422/06: Kanne 16.10.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/28

         Kanne 16.10.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-422/06)
   (2006/C 326/57)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. Støvlbæk ja K. Mojzesowicz)

      Vastaaja: Puolan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden toteuttamisesta itsenäisten ammatinharjoittajien ja välittäjien toiminnassa myrkyllisten tuotteiden kaupassa ja jakelussa 4.6.1974 annetun neuvoston direktiivin 74/557/ETY (1) 8 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Puolan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 74/557/ETY täytäntöönpanoa koskeva määräaika päättyi 30.4.2004.

      (1)  EYVL L 307, 18.11.1974, s. 5.


title: Asia T-327/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.3.2012 — Connefroy ym. v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuki — Toimi ei koske kantajia erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.3.2012 — Connefroy ym. v. komissio
   (Asia T-327/09) (1)

   (Kumoamiskanne - Valtiontuki - Toimi ei koske kantajia erikseen - Tutkimatta jättäminen)
   2012/C 151/44
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Philippe Connefroy (Le Rozel, Ranska), Jean-Guy Gueguen (Carantec, France) ja EARL de Cavagnan (Grézet-Cavagnan, Ranska) (edustaja: asianajaja C. Galvez)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: B. Stromsky)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota Ranskan toteuttamista hedelmä- ja vihannesalan kampanjasuunnitelmista 28.1.2009 tehty komission päätös 2009/402/EY (EUVL L 127, s. 11).

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Philippe Connefroy, Jean-Guy Gueguen ja EARL de Cavagnan vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 267, 7.11.2009.


title: Yhdistetyt asiat T-431/10 ja T-560/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.6.2013 — Nencini v. parlamentti (Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt — Matkakulut ja parlamentin jäsenten avustajakorvaukset — Perusteettomasti maksettujen määrien takaisinperintä — Vanhentuminen — Kohtuullinen aika — Puolustautumisoikeudet — Kontradiktorinen periaate — Oikeasuhteisuus)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/64

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.6.2013 — Nencini v. parlamentti
   (Yhdistetyt asiat T-431/10 ja T-560/10) (1)

   (Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt - Matkakulut ja parlamentin jäsenten avustajakorvaukset - Perusteettomasti maksettujen määrien takaisinperintä - Vanhentuminen - Kohtuullinen aika - Puolustautumisoikeudet - Kontradiktorinen periaate - Oikeasuhteisuus)
   2013/C 225/142
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Riccardo Nencini (Barberino del Mugello, Italia) (edustajat: asianajajat F. Bertini ja M. Chiti)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: aluksi N. Lorenz, D. Moore ja A. Caiola, sitten N. Lorenz, D. Moore ja G. Ricci)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti vaatimukset Euroopan parlamentin pääsihteerin 16.7.2010 ja 7.10.2010 tekemien sellaisten päätösten kumoamisesta, jotka koskevat kantajan, joka on Euroopan parlamentin entinen jäsen, parlamentin jäsenen avustajakulujen ja matkakulujen korvauksena perusteettomasti saamien summien takaisin perimistä, ja Euroopan parlamentin varainhoidon pääosaston pääjohtajan 4.8.2010 päivätyn velkomiskirjeen nro 312331 ja 13.10.2010 päivätyn velkomiskirjeen nro 315653 samoin kuin kaikkien näihin liittyvien ja/tai aikaisempien toimien kumoamisesta, sekä toissijaisesti vaatimus asian palauttamisesta Euroopan parlamentin pääsihteerille, jotta tämä määrittää uudelleen oikeudenmukaisesti riidanalaisen summan.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne asiassa T-560/10 hylätään.

               2)

               Riccardo Nencini velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut asiassa T-560/10 välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

               3)

               Asia T-431/10 poistetaan unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

               4)

               Osapuolet vastaava omista oikeudenkäyntikuluistaan asiassa T-431/10 välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 317, 20.11.2010.


title: Asia C-261/12 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 17.1.2013 — Valittajana Annunziata Del Prete sekä vastapuolina Giorgio Armani SpA ja sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Sekaannusvaara — Tunnettuus — Kuviomerkki ”AJ AMICI JUNIOR” — Aiemman kansallisen kuviomerkin AJ ARMANI JEANS ja aiemman kansallisen sanamerkin ARMANI JUNIOR haltijan väite)

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/2

         Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 17.1.2013 — Valittajana Annunziata Del Prete sekä vastapuolina Giorgio Armani SpA ja sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   (Asia C-261/12 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Sekaannusvaara - Tunnettuus - Kuviomerkki ”AJ AMICI JUNIOR” - Aiemman kansallisen kuviomerkin AJ ARMANI JEANS ja aiemman kansallisen sanamerkin ARMANI JUNIOR haltijan väite)
   2013/C 79/03
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Annunziata Del Prete (edustaja: avvocato R. Bocchini)

      Valittajan vastapuolet: Giorgio Armani SpA (edustaja: avvocato M. Rapisardi) ja sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: P. Bullock ja F. Mattina)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-420/10, Armani v. SMHV, 27.3.2012 antamasta tuomiosta, jolla on kumottu SMHV:n toisen valituslautakunnan Giorgio Armani SpA:n ja Annunziata Del Preten välisessä väitemenettelyssä 8.7.2010 tekemä päätös (asia R 1360/2009-2) — Sekaannusvaara — Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Annunziata Del Prete velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 227, 28.7.2012.


title: Asia C-310/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Helsingin hovioikeus (Suomi) on esittänyt 30.6.2014 – Nike European Operations Netherlands BV v. Sportland Oy:n konkurssipesä

text:
               1.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Helsingin hovioikeus (Suomi) on esittänyt 30.6.2014 – Nike European Operations Netherlands BV v. Sportland Oy:n konkurssipesä
   (Asia C-310/14)
   2014/C 292/24
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Helsingin hovioikeus

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Nike European Operations Netherlands BV

      Vastaaja: Sportland Oy:n konkurssipesä

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko maksukyvyttömyysasetuksen (1) 13 artiklaa tulkittava siten, että siinä tarkoitetaan ”kyseisellä oikeustoimella” sitä, että oikeustointa ei voida peräyttää, kun otetaan huomioon kaikki tapauksen olosuhteet?

               2)

               Jos vastaus kysymykseen 1) on myönteinen ja jos se, johon peräyttämisvaatimus on kohdistettu, on vedonnut 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa laissa olevaan säännökseen, jonka mukaan erääntyneen velan maksun peräytyminen on mahdollinen vain siinä säädettyjen olosuhteiden vallitessa, mitä olosuhteita ei ole mainittu konkurssivaltion lain perusteella nostetussa kanteessa, niin

                           (i)

                           onko estettä tulkita maksukyvyttömyysasetuksen 13 artiklaa siten, että peräyttämistä vaativan on, tultuaan tästä säännöksestä tietoiseksi, vedottava näihin olosuhteisiin, jos sen on maksukyvyttömyysmenettelyn aloittaneen jäsenvaltion kansallisen lain mukaan vedottava kaikkiin peräyttämistä koskevan kanteen perusteena oleviin seikkoihin, vai

                           (ii)

                           onko sen, johon peräyttämistä koskeva vaatimus on kohdistettu, näytettävä, että nämä olosuhteet eivät kyseisessä tapauksessa olleet olemassa ja ettei peräyttäminen sen vuoksi ole kyseisen säännöksen mukaan mahdollista, ilman että peräyttämistä vaativan on näihin olosuhteisiin erikseen vedottava?

