title: Asia C-152/12: Kanne 29.3.2012 — Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta

text:
               16.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 174/17

         Kanne 29.3.2012 — Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta
   (Asia C-152/12)
   2012/C 174/26
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Vasileva ja H. Støvlbæk)

      Vastaaja: Bulgarian tasavalta

      Vaatimukset

   Euroopan komissio vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               toteaa, että
                     Bulgarian tasavalta
                   ei ole noudattanut direktiivin 2001/14/EY (1) 7 artiklan 3 kohdan eikä 8 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan

               —

               velvoittaa
                     Bulgarian tasavallan
                   korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Euroopan komissio (jäljempänä komissio) vaatii 16.3.2012 päivätyllä kannekirjelmällään unionin tuomioistuinta toteamaan, että Bulgarian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 2001/14/EY 7 artiklan 3 kohdan eikä 8 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska rautateiden infrastruktuurin hallinnon hinnoittelujärjestelmä ei Bulgariassa perustu direktiivin 2001/14/EY 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti kustannuksiin, jotka aiheutuvat suoraan rautatieliikenteen harjoittamisesta. Bulgaria ei lisäksi ole antanut tietoja siitä, että se olisi perustanut hinnoittelun järjestelmään, jossa pyritään kustannusten kattamiseen täysimääräisesti edellä mainitun direktiivin 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tämän vuoksi Bulgarian olisi joka tapauksessa pitänyt täyttää kyseisessä artiklassa vahvistetut vaatimukset.
   Komissio esittää seuraavat pääasialliset perustelut:

               1)

               Suoraan rautatieliikenteen harjoittamisesta aiheutuvien kustannusten käsitteen on ulotuttava rajakustannuksiin, jotka aiheutuvat suoraan rautatieinfrastruktuurin tosiasiallisesta käyttämisestä ja jotka ovat toisin sanoen tietystä rautatieliikenteestä aiheutuvat ”suorat kustannukset”. Nämä kustannukset vaihtelevat näin ollen rautatieinfrastruktuurin käytön tai käyttämättömyyden mukaan. Tämän saman logiikan mukaan kustannuksia, jotka aiheutuvat rautatieinfrastruktuurin tosiasiallisesta käyttämisestä riippumatta, ei voida pitää suorina kustannuksina, vaikka ne liittyisivät toimintaan tai tavaroihin, jotka ovat oleellisia tiettyjen reittien rautatieliikenteen harjoittamiselle. Nämä kustannukset ovat kiinteitä siinä mielessä, että ne aiheutuvat siitä huolimatta, käytetäänkö rautateiden infrastruktuuria.

               2)

               Tätä tulkintaa tukee 7 artiklan 3 kohdan sanamuoto, sillä tämä kohta koskee kustannuksia, jotka ”aiheutuvat suoraan rautatieliikenteen harjoittamisesta”. Kiinteät kustannukset, jotka liittyvät rautateiden infrastruktuuriverkkoon kokonaisuudessaan eivät näin ollen ”aiheutuisi suoraan” tietyn rautatieliikenteen harjoittamisesta. Ilmaisu ”aiheutuvat suoraan” koskee siis lisäkustannuksia, jotka liittyvät tietyn rautatieliikenteen harjoittamiseen. Edellä mainittu tulkinta saa myös tukea tarkasteltaessa 7 artiklan 3 kohtaa asiayhteydessään. 7 artiklassa vahvistetaan hinnoitteluperiaatteet, kun taas 8 artiklassa säädetään hinnoitteluperiaatteisiin liittyvistä mahdollisista poikkeuksista. 8 artiklan 1 kohdassa viitataan ”– – infrastruktuurin hallinnolle aiheutuneiden kustannusten kattamiseen täysimääräisesti – –”, mikä merkitsee sitä, että kustannukset, joita 7 artiklan 3 kohta koskee, eivät voi olla infrastruktuurin hallinnon lopullisia kustannuksia, vaan niiden on liityttävä tietyn rautatieliikenteen harjoittamista koskeviin kustannuksiin eli kyseessä ovat lopullisia kustannuksia alhaisemmat kustannukset. Tätä tulkintaa tukee direktiivin 2001/14/EY johdanto-osan seitsemäs perustelukappale, jossa kannustetaan siihen, että mahdollisimman moni liikenteenharjoittaja käyttää rautateiden infrastruktuuria optimaalisesti, jolloin kustannusten on pysyttävä alhaisina.

               3)

               Komissio katsoo, että infrastruktuurin hallinnon on annettava infrastruktuuri rautatieliikenteen harjoittajien käyttöön sen omin kustannuksin, jolloin näiden on maksettava suoria kustannuksia vastaavia maksuja. Tämä selittyy tarpeella tehdä rautateiden infrastruktuurista houkuttelevampi, jotta moni rautatieliikenteen harjoittaja käyttäisi sitä ja jotta kukin niistä käyttäisi sitä optimaalisesti. Direktiivin 2001/14/EY 8 artiklan 1 kohtaa voidaan soveltaa vain tilanteessa, jossa siinä säädetyt edellytykset täyttyvät, mikä merkitsee sitä, että kaikkien markkinalohkojen, joihin infrastruktuurin hallinto haluaa soveltaa lisähintaa, osalta hallinnon on ensin varmistettava, ovatko kyseiset lohkot valmiita tällaisiin lisähintoihin. Tämä tulkinta perustuu 8 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan sanamuotoon ja erityisesti muotoiluun ”markkinoiden niin salliessa” ja saman kohdan toisen alakohdan sanamuotoon ”maksut eivät kuitenkaan saa olla niin korkeita, että infrastruktuuria eivät voi käyttää sellaiset markkinalohkot, jotka pystyvät maksamaan vähintään rautatiepalvelujen käytöstä suoraan aiheutuvat kustannukset”.

