title: Asia C-309/15: Valitus, jonka Real Express Srl on tehnyt unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) 18.6.2015 asiassa T-580/13, Real Express v. SMHV, 21.4.2015 antamasta määräyksestä

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/12

         Valitus, jonka Real Express Srl on tehnyt unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) 18.6.2015 asiassa T-580/13, Real Express v. SMHV, 21.4.2015 antamasta määräyksestä
   (Asia C-309/15)
   (2015/C 398/15)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Real Express Srl (edustaja: avocat C. Anitoae)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen 21.4.2015 asiassa T-580/13 antama valituksenalainen määräys on kumottava

               —

               unionin tuomioistuimen on käytettävä täyttä harkintavaltaansa ja hallussaan olevien tietojen nojalla hyväksyttävä Real Express Srl:n kanne neljännen valituslautakunnan 16.9.2013 asiassa R 1519/2012-4 tekemästä päätöksestä, tai toissijaisesti palautettava asia unionin yleiseen tuomioistuimeen uudelleentarkastelua varten

               —

               SMHV ja väliintulija on velvoitettava korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että valitusmenettelyssä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Unionin yleinen tuomioistuin otti määräyksen antaessaan huomioon kaikki valittajan perusteet lukuun ottamatta kannekirjelmän 23 ja 25 kohdissa mainittuja perusteita, joiden mukaan väliintulija oli vilpillisessä mielessä hakiessaan yhteisön tavaramerkkiä REAL, jonka kanssa saman ja samoja luokkia varten rekisteröidyn yhteisön tavaramerkin kieltämistä valittajat olivat vaatineet niiden Romaniassa olevien aikaisempien oikeuksien nojalla. Neljännelle valituslautakunnalle toimitettiin merkitykselliset tuomioistuinten vahvistukset. Unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon asetuksen N:o 207/2009 (1) 63 artiklan 2 momentin ja 64 artiklan 1 momentin mukaisia valituslautakunnan velvollisuuksia.

               2.

               Unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi valituksenalaisen määräyksen 38 ja 39 kohdassa virheellisesti komission asetuksen (EY) N:o 2868/1995 (2) 15 säännön 2 kohdan h alakohdan iii alakohtaa ja 17 säännön 1 kohdan 4 alakohtaa ja asetuksen N:o 207/2009 75 artiklaa ja 78 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaa. Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi valituksenalaisen määräyksen 41 ja 42 kohdassa virheellisesti asetuksen N:o 207/2009 80 artiklan 1, 2 ja 3 kohtaa ja asetuksen N:o 2868/1995 53 ja 53a sääntöä ja sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) menettelyjä koskevassa käsikirjassa osassa A, yleiset säännökset, 6 kohta, päätöksen kumoaminen ja merkintöjen poistaminen rekisteristä ja virheiden oikaiseminen, olevaa viraston pääjohtajan tiedonannon nro 11/98 4 sivun 5 kohtaa, eikä se tämän vuoksi myöntänyt, että valituslautakunta oli loukannut oikeusvarmuuden ja prosessiekonomian periaatteita ja väitemenettelyn tarkoitusta sallia tavaramerkkien väliset riidat ennen rekisteröimistä, ja jätti säännösten vastaisesti ottamatta huomioon Real Express Srl:n esittämiä tosiseikkoja, olosuhteita ja todisteita, jotka olisivat olleet merkityksellisiä väitemenettelyn ratkaisulle.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1).


title: Yhdistetyt asiat C-216/12 ja C-217/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 19.9.2013 (Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourgin (Luxemburg) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Caisse nationale des prestations familiales v. Fjola Hliddal (C-216/12) ja Pierre-Louis Bornand (C-217/12) (Sosiaaliturva — Asetus (ETY) N:o 1408/71 — Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välinen sopimus — Luxemburgissa työskentelevät Sveitsin kansalaiset, jotka asuvat Sveitsissä — Vanhempainrahan myöntäminen — Perhe-etuuden käsite)

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/29

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 19.9.2013 (Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourgin (Luxemburg) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Caisse nationale des prestations familiales v. Fjola Hliddal (C-216/12) ja Pierre-Louis Bornand (C-217/12)
   (Yhdistetyt asiat C-216/12 ja C-217/12) (1)

   (Sosiaaliturva - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välinen sopimus - Luxemburgissa työskentelevät Sveitsin kansalaiset, jotka asuvat Sveitsissä - Vanhempainrahan myöntäminen - Perhe-etuuden käsite)
   2013/C 344/49
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Caisse nationale des prestations familiales

      Vastaajat: Fjola Hliddal (C-216/12) ja Pierre-Louis Bornand (C-217/12)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyynnöt — Cour de cassation (Luxemburg) — Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2) 1 artiklan u alakohdan i alakohdan ja 4 artiklan 1 kohdan h alakohdan sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton välillä henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta tehdyn sopimuksen, joka allekirjoitettiin Luxemburgissa 21.6.1999, (EYVL 2002, L 114, s. 6) liitteessä II olevan A osan 1 alakohdan tulkinta — Perhe-etuuden käsite — Sellaisen kansallisen lainsäädännön sallittavuus, jossa säädetään vanhempainlomasta maksettavan korvauksen myöntämisestä — Sveitsissä asuva Sveitsin kansalainen, joka työskentelee Luxemburgissa

      Tuomiolauselma

   Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 29.6.1998 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1606/98, 1 artiklan u alakohdan i alakohtaa ja 4 artiklan 1 kohdan h alakohtaa on tulkittava siten, että Luxemburgin lainsäädännössä käyttöön otetun kaltainen vanhempainraha on katsottava mainitussa asetuksessa tarkoitetuksi perhe-etuudeksi.

      (1)  EUVL C 235, 4.8.2012.


title: Asia T-64/11: Kanne 28.1.2011 — Run2Day Franchise v. SMHV — Runners Point (Run2)

text:
               19.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/25

         Kanne 28.1.2011 — Run2Day Franchise v. SMHV — Runners Point (Run2)
   (Asia T-64/11)
   2011/C 89/49
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Run2Day Franchise BV (Utrecht, Alankomaat) (edustaja: asianajaja H. J. Koenraad)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Runners Point Warenhandels GmbH (Recklinghausen, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 11.11.2010 asiassa R 349/2010-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja, ja jos mahdollista myös vastapuoli valituslautakunnassa, on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Luokkiin 18, 25 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten haettu kuviomerkki ”Run2” — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus N:o 6 517 502

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkkiä ”RUN2DAY” koskeva yhteisön tavaramerkkirekisteröinti N:o 3 800 448 luokkiin 25, 28 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten, värillistä kuviomerkkiä ”RUN2DAY” koskeva Benelux-maiden tavaramerkkirekisteröinti N:o 811 897 luokkaan 25 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätös kumottiin ja väite hylättiin

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa rikottiin, sillä valituslautakunta katsoi virheellisesti, ettei sekaannusvaaraa ollut.


title: Asia C-240/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 20.1.2009 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Sony Music Entertainment (Germany) GmbH v. Falcon Neue Medien Vertrieb GmbH (Tekijänoikeuden lähioikeudet — Äänitteiden tuottajien oikeudet — Kappaleenvalmistusoikeus — Levitysoikeus — Suoja-aika — Direktiivi 2006/116/EY — Kolmansien maiden kansalaisten oikeudet)

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 20.1.2009 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Sony Music Entertainment (Germany) GmbH v. Falcon Neue Medien Vertrieb GmbH
   (Asia C-240/07) (1)

   (Tekijänoikeuden lähioikeudet - Äänitteiden tuottajien oikeudet - Kappaleenvalmistusoikeus - Levitysoikeus - Suoja-aika - Direktiivi 2006/116/EY - Kolmansien maiden kansalaisten oikeudet)
   (2009/C 69/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesgerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Sony Music Entertainment (Germany) GmbH

      Vastapuoli: Falcon Neue Medien Vertrieb GmbH
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesgerichtshof — Tekijänoikeuden ja tiettyjen lähioikeuksien suojan voimassaoloajasta 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/116/EY (EUVL L 372, s. 12) 10 artiklan 2 kohdan tulkinta — Suoja-ajan sovellettavuus teokseen, jota ei ole milloinkaan suojattu siinä jäsenvaltiossa, jossa suojaa vaaditaan, ja jonka oikeudenhaltija ei ole yhteisön jäsenvaltion kansalainen
   Tuomiolauselma

               1)

               Tekijänoikeuden ja tiettyjen lähioikeuksien suojan voimassaoloajasta 12.12.2006 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2006/116/EY säädettyä suojan voimassaoloaikaa sovelletaan kyseisen direktiivin 10 artiklan 2 kohdan mukaan myös silloin, kun kyseessä oleva kohde ei milloinkaan ole saanut suojaa siinä jäsenvaltiossa, jossa suojaa vaaditaan.

               2)

               Direktiivin 2006/116 10 artiklan 2 kohtaa on tulkittava niin, että kyseisessä direktiivissä säädettyjä suoja-aikoja sovelletaan tilanteeseen, jossa kyseessä oleva teos tai kohde sai suojan 1.7.1995 sellaisenaan ainakin yhdessä jäsenvaltiossa tekijänoikeutta tai lähioikeuksia koskevien kyseisen jäsenvaltion kansallisten säännösten nojalla ja jossa kyseiseen teokseen tai kohteeseen kohdistuvan tekijänoikeuden tai lähioikeuksien haltija, joka on kolmannen maan kansalainen, sai mainittuna ajankohtana kyseisissä kansallisissa säännöksissä säädettyä suojaa.