               3)

               Riippumatta kysymykseen 2 (i) annetusta vastauksesta, onko 13 artiklaa tulkittava siten, että

                           (i)

                           sillä, johon peräyttämisvaatimus on kohdistettu, on todistustaakka siitä, että säännöksessä mainitut olosuhteet eivät olleet käsillä, vai

                           (ii)

                           voiko todistustaakka näiden olosuhteiden olemassaolosta määräytyä kyseiseen oikeustoimeen sovellettavan toisen jäsenvaltion kuin menettelyn aloitusvaltion säännöksen mukaisesti, joka asettaa todistustaakan sille, joka peräyttämistä vaatii, vai

                           (iii)

                           voidaanko 13 artiklaa tulkita myös siten, että tämä todistustaakkakysymys määräytyy tuomioistuinvaltion kansallisten säännösten mukaan?

               4)

               Onko 13 artiklaa tulkittava siten, että ”mitään mahdollisuuksia peräyttää kyseistä oikeustointa” tarkoittaa paitsi oikeustoimeen sovellettavan lain maksukyvyttömyyttä koskevia säännöksiä, myös kyseisen lain oikeustoimeen sovellettavia yleisiä säännöksiä ja periaatteita?

               5)

               Jos vastaus kysymykseen 4) on myönteinen, onko

                           (i)

                           13 artiklaa tulkittava siten, että sen, johon peräyttämisvaatimus on kohdistettu, on tältä osin osoitettava, että 13 artiklassa tarkoitetussa laissa ei ole mitään sellaista yleistä tai muuta säännöstä taikka periaatetta, jonka perusteella peräyttäminen olisi esitettyjen tosiseikkojen vallitessa mahdollista ja

                           (ii)

                           onko 13 artiklan mukaan mahdollista, että tuomioistuin voi, kun se on harkinnut tämän osapuolen esittäneen tästä riittävän selvityksen, katsoa, että toisen osapuolen on osoitettava sellainen 13 artiklassa tarkoitetun toisen jäsenvaltion kuin menettelyn aloitusvaltion konkurssilain tai oikeustoimeen sovellettavan yleisen lain säännös taikka periaate, jonka perusteella peräyttäminen olisikin mahdollista?

      (1)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1346/2000, annettu 29 päivänä toukokuuta 2000, maksukyvyttömyysmenettelyistä EYVL L 160, s. 1


title: Asia C-497/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 18.10.2010 — Barbara Mercredi v. Richard Chaffe

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 18.10.2010 — Barbara Mercredi v. Richard Chaffe
   (Asia C-497/10)
   ()
   2010/C 328/45
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Barbara Mercredi

      Vastapuoli: Richard Chaffe

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Mikä on asianmukainen arviointitapa lapsen vakituisen asuinpaikan määrittämiseksi

                           a)

                           asetuksen N:o 2201/2003 (1) 8 artiklan soveltamista varten ja

                           b)

                           asetuksen N:o 2201/2003 10 artiklan soveltamista varten?

               2)

               Onko tuomioistuin ”laitos tai muu elin”, jolle voidaan myöntää lapsen huoltoa koskevia oikeuksia asetuksen N:o 2201/2003 säännösten soveltamiseksi?

               3)

               Sovelletaanko 10 artiklaa jatkuvasti sen jälkeen, kun pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion tuomioistuimet ovat hylänneet pyynnön lapsen palauttamisesta vuoden 1980 Haagin lapsikaappaussopimuksen nojalla sen vuoksi, että 3 ja 5 artiklassa määrätyt vaatimukset eivät täyty?
               Miten erityisesti pitäisi ratkaista ristiriita, joka vallitsee silloin, jos pyynnön vastaanottanut valtio katsoo, että vuoden 1980 Haagin lapsikaappaussopimuksen 3 ja 5 artiklassa määrätyt vaatimukset eivät täyty, ja pyynnön esittänyt valtio puolestaan katsoo, että 3 ja 5 artiklassa määrätyt vaatimukset täyttyvät?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2201/2003 (EUVL L 338, s. 1)


title: Yhdistetyt asiat C-347/13 ja C-353/13: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 24.2.2014 (Amtsgericht Rüsselsheimin esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) – Erich Pickert (C-347/13), Jürgen Hein (C-353/13) ja Hjördis Hein (C-353/13) v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               16.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/24

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 24.2.2014 (Amtsgericht Rüsselsheimin esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) – Erich Pickert (C-347/13), Jürgen Hein (C-353/13) ja Hjördis Hein (C-353/13) v. Condor Flugdienst GmbH
   (Yhdistetyt asiat C-347/13 ja C-353/13) (1)

   2014/C 184/39
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 274, 21.9.2013.


title: Asia T-72/06: Kanne  23.2.2006  — Groupe Gascogne v. komissio

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/30

         Kanne 23.2.2006 — Groupe Gascogne v. komissio
   (Asia T-72/06)
   (2006/C 96/49)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Groupe Gascogne (Saint-Paul-les-Dax, Ranska) (edustaja: asianajaja C. Lazarus)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantajan vaatimukset

               —

               ensisijaisesti päätöksen 1 artiklan k kohta, 2 artiklan i kohta ja 4 artiklan 12 kohta on kumottava siltä osin kuin ne koskevat Groupe Gascognea ja niissä määrätään sille rahallinen seuraamus, ja päätöksen 2 artiklan i kohtaa on muutettava siltä osin kuin siinä määrätään Sachsalle asetuksen N:o 17/62 15 artiklan 2 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan vastaisesti rahallinen seuraamus, joka ylittää 10 prosenttia sen liikevaihdosta