               4)

               Bulgarian infrastruktuurin hallinnon kustannusten ja tulojen täydellinen analyysi vuosilta 2005–2008 osoittaa, että 60–70 prosenttia Bulgariassa budjetoiduista suorista toimintakustannuksista perustui kiinteisiin tekijöihin ja erityisesti työvoimakustannuksiin ja sosiaaliturvamaksuihin. Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että näitä kustannuksia ei voida pitää 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuina suorina kustannuksina, koska ne eivät vaihtele rautatiepalvelujen käyttämisen mukaan. Infrastruktuurin käyttömaksuista saadut tulot ovat näin ollen paljon suuremmat kuin suorat toimintakustannukset. Komissio katsoo näin ollen, että Bulgariassa maksuja ei vahvistettu yksinomaan suoraan rautatieliikenteen harjoittamisesta aiheutuvien kustannusten perusteella.

               5)

               Saamiensa tietojen perusteella komissio katsoo, että Bulgariassa sovellettu menetelmä rautatieliikenteen infrastruktuurin käyttömaksujen perimiseksi ei ole selkeällä tavalla direktiivin 2001/14/EY 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun suorien kustannusten käsitteen mukainen.

      (1)  Rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta 26.2.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/14/EY (EYVL L 75, s. 29)


title: Asia T-360/13: Kanne 8.7.2013 — VECCO ym. v. komissio

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/45

         Kanne 8.7.2013 — VECCO ym. v. komissio
   (Asia T-360/13)
   2013/C 260/81
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) (Memmingen, Saksa) ja 185 muuta kantajaa (edustajat: asianajajat C. Mereu ja K. Van Maldegem)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että kanne otetaan tutkittavaksi ja että se on perusteltu

               —

               toteamaan, että kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (REACH) liitteen XIV muuttamisesta 17.4.2013 annettu komission asetus (EU) N:o 348/2013 (EUVL L 108, s. 1) on osittain lainvastainen, koska se perustuu ilmeiselle arviointivirheelle ja sillä rikotaan REACH-asetuksen 58 artiklan 2 kohtaa ja loukataan suhteellisuusperiaatetta ja puolustautumisoikeutta (hyvän hallinnon ja huippuosaamisen periaatteet mukaan lukien),

               —

               kumoamaan osittain komission asetuksen (EU) N:o 348/2013 siltä osin kuin sen liitteessä olevan 16 nimikkeen viidennessä sarakkeessa, jonka otsikko on ”Lupavaatimuksesta vapautetut käytöt”, ei säädetä seuraavasta poikkeuksesta: ”Kromitrioksidin käyttö vesiliuoksessa tapahtuvassa tuotannossa ja täten 5 μg/m3 (tai 0 005 mg/m3) enimmäisen altistumisarvon mukaisesti”, tai samankaltainen ilmaisu, jolla on tarkoitus vapauttaa ”kromitrioksidin käyttö elektrolyyttisessä pinnoittamisessa, etsaamismenetelmissä, elektrolyyttisessä kiillottamisessa ja muissa pintakäsittelymenetelmissä ja –teknologioissa ja sekoittamisessa”, tai muu sanamuoto, jonka vaikutukset ovat samat riidanalaisen asetuksen soveltamisalan puitteissa,

               —

               velvoittamaan vastaajan muuttamaan komission asetusta (EU) N:o 348/2013 siten, että se on unionin tuomioistuimen tuomion mukainen,

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki tästä menettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission asetus (EU) N:o 348/2013 on lainvastainen, koska se perustuu useille ilmeisille arviointivirheille, ja on kumottava, koska siinä ei säädetä lupavaatimuksesta vapauttamista kromitrioksidin käytölle kromipinnoitusteollisuudessa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission asetus (EU) N:o 348/2013 perustuu kromitrioksidin käyttöön kromipinnoituksessa liittyvän työturvallisuusriskin implisiittiselle arviolle, joka on tieteellisesti ja oikeudellisesti virheellinen (ilmeinen arviointivirhe).