      (1)  EUVL C 170, 21.7.2007.


title: Asia T-336/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.10.2015 – Société des produits Nestlé v. SMHV (NOURISHING PERSONAL HEALTH) (Yhteisön tavaramerkki — Euroopan yhteisön nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Sanamerkki NOURISHING PERSONAL HEALTH — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/009 75 artikla — Velvollisuus tutkia tosiseikat viran puolesta — Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohta)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/52

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.10.2015 – Société des produits Nestlé v. SMHV (NOURISHING PERSONAL HEALTH)
   (Asia T-336/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Euroopan yhteisön nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Sanamerkki NOURISHING PERSONAL HEALTH - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/009 75 artikla - Velvollisuus tutkia tosiseikat viran puolesta - Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohta))
   (2015/C 398/66)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Sveitsi) (edustajat: asianajajat A. Jaeger-Lenz, A. Lambrecht ja S. Cobet-Nüse)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: O. Mondéjar Ortuño)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 12.3.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 149/2013-4), joka koskee sanamerkin NOURISHING PERSONAL HEALTH Euroopan yhteisön nimeävää kansainvälistä rekisteröintiä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Société des produits Nestlé SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 261, 11.8.2014.


title: Asia T-259/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.9.2006 — Koistinen v. komissio (Henkilöstö — Palkkaus — Ulkomaankorvaus — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohta — Vakituisen asumisen käsite)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/45

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.9.2006 — Koistinen v. komissio
   (Asia T-259/04) (1)

   (Henkilöstö - Palkkaus - Ulkomaankorvaus - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohta - Vakituisen asumisen käsite)
   (2006/C 294/94)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Anne Koistinen (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, X. Martin Membiela, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja L. Lozano Palacios)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Komission 18.7.2003 tekemä päätös, jolla kantajalta evätään oikeus Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan säädettyyn ulkomaankorvaukseen, on kumottava.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kumotaan komission 18.7.2003 tekemä päätös, jolla kantajalta evätään oikeus Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan säädettyyn ulkomaankorvaukseen.

               2)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004.


title: Asia C-24/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 21.1.2013 — Dél-Zempléni Nektár Leader Nonprofit Kft. v. Vidékfejlesztési Miniszter

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 21.1.2013 — Dél-Zempléni Nektár Leader Nonprofit Kft. v. Vidékfejlesztési Miniszter
   (Asia C-24/13)
   2013/C 156/27
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Dél-Zempléni Nektár Leader Nonprofit Kft.

      Vastapuoli: Vidékfejlesztési Miniszter

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko neuvoston asetusta (EY) N:o 1689/2005 (1) ja komission asetusta (EY) N:o 1974/2006 (2) tulkita siten, että maatalouden tukijärjestelmien yhteyteen perustetut toimintaryhmät voivat toimia jäsenvaltiossa ainoastaan tietyssä lakisääteisessä muodossa?

               2)

               Voidaanko edellä mainittujen asetusten perusteella ottaa käyttöön erilainen kohtelu, joka perustuu siihen, että jäsenvaltion lainsäätäjä tunnustaa vain tietyn oikeudellisen muodon omaaville elimille paikallisen toimintaryhmän aseman, ja säätää näin erilaisista, ankarammista tai muista vaatimuksista kuin ne, joista on säädetty asetuksen N:o 1698/2005 62 artiklan 1 kohdassa?

               3)

               Onko edellä mainittujen asetusten mukaan riittävää, että paikallinen toimintaryhmä täyttää jäsenvaltiossa vain asetuksen N:o 1698/2005 62 §:n 1 momentin edellytykset? Voiko jäsenvaltio rajoittaa tätä säännöstä asettamalla asetuksen N:o 1698/2005 62 §:n 1 momentissa vahvistetut edellytykset täyttävälle yhteisölle muita muodollisia tai oikeudellisia vaatimuksia?

               4)

               Voidaanko edellä mainittuja asetuksia tulkita siten, että jäsenvaltio voi harkintansa mukaan päättää siitä, että asetuksen N:o 1698/2005 62 §:n 1 momentissa säädetyt edellytykset täyttävä paikallinen toimintaryhmä, joka on koko toimintansa ajan muuten noudattanut kaikkia toimintaa koskevia jäsenvaltion ja unionin oikeussääntöjä, lakkautetaan säädettyjen vaatimusten mukaisuudesta huolimatta, ja sallia vain uudessa muodossa olevien paikallisten toimintaryhmien toiminnan?

               5)

               Voidaanko edellä mainittuja asetuksia tulkita siten, että jäsenvaltio voi jo käynnissä olevien tukiohjelmien aikana tai ohjelmatyön aikana myös tarvittaessa muuttaa oikeussääntöjä, joiden mukaisesti paikalliset toimintaryhmät toimivat?

               6)

               Millä tavoin edellä mainittuja asetuksia on tulkittava siinä tapauksessa, että aiemmin tehokkaasti ja laillisesti toiminut paikallinen toimintaryhmä lakkautetaan? Miten menetellään tällaisessa tapauksessa paikallisen toimintaryhmän antamien sitoumusten ja hankkimien oikeuksien kanssa, kun otetaan erityisesti huomioon lakkautettujen [oikeus]henkilöiden määrä?

               7)

               Voidaanko Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 62 artiklan 2 momenttia tulkita siten, että sellainen jäsenvaltion oikeussääntö voidaan hyväksyä ja katsoa [unionin] oikeuden mukaiseksi, jonka mukaan voittoa tavoittelemattoman yhtiön muodossa toimivan paikallisen Leander-toimintaryhmän on vuoden määräajassa muutettava toimintansa yhdistysmuotoiseksi sillä perusteella, että yhdistysmuoto on yhteisömuotona ainoa, jolla kyetään asianmukaisesti takaamaan paikallisten kumppaneiden verkottuminen, koska voimassa olevan Unkarin oikeuden mukaan yhtiön ensisijaisena päämääränä on voiton tuottaminen, eikä uusien jäsenten julkinen etsintä ja liittyminen ole mahdollista tällaisten taloudellisten intressien vuoksi?

      (1)  Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20.9.2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1698/2005 (EUVL L 277, s. 1).

      (2)  Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 15.12.2006 annettu komission asetus (EY) N:o 1974/2006 (EUVL L 368, s. 15).


title: Asia C-6/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 18.7.2013 (korkeimman hallinto-oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — P Oy (Valtiontuet — SEUT 107 ja SEUT 108 artikla — Valikoivuutta koskeva edellytys — Asetus (EY) N:o 659/1999 — 1 artiklan b alakohdan i alakohta — Voimassa oleva tuki — Kansallinen yhteisöverolainsäädäntö — Tappioiden vähennyskelpoisuus — Vähennyskelvottomuus omistajanvaihdostilanteessa — Poikkeuslupa — Veroviranomaisten harkintavalta)

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 18.7.2013 (korkeimman hallinto-oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — P Oy
   (Asia C-6/12) (1)

   (Valtiontuet - SEUT 107 ja SEUT 108 artikla - Valikoivuutta koskeva edellytys - Asetus (EY) N:o 659/1999 - 1 artiklan b alakohdan i alakohta - Voimassa oleva tuki - Kansallinen yhteisöverolainsäädäntö - Tappioiden vähennyskelpoisuus - Vähennyskelvottomuus omistajanvaihdostilanteessa - Poikkeuslupa - Veroviranomaisten harkintavalta)
   2013/C 260/17
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein hallinto-oikeus

      Pääasian asianosaiset

   P Oy

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Korkein hallinto-oikeus — SEUT 107 artiklan 1 kohdan tulkinta — Yhtiöiden tappioiden vähennysjärjestelmä — Tuloverolainsäädäntö, jossa säädetään, että verovuoden aikana vahvistetut tappiot voidaan vähentää mahdollisesta seuraavien verovuosien tuloksesta — Tappioiden vähennysoikeuden epääminen tappiovuoden aikana tai sen jälkeen tapahtuneen omistajanvaihdoksen takia — Poikkeus sääntöön, jolla vähennysoikeus evätään kyseisen yhtiön toiminnan jatkumiseen liittyvien erityisten syiden perusteella

      Tuomiolauselma

               1)

               Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen verojärjestelmä voi täyttää SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtiontuen käsitteen tunnusmerkkeihin kuuluvan valikoivuutta koskevan edellytyksen, jos osoitetaan, että viitejärjestelmä eli ”normaali” järjestelmä muodostuu 30.12.1992 annetun tuloverolain (1535/1992) 122 §:n 1 momentissa tarkoitetusta kiellosta vähentää tappiot omistajanvaihdostilanteessa ja että kyseisen pykälän 3 momentissa säädetty lupajärjestelmä on poikkeus tästä järjestelmästä. Tällainen järjestelmä voi olla oikeutettu sen järjestelmän luonteen ja yleisen rakenteen vuoksi, johon se kuuluu, edellyttäen, että toimivaltaisella kansallisella viranomaisella ei ole tappioiden vähentämiskieltoa koskevan poikkeusluvan osalta sellaista harkintavaltaa, jonka nojalla kyseinen viranomainen voi perustaa lupapäätöksensä verojärjestelmälle vieraisiin kriteereihin. Unionin tuomioistuimella ei kuitenkaan ole riittäviä tietoja lausuakseen lopullisesti näistä luonnehdinnoista.

               2)

               SEUT 108 artiklan 3 kohta ei ole esteenä sille, että tuloverolain (1535/1992) 122 §:n 1 ja 3 momentissa säädetyn kaltaisen verojärjestelmän — jos kyseinen järjestelmä pitäisi luokitella valtiontueksi — soveltamista jatketaan sen käyttöön ottaneessa jäsenvaltiossa, koska kyseessä on voimassa oleva tuki, sanotun kuitenkaan rajoittamatta SEUT 108 artiklan 3 kohdassa määrättyä Euroopan komission toimivaltaa.