               —

               toissijaisesti päätöksen 2 artiklan i kohta on kumottava

               —

               toissijaisesti päätöksen 2 artiklan i kohtaa on muutettava ja Sachsalle ja Groupe Cascognelle yhteisvastuullisesti määrättyä sakkoa on alennettava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii kanteellaan komission EY 81 artiklan mukaisesta menettelystä 30.11.2005 tekemän päätöksen K(2005) 4634 lopullinen (asia COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit), jolla komissio on päättänyt, että päätöksen kohteen olevat yritykset, joihin kantaja kuuluu, ovat rikkoneet EY 81 artiklaa osallistumalla teollisuussäkkien alalla yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka ovat koskeneet Belgian, Alankomaiden, Luxemburgin, Saksan, Ranskan ja Espanjan aluetta. Siinä osassa päätöstään, joka koskee kantajaa, komissio on katsonut kantajan Sachsa Verpackung GmbH:n kanssa yhteisvastuulliseksi rikkomiseen sen vuoksi, että se on viimeksi mainitun emoyhtiö. Kantaja vaatii toissijaisesti, että ainoastaan 2 artiklan i kohta, jossa sille määrätään sakko, kumotaan, ja toissijaisesti, että kyseistä artiklaa muutetaan siten, että määrättyä sakkoa alennetaan.
   Kantaja vetoaa väitteidensä tueksi kolmeen kanneperusteeseen.
   Ensisijaisesti esitetyssä ensimmäisessä kanneperusteessa se väittää, että komissio on rikkonut EY 81 artiklan 1 kohdan säännöksiä, kun se on virheellisesti katsonut, että kantaja on yhteisvastuullisesti vastuussa Sachsan menettelytavoista ja että se on yhteisvastuullisesti vastuussa Sachsalle määrätyn sakon maksamisesta.
   Toissijaisesti esitetyssä toisessa kanneperusteessa kantaja esittää, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen tulkitessaan virheellisesti EY 81 artiklassa tarkoitettua käsitettä ”yritys” ja määrätessään tästä johtuen sille sakon, joka on laskettu Groupe Gascognen konserniliikevaihdon perusteella, vaikka kantajan mukaan sen olisi pitänyt perustua Groupe Gascognen ja Sachsan kumulatiiviseen liikevaihtoon, koska ei ole esitetty syitä, joiden perusteella Groupe Gascognen muut tytäryhtiöt olisi sisällytettävä ”yritykseen”, joka on vastuussa Sachsan menettelytavoista, jotka on riidanalaisessa päätöksessä katsottu kilpailusääntöjen vastaisiksi.
   Toissijaisesti esittämässään kolmannessa kanneperusteessa kantaja esittää, että komissio on loukannut suhteellisuusperiaatetta määräämällä Sachsalle ja Groupe Gascognelle yhteisvastuullisesti sakon, joka on väitteen mukaan liian suuri, etenkin koska se ei ole kiinnittänyt huomiota siihen, että määrätty rangaistus ja Groupe Gascognen todellinen liikevaihto muovisten säkkien alalla olisivat järkevässä suhteessa keskenään.


title: Asia T-179/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.4.2011 — Zitro IP v. SMHV — Show Ball Informática (BINGO SHOWALL) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin BINGO SHOWALL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön kuviomerkki SHOW BALL — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               28.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 160/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.4.2011 — Zitro IP v. SMHV — Show Ball Informática (BINGO SHOWALL)
   (Asia T-179/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin BINGO SHOWALL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön kuviomerkki SHOW BALL - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2011/C 160/35
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Zitro IP Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja A. Canela Giménez)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Show Ball Informática Ltda (São Paulo, Brasilia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus SMHV:n toisen valituslautakunnan 9.2.2010 (asia R 666/2009-2) tekemästä päätöksestä, joka koskee Zitro IP Sàrl:n ja Show Ball Informática Ltda:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Zitro IP Sàrl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 161, 19.6.2010.


title: Asia F-28/08: Kanne 28.2.2008 — Pouzol v. tilintarkastustuomioistuin

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/35

         Kanne 28.2.2008 — Pouzol v. tilintarkastustuomioistuin
   (Asia F-28/08)
   (2008/C 116/68)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Michel Pouzol (Combaillaux, Ranska) (edustajat: asianajajat D. Grisay, I. Andoulsi ja D. Piccininno)

      Vastaajat: Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Yhtäältä tilintarkastustuomioistuimen 29.11.2007 tekemän päätöksen ja kantajalle 10.5.2007 tehtyjen ehdotusten, jotka koskevat saavutettujen eläkeoikeuksien siirtoa Ranskaan, kumoaminen ja tämän johdosta eläkkeen vuotuismaksujen hyvityksen myöntäminen ylimääräiseltä 6 vuoden 10 kuukauden ja 1 päivän ajalta, mikä merkitsee eläkkeen vuotuismaksujen hyvittämistä yhteensä 10 vuoden 3 kuukauden ja 24 päivän ajalta, joka on muutettava täydentäväksi eläkkeeksi. Toisaalta vastaajan velvoittaminen korvaamaan kantajan kärsimä taloudellinen ja aineeton vahinko.
   Vaatimukset

               —

               tilintarkastustuomioistuimen 29.11.2007 tekemä päätös ja kantajalle 10.5.2007 tehdyt ehdotukset on kumottava

               —

               kantajalle on myönnettävä eläkkeen vuotuismaksujen hyvitys ylimääräiseltä 6 vuoden 10 kuukauden ja 1 päivän ajalta, mikä merkitsee eläkkeen vuotuismaksujen hyvittämistä yhteensä 10 vuoden 3 kuukauden ja 24 päivän ajalta

               —

               tilintarkastustuomioistuin on velvoitettava muuntamaan tämä vuotuismaksujen hyvitys kantajalle suoritettavaksi täydentäväksi eläkkeeksi, jonka määrä on 1 232,32 euroa kuukaudessa

               —

               tilintarkastustuomioistuin on velvoitettava korvaamaan kantajan kärsimä taloudellinen vahinko, jonka määräksi tämän kanteen jättöpäivänä arvioidaan 32 040,32 euroa (mikä vastaa tuloa, jota kantaja ei ole saanut ja jonka määrä on 1 232,32 euroa kuukaudessa 1.1.2006 lähtien, jolloin kantaja jäi eläkkeelle, 1.3.2008 asti)

               —

               tilintarkastustuomiotuin on velvoitettava korvaamaan kantajalle yli 14 vuoden ajan aiheutunut aineeton vahinko, jonka määrästä osapuolet tekevät sovintoratkaisun myöhemmin

               —

               tilintarkastustuomioistuin on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-227/11: Kanne 26.4.2011 — Wall v. SMHV — Bluepod Media Worldwide (bluepod media)

text:
               2.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/18

         Kanne 26.4.2011 — Wall v. SMHV — Bluepod Media Worldwide (bluepod media)
   (Asia T-227/11)
   2011/C 194/30
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Wall AG (Berliini, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Nordemann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Bluepod Media Worldwide Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan osittain sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 10.2.2011 asiassa R 301/2010-1 tekemän päätöksen ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Wall

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”bluepod media” luokkiin 9, 35, 38 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 6099709

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön tavaramerkiksi nro 5660972 luokkiin 35, 36, 37 ja 38 kuuluvia palveluja varten rekisteröity kuviomerkki ”blue spot”; kansainväliseksi tavaramerkiksi nro 880800 luokkiin 35, 37 ja 38 kuuluvia palveluja varten rekisteröity sanamerkki ”BlueSpot” ja Saksassa tavaramerkiksi nro 30472373 luokkiin 35, 37 ja 38 kuuluvia palveluja varten rekisteröity sanamerkki ”BlueSpot”

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen osittainen hyväksyminen ja osittainen hylkääminen. Vastaavasti valituksen loppuosan hyväksyminen ja väitteen osittainen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta on virheellisesti katsonut, että sekaannusvaaraa ei ollut olemassa.