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission asetuksella (EU) N:o 348/2013 rikotaan REACH-asetuksen 58 artiklan 2 kohtaa ja loukataan suhteellisuusperiaatetta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajille ei myönnetty oikeutta tutustua komission asetuksen (EU) N:o 348/2013 perustana olleisiin keskeisiin asiakirjoihin ja siihen, että täten vastaaja rikkoi kantajien puolustautumisoikeuksia ja loukkasi hyvän hallinnon ja huippuosaamisen periaatteita.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 24 päivänä huhtikuuta 2001 asiassa T-172/00, Jean-Pierre Pierard vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Henkilöstökomitean jäsenyyteen perustuva siirto – Jättäminen siirtämättä lähtöyksikköön välittömästi sen jälkeen, kun toimikausi päättyi – Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
C 227/18                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        11.8.2001
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            Compagnia Unica Lavoratori Merci Varie olivat rikkoneet
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   EY 82 artiklaa ja EY 86 artiklan 1 kohtaa, yhteisöjen ensimmäi-
                                                                        sen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoon-
                  2 päivänä toukokuuta 2001                             panossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh, sekä tuomarit
                                                                        R. Garcı́a-Valdecasas ja J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on
asiassa T-104/00, Giovanni Cubeta vastaan Euroopan                      20.3.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu-
                      yhteisöjen komissio (1)                           raava:
                                                                        1)    Kanne jätetään tutkittavaksi ottamatta.
(Henkilöstö – Määrääminen uuteen palveluspaikkaan –
Asettautumiskorvaus – Päiväraha – Myöntämisedellytykset)                2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoite-
                                                                              taan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
                         (2001/C 227/34)
                                                                        (1) EYVL C 149, 27.6.2000.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-104/00, Giovanni Cubeta, Euroopan yhteisöjen
komission virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajinaan avocat
C. Moreau ja P. Birden, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään J. Currall), jossa
kantaja vaatii kumoamaan komission päätöksen, jolla kantajal-                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
ta evättiin oikeus kahden kuukauden peruspalkan suuruiseen                             TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
asettautumiskorvaukseen ja päivärahoihin, yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuin (yhden tuomarin kokoonpa-                               24 päivänä huhtikuuta 2001
nossa: A. Potocki) kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio Gonzá-
lez, on 2.5.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on               asiassa T-172/00, Jean-Pierre Pierard vastaan Euroopan
seuraava:                                                                                yhteisöjen komissio(1)
1)     Kanne hylätään.
                                                                        (Henkilöstö – Henkilöstökomitean jäsenyyteen perustuva
2)     Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.        siirto – Jättäminen siirtämättä lähtöyksikköön välittömästi
                                                                        sen jälkeen, kun toimikausi päättyi – Kanne, jonka tutkitta-
(1) EYVL C 176, 24.6.2000.
                                                                        vaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja
                                                                                joka on osittain selvästi perusteeton)
                                                                                (2001/C 227/36)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                Asiassa T-172/00, Jean-Pierre Pierard, Euroopan yhteisöjen
                                                                        komission virkamies, kotipaikka Woluwé-Saint-Lambert (Bel-
                 20 päivänä maaliskuuta 2001                            gia), edustajanaan avocat J. Lombart ja avocat E. Boigelot,
                                                                        prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen
asiassa T-59/00, Compagnia Portuale Pietro Chiesa Soc.                  komissio (asiamiehinään C. Berardis-Kayser ja D. Martin), jossa
                                                                        kantaja vaatii yhtäältä kumoamaan komission implisiittisen
      coop. rl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                        päätöksen, jolla kantajan pyyntö siirrosta lähtöyksikköönsä
                                                                        hylättiin sen jälkeen, kun hänen toimikautensa henkilöstöko-
(Kumoamiskanne – Kilpailu – Satamapalvelut – EY 82 ja                   miteassa päättyi, ja toisaalta tästä aiheutuneen henkisen kärsi-
EY 86 artikla – Valmisteleva toimi – Tutkimatta jättäminen)             myksen korvaamista, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                        tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                         (2001/C 227/35)                                puheenjohtaja P. Mengozzi, sekä tuomarit V. Tiili ja
                                                                        R. M. Moura Ramos, kirjaaja: H. Jung, on 24.4.2001 antanut
                                                                        määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                        1)    Kanne hylätään.
Asiassa T-59/00, Compagnia Portuale Pietro Chiesa Soc. coop.
rl, kotipaikka Genova (Italia), edustajinaan asianajat G. Conte,        2)    Kumpikin osapuoli velvoitetaan korvaamaan omat oikeuden-
G. M. Giacomini ja B. Della Barile, prosessiosoite Luxembur-                  käyntikulunsa.
gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
R. Lyal ja L. Pignataro), jossa kantaja vaatii kumottavaksi             (1) EYVL C 259, 9.9.2000.
22.12.1999 tehdyn komission päätöksen, jolla se hylkäsi
kantajan tekemän kantelun, jossa tämä vaati toteamaan, että
Italian tasavalta, Genovan sataman satamaviranomaiset ja


title: Asia T-265/11: Kanne 19.5.2011 — Elmaghraby v. neuvosto

text:
               23.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/19

         Kanne 19.5.2011 — Elmaghraby v. neuvosto
   (Asia T-265/11)
   2011/C 219/30
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Amed Alaeldin Amin Abdelmaksoud Elmaghraby (Kairo, Egypti) (edustajat: D. Pannick, QC, barrister R. Lööf ja solicitor O'Kane)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 21.3.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/172/YUTP (EUVL L 76, s. 63) siltä osin kuin se koskee kantajaa;

               —

               kumoamaan Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 21.3.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 270/2011 (EUVL L 76, s. 4), jolla on saatettu voimaan neuvoston päätös 2011/172/YUTP, siltä osin kuin se koskee kantajaa;

               —

               velvoittamaan vastaajaan maksamaan 5 000 euron suuruisen vahingonkorvauksen, ja

               —

               velvoittamaan vastaajaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että SEUT 29 artikla on virheellinen ja/tai riittämätön oikeudellinen perusta neuvoston päätökselle 2011/172/YUTP, koska:

                           —

                           mainitulla päätöksellä ei ole ulkopoliittista tarkoitusta,

                           —

                           tällaisen päätöksen (ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 270/2011) antaminen merkitsee harkintavallan väärinkäyttöä, ja

                           —

                           kantajan merkitseminen neuvoston päätöksessä 2011/172/YUTP (ja vastaavassa asetuksessa) olevaan luetteloon on ollut epäjohdonmukaista.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajan sisällyttämisellä neuvoston päätökseen 2011/172/YUTP ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 270/2011 loukataan hänen oikeuttaan tehokkaaseen oikeussuojaan.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajan sisällyttämisellä neuvoston päätökseen 2011/172/YUTP ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 270/2011 loukataan suhteellisuusperiaatetta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajalle on aiheutunut välitöntä vahinkoa neuvoston päätöksen 2011/172/YUTP ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 270/2011 antamisesta, mikä unionin on korvattava.


title: Asia T-243/12: Kanne 29.5.2012 — International Brands Germany v. SMHV — Stuffer (ALOHA 100 % NATURAL)

text:
               21.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/28

         Kanne 29.5.2012 — International Brands Germany v. SMHV — Stuffer (ALOHA 100 % NATURAL)
   (Asia T-243/12)
   2012/C 217/58
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: International Brands Germany GmbH & Co. KG (Paderborn, Saksa) (edustajat: asianajajat B. Hein ja M. Hoffmann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Stuffer SpA (Bolzano, Italia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 14.3.2012 asiassa R 1058/2011-1 tekemän päätöksen ja hylkäämään väitteen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valitusmenettelyn kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ALOHA 100 % NATURAL luokkaan 32 kuuluville tavaroille — hakemus nro 7 050 701

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Stuffer SpA

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: kansallinen sanamerkki ALOA luokkaan 32 kuuluville tavaroille