      (1)  EUVL C 58, 25.2.2012


title: Asia T-324/02: Hans Mc Auleyn 18.10.2002 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
C 7/22                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     11.1.2003
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa yhteisöjen tuomioistuimen kirjaajan päätöksen,             –     kumoaa neuvoston pääosaston A pääjohtajan 30.1.2002
      jonka mukaan kantajalle annetaan vuodelta 1998 0,58                     tekemän päätöksen päättää henkilöstösääntöjen 29 artik-
      ylennyspistettä ja vuosilta 1999 ja 2000 vain yksi ylen-                lan 1 kohdan a alakohtaan perustuva Englannin ja
      nyspiste vuotta kohden                                                  Irlannin käännösosaston kielellisen neuvonantajan viran-
                                                                              täyttömenettely ja siirtyä seuraavaan vaiheeseen eli sisäi-
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                    sen kilpailun järjestämiseen henkilöstösääntöjen 29 artik-
                                                                              lan 1 kohdan b alakohdan perusteella
                                                                        –     velvoittaa      neuvoston        maksamaan      kantajalle
Kanneperusteet ja oikeudelliset perustelut                                    100 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä ja
                                                                              aineellisista vahingoista
Kantaja vastustaa nimittävän viranomaisen päätöstä, jonka               –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
mukaan hänelle annetaan vuodelta 1998 0,58 ylennyspistettä
ja vuosilta 1999 ja 2000 vain yksi ylennyspiste vuotta kohden.
Kantaja väittää, että hänestä ei ole laadittu arviointikertomusta       Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
koko siltä ajalta, jonka hän on ollut vastaajan palveluksessa
väliaikaisena toimihenkilönä, eli 1.6.–30.11.1998. Häntä ei
ole myöskään arvioitu hänen koeaikanaan (1.12.1998–                     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi 14.6.2001
31.8.1999). Tämän vuoksi ajalta 1.9.1999–31.12.2000 on                  asiassa T-230/99 antamallaan tuomiolla neuvoston
otettu huomioon ainoastaan arviointikertomuksen analyyttiset            15.12.1998 tekemät päätökset, joilla K nimitettiin Englannin
arviot, mikä on estänyt nimittävää viranomaista ottamasta               kielen osaston kielellisen neuvonantajan virkaan ja hylättiin
huomioon kantajan ansioita, jotka täsmennetään arvioinnin               kantajan hakemus kyseiseen virkaan. Neuvosto valitti kyseises-
laatijan yleisessä arviossa ja huomautuksissa.                          tä tuomiosta. Valitus hylättiin selvästi perusteettomana yhtei-
                                                                        söjen tuomioistuimen 13.12.2001 antamalla määräyksellä.
Väitteidensä tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:
                                                                        Kantaja väittää, että kyseisen tuomion johdosta neuvoston olisi
–     henkilöstösääntöjen 45 artiklan rikkomiseen                       pitänyt tutkia hänen kyseistä virkaa koskeva hakemuksensa
                                                                        uudelleen. Koska neuvosto ei ole tutkinut hakemusta uudel-
                                                                        leen, se on kantajan mukaan rikkonut EY:n perustamissopi-
–     18.10.2000 tehtyyn yhteisöjen tuomioistuimen päätök-
                                                                        muksen 233 artiklaa. Kantaja vetoaa lisäksi ilmeiseen arviointi-
      seen liitetyn Ylennyksiä koskevan ohjeen 5 kohdan
                                                                        virheeseen ja harkintavallan väärinkäyttöön.
      rikkomiseen
–     ilmeiseen arviointivirheeseen.
                                                                        Nordspedizionieri di Danielis Livio & C:n (selvitystilassa
                                                                        oleva yhtiö) sekä Livio Danielisin ja Domenico d’Ales-
Hans Mc Auleyn 18.10.2002 Euroopan unionin neuvostoa                    sandron 30.10.2002 Euroopan yhteisön komissiota vas-
                     vastaan nostama kanne                                                     taan nostama kanne
                         (Asia T-324/02)                                                         (Asia T-332/02)
                           (2003/C 7/44)                                                          (2003/C 7/45)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                            (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Hans Mc Auley, kotipaikka Wezembeek-Oppem (Belgia), on                  Nordspedizionieri di Danielis Livio & C. (selvitystilassa oleva
nostanut 18.10.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-                 yhtiö) sekä Livio Danielisin ja Domenico d’Alessandro ovat
keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neu-               nostanut Euroopan yhteisön komissiota vastaan kanteen, joka
vostoa vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Albert             on saapunut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Coolen, Jean-Noël Louis ja Étienne Marchal, prosessiosoite              tuomioistuimeen 30.10.2002. Kantajien edustajana on asian-
Luxemburgissa.                                                          ajaja Gregorio Leone.


title: Asia F-95/15: Kanne 1.7.2015 – ZZ v. Euroopan komissio

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/84

         Kanne 1.7.2015 – ZZ v. Euroopan komissio
   (Asia F-95/15)
   (2015/C 294/102)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kantajan eläkeoikeuksien siirrosta unionin eläkejärjestelmään, jossa sovelletaan 3.3.2011 annettujen henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohtaa koskevia uusia yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä, tehdyn lopullisen päätöksen kumoaminen

      Vaatimukset

               —

               Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohtaa koskeva yleisten täytäntöönpanosäännösten 9 artikla on todettava säännöstenvastaiseksi

               —

               kantajan ennen palvelukseen astumista hankkimien eläkeoikeuksien siirtämisen vahvistamisesta 3.3.2011 annettujen henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohtaa soveltamalla 6.11.2014 tehty päätös on kumottava

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-111/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.5.2012 — MasterCard ym. v. komissio (Kilpailu — Yritysten yhteenliittymän päätös — Maksu-, maksuaika- ja luottokorteilla suoritettujen maksutapahtumien vastaanottopalvelujen markkinat — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen — Monenväliset toimitusmaksut — EY 81 artiklan 1 ja 3 kohta — Liitännäisrajoituksen käsite — Objektiivisen välttämättömyyden puuttuminen — Vaikutuksiin perustuva kilpailun rajoittaminen — Yksittäispoikkeuksen myöntämisen edellytykset — Puolustautumisoikeudet — Korjaustoimenpide — Uhkasakko — Perustelut — Oikeasuhteisuus)

text:
               7.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.5.2012 — MasterCard ym. v. komissio
   (Asia T-111/08) (1)

   (Kilpailu - Yritysten yhteenliittymän päätös - Maksu-, maksuaika- ja luottokorteilla suoritettujen maksutapahtumien vastaanottopalvelujen markkinat - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen - Monenväliset toimitusmaksut - EY 81 artiklan 1 ja 3 kohta - Liitännäisrajoituksen käsite - Objektiivisen välttämättömyyden puuttuminen - Vaikutuksiin perustuva kilpailun rajoittaminen - Yksittäispoikkeuksen myöntämisen edellytykset - Puolustautumisoikeudet - Korjaustoimenpide - Uhkasakko - Perustelut - Oikeasuhteisuus)
   2012/C 200/20
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: MasterCard, Inc. (Wilmington, Yhdysvallat), MasterCard International, Inc. (Wilmington) ja MasterCard Europe (Waterloo, Belgia) (edustajat: asianajajat B. Amory, V. Brophy ja S. McInnes sekä T. Sharpe, QC)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi F. Arbault, N. Khan ja V. Bottka, sitten N. Khan ja V. Bottka)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajien vaatimuksia: Banco Santander, SA (Santander, Espanja) (edustajat: asianajajat F. Lorente Hurtado, P. Vidal Martínez ja A. Rodriguez Encinas), Royal Bank of Scotland plc (Edinburgh, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor D. Liddell, asianajaja D. Waelbroeck, N. Green, QC, ja barrister M. Hoskins); HSBC Bank plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor M. Coleman, solicitor P. Scott ja R. Thompson, QC), Bank of Scotland plc (Edinburgh) (edustajat: aluksi solicitor S. Kim, solicitor K. Gordon ja solicitor C. Hutton, sitten J. Flynn, QC, solicitor E. McKnight ja solicitor K. Fountoukakos-Kyriakakos), Lloyds TSB Bank plc (Lontoo) (edustajat: solicitor E. McKnight, solicitor K. Fountoukakos-Kyriakakos ja J. Flynn, QC) ja MBNA Europe Bank Ltd (Chester, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor A. Davis ja J. Swift, QC)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: aluksi E. Jenkinson ja I. Rao, sitten I. Rao, S. Ossowski ja F. Penlington ja lopuksi I. Rao, S. Ossowski ja C. Murrell, avustajinaan J. Turner, QC, ja barrister J. Holmes), British Retail Consortium (Lontoo) (edustajat: solicitor P. Crockford ja barrister A. Robertson) ja EuroCommerce AISBL (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat F. Tuytschaever ja F. Wijckmans, sitten asianajajat F. Wijckmans ja J. Stuyck)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa ensisijaisesti vaaditaan kumottavaksi [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 19.12.2007 tehty komission päätös K(2007) 6474 lopullinen (asiat COMP/34.579 — MasterCard, COMP/36.518 — EuroCommerce ja COMP/38.580 — Commercial Cards) ja toissijaisesti vaaditaan kumottavaksi mainitun päätöksen 3–5 ja 7 artikla.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc. ja MasterCard Europe vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               British Retail Consortium ja EuroCommerce AISBL vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               5)

               Banco Santander, SA, Royal Bank of Scotland plc, HSBC Bank plc, Bank of Scotland plc, Lloyds TSB Bank plc ja MBNA Europe Bank Ltd vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 116, 9.5.2008.


title: Asia T-344/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.7.2014 – Virgin Atlantic Airways v. komissio

text:
               22.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 329/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.7.2014 – Virgin Atlantic Airways v. komissio
   (Asia T-344/12) (1)

   2014/C 329/37
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 295, 29.9.2012.


title: Asia F-3/14: Kanne 10.1.2014 — ZZ v. Euroopan lentoturvallisuusvirasto (EASA)

text:
               22.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 85/27

         Kanne 10.1.2014 — ZZ v. Euroopan lentoturvallisuusvirasto (EASA)
   (Asia F-3/14)
   2014/C 85/46
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat T. Bontinck ja A. Guillerme)

      Vastaaja: Euroopan lentoturvallisuusvirasto (EASA)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   EASA:n sen päätöksen kumoaminen, jolla on uusittu kantajan sopimus ainoastaan yhdeksi vuodeksi viiden vuoden sijaan ja näin rikottu asetuksen (EY) 216/2008 39 artiklaa.