title: Asia T-100/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.3.2016 – Dextro Energy v. komissio (Kuluttajansuoja — Asetus (EY) N:o 1924/2006 — Muut kuin sairauden riskin vähentämiseen ja lasten kehitykseen ja terveyteen viittaavat elintarvikkeita koskevat terveysväitteet — Tiettyjen väitteiden hyväksynnän epääminen elintarviketurvallisuusviranomaisen myönteisestä lausunnosta huolimatta — Oikeasuhteisuus — Yhdenvertainen kohtelu — Perusteluvelvollisuus)

text:
               2.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.3.2016 – Dextro Energy v. komissio
   (Asia T-100/15) (1)

   ((Kuluttajansuoja - Asetus (EY) N:o 1924/2006 - Muut kuin sairauden riskin vähentämiseen ja lasten kehitykseen ja terveyteen viittaavat elintarvikkeita koskevat terveysväitteet - Tiettyjen väitteiden hyväksynnän epääminen elintarviketurvallisuusviranomaisen myönteisestä lausunnosta huolimatta - Oikeasuhteisuus - Yhdenvertainen kohtelu - Perusteluvelvollisuus))
   (2016/C 156/54)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Dextro Energy GmbH & Co. KG (Krefeld, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Hagenmeyer ja T. Teufer)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: S. Grünheid)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse muiden kuin sairauden riskin vähentämiseen ja lasten kehitykseen ja terveyteen viittaavien elintarvikkeita koskevien tiettyjen terveysväitteiden hyväksynnän epäämisestä 6.1.2015 annettua komission asetusta (EU) 2015/8 (EUVL L 3, s. 6) koskevasta kumoamisvaatimuksesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Dextro Energy GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 155, 11.5.2015.


title: Asia C-500/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione Tributaria Centrale — Sezione di Bologna (Italia) on esittänyt 19.10.2010 — Ufficio IVA di Piacenza v. Belvedere Costruzioni Srl

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/34

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione Tributaria Centrale — Sezione di Bologna (Italia) on esittänyt 19.10.2010 — Ufficio IVA di Piacenza v. Belvedere Costruzioni Srl
   (Asia C-500/10)
   ()
   2010/C 346/59
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Commissione Tributaria Centrale — Sezione di Bologna

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ufficio IVA di Piacenza

      Vastapuoli: Belvedere Costruzioni Srl

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko EY:n perustamissopimuksen 10 artikla, josta on tullut Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artikla, ja jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 ja 22 artikla esteenä Italian valtion lainsäädännölle, joka sisältyy 25.3.2010 annetun asetuksen nro 40, joka on muunnettu 22.5.2010 annetuksi laiksi nro 73, 3 §:n 2 a momenttiin ja jonka mukaan veroasioita käsittelevä tuomioistuin ei saa lausua sellaisen verovaateen olemassaolosta, jonka osalta verohallinto on tehnyt määräajassa valituksen riitauttaakseen itselleen epäedullisen päätöksen, ja jossa siten todellisuudessa säädetään, että riidanalaisesta arvonlisäverosaatavasta luovutaan täysin, kun kahdessa oikeusasteessa sitä on pidetty perusteettomana, jolloin luopumisesta hyötyvä verovelvollinen ei maksa riidanalaista saatavaa edes osittain.


title: Asia T-417/14: Kanne 12.6.2014 – Afar 4 v. komissio

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/55

         Kanne 12.6.2014 – Afar 4 v. komissio
   (Asia T-417/14)
   2014/C 253/73
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Afar 4, SL (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja A. López Gómez)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen

               —

               toissijaisesti kumoamaan päätöksen siltä osin kuin siinä luokitellaan kaikki verotukselliset toimenpiteet, jotka sen mukaan muodostavat ”Espanjan tax lease -järjestelmän”, sisämarkkinoille soveltumattomaksi uudeksi valtiontueksi

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 1 ja 4 artiklan, jossa nimetään taloudellisten yhteenliittymien sijoittajayhtiöt näiden hypoteettisten tukien ainoiksi saajiksi ja siten puolestaan ainoiksi, joilla on velvollisuus palauttaa tuki

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä määrätään oletettujen tukien takaisin perimisestä unionin oikeuden yleisten periaatteiden vastaisesti

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan kokonaan tai niin, että takaisin perimättä jättäminen rajoitetaan liiketoimien kannattavuuden mukaan, siltä osin kuin siinä lausutaan sijoittajien ja muiden toimijoiden välisten yksityisoikeudellisten sopimusten lainmukaisuudesta,

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-401/14, Duro Felguera SA v. komissio.


title: Asia C-277/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.11.2012 (High Courtin (Irlanti) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — M v. Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irlanti ja Attorney General (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä — Direktiivi 2004/83/EY — Pakolaisaseman tai toissijaisen suojeluaseman myöntämisen edellytyksiä koskevat vähimmäisvaatimukset — 4 artiklan 1 kohdan toinen virke — Jäsenvaltion yhteistyö hakijan kanssa hakemukseen liittyvien olennaisten seikkojen arvioimiseksi — Laajuus — Sen kansallisen menettelyn lainmukaisuus, jota on noudatettu sellaisen toissijaista suojelua koskevan hakemuksen käsittelyssä, joka on tehty pakolaisaseman myöntämiseksi tehdyn hakemuksen hylkäämisen jälkeen — Perusoikeuksien kunnioittaminen — Oikeus tulla kuulluksi)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.11.2012 (High Courtin (Irlanti) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — M v. Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irlanti ja Attorney General
   (Asia C-277/11) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä - Direktiivi 2004/83/EY - Pakolaisaseman tai toissijaisen suojeluaseman myöntämisen edellytyksiä koskevat vähimmäisvaatimukset - 4 artiklan 1 kohdan toinen virke - Jäsenvaltion yhteistyö hakijan kanssa hakemukseen liittyvien olennaisten seikkojen arvioimiseksi - Laajuus - Sen kansallisen menettelyn lainmukaisuus, jota on noudatettu sellaisen toissijaista suojelua koskevan hakemuksen käsittelyssä, joka on tehty pakolaisaseman myöntämiseksi tehdyn hakemuksen hylkäämisen jälkeen - Perusoikeuksien kunnioittaminen - Oikeus tulla kuulluksi)
   2013/C 26/16
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: M

      Vastaajat: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irlanti ja Attorney General

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Ireland — Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY (EUVL L 304. s. 12) 4 artiklan 1 kohdan tulkinta — Toissijaista suojelua koskeva hakemus sen jälkeen, kun hakijalle ei ole myönnetty pakolaisasemaa — Toissijaista suojelua koskevan hakemuksen hylkäämistä koskeva päätösehdotus — Velvollisuus toimittaa hakijalle hakemuksen arvioinnin tulokset ennen kuin lopullinen päätös tehdään