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen nro 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 11 päivänä tammikuuta 2000 yhdisteyissä asioissa C-174/98 P ja C-189/98 P, Alankomaiden kuningaskunta ja Gerard van der Wal vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku – Tiedonsaanti – Komission päätös 94/90/EHTY, EY, Euratom – Julkisen edun turvaamiseen perustuvan poikkeuksen soveltamisala – Riittämättömät perustelut – Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 6 artikla – Asianosaisten yhdenvertaisuuden ja puolustautumisoikeuksien periaatteet)

text:
C 63/8                    FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             4.3.2000
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                11 päivänä tammikuuta 2000
                            (kolmas jaosto)
                                                                             yhdisteyissä asioissa C-174/98 P ja C-189/98 P, Alankomai-
                    16 päivänä joulukuuta 1999                               den kuningaskunta ja Gerard van der Wal vastaan Euroo-
                                                                                pan yhteisöjen komissio (1)
asiassa C-138/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                       (Muutoksenhaku – Tiedonsaanti – Komission päätös
                Luxemburgin suurherttuakunta (1)                             94/90/EHTY, EY, Euratom – Julkisen edun turvaamiseen
                                                                             perustuvan poikkeuksen soveltamisala – Riittämättömät
                                                                             perustelut – Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaami-
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                  seksi tehdyn yleissopimuksen 6 artikla – Asianosaisten
vi 94/56/EY – Lentoliikenne – Siviili-ilmailu – Onnetto-
                                                                             yhdenvertaisuuden ja puolustautumisoikeuksien periaatteet)
  muuksien ja vaaratilanteiden tutkinta – Täytäntöönpano)
                                                                                (2000/C 63/15)
                            (2000/C 63/14)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
          yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 Yhdistetyissä asioissa C-174/98 P ja C-189/98 P, Alankomai-
                                                                             den kuningaskunta (asiamiehinään M. A. Fierstra ja C. Wissels),
                                                                             ja Gerard van der Wal, kotipaikka Kraainem (Belgia), edustaja-
Asiassa C-138/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-                     naan asianajaja L. Y. J. M. Parret, prosessiosoite Luxemburgissa
henään F. Benyon) vastaan Luxemburgin suurherttuakunta                       asianajotoimisto A. May, 31 Grand-Rue, joissa valittajat vaati-
(asiamiehenään P. Steinmetz), jossa kantaja vaatii yhteisöjen                vat muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
tuomioistuinta toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta                  oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-83/96,
ei ole noudattanut siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaarati-              Van der Wal vastaan komissio, 19.3.1998 antaman tuomion
lanteiden tutkinnan perusperiaatteista 21 päivänä marraskuuta                (Kok. 1998, s. II-545) kumoamista, vastapuolena: Euroopan
1994 annetun neuvoston direktiivin 94/56/EY (EYVL L 319,                     yhteisöjen komissio (asiamiehinään W. Wils ja U. Wölker),
s. 14) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen             yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja                  G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitin-
hallinnollisia määräyksiä, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas                   ho de Almeida (esittelevä tuomari), D. A. O. Edward ja L. Sevón
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                        sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, G. Hirsch,
J. C. Moitinho de Almeida sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä               H. Ragnemalm ja M. Wathelet, julkisasiamies: G. Cosmas,
tuomari) ja J.-P. Puissochet, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja:        kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 11.1.2000
R. Grass, on antanut 16.12.1999 tuomion, jonka tuomiolau-                    tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
selma on seuraava:
                                                                             1. Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                                asiassa T-83/96, Van der Wal vastaan komissio, 19.3.1998
1. Luxemburgin          suurherttuakunta      ei    ole    noudattanut            antama tuomio kumotaan.
     siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnan
     perusperiaatteista 21 päivänä marraskuuta 1994 annetun                  2. Komission 29.3.1996 tehty päätös, jolla kieltäydyttiin luovutta-
     neuvoston direktiivin 94/56/EY mukaisia velvoitteitaan, koska                masta tiettyjä asiakirjoja, kumotaan.
     se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin
     noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia          3. Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan molem-
     määräyksiä.                                                                  missa oikeusasteissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
2. Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-               4. Alankomaiden kuningaskunta vastaa niistä oikeudenkäyntiku-
     denkäyntikulut.                                                              luista, joita sille on asian T-83/96 väliintulijana aiheutunut
                                                                                ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydyssä oikeuden-
                                                                                käynnissä, ja niistä oikeudenkäyntikuluista, joita sille on asian
                                                                                C-189/98 P väliintulijana aiheutunut tässä oikeusasteessa.
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.
                                                                             (1) EYVL C 258, 15.8.1998.


title: Asia T-535/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.3.2016 – CBM v. SMHV – ÏD Group (Fashion ID) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.3.2016 – CBM v. SMHV – ÏD Group (Fashion ID)
   (Asia T-535/15) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2016/C 191/42)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Sveitsi) (edustajat: asianajajat U. Lüken ja J. Bärenfänger)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: S. Hanne)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: ÏD Group (Roubaix, Ranska)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 14.7.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2470/2014-4), joka koskee ÏD Groupin ja CBM Creative Brands Marken GmbH:n välistä väitemenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               CBM Creative Brands Marken GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 371, 9.11.2015.


title: Asia T-345/08: Kanne 22.8.2008 — Helena Rubinstein v. SMHV — Allergan (BOTOLIST)

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/42

         Kanne 22.8.2008 — Helena Rubinstein v. SMHV — Allergan (BOTOLIST)
   (Asia T-345/08)
   (2008/C 272/84)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Helena Rubinstein, SNC (Pariisi, Ranska) (edustajat: lakimiehet A. von Mühlendahl ja J. Pagenberg)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Allergan, Inc. (Irvine, Yhdysvallat)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 863/2007-1 28.5.2008 tekemä päätös on kumottava

               —

               valitus, jonka vastapuoli valituslautakunnassa on tehnyt vastaajan mitättömyysosaston 28.3.2007 tekemästä päätöksestä asiassa 1118 C, on hylättävä

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               —

               vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut siinä tapauksessa, että siitä tulee väliintulija tässä asiassa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ”BOTOLIST” luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkirekisteröinti N:o 2 686 392

      Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: Yhteisön tavaramerkkirekisteröinti N:o 2 015 832, joka koskee kuviomerkkiä ”BOTOX” luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten, yhteisön tavaramerkkirekisteröinti N:o 2 575 371, joka koskee kuviomerkkiä ”BOTOX” luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten, yhteisön tavaramerkkirekisteröinti N:o 1 923 986, joka koskee kuviomerkkiä ”BOTOX” luokkiin 5 ja 16 kuuluvia tavaroita varten, yhteisön tavaramerkkirekisteröinti N:o 1 999 481, joka koskee sanamerkkiä ”BOTOX” luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten, useita tavaramerkin ”BOTOX” rekisteröintejä Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioissa

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskeva hakemus hylättiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: Mitättömyysosaston päätös kumottiin

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu, koska ei ole mitään näyttöä siitä, että aikaisemmat tavaramerkit olisivat tunnettuja oikeana ajankohtana, koska kilpailevat tavaramerkit eivät ole riittävän samankaltaisia, koska ei ole näyttöä siitä, että mitättömyyshakemuksen kohteena olevien rekisteröityjen yhteisön tavaramerkkien käyttö olisi haitaksi aikaisempien tavaramerkkien erottamiskyvylle ja maineelle ja koska ei ole näyttöä siitä, että kantaja olisi aiheettomasti ottanut käyttöön rekisteröidyn yhteisön tavaramerkin, jonka mitättömäksi julistamista on haettu, neuvoston asetuksen N:o 40/94 73 artiklaa on rikottu, koska riidanalaisessa päätöksessä ei esitetä perusteita päätökselle.


title: Asia C-582/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 11.11.2015 – Openbaar Ministerie v. Gerrit van Vemde

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 11.11.2015 – Openbaar Ministerie v. Gerrit van Vemde
   (Asia C-582/15)
   (2016/C 027/20)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Amsterdam

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Openbaar Ministerie

      Vastaaja: Gerrit van Vemde

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko puitepäätöksen 2008/909/YOS (1) 28 artiklan 2 kohdan ensimmäistä virkettä tulkittava siten, että siinä tarkoitettu ilmoitus voi koskea ainoastaan tuomioita, jotka on annettu ennen 5.12.2011, riippumatta siitä milloin kyseiset tuomiot ovat saaneet lainvoiman, vai onko kyseistä säännöstä tulkittava siten, että ilmoitus voi koskea ainoastaan tuomioita, jotka ovat saaneet lainvoiman ennen 5.12.2011?

      (1)  Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta rikosasioissa annettuihin tuomioihin, joissa määrätään vapausrangaistus tai vapauden menetyksen käsittävä toimenpide, niiden täytäntöön panemiseksi Euroopan unionissa 27.11.2008 tehty neuvoston puitepäätös 2008/909YOS (EUVL L 327, s. 27).


title: Asia T-33/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.2.2012 — Peeters Landbouwmachines v. SMHV — Fors MW (BIGAB) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön sanamerkki BIGAB — Ehdoton hylkäysperuste — Vilpillisen mielen puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               24.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.2.2012 — Peeters Landbouwmachines v. SMHV — Fors MW (BIGAB)
   (Asia T-33/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön sanamerkki BIGAB - Ehdoton hylkäysperuste - Vilpillisen mielen puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2012/C 89/35
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Peeters Landbouwmachines BV (Etten-Leur, Alankomaat) (edustaja: asianajaja P. Claassen)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Geroulakos)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: AS Fors MW (Saue, Viro) (edustajat: asianajajat M. Nielsen ja J. Hansen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 4.11.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 210/2010-1), joka liittyy Peeters Landbouwmachines BV:n ja AS Fors MW:n väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Peeters Landbouwmachines BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 80, 12.3.2011.


title: Asia T-341/12 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 16.11.2012 — Evonik Degussa v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Kilpailu — Sellaisen päätöksen julkaiseminen, jolla komissio toteaa, että kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt kieltäviä säännöksiä on rikottu — Komissiolle tämän antaman yhteistyötiedonannon perusteella toimitettujen tietojen luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön hylkääminen — Intressivertailu — Kiireellisyys — Fumus boni juris)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/49

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 16.11.2012 — Evonik Degussa v. komissio
   (Asia T-341/12 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Kilpailu - Sellaisen päätöksen julkaiseminen, jolla komissio toteaa, että kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt kieltäviä säännöksiä on rikottu - Komissiolle tämän antaman yhteistyötiedonannon perusteella toimitettujen tietojen luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön hylkääminen - Intressivertailu - Kiireellisyys - Fumus boni juris)
   2013/C 26/100
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Evonik Degussa GmbH (Essen, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Steinle, M. Holm-Hadulla ja C. von Köckritz)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Giolito, M. Kellerbauer ja G. Meessen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Hakemus kantajan tekemän luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön hylkäämisestä 24.5.2012 annetun komission päätöksen K(2012) 3534 lopullinen (asia COMP/F/38.620 — Vetyperoksidi ja perboraatti) täytäntöönpanon lykkäämiseksi ja välitoimihakemus, jossa vaaditaan määräämään, että tiettyjä kantajaa koskevia tietoja käsitellään edelleen luottamuksellisesti julkaistaessa yksityiskohtaisempi versio [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 3.5.2006 tehdystä komission päätöksestä K(2006) 1766 lopullinen (asia COMP/F/38.620 — Vetyperoksidi ja perboraatti) (EUVL L 353, s. 54).

      Määräysosa

               1)

               Evonik Degussa GmbH:n kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävästä ja toimivaltuuksista tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä 13.10.2011 annetun Euroopan komission puheenjohtajan päätöksen 2011/695/EU 8 artiklan nojalla tekemän luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön hylkäämisestä 24.5.2012 annetun komission päätöksen K(2012) 3534 lopullinen (asia COMP/F/38.620 — Vetyperoksidi ja perboraatti) täytäntöönpanoa lykätään.