      Vaatimukset

               —

               hallintoneuvoston 12.3.2013 tekemä päätös, jolla kantajan sopimus on uusittu vain vuodeksi, on kumottava

               —

               kantajan työsopimukseen tehty muutos nro 2, jolla on uusittu sopimus vuoden pituiseksi ajaksi, on näin ollen kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-349/08 P: Valitus, jonka Hans Kronberger on tehnyt 1.8.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-18/07, Hans Kronberger v. Euroopan parlamentti, 21.5.2008 antamasta määräyksestä

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/19

         Valitus, jonka Hans Kronberger on tehnyt 1.8.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-18/07, Hans Kronberger v. Euroopan parlamentti, 21.5.2008 antamasta määräyksestä
   (Asia C-349/08 P)
   2009/C 205/32
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Hans Kronberger (edustaja: Rechtsanwalt W. Weh)

      Muu osapuoli: Euroopan parlamentti
   Hans Kronberger teki 1.8.2008 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle valituksen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-18/07, Hans Kronberger vastaan Euroopan parlamentti, 21.5.2008 antamasta määräyksestä. Valittajan edustaja on Rechtsanwalt Wilfried Ludwig Weh, Wolfeggstraβe 1, AT-6900 Bregenz.
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuin (kahdeksas jaosto) hylkäsi valituksen 19.5.2009 antamallaan määräyksellä ja velvoitti valittajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asian C-173/00 poistaminen rekisteristä

text:
C 83/16                  FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                     5.4.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    CMC vastaan Cooperativa Muratori Cementisti Ravenna, Icla
                                                                       Costruzioni Generali S.p.A, Impresa Toto SpA ja Toto S.p.A.
Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi
28.10.2001.                                                            (1 ) EYVL C 192, 8.7.2000.
( 1) EYVL 1998 L 289, s. 28.
                                                                                Asian C-337/00 ( 1) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen komission 21.2.2003 Alankomaiden
                                                                                (2003/C 83/32)
             kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                            (Asia C-80/03)
                                                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.12.2002
                           (2003/C 83/30)                              antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                       tu asia C-337/00, Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan
                                                                       yhteisöjen komissio.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.2.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-               (1 ) EYVL C 316, 4.11.2000.
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on W. Wils, ja
prosessiosoite on Luxemburgissa.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–      toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-
       nut sähköisiä allekirjoituksia koskevista yhteisön puitteis-             Asian C-188/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
       ta 13 päivänä joulukuuta 1999 annetun Euroopan parla-
       mentin ja neuvoston direktiivin 1999/93/EY (1) mukaisia                                 (2003/C 83/33)
       velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin
       noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
       lisia määräyksiä, tai joka tapauksessa koska se ei ole
       ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle;                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 12.12.2002
                                                                       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
–      velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan               tu asia C-188/01 (Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburgin
       oikeudenkäyntikulut.                                            esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Francisco Javier Gonzales
                                                                       Moreno.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    (1 ) EYVL C 200, 14.7.2001.
Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi
19.7.2001.
( 1) EYVL L 13, 19.1.2000, s. 12.
                                                                                Asian C-375/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 83/34)
           Asian C-173/00 ( 1) poistaminen rekisteristä
                                                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 5.1.2003
                           (2003/C 83/31)                              antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                       tu asia C-375/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                       Irlanti.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 14.1.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-         (1 ) EYVL C 348, 8.12.2001.
tu asia C-173/00 (Consiglio di Staton esittämä ennakkoratkai-
supyyntö), ANAS-Ente Nazionale per le Strade S.C.A R.L.


title: Asia T-462/12 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 11.3.2013 — Pilkington Group v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Kilpailu — Sellaisen päätöksen julkaiseminen, jossa todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Tietojen, joiden väitetään kuuluvan liikesalaisuuden piiriin, luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön hylkääminen — Välitoimihakemus — Kiireellisyys — Fumus boni juris — Intressivertailu)

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 11.3.2013 — Pilkington Group v. komissio
   (Asia T-462/12 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Kilpailu - Sellaisen päätöksen julkaiseminen, jossa todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Tietojen, joiden väitetään kuuluvan liikesalaisuuden piiriin, luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön hylkääminen - Välitoimihakemus - Kiireellisyys - Fumus boni juris - Intressivertailu)
   2013/C 141/32
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Pilkington Group Ltd (St Helens, Merseyside, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor J. Scott, solicitor S. Wisking ja solicitor K. Fountoukakos-Kyriakakos)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Kellerbauer, P. Van Nuffel ja G. Meeßen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön, jonka Pilkington Group Ltd oli tehnyt kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävästä ja toimivaltuuksista tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä 13.10.2011 annetun komission puheenjohtajan päätöksen 2011/695/EU 8 artiklan nojalla, hylkäämisestä 6.8.2012 tehdyn komission päätöksen C(2012) 5718 final (Asia COMP/39.125 — Autonlasi) täytäntöönpanon lykkäämistä ja välitoimia sen luottamuksellisen käsittelyn pysyttämiseksi, joka on myönnetty tietyille kantajaa koskeville tiedoille [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 12.11.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 6815 lopullinen (Asia COMP/39.125 — Autonlasi) osalta.

      Määräysosa

               1)

               HUK-Coburgin, LVM:n, VHV:n ja Württembergische Gemeinde-Versicherungin väliintulohakemukset hylätään.

               2)

               Luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön, jonka Pilkington Group Ltd oli tehnyt kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävästä ja toimivaltuuksista tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä 13.10.2011 annetun komission puheenjohtajan päätöksen 2011/695/EU 8 artiklan nojalla, hylkäämisestä 6.8.2012 tehdyn komission päätöksen C(2012) 5718 final (Asia COMP/39.125 — Autonlasi) täytäntöönpanoa lykätään niiden kahden päätöksen C(2012) 5718 final 6 kohdassa mainitun tietojen ryhmän osalta, jotka koskevat yhtäältä asiakkaiden nimiä, tuotteiden nimiä ja kuvauksia sekä muita tietoja, jotka saattavat mahdollistaa tiettyjen asiakkaiden tunnistamisen, ja toisaalta Pilkington Groupin toimittamien osien määrää, tietyn autonvalmistajan osuutta, hintalaskelmia, hintojen muutoksia ja niin edelleen.

               3)

               Euroopan komissio velvoitetaan pidättäytymään julkaisemasta [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 12.11.2008 tekemänsä päätöksen K(2008) 6815 lopullinen (Asia COMP/39.125 — Autonlasi) versiota, joka on edellä 2 kohdassa tarkoitettujen kahden tietojen ryhmän osalta yksityiskohtaisempi kuin komission verkkosivuilla helmikuussa 2010 julkaistu versio.

               4)

               Välitoimihakemus hylätään muilta osin.

               5)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS, 15 päivänä heinäkuuta 1998, asiassa T-73/98 R, Société chimique Prayon-Rupel SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuet - Välitoimimenettely - Väliintulo - Välitoimet - Välitoimien kiireellisyyttä koskeva edellytys ei täyty)