      Tuomiolauselma

   Vaatimusta jäsenvaltion yhteistyöstä turvapaikanhakijan kanssa, sellaisena kuin siitä on säädetty kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY 4 artiklan 1 kohdan toista virkettä, ei voida tulkita siten, että silloin, kun ulkomaalainen hakee turvapaikkahakemuksensa hylkäämisen jälkeen toissijaista suojeluasemaa ja kun toimivaltainen kansallinen viranomainen on hylkäämässä myös tämän toisen hakemuksen, viranomaisen pitäisi mainitun velvoitteen nojalla ilmoittaa hakijalle ennen päätöksensä tekemistä kielteisestä ratkaisusta, jonka se on aikonut antaa hakijan hakemukseen, ja ilmoittaa seikat, joille se on aikonut perustaa hakemuksen hylkäämisen, jotta hakija kykenisi esittämään tästä näkemyksensä.
   Kun kyse kuitenkin on pääasiassa kyseessä olevalla kansallisella lainsäädännöllä toteutetun kaltaisesta järjestelmästä, jossa on kaksi erillistä toistaan seuraavaa menettelyä yhtäältä pakolaisaseman ja toisaalta toissijaisen suojelun saamiseen tähtäävän hakemuksen käsittelemiseksi, ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on huolehdittava siitä, että kummassakin menettelyssä kunnioitetaan hakijan perusoikeuksia ja erityisesti hänen oikeuttaan tulla kuulluksi niin, että hän voi esittää tehokkaasti huomautuksensa ennen minkään sellaisen päätöksen tekemistä, jolla häneltä evätään haettu suojelu. Tällaisessa järjestelmässä se, että asianomaista on jo pätevästi kuultu hänen turvapaikkahakemuksensa tutkinnassa, ei merkitse sitä, että tämä muodollisuus voitaisiin sivuuttaa menettelyssä, jossa käsitellään toissijaista suojelua koskeva hakemus.

      (1)  EUVL C 226, 30.7.2011.


title: Korjaus asiaa T-408/05 koskevaan tiedonantoon EUVL:ssä  ( EUVL C 22, 28.1.2006, s. 18 )

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/46

         Korjaus asiaa T-408/05 koskevaan tiedonantoon EUVL:ssä

      (
            Euroopan unionin virallinen lehti C 22, 28.1.2006, s. 18
         )

   (2006/C 48/85)
   EUVL:ssä julkaistu tiedonanto asiassa T-408/05, Luigi Marcuccio v. komissio on korjatulta sanamuodoltaan seuraava:

         Kanne 16.11.2005 — Marcuccio v. komissio
         (Asia T-408/05)
         (2006/C 22/35)
         Oikeudenkäyntikieli: italia
         Asianosaiset

            Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja Alessandro Distante)

            Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
         Vaatimukset

                     —

                     11.10.2004 tehdyn hakemuksen hiljaista hylkäämistä koskeva päätös on kumottava;

                     —

                     4.8.2005 tehty päätös on tarvittaessa kumottava;

                     —

                     vastaaja on velvoitettava suorittamaan kantajalle 100-prosenttinen korvaus sairauskuluista, yhteensä 381,04 euroa;

                     —

                     vastaaja on velvoitettava suorittamaan kantajalle 10 prosentin suuruista vuotuista viivästyskorkoa 11.10.2004 lukien siihen saakka, kunnes koko summa on suoritettu;

                     —

                     komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
         Esillä olevan asian kantaja riitauttaa sen, että vastaaja on kieltäytynyt korvaamasta 100-prosenttisesti kantajalle aiheutuneita sairauskuluja.
         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-18/04, Marcuccio v. komissio (1).
         Kantaja vetoaa perustelujen puuttumiseen, ilmeiseen arviointivirheeseen, henkilöstösääntöjen 72 artiklan rikkomiseen, huolenpitovelvoitteen laiminlyömiseen sekä syrjintäkiellon ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaamiseen.

      (1)  EUVL C 71, 20.3.2004, s. 38.


title: Asia F-139/15: Kanne 3.11.2015 – ZZ v. alueiden komitea

text:
               11.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/38

         Kanne 3.11.2015 – ZZ v. alueiden komitea
   (Asia F-139/15)
   (2016/C 007/52)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Vastaaja: Euroopan unionin alueiden komitea

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Alueiden komitean sen päätöksen kumoaminen, jolla komitea on kieltäytynyt tunnustamasta sitä, että kantajan työkyvyttömyys on työperäistä, sekä vahingonkorvausvaatimus väitetystä aineettomasta vahingosta

      Vaatimukset

               —

               Alueiden komitean 2.12.2014 tekemä ja 6.1.2015 tiedoksi antama päätös on kumottava siltä osin kuin siinä hyväksytään työkyvyttömyyslautakunnan päätelmät ja kieltäydytään tunnustamasta, että kantajan työkyvyttömyys on henkilöstösääntöjen 78 artiklan viidennessä kohdassa tarkoitetulla tavalla työperäistä

               —

               Alueiden komitean 24.7.2015 tekemä ja 27.7.2015 tiedoksi antama päätös, jolla kantajan valitus on hylätty, on kumottava

               —

               Alueiden komitea on velvoitettava maksamaan 25 000 euroa korvauksena aineettomasta vahingosta

               —

               Alueiden komitea on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-252/08: Kanne 26.6.2008 — Tipik v. komissio

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/64

         Kanne 26.6.2008 — Tipik v. komissio
   (Asia T-252/08)
   (2008/C 209/114)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Tipik Communication Agency SA (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat E. Gillet, L. Levi ja C. Dubois)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission tuntemattomana päivänä tekemä päätös, jolla on päätetty hylätä kantajan jättämä tarjous julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä, joka koski erityisesti EUROPA-verkkosivustoon liittyviä palveluja (PO/2007-31/C2), on kumottava.

               —

               Komission tuntemattomana päivänä tekemä päätös, jolla on päätetty tehdä mainittuun julkiseen hankintamenettelyyn liittyvä sopimus European Service Network -yhtiön johtaman yhteenliittymän kanssa, on kumottava.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan vahinko, joka on aiheutunut kantajalle näiden lainvastaisten päätösten johdosta ja jonka määrä on 5 063 773,29 euroa, ja tähän summaan on lisättävä viivästyskorot ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion antamisesta alkaen täyteen maksuun saakka. Sovellettavan viivästyskoron perusteena on käytettävä kyseiseen aikaan sovellettua Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioita varten vahvistamaa kantaa korotettuna kolmella pisteellä.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa komission päätöksen, jolla hylättiin sen tarjous, joka oli tehty tarjouskilpailussa, jonka otsikko oli ”EU:n viralliseen verkkosivustoon Europaan sekä muihin Euroopan komission viestinnän pääosaston hallinnoimiin Internet-välitteisiin tai painettuihin tiedotus- ja viestintätuotteisiin perustuva viestintä — toimituksellinen, graafinen ja tekninen tuki sekä käännöksiin liittyvä tuki tuotteiden suunnittelua, tuotantoa ja ylläpitoa varten” (EUVL S 193, 2007-234221), sekä päätöksen, jolla tehtiin sopimus European Service Networkin johtaman yhteenliittymän kanssa. Kantaja pyytää lisäksi, että korvausta vahingosta, joka on väitetysti aiheutunut komission tekemien virheiden vuoksi.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää ensisijaisesti, että komission olisi pitänyt estää European Service Networkin johtamaa yhteenliittymää osallistumasta hankintamenettelyyn, koska oli todettu, että yksi tämän yhteenliittymän jäsenistä oli rikkonut vakavasti sopimusvelvoitteitaan Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimistolle (OPOCE) tarjottujen kyseisessä hankintamenettelyssä kyseessä olevien kaltaisia palveluja koskevan hankinnan yhteydessä.
   Toissijaisesti kantaja esittää, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen European Service Networkin johtaman yhteenliittymän jättämän tarjouksen tutkimuksensa, koska se on antanut tälle yhteenliittymälle saman arvosanan kuin kantajalle laadullisen arviointiperusteen osalta, vaikka komissioilla ei ollut mitään varmuutta mainitun yhteenliittymän kyvystä tarjota tältä osin tyydyttäviä teknisiä ratkaisuja.
   Kantaja väittää, että nämä sääntöjenvastaisuudet voivat synnyttää komission vastuun, koska komissio on yhtäältä tehnyt virheen ja toisaalta ylittänyt vakavasti ja selvästi harkintavaltansa rajat.