               2)

               Komissiota kielletään julkaisemasta internetsivustollaan tai muussa paikassa [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä seuraavia yrityksiä vastaan: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals Holding AB, EKA Chemicals AB, Degussa AG, Edison SpA, FMC Corporation, FMC Foret S.A., Kemira OYJ, L’Air Liquide SA, Chemoxal SA, Snia SpA, Caffaro Srl, Solvay SA/NV, Solvay Solexis SpA, Total SA, Elf Aquitaine SA ja Arkema SA 3.5.2006 tekemänsä päätöksen 2006/903 (asia COMP/F/38.620 — Vetyperoksidi ja perboraatti) sellainen versio, joka on kantajan osalta yksityiskohtaisempi kuin vuoden 2007 syyskuussa sen kilpailun pääosaston internetsivustolla julkaistu versio, ja antamasta kolmansille mahdollisuus tutustua tällaiseen versioon.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-257/03: Internet Photonics, Inc:n 15.7.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
4.10.2003                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 239/21
Kantajat ja komissio olivat eri mieltä osasta näitä asiakirjoja.         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantajien mukaan näiden asiakirjojen haltuunotto ja käsittely
loukkasivat eurooppaoikeudessa tunnustettua oikeudellisen
ammattisalaisuuden yleistä periaatetta.                                  –      katsoo, että merkki INTERNET PHOTONICS voidaan
                                                                                rekisteröidä yhteisön tavaramerkkinä, koska se on asetuk-
                                                                                sen N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan
                                                                                mukainen
Asiassa nro COMP/E-1/38.589 tehdyn neuvoston asetuksen
17 14 artiklan 3 kohdan mukaisen tutkimuksen yhteydessä
tehtyä oikeudellista ammattisalaisuutta koskevaa vaatimusta              –      kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
koskevassa komission päätöksessä C(2003)1533 komissio                           merkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 13.5.2003
ensinnäkin hylkäsi kantajien vaatimuksen palauttaa tai tuhota                   tekemän asiaa nro R 765/2002-2 koskevan päätöksen
kaikki riidanalaisten asiakirjojen kopiot ja toiseksi totesi lisää-
vänsä kaikki riidanalaiset asiakirjat komission asiakirjavihkoon.
                                                                         –      palauttaa merkkiä koskevan hakemuksen viraston tutki-
                                                                                musosastolle sen lähemmäksi tutkimiseksi, voidaanko
                                                                                merkki rekisteröidä asetuksen N:o 40/94 (1) 7 artiklan
Kyseessä olevalla kanteella kantajat vaativat ensimmäisen                       1 kohdan c alakohdan perusteella merkin erottamiskyky
oikeusasteen tuomioistuinta tarkastamaan kyseisen päätöksen                     kokonaisuudessaan huomioon ottaen, tai toissijaisesti
laillisuuden ja kumoamaan sen. Kantajat katsovat, että komis-                   palauttaa merkkiä koskevan hakemuksen viraston valitus-
sio on rikkonut perustamissopimusta, loukannut yhteisön                         lautakuntaan, jotta tämä tekisi päätöksen siitä, voidaanko
oikeuden yleisiä periaatteita ja rikkonut asetusta 17/62, sellai-               merkki rekisteröidä yhteisön tavaramerkkinä asetuksen
sena kuin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimet ovat sitä tulkin-                  N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan perusteella
neet.                                                                           tutkijan päätöksestä tehdyn alkuperäisen valituksen mu-
                                                                                kaisesti
Kantajat väittävät, että komissio on loukannut oikeudellisen
ammattisalaisuuden periaatetta, kun se ei ole noudattanut                –      velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston kor-
oikeuskäytännössä määritettyjä menettelyjä tämän periaatteen                    vaamaan oikeudenkäyntikulut.
soveltamiseksi, kun se on perusteettomasti jättänyt kunnioitta-
matta oikeudellista ammattisalaisuutta ja kun se on loukannut
niitä kantajien perusoikeuksia (kuten yksityisyyden suojaa),
jotka muodostavat edellä mainitun periaatteen perustan.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
( 1) Kantajat ovat vaatineet komission päätöksen C(2003)559/4 ku-
     moamista siltä osin kuin sen on tulkittu oikeuttavan komission      Kyseessä oleva tavara-          Sanamerkki INTERNET PHOTO-
     toiminnan, joka käsittää oikeudellisen ammattisalaisuuden piiriin   merkki:                         NICS – hakemus nro 002275600
     väitteen mukaan kuuluvien asiakirjojen haltuunoton, tarkastami-
     sen ja lukemisen (asia T-125/03, EYVL C 146, 21.6.2003, s. 42).
                                                                         Kyseessä olevat tavarat         Luokkiin 9, 37 ja 42 kuuluvat
                                                                         tai palvelut:                   tavarat ja palvelut (tietokonelait-
                                                                                teistot ja tietokoneohjelmistot
                                                                                jne.)
                                                                         Valituslautakunnassa rii-       Tutkijan päätös hylätä rekiste-
                                                                         tautettu päätös:                röinti
Internet Photonics, Inc:n 15.7.2003 sisämarkkinoiden har-
monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vas-                  Valituslautakunnan pää-         Valituksen hylkääminen
                        taan nostama kanne                               tös:
                                                                         Kanneperusteet:                 –      asetuksen N:o 40/94 ( 1) 7 ar-
                           (Asia T-257/03)
                                                                                tiklan 1 kohdan b alakohdan
                                                                                virheellinen soveltaminen
                           (2003/C 239/40)
                                                                                –      asetuksen N:o 40/94 ( 1) 7 ar-
                                                                                tiklan 1 kohdan c alakohdan
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                                                             virheellinen soveltaminen
                                                                         (1 ) Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus
Internet Photonics, Inc., New Jersey, Yhdysvallat, on nostanut                (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).
15.7.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
rastoa vastaan. Kantajan edustaja on barrister M. Chapple.