text:
10.10.98             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 312/13
3) Tämän komission päätöksen täytäntöönpanoa lykä-               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
    tään siihen asti, että ensimmäisen oikeusasteen tuo-         Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen
    mioistuin antaa tuomion pääasiassa.                          komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja
                                                                 Gerrit Schohe, Hampuri (Saksan liittotasavalta), prosessi-
4) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                   osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Marc Baden, 34 b
                                                                 rue Philippe II.
                                                                 Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                 tuin:
             ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
    TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN M¾¾R¾YS,
               15 päivänä heinäkuuta 1998,
                                                                 Ð toteaa, että vastaajat ovat velvollisia korvaamaan kan-
asiassa T-73/98 R, SocieÂteÂ chimique Prayon-Rupel SA                tajille sen vahingon, jonka kantajat ovat kärsineet tai
           vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                      kärsivät banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä
(Valtiontuet Ð Välitoimimenettely Ð Väliintulo Ð Väli-               annetun neuvoston asetuksen (ETY) 404/93 ja erityi-
toimet Ð Välitoimien kiireellisyyttä koskeva edellytys ei            sesti sen 17Ð19 ja 21 artiklan 2 kohdan ja banaanien
                           täyty)                                    tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän soveltamista
                                                                     koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun
                       (98/C 312/35)
                                                                     komission asetuksen (ETY) N:o 1442/93 soveltamisen
                                                                     seurauksena siltä osin kuin näissä asetuksissa ja erityi-
               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                     sesti asetuksen (ETY) 404/93 19 artiklan 2 kohdassa
Asiassa T-73/98 R, SocieÂteÂ chimique Prayon-Rupel SA,               ensinnäkin kantajien ottamisen edellytykseksi ºluok-
kotipaikka Engis (Belgia), edustajanaan asianajaja Bernard           kaan Aº kuuluvaan suljettuun taloudellisten toimijoi-
van de Walle de Ghelcke, Bryssel, prosessiosoite Luxem-              den joukkoon (asetuksen (ETY) N:o 1442/93 2 artiklan
burgissa asianajotoimisto Freddy Brausch, 11 rue Goethe,             a alakohta) asetetaan se, että kantajat ovat pitäneet
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään                  vuosina 1989Ð1991 kaupan kolmansien maiden
Dimitris Triantafyllou), jossa kantaja vaatii yhteisöjen             banaaneja, toiseksi kantajille ºluokan Aº yhteydessä
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta määräämään                   kuuluvien tuontitodistusten määrä tehdään riippuvai-
valtiontuista N 198/97 ja NN 81/97 Ð Saksa Ð Chemi-                  seksi siitä, minkä viitemäärän kantajat ovat saaneet
sche Werke Piesteritz GmbH:lle myönnettävä rahoitus teh-             kootuksi vuosina 1989Ð1991 ja kolmanneksi, että
dyn komission päätöksen SG(98) D/631 täytäntöönpanon                 taloudelliset toimijat, joiden kotipaikka oli vuosina
lykättäväksi ja päättämään muista välitoimista, Euroopan             1989Ð1991 entisen DDR:n alueella, pystyivät kokoa-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi-            maan viitemäärää vasta siitä ajankohdasta (Saksan
dentti on antanut 15 päivänä heinäkuuta 1998 määräyk-                yhdistyminen 3.10.1990 alkaen, jona entisen DDR:n
sen, jonka määräysosa on seuraava:                                   alue tuli silloisen Euroopan talousyhteisön osaksi,
1) Saksan liittotasavalta hyväksytään väliintulijaksi tuke-
    maan komission vaatimuksia.                                  Ð ilmoittaa asianosaisille, että niiden on ilmoitettava
                                                                     yhteisöjen tuomioistuimen vahvistamassa, tuomion
2) Välitoimimenettelyn osalta hyväksytään SocieÂteÂ chimi-           antamisesta alkavassa määräajassa, mistä maksetta-
    que Prayon-Rupel SA:n esittämä, tiettyjen täytäntöön-            vasta määrästä ne ovat sopineet tai, jollei sopimusta
    panon lykkäämistä koskevaan hakemukseen sisältyvien              ole saatu aikaan, ilmoittamaan samassa määräajassa
    seikkojen luottamuksellista käsittelyä koskeva vaati-            yhteisöjen      tuomioistuimelle   vaatimansa     määrät
    mus.                                                             lukuina,
3) Välitoimihakemus hylätään.
4) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                   Ð päättää oikeudenkäyntikuluista myöhemmin.
                                                                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Hameico Stuttgart GmbH ym:n 30.6.1998 Euroopan
                                                                 Kantajat kuuluvat Atlanta-ryhmään ja niiden kotipaikka
unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                 on entisen Saksan demokraattisen tasavallan (DDR) alu-
                  vastaan nostama kanne
                                                                 eella tai niillä oli kotipaikka siellä vuosina 1989Ð1991.
                      (Asia T-99/98)                             Ne vaativat muun muassa vahingonkorvausta niille siitä
                       (98/C 312/36)                             aiheutuneesta vahingosta, että ne eivät pystyneet yhteisön
                                                                 markkinajärjestelystä annetun säädöksen mukaan kokoa-
                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     maan viitemääriä koko viiteajanjakson (1989Ð1991)
                                                                 ajan, vaan aloitusviitejakson määrien kokoaminen oli
Hameico Stuttgart GmbH ym., Stuttgart (Saksan liittotasa-        mahdollista vasta ajanjakson 3.10.1990Ð31.12.1991
valta) ovat nostaneet 30.6.1998 Euroopan yhteisöjen              aikana.


title: Asia C-527/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.3.2013 (Augstākās tiesas Senātsin (Latvia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Valsts ieņēmumu dienests v. Ablessio SIA (Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 213, 214 ja 273 artikla — Arvonlisäverovelvollisten rekisteröinti — Kieltäytyminen arvonlisäverotunnisteen antamisesta sillä perusteella, ettei verovelvollisella ole aineellisia, teknisiä eikä taloudellisia resursseja ilmoitetun liiketoiminnan harjoittamiseen — Laillisuus — Veropetosten estäminen — Suhteellisuusperiaate)

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.3.2013 (Augstākās tiesas Senātsin (Latvia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Valsts ieņēmumu dienests v. Ablessio SIA
   (Asia C-527/11) (1)

   (Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 213, 214 ja 273 artikla - Arvonlisäverovelvollisten rekisteröinti - Kieltäytyminen arvonlisäverotunnisteen antamisesta sillä perusteella, ettei verovelvollisella ole aineellisia, teknisiä eikä taloudellisia resursseja ilmoitetun liiketoiminnan harjoittamiseen - Laillisuus - Veropetosten estäminen - Suhteellisuusperiaate)
   2013/C 141/10
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augstākās tiesas Senāts

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Valsts ieņēmumu dienests

      Vastaaja: Ablessio SIA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Augstākās tiesas Senāts — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 214 artiklan, luettuna yhdessä saman direktiivin 273 artiklan kanssa, tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään mahdollisuudesta kieltäytyä kirjaamasta verovelvollista arvonlisäverovelvollisten rekisteriin, jos verovelvollinen ei toimita tietoja sen aineellisista, teknisistä ja taloudellisista voimavaroista harjoittaa ilmoitettua toimintaa tai jos sen toimittamat tiedot ovat virheellisiä — Kieltäytyminen merkitsemästä yhtiötä arvonlisäverovelvollisten rekisteriin sillä perusteella, ettei se pysty harjoittamaan ilmoitettua taloudellista toimintaa

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 213, 214 ja 273 artiklaa on tulkittava niin, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltion verohallinto kieltäytyy antamasta arvonlisäverotunnistetta yhtiölle vain sen vuoksi, ettei kyseisellä yhtiöllä verohallinnon mukaan ole aineellisia, teknisiä ja taloudellisia resursseja ilmoitetun liiketoiminnan harjoittamiseen ja että kyseisen yhtiön yhtiöosuuksien omistaja on jo useita kertoja saanut arvonlisäverotunnisteen yhtiöille, jotka eivät ole koskaan todellisuudessa harjoittaneet liiketoimintaa ja joiden yhtiöosuudet omistaja on pian kyseisen tunnisteen antamisen jälkeen luovuttanut, jos verohallinto ei ole objektiivisten seikkojen avulla osoittanut, että on painavia syitä epäillä, että annettua arvonlisäverotunnistetta käytettäisiin petollisesti. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida, onko verohallinto esittänyt painavia syitä, jotka viittaavat siihen, että pääasiassa petosriski on olemassa.

      (1)  EUVL C 6, 7.1.2012.


title: Asia T-558/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.12.2014 – Eni v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Parafiinivahamarkkinat — Päätös, jossa todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Hintojen vahvistaminen — Näyttö kilpailusääntöjen rikkomisesta — Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat — Yhdenvertainen kohtelu — Raskauttavat seikat — Uusiminen — Perusteluvelvollisuus — Lieventävät seikat — Huomattavasti rajoitettu osallistuminen — Tuottamuksellinen kilpailusääntöjen rikkominen — Puolustautumisoikeudet — Tuomioistuimen täysi harkintavalta)

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/40

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.12.2014 – Eni v. komissio
   (Asia T-558/08) (1)

   ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Parafiinivahamarkkinat - Päätös, jossa todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Hintojen vahvistaminen - Näyttö kilpailusääntöjen rikkomisesta - Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat - Yhdenvertainen kohtelu - Raskauttavat seikat - Uusiminen - Perusteluvelvollisuus - Lieventävät seikat - Huomattavasti rajoitettu osallistuminen - Tuottamuksellinen kilpailusääntöjen rikkominen - Puolustautumisoikeudet - Tuomioistuimen täysi harkintavalta))
   (2015/C 046/47)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Eni SpA (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat M. Siragusa, D. Durante, G. Rizza, S. Valentino ja L. Bellia)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja V. Di Bucci)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse ensisijaisesti [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/39.181 – Kynttilävahat) 1.10.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 5476 lopullinen kumoamisvaatimuksesta sekä toissijaisesti kantajalle määrätyn sakon kumoamisvaatimuksesta tai sen määrän alentamisvaatimuksesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Eni SpA:lle [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/39.181 – Kynttilävahat) 1.10.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 5476 lopullinen 2 artiklassa määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 1 8 2 00  000 euroa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Enin oikeudenkäyntikuluista. Eni vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet komission oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.


title: Asia T-199/04 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2016 – Gul Ahmed Textile Mills v. neuvosto (Polkumyynti — Puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden tuonti Pakistanista — Oikeussuojan tarve — Tutkimuksen aloittaminen — Laskennallinen normaaliarvo — Ilmeinen arviointivirhe — Puolustautumisoikeudet — Perusteluvelvollisuus — Oikeus tulla kuulluksi kuulemistilaisuudessa — Normaaliarvon ja vientihinnan vertaaminen — Tuontitullien palautus — Oikaisu — Vahinko — Syy-yhteys — WTO:n oikeus)

text:
               6.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2016 – Gul Ahmed Textile Mills v. neuvosto
   (Asia T-199/04 RENV) (1)

   ((Polkumyynti - Puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden tuonti Pakistanista - Oikeussuojan tarve - Tutkimuksen aloittaminen - Laskennallinen normaaliarvo - Ilmeinen arviointivirhe - Puolustautumisoikeudet - Perusteluvelvollisuus - Oikeus tulla kuulluksi kuulemistilaisuudessa - Normaaliarvon ja vientihinnan vertaaminen - Tuontitullien palautus - Oikaisu - Vahinko - Syy-yhteys - WTO:n oikeus))
   (2017/C 038/27)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Gul Ahmed Textile Mills Ltd (Karachi, Pakistan) (edustajat: asianajaja L. Ruessmann ja J. Beck, solicitor)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: J.-P. Hix, avustajinaan asianajajat R. Bierwagen ja C. Hipp)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: J.-F. Brakeland ja A. Stobiecka-Kuik)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Pakistanista peräisin olevien puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden tuonnissa 2.3.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 397/2004 (EYVL 2004, L 66, s. 1) kumoamisesta siltä osin kuin se koskee kantajaa