title: Asia C-132/05: Euroopan yhteisöjen komission 21.3.2005 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               28.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 132/15

         Euroopan yhteisöjen komission 21.3.2005 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-132/05)
   (2005/C 132/28)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.3.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Eugenio De March ja Sabine Grünheid, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Saksan liittotasavalta on loukannut maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 (1) 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on virallisesti kieltäytynyt määräämästä seuraamusta nimityksen ”Parmesan” käyttämisestä Saksassa sellaisten tuotteiden merkinnöissä, jotka eivät ole suojatun alkuperänimityksen ”Parmigiano Reggiano” eritelmän mukaisia, ja suosinut todellisen, yhteisön laajuisesti suojatun tuotteen maineen väärinkäyttöä

               2)

               velvoittaa Saksan liittotasavalta korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komission mielestä juustojen markkinoille saattaminen Saksassa nimityksellä ”Parmesan”, joka ei ole nimityksen ”Parmigiano Reggiano” eritelmän mukainen, merkitsee asetuksen (ETY) N:o 2081/92 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomista, joka Saksan viranomaisten on estettävä viran puolesta.
   Koska nimitys ”Parmigiano Reggiano” on merkitty vuodesta 1996 lukien suojatuksi alkuperänimitykseksi ”suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin” ja se on näin ollen suojattu yhteisön laajuisesti, jäsenvaltioiden on suojattava kyseistä nimitystä väärinkäytöltä, jäljittelyltä tai mielleyhtymiltä, ja näin on myös silloin kun tuotteen todellinen alkuperä on ilmoitettu tai kun kyse on suojatun nimityksen käännöksestä.
   Komissio väittää, että käsitteen ”Parmesan” osalta on kyse nimityksen ”Parmigiano Reggiano” ranskankielisestä käännöksestä. Käsite ”Parmesan” ja ”Parmigiano Raggiano” ovat komission mukaan synonyymejä, jotka suojatun nimityksen syntyhistorian ja sellaisten lukuisten hakuteoksien mukaan, joita on vuodesta 1516 tähän päivään asti, ilmaisevat asianomaisella alkuperäalueella Italiassa valmistettuja juustoja. Suojatun alkuperänimityksen ”Parmigiano Raggiano” merkitseminen rekisteriin merkitsi sitä, että maantieteelliset ilmaisut ”Parmigiano” ja ”Reggiano” saavat yhteisön suojaa sekä erikseen että moniosaisena.
   Komission mukaan ei ole mitään perusteltua syytä hyväksyä sitä Saksan liittotasavallan omaksumaa näkemystä, jonka mukaan ilmaisua ”Parmigiano” olisi erikseen käytettynä pidettävä asetuksen (ETY) N:o 2081/92 3 artiklassa tarkoitettuna yleisnimenä, jolla ei kuluttajien mielestä ole mitään yhteyttä tiettyyn maantieteelliseen alueeseen.
   Koska nimitystä ”Parmesan” voivat näin ollen käyttää yksinomaan sellaisen rajatun italialaisen alueen tuottajat, jotka valmistavat kyseisiä juustoja sitovan eritelmän mukaisesti, Saksan liittotasavalta on loukannut sille asetuksen (ETY) N:o 2081/92 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan kuuluvia velvoitteita, koska se on kieltäytynyt estämästä nimityksen ”Parmesan” väärinkäytön Saksassa.

      (1)  EYVL L 208, s. 1.


title: Asia T-44/07: Kanne 16.2.2007 — Kaučuk v. komissio

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/49

         Kanne 16.2.2007 — Kaučuk v. komissio
   (Asia T-44/07)
   (2007/C 82/102)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja(t): Kaučuk a.s. (Kralupy nad Vltavou, Tshekin tasavalta) (edustaja(t): asianajajat M. Powell ja K. Kuik)

      Vastaaja(t): Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               riidanalaisen päätöksen 1-3 artikla on kumottava kokonaisuudessaan tai osittain sikäli kuin ne koskevat kantajaa

               —

               toissijaisesti riidanalaisen päätöksen 2 artiklan on kumottava sikäli kuin siinä määrätään 17,55 miljoonan euron sakko Kaučukille ja tälle on määrättävä huomattavasti alhaisempi sakko

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii asiassa COMP/F/38.638 — butadieenikumi ja emulsiostyreenibutadieenikumi 29.11.2006 tehdyn komission päätöksen C(2006) 5700 lopull. osittaista kumoamista. Tässä päätöksessä komissio katsoi, että kantaja yhdessä muiden yritysten kanssa oli rikkonut EY 81 artiklaa ja ETA 53 artiklaa sopimalla tuotteiden hintatavoitteista, jakamalla asiakkaita sopimuksin, jotka koskevat aggressiivisista kilpailutoimenpiteistä pidättymistä, sekä vaihtamalla hintoja, kilpailijoita ja asiakkaita koskevia liiketoimintaan liittyviä tietoja.
   Kanteensa tueksi kantaja väittää, että komissio

               —

               teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi Tavorexin, joka on sen edustaja ja riippumaton oikeushenkilö, käyttäytymisen kantajan syyksi

               —

               teki virheen, kun se ei osoittanut oikeudellisesti edellytetyllä tavalla, että Tavorex oli mukana yhtenä kokonaisuutena pidettävässä jatketussa kilpailusääntöjen rikkomisessa marraskuusta 1999 marraskuuhun 2002

               —

               teki ilmeisen arviointivirheen, kun se katsoi samat tosiseikat riittäviksi osoittamaan Tavorexin mukana olon, mutta riittämättömiksi osoittamaan toisen valmistajan mukana olon

               —

               teki oikeudellisen virheen soveltamalla EY:n kilpailuoikeutta kantajaan ja Tavorexiin osoittamatta riittävää yhteyttä kantajan/Tavorexin, asianomaisen toiminnan ja Euroopan yhteisöjen alueen välillä vastoin oikeuskäytäntöä, joka koskee EY:n kilpailuoikeuden soveltamista yhteisön alueen ulkopuolella