title: Asia C-560/10 P: Unionin tuomioistuimen määräys 13.10.2011 — valittajana Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Julkiset palveluhankinnat — Sinun Eurooppasi -portaalin hallinta ja ylläpito — Tarjouksen hylkääminen — Asetukset (EY, Euratom) N:o 1605/2002 ja N:o 2342/2002 — Arviointikertomuksen täydellinen kopio — Avoimuuden periaate ja yhdenvertaisen kohtelun periaate — Hyvää hallintotapaa ja oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskeva oikeus — Oikeudelliset virheet — Selvitysaineiston vääristäminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen — Selvästi perusteeton valitusperuste)

text:
               10.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/9

         Unionin tuomioistuimen määräys 13.10.2011 — valittajana Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-560/10 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Julkiset palveluhankinnat - Sinun Eurooppasi -portaalin hallinta ja ylläpito - Tarjouksen hylkääminen - Asetukset (EY, Euratom) N:o 1605/2002 ja N:o 2342/2002 - Arviointikertomuksen täydellinen kopio - Avoimuuden periaate ja yhdenvertaisen kohtelun periaate - Hyvää hallintotapaa ja oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskeva oikeus - Oikeudelliset virheet - Selvitysaineiston vääristäminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen - Selvästi perusteeton valitusperuste)
   2012/C 73/14
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (edustaja: dikigoros N. Korogiannakis)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Delaude ja N. Bambara)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-300/07, Evropaïki Dynamiki v. komissio, 9.9.2010 antamasta tuomiosta, jolla kumottiin komission 13.7.2007 tekemä päätös, jolla hylättiin Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE:n Sinun Eurooppasi -portaalin hallintaa ja ylläpitoa koskevassa tarjouskilpailussa ENTR/05/078 erän 2 (infrastruktuurin hallinta) osalta tekemä tarjous ja ratkaistiin tarjouskilpailu toisen tarjouksentekijän hyväksi.

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 72, 5.3.2011.


title: Asia C-288/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Svea Hovrätt — Miljööverdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 30.6.2008 — Kemikalieinspektionen v. Nordiska Dental AB

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/37

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Svea Hovrätt — Miljööverdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 30.6.2008 — Kemikalieinspektionen v. Nordiska Dental AB
   (Asia C-288/08)
   (2008/C 209/57)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Svea Hovrätt — Miljööverdomstolen
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Kemikalieinspektionen

      Vastaaja: Nordiska Dental AB
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1

                           a)

                           Onko lääkinnällisistä laitteista 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/42/ETY (1) säännöksiä tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaisen kansallisen kiellon soveltamiselle, joka koskee elohopeaa sisältävän hammaslääkintäkäyttöön tarkoitetun amalgaamin vientiä maasta ja jonka perusteena on ympäristön ja terveyden suojelu?

                           b)

                           Vaikuttaako tähän tulkintaan se, että tuote on varustettu CE-merkinnällä?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, ovatko muun muassa tiettyjen kemiallisten tuotteiden käsittelyä, maahantuontia ja vientiä koskevasta kiellosta tietyissä tapauksissa annetun asetuksen (1998:944), jonka perusteena ovat edellä mainitut tarkoitukset, 8 § ja 11 § yhteensopivia EY 29 ja EY 30 artiklan kanssa, kun näitä säännöksiä sovelletaan hammaslääkintäkäyttöön tarkoitettuun elohopeaa sisältävään amalgaamiin, joka on varustettu CE-merkinnällä?

      (1)  EYVL L 169, s. 1 (suomenkielinen erityispainos alue 13, nide 24, s. 85).


title: Asia F-134/12: Virkamiestuomioistuimen määräys 27.1.2014 — Loescher v. neuvosto

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/36

      Virkamiestuomioistuimen määräys 27.1.2014 — Loescher v. neuvosto
      (Asia F-134/12) (1)

      (2014/C 71/73)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 26, 26.1.2013, s. 74.


title: Asia F-50/13: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 8.5.2014 – A v. komissio (Henkilöstö — Sosiaaliturva — Työtapaturma tai ammattitauti — Henkilöstösääntöjen 73 artikla — Pysyvä osittainen työkyvyttömyys — Korvausvaatimus — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/41

         Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 8.5.2014 – A v. komissio
   (Asia F-50/13) (1)

   ((Henkilöstö - Sosiaaliturva - Työtapaturma tai ammattitauti - Henkilöstösääntöjen 73 artikla - Pysyvä osittainen työkyvyttömyys - Korvausvaatimus - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   2014/C 194/60
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: A (edustajat: asianajajat B. Cambier ja A. Paternostre)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: V. Joris, avustajanaan asianajaja C. Mélotte)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sen komission päätöksen, jolla ratkaistaan kantajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdan perusteella esittämä täydentävä korvausvaatimus, jossa tämä vaatii täysimääräistä korvausta ammattitaudistaan aiheutuneista aineellisista vahingoista ja henkisestä kärsimyksestä sekä lukuisista sääntöjenvastaisuuksista, joita on liittynyt hänen henkilöstösääntöjen 73 artiklan perusteella esittämänsä vaatimuksen tutkimiseen, kumoamista koskeva vaatimus.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013, s. 63.


title: Asia T-611/15: Kanne 2.11.2015 – Edeka-Handelsgesellschaft Hessenring v. komissio

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/65

         Kanne 2.11.2015 – Edeka-Handelsgesellschaft Hessenring v. komissio
   (Asia T-611/15)
   (2016/C 027/83)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Edeka-Handelsgesellschaft Hessenring mbH (Melsungen, Saksa) (edustajat: asianajajat E. Wagner ja H. Hoffmeyer)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission asiassa 2015/4023 3.9.2015 tekemän päätöksen, jossa kantajalta on kokonaan evätty oikeus tutustua kartellimenettelystä AT/39914 – EIRD 4.12.2013 tehdyn komission päätöksen julkiseen versioon ja komission tätä menettelyä koskevien asiakirjojen sisällysluetteloon, kokonaan tai toissijaisesti vähintään siltä osin kuin komissio on evännyt oikeuden tutustua mainitun päätöksen tai kyseisen sisällysluettelon julkisen version siihen osaan, jonka luottamuksellisuuteen ne yritykset, joita päätös koskee, eivät ole vedonneet tai eivät enää vetoa,