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Gul Ahmed Textile Mills Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 217, 28.8.2004.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 31 päivänä toukokuuta 2001 asiassa C-283/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Työntekĳöiden vapaa liikkuvuus – Sĳoittautumisvapaus – Palvelujen tarjoamisen vapaus – Yksityiset turva-alan toiminnot – Yksityiset turva-alan yritykset ja valantehneet vartĳat – Kansalaisuusedellytys)

text:
C 200/22                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           14.7.2001
1)    Valitukset hylätään.                                               yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                         nossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä tuomarit
2)    D ja Ruotsin kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-          P. Jann (esittelevä tuomari), L. Sevón, S. von Bahr ja
      denkäyntikulut yhteisvastuullisesti.                               C. W. A. Timmermans, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja:
                                                                         osastopäällikkö D. Louterman-Hubeau, on antanut 31.5.2001
3)    Tanskan kuningaskunta ja Alankomaiden kuningaskunta vas-           tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      taavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                         1)    Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen
                                                                               48, 52 ja 59 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 39, EY
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.                                                      43 ja EY 49 artikla) mukaisia velvoitteitaan, koska se on
                                                                               säätänyt, että
                                                                               —     yksityisiä turva-alan toimintoja, mukaan luettuina irtai-
                                                                                mistojen ja kiinteistöjen valvonta ja vartiointi, voivat
                                                                                harjoittaa Italian alueella luvan saatuaan vain sellaiset
                                                                                yksityiset turva-alan yritykset, jotka ovat kansallisuudel-
                                                                                taan italialaisia,
                                                                               —     vain asianomaisen luvan saaneet Italian kansalaiset voivat
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                            toimia valantehneinä vartijoina.
                                                                         2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                            (viides jaosto)
                                                                         (1) EYVL C 281, 2.10.1999.
                    31 päivänä toukokuuta 2001
asiassa C-283/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                         Italian tasavalta (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Työnte-                        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
kijöiden vapaa liikkuvuus – Sijoittautumisvapaus – Palvelu-
jen tarjoamisen vapaus – Yksityiset turva-alan toiminnot –                                           (viides jaosto)
Yksityiset turva-alan yritykset ja valantehneet vartijat –
                       Kansalaisuusedellytys)
                                                                                7 päivänä kesäkuuta 2001
                          (2001/C 200/38)                                asiassa C-479/99 (Finanzgericht Düsseldorfin esittämä
                                                                         ennakkoratkaisupyyntö), CBA Computer Handels- und
                                                                         Beteiligungs GmbH, aiemmin VOBIS Microcomputer vas-
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)                                        taan Hauptzollamt Aachen (1)
                                                                         (Yhteinen tullitariffi – Tariffinimikkeet – Tietokoneiden
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan           äänikorttien tariffiluokittelu – Luokittelu yhdistettyyn ni-
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              mikkeistöön – Asetusten N:o 1153/97 ja N:o 2086/97
                                                                                pätevyys)
Asiassa C-283/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään aluksi A. Aresu ja M. Patakia ja sittemmin E. Traversa ja                                      (2001/C 200/39)
M. Patakia) vastaan Italian tasavalta (asiamiehenään U. Leanza,
avustajanaan aluksi P. G. Ferri ja sittemmin F. Quadri), jossa
kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian                               (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 48,
52 ja 59 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 39, EY 43 ja
                                                                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
EY 49 artikla) mukaisia velvoitteitaan, koska se on säätänyt,
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
että
—     yksityisiä turva-alan toimintoja, mukaan luettuina irtai-          Asiassa C-479/99, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on
      mistojen ja kiinteistöjen valvonta ja vartiointi, voivat           saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
      harjoittaa Italian alueella luvan saatuaan vain sellaiset          käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
      yksityiset turva-alan liikkeet, jotka ovat kansallisuudeltaan      vireillä olevassa asiassa CBA Computer Handels- und Beteili-
      italialaisia,                                                      gungs GmbH, aiemmin VOBIS Microcomputer AG, vastaan
                                                                         Hauptzollamt Aachen ennakkoratkaisun tariffi- ja tilastonimik-
—     vain asianomaisen luvan saaneet Italian kansalaiset voivat         keistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta
      toimia valantehneinä vartijoina,                                   1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87,


               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/1

         (2008/C 22/01)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 8, 12.1.2008

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 315, 22.12.2007

      EUVL C 297, 8.12.2007

      EUVL C 283, 24.11.2007

      EUVL C 269, 10.11.2007

      EUVL C 247, 20.10.2007

      EUVL C 235, 6.10.2007

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia C-259/15 P: Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 1.6.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT v. Euroopan unionin neuvosto, 19.3.2015 antamasta tuomiosta

text:
               3.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 254/12

         Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 1.6.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT v. Euroopan unionin neuvosto, 19.3.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-259/15 P)
   (2015/C 254/16)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan unionin neuvosto (edustaja: asiamies S. Boelaert, Rechtsanwalt R. Bierwagen ja Rechtsanwalt C. Hipp)

      Muut osapuolet): Chin Haur Indonesia, PT, Euroopan unionin neuvosto, Maxcom Ltd

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii kunnioittavasti, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT v. Euroopan unionin neuvosto, 19.3.2015 antaman, komissiolle 23.3.2015 tiedoksi annetun tuomion;

               —

               hylkää Chin Haur Indonesia, PT:n kyseisessä tuomioistuimessa nostaman kanteen, jossa se vaati riidanalaisen asetuksen (1) kumoamista, ja

               —

               velvoittaa Chin Haur Indonesia, PT:n korvaamaan molemmissa oikeusasteissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Vaihtoehtoisesti

               —

               palauttaa asian unionin yleisen tuomioistuimen uudelleen ratkaistavaksi;

               —

               määrää, että molemmissa oikeusasteissa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi väärin perusasetuksen (2) 13 artiklan 1 kohtaa päätellessään, ettei neuvostolla ollut riittäviä todisteita siitä, että kantaja oli osallistunut jälleenlaivaukseen. Yleisen tuomioistuimen esittämä tulkinta niistä edellytyksistä, jotka yksittäisten yhtiöiden on täytettävä, jotta ne voitaisiin vapauttaa laajennetuista toimenpiteistä on ristiriidassa perusasetuksen 13 artiklan rakenteen kanssa (ensimmäinen valitusperuste).
   Yleisen tuomioistuimen toteamusta, jonka mukaan sille esitetyn asiakirja-aineiston perusteella neuvostolla ei ollut todisteita, joiden nojalla riidanalaisessa asetuksessa olisi voitu nimenomaisesti päätellä, että kantaja oli osallistunut jälleenlaivaustoimenpiteisiin, ei ole asianmukaisesti perusteltu. Lisäksi koska jälleenlaivaus oli näytetty asianmukaisesti toteen maan tasolla ja koska kantajan vapautuspyyntö ei ollut ollut perusteltu, ainoa päätelmä, jonka neuvosto, ja myös yleinen tuomioistuin saattoi tehdä tosiasioista, oli se, että kantaja oli osallistunut jälleenlaivaukseen – mitä valituksenalaisessa tuomiossa ei kuitenkaan todeta. Yleinen tuomioistuin vääristeli tosiasioita toisenlaiseen lopputulokseen päätyessään (toinen valitusperuste).

      (1)  Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien polkupyörien tuonnissa täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 990/2011 käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan Indonesiasta, Malesiasta, Sri Lankasta ja Tunisiasta lähtöisin olevien polkupyörien tuontia riippumatta siitä, onko alkuperämaaksi ilmoitettu Indonesia, Malesia, Sri Lanka tai Tunisia 29.5.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 501/2013 (EUVL L 153, s. 1).

      (2)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51).


title: Asia C-488/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Oradea (Romania) on esittänyt 4.11.2014 – SC Max Boegl România ym. v. RA Aeroportul Oradea ym.

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Oradea (Romania) on esittänyt 4.11.2014 – SC Max Boegl România ym. v. RA Aeroportul Oradea ym.
   (Asia C-488/14)
   (2015/C 026/12)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Oradea

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: SC Max Boegl România SRL, SC UTI Grup SA, Astaldi SpA ja SC Construcții Napoca SA

      Vastaajat: RA Aeroportul Oradea, SC Porr Construct SRL, Teerag-Asdag Aktiengesellschaft, SC Col-Air Trading SRL, AZVI SA, Trameco SA ja Iamsat Muntenia SA

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY (1) 1 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan sekä vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/13/ETY (2) 1 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan säännöksiä, sellaisina kuin nämä direktiivit ovat muutettuina neuvoston direktiivien 89/665/ETY ja 92/13/ETY muuttamisesta julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen tehokkuuden parantamiseksi 11.12.2007 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/66/EY (3), tulkittava siten, että säännöstö, jossa asetetaan hankintaviranomaisten päätöksiä koskevien muutoksenhakumenettelyjen käytön edellytykseksi sen velvollisuuden täyttäminen, jonka mukaan ensin on asetettava ”vakuus asiallisesta käytöksestä” ja josta säädetään OUG:n nro 34/2006 2711 ja 2712 §:ssä, on ristiriidassa niiden kanssa?

      (1)  EYVL L 395, s. 33.

      (2)  EYVL L 76, s. 14.