               —

               teki ilmeisen oikeudellisen virheen ja ilmeisen arviointivirheen, kun se katsoi, että kantaja oli syyllistynyt Tavorexin kautta rikkomiseen, joka koski butadieenikumia, joka on tuote, jota kantaja ei valmista eikä myy

               —

               ei osoittanut sakon määrittämiseksi, syyllistyikö kantaja Tavorexin kautta rikkomiseen tahallisesti vai tuottamuksellisesti, ja

               —

               teki ilmeisen oikeudellisen virheen ja ilmeisen arviointivirheen, kun se jätti soveltamatta sakkojen laskentaa koskevia suuntaviivojaan.


title: Asia T-427/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2010 — CEAHR v. komissio (Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Kantelun hylkäävä päätös — Sveitsiläisten kellonvalmistajien kieltäytyminen toimittamasta varaosia itsenäisille kellonkorjaajille — Yhteisön etu — Merkitykselliset markkinat — Ensimarkkinat ja myynnin jälkeiset markkinat — Perusteluvelvollisuus — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               5.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2010 — CEAHR v. komissio
   (Asia T-427/08) (1)

   (Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Kantelun hylkäävä päätös - Sveitsiläisten kellonvalmistajien kieltäytyminen toimittamasta varaosia itsenäisille kellonkorjaajille - Yhteisön etu - Merkitykselliset markkinat - Ensimarkkinat ja myynnin jälkeiset markkinat - Perusteluvelvollisuus - Ilmeinen arviointivirhe)
   2011/C 38/16
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Confédération européenne des Associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja P. Mathijsen)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi X. Lewis ja F. Ronkes Agerbeek, sittemmin F. Ronkes Agerbeek ja F. Castilla Contreras)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Richemont International SA (Bellevue, Sveitsi) (edustajat: asianajaja J. Ysewyn ja solicitor H. Crossley)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sen 10.7.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 3600 kumoaminen, jolla hylättiin kantajan asiassa COMP/E-1/39.097 tekemä kantelu

      Tuomiolauselma

               1)

               Asiassa COMP/E-1/39.097 10.7.2008 tehty komission päätös K(2008) 3600 kumotaan.

               2)

               Richemont International SA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR):lle väliintulosta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan CEAHR:lle aiheutuneet muut oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 313, 6.12.2008.


title: Asia F-11/06: Kanne  31.1.2006  — Larsen v. komissio

text:
               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/36

         Kanne 31.1.2006 — Larsen v. komissio
   (Asia F-11/06)
   (2006/C 74/70)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Holger Larsen (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimiston johtajan 2.3.2005 tekemä päätös, jolla kantajan palkkaa on alennettu 1.5.2005 lukien, on kumottava.

               —

               Vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle asumiskorvausta, johon hänellä oli oikeus myös sen päivän jälkeen, josta lähtien sitä ei ole enää maksettu, Euroopan keskuspankin peruskorkokannan, johon on lisätty kaksi prosenttiyksikköä, mukaan laskettuine hyvityskorkoineen.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka oli määrätty virkamieheksi komission edustustoon Lontooseen, sai henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 14 a artiklan ja asetuksen N:o 6/66/Euratom ja N:o 121/66/ETY nojalla asumiskorvausta 1.10.2002 lukien. (1) Koska mainittu artikla kumottiin henkilöstösääntöjen muutoksen yhteydessä, komissio poisti 2.5.2005 tekemällään päätöksellä kantajalta kyseisen korvauksen.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ensinnäkin henkilöstösääntöjen 62 artiklan ja henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan artiklan rikkomiseen. Hän väittää erityisesti, että vastaaja sovelsi väärin viimeksi mainittua artiklaa hallintopäälliköiden kollegion 14.10.2004 omaksuman sen tulkinnan mukaan, jossa asumiskorvaus jää mainitussa artiklassa säädettyjen siirtymätoimenpiteiden kattamien palkan osien ulkopuolelle. Kantajan mukaan tällainen tulkinta on nimittäin lainvastainen siltä osin kuin sillä alennetaan kyseisessä säännöksessä tarkoitettua nimellisiä tuloja koskevan takuun ulottuvuutta.
   Lisäksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan virkamiesten ostovoiman samanarvoisuutta koskevaa periaatetta, sellaisena kuin tämä on vahvistettu henkilöstösääntöjen 64 ja 65 artiklassa.

      (1)  Niitä paikkoja koskevan luettelon vahvistamisesta, joiden osalta voidaan myöntää asumiskorvaus, sekä tämän korvauksen enimmäismäärän ja sen myöntämiseen sovellettavien yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta 28 päivänä heinäkuuta 1966 annettu neuvostojen asetus N:o 6/66/EURATOM, 121/66/ETY (EYVL 150, s. 2749).


title: Asia T-257/05: Kanne  12.7.2005  — Deutsche Telekom v. SMHV

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/25

         Kanne 12.7.2005 — Deutsche Telekom v. SMHV
   (Asia T-257/05)
   (2005/C 296/55)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Telekom AG (Bonn, Saksa) (edustaja: asianajaja J.–C. Gaedertz)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Vaatimukset

               —

               Toisen valituslautakunnan 2.5.2005 tekemä päätös valitusmenettelyssä R0620/2004-2 on kumottava;

               —

               kantajalle on myönnettävä menetetyn määräajan palauttaminen (Restitutio in Integrum) yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 78 artiklan mukaisesti.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu tavaramerkki: Sanamerkki ”t” luokkiin 9, 16, 35, 36, 38, 39 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — hakemus nro 2 893 865.

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Menetetyn määräajan palauttamista koskevan pyynnön ja kantajan valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Menetetyn määräajan palauttamisen hylkääminen valitusmenettelyssä on lainvastaista, koska ei pidä paikkaansa, että kantajan asianajajien toimiston hallinnointi ei riittäisi täyttämään yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 78 artiklan 1 kohdan vaatimuksia.


title: Asian C-452/99 poistaminen rekisteristä

text:
C 302/22              FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 21.10.2000
       Asian C-163/98 P (1) poistaminen rekisteristä                         Asian C-341/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 302/44)                                                     (2000/C 302/48)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.5.2000            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.6.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-163/98 P, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan            tu asia C-341/99 (Landesgericht Korneuburgin esittämä ennak-
Eyckeler & Malt AG.                                                 koratkaisupyyntö), SEIKO Kabushiki Kaisha vastaan Rashad
                                                                    Wali.
(1) EYVL C 258, 15.8.1998.
                                                                    (1) EYVL C 352, 4.12.1999.
        Asian C-460/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                             Asian C-450/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 302/45)
                                                                                (2000/C 302/49)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 25.5.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.6.2000
tu asia C-460/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan              antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
Ranskan tasavalta.                                                  tu asia C-450/99 (Landesgericht Korneuburgin esittämä ennak-
                                                                    koratkaisupyyntö), SEIKO Kabushiki Kaisha vastaan Bajrami
                                                                    Sinavere.
(1) EYVL C 63, 4.3.2000.
                                                                    (1) EYVL C 34, 5.2.2000.
         Asian C-78/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                             Asian C-432/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 302/46)
                                                                                (2000/C 302/50)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kolmannen jaoston pu-
heenjohtajan 9.6.2000 antamalla määräyksellä tuomioistui-           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 22.6.2000
men rekisteristä on poistettu asia C-78/99, Euroopan yhteisö-       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
jen komissio vastaan Ranskan tasavalta.                             tu asia C-432/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
                                                                    tasavalta.
(1) EYVL C 160, 5.6.1999.
                                                                    (1) EYVL C 20, 22.1.2000.
        Asian C-183/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                             Asian C-452/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 302/47)
                                                                                (2000/C 302/51)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.6.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.6.2000
tu asia C-183/99, (Oberster Gerichtshofin esittämä ennakko-         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
ratkaisupyyntö), Hugo Boss vastaan Trigavina in Storitve            tu asia C-452/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
D.O.O.                                                              Ranskan tasavalta.
(1) EYVL C 204, 17.7.1999.                                          (1) EYVL C 34, 5.2.2000.