      (3)  Neuvoston direktiivien 89/665/ETY ja 92/13/ETY muuttamisesta julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen tehokkuuden parantamiseksi (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 11.12.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/66/EY (EUVL L 335, s. 31).


title: Asia C-25/02: Bundesverwaltungsgerichtin 8.11.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö hallintoriita-asiassa Katharina Rinke vastaan Ärztekammer Hamburg.

text:
20.4.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 97/3
Bundesverwaltungsgerichtin 8.11.2001 tekemällään pää-                         tusvaatimuksen nostamiselle 90 päivän määräajan joka
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö hallintoriita-                        lasketaan siitä, kun vapaaehtoisesti tapahtuvalle maksulle
 asiassa Katharina Rinke vastaan Ärztekammer Hamburg.                        varattu määräaika päättyi, jos tällä tehdään takaisinsaanti-
                                                                              oikeuden käyttäminen suhteettoman vaikeaksi?
                           (Asia C-25/02)
                                                                        2.    Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myöntävä, minkä
                          (2002/C 97/05)                                      pituinen tämän määräajan on vähintään oltava, jotta se ei
                                                                              olisi suhteettoman vaikeaksi tekemistä koskevan kiellon
                                                                              vastainen?
Bundesverwaltungsgericht on pyytänyt 8.11.2001 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
kirjaamoon 31.1.2002 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta               3.    Tai mitä edellytyksiä olisi otettava huomioon määräaikaa
hallintoriita-asiassa Katharina Rinke vastaan Ärztekammer                    vahvistettaessa?
Hamburg ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
1.    Onko direktiiveissä 86/457/ETY (1) ja 93/16/ETY (2) sää-
      dettyä edellytystä, jonka mukaan yleislääkärin nimityksen
      saamiseksi suoritettavassa yleislääketieteen erityiskoulu-
      tuksessa on tietyt osat suoritettava kokoaikaisesti työsken-
      nellen, pidettävä direktiivissä 76/207/ETY (3) tarkoitettu-
      na sukupuoleen perustuvana välillisenä syrjintänä?
2.    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
      a)    Miten on ratkaistava direktiivin 76/207/ETY ja direk-
            tiivien 86/457/ETY ja 93/16/ETY välinen normiristi-
            riita?                                                      Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneton, Se-
                                                                        zione terza, 16.1.2002 tekemällään päätöksellä esittämä
      b)    Kuuluuko sukupuoleen perustuvan välillisen syrjin-
                                                                        ennakkoratkaisupyyntö asiassa C-37/02, Adriano Di Le-
            nän kielto yhteisön oikeuden kirjoittamattomiin
                                                                        nardo Srl ja asiassa (C-38/02), Dilexport Srl vastaan
            perusoikeuksiin, joille on annettava etusija suhteessa
                                                                        ulkomaankauppaministeriö – kauppapolitiikasta ja kau-
            sellaiseen sekundaariin yhteisön oikeuteen, joka on
                                                                                pasta vastaavan pääosaston II osasto.
            niiden kanssa ristiriidassa?
                                                                                (Asia C-37/02 ja C-38/02)
(1) EYVL L 267; 19.9.1986, s. 26.
(2) EYVL L 165; 7.7.1993, s. 1.
(3) EYVL L 39; 14.2.1976, s. 40.                                                                   (2002/C 97/07)
                                                                        Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto, Sezione
                                                                        terza, on pyytänyt 16.1.2002 tekemällään päätöksellä, joka on
                                                                        saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 13.2.2002 Euroopan
Tribunal Tributário de 1a Instância de Lisboan (3o Juı́zo –            yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
2a Secção) 27.12.2001 tekemällään päätöksellä esittämä                 C-37/02, Adriano Di Lenardo Srl ja asiassa (C-38/02), Dilex-
ennakkoratkaisupyyntö valitusasiassa Recheio – Cash &                   port Srl vastaan ulkomaankauppaministeriö – kauppapolitii-
Carry, SA vastaan Fazenda Pública/Registo Nacional de                  kasta ja kaupasta vastaavan pääosaston II osasto, seuraaviin
                        Pessoas Colectivas                              kysymyksiin:
                           (Asia C-30/02)                               1)    Ovatko asetuksen N:o 896/2001 (1) 1, 3, 4, 5, ja 31
                                                                              artikla ristiriidassa perustamissopimuksen ja erityisesti EY
                          (2002/C 97/06)                                      7 artiklan (aiempi EY:n perustamissopimuksen 4 artikla)
                                                                              ja muiden määräysten kanssa tai kyseisessä perustamisso-
                                                                              pimuksessa vahvistettujen periaatteiden kanssa, kuten
Tribunal Tributário de 1a Instância de Lisboa (33o Juı́zo –                  tehtävien ja toimivallan jakoa yhteisön toimielinten (eri-
2a Secção) on pyytänyt 27.12.2001 tekemällään päätöksellä,                   tyisesti neuvoston ja komission) välillä koskevan periaat-
joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 4.2.2002, Eu-                     teen kanssa?
roopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua valitus-
asiassa Recheio – Cash & Carry, SA vastaan Fazenda Pública/Re-
gisto Nacional de Pessoas Colectivas seuraaviin kysymyksiin:            2)    Ovatko asetuksen N:o 896/2001 kyseiset artiklat ristirii-
                                                                              dassa lakien taannehtivuuskiellon periaatteen kanssa ja
1.    Onko yhteisön oikeuden vastaista, että jäsenvaltio vahvis-              kyseiseen periaatteeseen liittyvien luottamuksensuojan ja
      taa yhteisön oikeuden vastaisesti kannetun maksun palau-                oikeusvarmuuden periaatteiden kanssa?


title: Asian C-195/94 poistaminen rekisteristä

text:
 6.7.96               I H |                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      N:o C 197/ 17
 a ) Siltä osin kuin vientikielto perustuu — kuten väitetään                  päätöksen 1 artiklassa mainittujen tuotteiden väliaikai
      — todettuun tarpeeseen vähentää kuluttajien huolestu                   nen vientikielto Yhdistyneestä kuningaskunnasta olisi
      mista jäsenmarkkinoiden naudanlihamarkkinoiden                          riittävästi ja lainmukaisesti perusteltu, kiellon pitämi
      suojelemiseksi yleisesti, komissiolla ei ole toimivaltaa                nen voimassa joko ylipäätään tai niiden tuotteiden
      vientikiellon määräämiseen tai se ei päättänyt siitä                    osalta, jotka riippumattomat tieteelliset elimet ovat
      harkintavaltansa rajoissa .                                             tunnustaneet turvallisiksi, ei enää ole perusteltua .
 b ) Ottaen erityisesti huomioon muut Yhdistyneessä kunin            0 ) Tietyistä BSE:hen liittyvistä kiireellisistä suojatoimenpiteistä
      gaskunnassa suoritetut ja yhteisön suorittamat BSE:tä                 27 päivänä maaliskuuta 1996 tehty komission päätös 96/
                                                                            239/EY ( EYVL N:o L 78 , 28.3.1996 , s . 47 ).
      koskevat toimenpiteet, vientikielto ei ole, eikä voikaan
                                                                      ( 2 ) BSErhen liittyvistä tietyistä suojatoimenpiteistä 27 päivänä
      olla , perusteltu eläinten terveyden tai kansanterveyden              heinäkuuta 1994 tehty komission päätös 94/474/ETY ( EYVL
      vakavan vaaran perusteella .                                          N:o L 194 , 29.7.1994 , s . 96 ).
                                                                      ( 3 ) Eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisä
                                                                            markkinoiden toteuttamista varten 11 päivänä joulukuuta
 c ) Näin ollen vientikielto estää lainvastaisella tavalla tava            1989 annettu neuvoston direktiivi 89/662/ETY ( EYVL N:o
      roiden vapaata liikkuvuutta yhteisössä .                              L 395 , 30.12.1989 , s . 13 ).
                                                                      (4 ) Eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäi
                                                                            sessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa 26 päi
 d ) Harkintavaltaa on käytetty väärin päätettäessä vienti                 vänä kesäkuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/425/ETY
      kiellosta ja sen jatkamisesta .                                       ( EYVL N:o L 224 , 18.8.1990 , s . 29 ).
 e ) Vientikielto on suhteeton riippumatta siitä , onko se
      määrätty kuluttajien huolestumisen vähentämiseksi tai
      suojautumiseksi oletettua eläinten terveyden tai kansan
      terveyden uhkaa vastaan vai ylläpidetäänkö sitä näistä
      syistä .
                                                                               Yhdistettyjen asioiden C-261/94 ja C-262/94 ( 1 )
 f) Vientikiellolla syrjitään EY:n perustamissopimuksen                                      poistaminen rekisteristä
      6 artiklan ja 40 artiklan 3 kohdan vastaisesti Yhdisty                                      ( 96/C 197/35 )
      neen kuningaskunnan kuluttajia muiden jäsenvaltioiden
     kuluttajiin nähden ja Yhdistyneen kuningaskunnan
     tuottajia muiden jäsenvaltioiden tuottajiin nähden .             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 7.2.1996
                                                                      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
                                                                     poistettu yhdistetyt asiat C-261 /94 ja C-262/94 ( Giudice
g ) Vientikielto on ristiriidassa EY:n perustamissopimuk            conciliatore di Triesten esittämät ennakkoratkaisupyynöt ),
     sen 39 artiklan 1 kohdassa lueteltujen yhteisen maata           Centralsped Sri vastaan Amministrazione delle finanze dello
     louspolitiikan päämäärien kanssa .                              Stato ( C-261 /94 ) ja For Trans Sri vastaan Amministrazione
                                                                     delle finanze dello Stato ( C-262/94 ).
h ) Riitautettu päätös loukkaa usealla eri tavalla oikeusvar
     muuden periaatetta , siinä ei esitetä perusteita sen             (•) EYVL N:o C 316 , 12.11.1994
     tekemiselle ja se koskee tuotteita , joiden osalta komis
     siolla ei vastoin sen väitettä ole toimivaltaa .
i)   Riitautetut toimenpiteet ovat samalla tavoin virheellisiä ,
     koska niissä on pysytetty voimassa riitautettu päätös .
j ) Direktiivi 89/662/EY ( 3 ) ja direktiivi 90/425/EY ( 4 ) ovat                 Asian C-195/94 ( 1 ) poistaminen rekisteristä
     lainvastaisia ja niitä ei siksi saa — jos ja niiltä osin kuin                                 ( 96/C 197/36 )
     näin on tapahtunut — käyttää oikeudellisena perus
     teena vientikiellon laajentamiselle sellaisiin tuotteisiin,
     joiden osalta komissiolla ei vastoin sen väitettä ole           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27 päi
     toimivaltaa .                                                   vänä maaliskuuta 1996 antamalla määräyksellä tuomio
                                                                     istuimen rekisteristä on poistettu asia C-195/94, ( Sozialge
                                                                     richt Koblenzin esittämä ennakkoratkaisupyyntö ) José Oli
k ) On ilmeistä , että vientikielto vaikuttaa ja vaikutti            veira-Neves vastaan Bundesanstalt fur Arbeit .
     kielteisesti ja että se ei ole minkään jäsenvaltion edun
     mukainen .
                                                                     (M EYVL N:o C 233 , 20.8.1994
1)   Vaikka — vastoin Yhdistyneen kuningaskunnan ensisi
     jaisesti esittämää vaatimusta — kaikkien riitautetun


title: Asia C-326/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 18.1.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/28

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 18.1.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-326/06) (1)

   (2007/C 82/61)

      Oikeudenkäyntikieli: espanja

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 224, 16.9.2006.


title: Asia T-850/16: Kanne 30.11.2016 – QE v. Eurojust

text:
               6.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/43

         Kanne 30.11.2016 – QE v. Eurojust
   (Asia T-850/16)
   (2017/C 038/57)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: QE (Gouvy, Belgia) (edustajat: asianajajat T. Bontinck ja S. Cherif)

      Vastaaja: Eurojust

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               määräämään 17.3.2016 pidetyn kokouksen pöytäkirjat esitettäviksi

               —

               kumoamaan riidanalaiset päätökset, jotka on päivätty 22.4.2016 ja 18.5.2016

               —

               velvoittamaan Eurojustin korvaamaan QE:lle aiheutuneen vahingon, jonka määräksi on arvioitu 20 000 euroa ja jota määrää voidaan korottaa tai laskea oikeudenkäyntimenettelyn kuluessa Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioita varten vahvistaman kyseessä olevan ajanjakson aikana sovelletun korkokannan mukaisine korkoineen siitä alkaen, kun valitus tehtiin 8.7.2016, korotettuna kahdella prosenttiyksiköllä

               —

               velvoittamaan Eurojustin korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan 22.4.2016 tehdyllä päätöksellä ei ole oikeudellista perustaa ja sillä loukataan kuulluksi tulemista koskevaa oikeutta ja suhteellisuusperiaatetta.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan 18.5.2016 tehdyllä päätöksellä rikotaan Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä X olevan 23 artiklan 2 kohtaa, siinä on ilmeinen arviointivirhe ja sillä loukataan suhteellisuusperiaatetta ja huolellisuusvelvollisuutta.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan molempia riidanalaisia päätöksiä rasittaa harkintavallan väärinkäyttö ja eturistiriita.


title: Asia C-348/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Münster (Saksa) on esittänyt 31.8.2009 — Pietro Infusino v. Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/27

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Münster (Saksa) on esittänyt 31.8.2009 — Pietro Infusino v. Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid
   (Asia C-348/09)
   2009/C 282/46
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Münster

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Pietro Infusino

      Vastaaja: Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid

      Ennakkoratkaisukysymys

   Käsittääkö Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY (1) 28 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen yleistä turvallisuutta koskevien pakottavien syiden käsite ainoastaan valtion sisäisen ja ulkoisen turvallisuuden vaarantumisen siten, että tämän turvallisuuden ymmärretään kattavan valtion olemassaolon laitoksineen ja tärkeine julkisine palveluineen, kansan eloonjäännin sekä ulkosuhteet ja kansojen rauhanomaisen yhteiselon?

      (1)  EUVL L 158, s. 77.


title: Asia C-186/06: Kanne  18.4.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               1.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 154/10

         Kanne 18.4.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-186/06)
   (2006/C 154/21)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Recchia ja A. Alcover San Pedro)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta
   Vaatimukset
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (1) 2 ja 3 artiklan sekä 4 artiklan 1 ja 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan Segarra-Garriquesin kanaalin kastelualuetta koskevan kasteluhankkeen yhteydessä,

               —

               velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Jäsenvaltiot eivät saa hyötyä siitä, että ne eivät ole nimenneet alueita direktiivin mukaisesti, niin, että ne toteuttavat näillä alueilla hankkeita, jotka vaarantavat direktiivin tavoitteiden saavuttamisen, ja jos — kuten nyt esillä olevassa asiassa — jäsenvaltio ei ole nimennyt suojelualueeksi aluetta, joka olisi pitänyt nimetä tällaiseksi, linnuille tärkeillä alueilla vaadittu suojelun taso on se, josta on säädetty direktiivin 4 artiklan 4 kohdassa.
   Komissio on näin ollen sitä mieltä, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 2 ja 3 artiklan sekä 4 artiklan 1 ja 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on aloittanut ja pannut täytäntöön Segarra-Garriguesin kanaalin kasteluhankkeen hyväksymiseen johtaneen menettelyn.

      (1)  EYVL L 103, s. 1.


title: Asia C-448/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 11.8.2016 – Mohamed Barkan, Souad Asbai, Assia Barkan, Zakaria Barkan ja Nousaiba Barkan v. Air Nostrum L.A.M. S.A.

text:
               21.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 428/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 11.8.2016 – Mohamed Barkan, Souad Asbai, Assia Barkan, Zakaria Barkan ja Nousaiba Barkan v. Air Nostrum L.A.M. S.A.
   (Asia C-448/16)
   (2016/C 428/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Mohamed Barkan, Souad Asbai, Assia Barkan, Zakaria Barkan ja Nousaiba Barkan

      Vastapuoli: Air Nostrum L.A.M. S.A.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 5 artiklan 1 alakohdan a alakohtaa tulkittava siten, että sopimusta koskevan asian käsitteen alaan kuuluu myös matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 29[5]/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (2) 7 artiklan mukainen korvausvaatimus, joka on esitetty lennosta vastaavaa lentoliikenteen harjoittajaa vastaan, joka ei ole asianomaisen matkustajan sopimuspuoli?

               2)

               Siltä osin kuin asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohtaa voidaan soveltaa kysytään seuraavaa:
               Onko kahdesta lennosta koostuvassa henkilökuljetuksessa ilman merkittävän pituista oleskelua kauttakulkulentokentällä matkustajan lopullista määränpäätä pidettävä asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan toisen luetelmakohdan mukaisena velvoitteen täytäntöönpanopaikkana siinäkin tapauksessa, että kanteessa esitetty, asetuksen (EY) N:o 261/2004 7 artiklan mukainen korvausvaatimus perustuu ensimmäisellä matkaosuudella sattuneeseen häiriöön ja kanne kohdistetaan ensimmäisestä lennosta vastaavaan lentoliikenteen harjoittajaan, joka ei ole kuljetussopimuksen sopimuskumppani?

      (1)  EUVL 2001, L 12, s. 1.

      (2)  EUVL 2004, L 46, s. 1.


title: Asia T-276/04: Compagnie Maritime Belge N.V./S.A:n 8.7.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/32

         Compagnie Maritime Belge N.V./S.A:n 8.7.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-276/04)
   (2004/C 262/63)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Compagnie Maritime Belge N.V./S.A., kotipaikka Antwerpen (Belgia), on nostanut 8.7.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Denis Waelbroeck.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission 30.4.2004 asioissa COMP/D2/32.450 ja 32.448 tekemän päätöksen, jolla kantajalle määrättiin sakkoa EY:n perustamissopimuksen 82 artiklan rikkomisesta, tai ainakin olennaisesti alentaa sakon määrää,

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio määräsi 23.12.1992 tekemällään päätöksellä 93/82/ETY muun muassa kantajan maksamaan sakkoa EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaan (joista on tullut EY 81 ja 82 artikla) perustuvan menettelyn yhteydessä. Kantajan kyseisestä päätöksestä nostaman kanteen seurauksena yhteisöjen tuomioistuin kumosi 16.3.2000 antamallaan tuomiolla (1) kyseisen päätöksen siltä osin kuin sillä määrättiin kantajalle sakkoa. Kyseisen tuomion jälkeen komissio teki riidanalaisen päätöksen, jolla kantajalle määrättiin 3 400 000 euron suuruinen sakko samoista kilpailusääntöjen rikkomisista.
   Tästä jälkimmäisestä päätöksestä nostamansa kumoamiskanteen tueksi kantaja väittää aluksi, että komissio on tehnyt toisen päätöksensä kohtuullisen ajan kulumisen jälkeen eikä sillä näin ollen ole enää oikeutta toimia. Kantaja väittää myös, että komissio on loukannut sen puolustautumisoikeuksia, koska se on aloittanut menettelyn uudestaan yksinomaan sakkoja koskevilta osin. Kantajan mukaan komission on sakkoa määrätessään arvioitava kilpailusääntöjen rikkomisia uudelleen uuden päätöksensä tekemispäivänä eikä se voi, kuten esillä olevassa asiassa, viitata sellaisiin tosiseikkoja koskeviin arviointeihin, jotka on tehty kaksitoista vuotta sitten. Kantaja väittää myös, että sakko on perusteeton, koska kilpailusääntöjen rikkomisesta ei ole esitetty näyttöä. Viimeiseksi kantaja väittää, että kyseinen sakko on syrjivä ja suhteeton ja se on määrätty komission tavanomaisen käytännön vastaisesti ja se merkitsee harkintavallan väärinkäyttöä. Se katsoo, että sille on määrätty melkein kaikkein suurin mahdollinen määrä sakkoa sellaisen konferenssin määräävän markkina-aseman väitetyistä väärinkäytöistä, jossa sillä on ainoastaan alle kolmannes oikeuksista.

      (1)  Yhdistetyt asiat C-395/96 P ja C-296/96 P.