title: Asia C-345/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.10.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Verolainsäädäntö — Edellytykset kiinteistöjen vastikkeellisesta luovutuksesta saatavien luovutusvoittojen vapauttamiselle verosta — EY 18, EY 39 ja EY 43 artikla — Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 28 ja 31 artikla — Verojärjestelmän johdonmukaisuus — Asuntopolitiikka)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/18

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.10.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-345/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Verolainsäädäntö - Edellytykset kiinteistöjen vastikkeellisesta luovutuksesta saatavien luovutusvoittojen vapauttamiselle verosta - EY 18, EY 39 ja EY 43 artikla - Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 28 ja 31 artikla - Verojärjestelmän johdonmukaisuus - Asuntopolitiikka)
   (2006/C 326/35)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: R. Lyal ja M. Afonso)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Fernandes ja J. Menezes Leitão)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 18, EY 39 ja EY 43 artiklan sekä EY 56 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 28, 31 ja 40 artiklan rikkominen — Kansalliset säännökset, joiden mukaan verovelvollisen tai hänen perheenjäsenensä omana pysyvänä asuntonaan käyttämän kiinteistön myyntivoitot vapautetaan verosta sillä edellytyksellä, että nämä voitot käytetään maan alueella sijaitsevien kiinteistöjen hankintaan
   Tuomiolauselma

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY 18, EY 39 ja EY 43 artiklan ja 2.5.1992 Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 28 ja 31 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa luonnollisten henkilöiden tuloverolain 10 §:n 5 momentin kaltaista verolainsäädäntöä, jossa edellytykseksi sille, että verovelvollinen vapautetaan sellaisesta luovutusvoitosta maksettavasta verosta, joka saadaan verovelvollisen tai hänen perheenjäsentensä henkilökohtaisessa ja pysyvässä asuinkäytössä olevan kiinteistön vastikkeellisesta luovutuksesta, on se, että saadut voitot sijoitetaan uudelleen Portugalin alueella sijaitsevien kiinteistöjen hankintaan.

               2)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 281, 12.11.2005.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 16 päivänä lokakuuta 1997, asiassa C-165/95 (High Court of Justice, Queen's Bench Divisionin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), The Queen vastaan Ministry of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte Benjamin Lay sekä Donald Gage ja David Gage (Maidon lisämaksu - Erityinen viitemäärä - Usean tuotantosuunnan tilan osittainen luovutus - Kiintiön jakaminen luovuttajan ja luovutuksen saajan kesken)

text:
6.12.97               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 370/ 1
                                                                I
                                                          (Tiedonantoja)
                                                 TUOMIOISTUIN
                                                         TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                              temäärä on jaettava luovuttajan ja luovutuksen saajan
                       (kuudes jaosto ),                            kesken tai myönnettävä luovutuksen saajalle sen suhteen
                                                                    mukaisessa suhteessa, jossa luovutettu tilan osa oli mai
                16 päivänä lokakuuta 1997,                          dontuotantoon suoraan tai välillisesti käytettyyn tilan
asiassa C-165/95 (High Court of Justice, Queen's Bench
                                                                    osaan maidon ja maitotuotteiden kaupan pitämisestä luo
                                                                    pumista ja lypsykarjan tuotannon muuttamista koskevasta
Divisionin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), The Queen
                                                                    palkkiojärjestelmästä 17 päivänä toukokuuta 1977 anne
vastaan Ministry of Agriculture, Fisheries and Food, ex             tun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1078/77 mukaisen,
  parte Benjamin Lay sekä Donald Gage ja David Gage (')
                                                                    kaupan pitämisestä luopumista koskevan sitoumuksen
(Maidon lisämaksu — Erityinen viitemäärä — Usean tuo               antamishetkellä.
tantosuunnan tilan osittainen luovutus — Kiintiön jakami
        nen luovuttajan ja luovutuksen saajan kesken)               (') EYVL C 189 , 22.7.1995 .
                         ( 97/C 370/01 )
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                   Espanjan kuningaskunnan 13.10.1997 Euroopan
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                       yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia C-349/97)
Asiassa C-165/96 , jonka High Court of Justice on saatta                                    ( 97/C 370/02 )
nut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhtei
söjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa The
                                                                    Espanjan kuningaskunta on nostanut 13.10.1997 Euroo
Queen vastaan Ministry of Agriculture, Fisheries and                pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
Food, ex parte Benjamin Lay sekä Donald Gage ja David               yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan asiamies on val
Gage, ennakkoratkaisun tietyille maidon ja maitotuottei            tionasiamies Santiago Ortiz Vaamonde ja prosessiosoite
den tuottajille myönnettävästä erityisviitemäärästä 19 päi         Luxemburgissa Espanjan suurlähetystö, 4—6 boulevard
vänä    heinäkuuta   1993     annetun    neuvoston asetuksen        E. Servais .
( ETY ) N:o 2055/93 ( EYVL L 187, 29.7.1993 , s . 8 ) 1 artik
lan 2 kohdan ja 2 artiklan tulkinnasta ja pätevyydestä,
yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoon          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
panossa: jaoston puheenjohtaja H. Ragnemalm sekä tuo
marit G. F. Mancini ja G. Hirsch ( esittelevä tuomari ), jul
kisasiamies: G. Tesauro, kirjaaja : hallintovirkamies L.            — kumoaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahas
Hewlett, on antanut 16.10.1997 tuomion, jonka tuomio                    ton ( EMOTR ) tukiosastosta varainhoitovuonna 1993
lauselma on seuraava :                                                   rahoitettuja menoja koskevien jäsenvaltioiden tilien
                                                                         tarkastamisesta ja hyväksymisestä tehdyn päätöksen
                                                                         97/333/EY muuttamisesta 30 päivänä heinäkuuta
Tietyille maidon ja maitotuotteiden tuottajille myönnettä               1997 tehdyn komission päätöksen 97/333/EY (') ja
västä erityisviitemäärästä 19 päivänä heinäkuuta 1993
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2055/93 1 artik
lan 2 kohtaa ja 2 artiklaa on tulkittava siten, että silloin,       — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
kun usean tuotantosuunnan tila on luovutettu osittain, vii               lut.