               —

               toissijaisesti siinä tapauksessa, että komission asiassa 2015/4023 3.9.2015 tekemää päätöstä, jossa kantajalta on kokonaan evätty oikeus tutustua kartellimenettelystä AT/39914 – EIRD 4.12.2013 tehdyn komission päätöksen julkiseen versioon ja komission tätä menettelyä koskevien asiakirjojen sisällysluetteloon, ei kumota kokonaan sen vuoksi, että ja siltä osin kuin kartellimenettelystä AT/39914 – EIRD 4.12.2013 tehdystä komission päätöksestä ja/tai komission tätä menettelyä koskevien asiakirjojen sisällysluettelosta ei ole olemassa julkista versiota, toteamaan, että komissio on lainvastaisesti jättänyt laatimatta julkisen version kartellimenettelystä AT/39914 – EIRD 4.12.2013 tekemästään päätöksestä ja/tai kyseistä menettelyä koskevien asiakirjojen sisällysluettelosta sekä jättänyt toimittamatta sen kantajalle,

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kymmeneen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste: tehokasta oikeussuojaa koskevan perusoikeuden sekä hyvää hallintoa ja perusteluja koskevan perusoikeuden loukkaaminen sen vuoksi, että riidanalaisesta päätöksestä puuttuvat perustelut

               2.

               Toinen kanneperuste: tehokasta oikeussuojaa koskevan perusoikeuden sekä oikeutta muutoksenhakua koskevaan ohjaukseen loukkaaminen sen vuoksi, että mahdollisia oikeussuojakeinoja koskevaa ohjausta ei ole annettu

               3.

               Kolmas kanneperuste: asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 4 artiklan 2 kohdan kolmannen luetelmakohdan rikkominen

               4.

               Neljäs kanneperuste: asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan rikkominen

               5.

               Viides kanneperuste: asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan 1 alakohdan rikkominen

               6.

               Kuudes kanneperuste: asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan 2 alakohdan rikkominen

               7.

               Seitsemäs kanneperuste: oikeutta tutustua asiakirjoihin koskevan perusoikeuden loukkaaminen

               8.

               Kahdeksas kanneperuste: oikeutta tutustua asiakirjoihin koskevan perusoikeuden ja suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen, koska sitä, olisiko ainakin niiden asiakirjojen osiin, joihin tutustumista oli haettu, ollut mahdollista tutustua, ei ole arvioitu

               9.

               Yhdeksäs kanneperuste: SEUT 101 artiklan rikkominen sillä perusteella, että kantajalta on käytännössä evätty mahdollisuus tutkia kartellioikeuden mukaisia vahingonkorvausvaatimuksia ja mahdollisesti vedota niihin

               10.

               Kymmenes, toissijaisesti esitetty kanneperuste: kantajan oikeutta siihen, että kartellimenettelystä AT/39914 – EIRD tehdystä komission päätöksestä ja komission tätä menettelyä koskevien asiakirjojen sisällysluettelosta laaditaan julkinen versio, on loukattu (asetus (EY) N:o 1049/2001 ja asetuksen (EY) N:o 1/2003 (2) 30 artiklan 2 kohta).

         Tässä yhteydessä kantaja tuo esiin sen, että asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 ja 3 kohdan poikkeussäännöksissä olevat edellytykset, joilla se, että kantajalle ei anneta oikeutta tutustua pyytämiinsä asiakirjoihin, voitaisiin oikeuttaa, eivät täyty.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).

      (2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).


title: Asia T-583/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.12.2015 – Giand v. SMHV – Flamagas (FLAMINAIRE) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin FLAMINAIRE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen ja kansainvälinen sanamerkki FLAMINAIRE — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta — Ne bis in idem)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/50

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.12.2015 – Giand v. SMHV – Flamagas (FLAMINAIRE)
   (Asia T-583/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin FLAMINAIRE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen ja kansainvälinen sanamerkki FLAMINAIRE - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta - Ne bis in idem))
   (2016/C 027/62)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Giand Srl (Rimini, Italia) (edustaja: asianajaja F. Caricato)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Bullock)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Flamagas SA (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja G. Hinarejos Mulliez)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 11.6.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 2117/2011-4), joka koskee Flamagas SA:n ja Giand Srl:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Giand Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien Flamagas, SA:lle sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet välttämättömät kulut.

      (1)  EUVL C 351, 6.10.2014.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 6 päivänä huhtikuuta 1995, asiassa T-147/89, Société métallurgique de Normandie vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu - ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan rikkominen)

text:
  3.6.95                H                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 137/ 19
 3 ) Kanne hylätään muilta osin.                                      vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet: N.
                                                                      Koch, E. Traversa , J. Currall, A. Coutrelis ja N. Coutrelis ),
 4 ) Kantaja määrätään vastaamaan omista oikeudenkäyn               jossa kantaja vaatii ETY:n perustamissopimuksen 85 artik
       tikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kolmasosa          lan soveltamisesta 2.8.1989 tehdyn komission päätöksen
       komission oikeudenkäyntikuluista.                              89/515/ETY ( IV/31.553 — Betoniteräsverkot, EYVL 1989 ,
 5 ) Komissio määrätään vastaamaan omien oikeudenkäyn                L 260, s . 1 ) mitättömäksi julistamista, yhteisöjen ensimmäi
       tikulujensa kahdesta kolmasosasta.                            sen oikeusasteen tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto )
                                                                     toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja H. Kirsch
 (M EYVL N:o C 306 , 5.12.1989                                       ner sekä tuomarit C. W. Bellamy, B. Vesterdorf, R.
                                                                     García-Valdecasas ja K. Lenaerts, kirjaaja : H. Jung, on 6.4.
                                                                      1995 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu
                                                                     raava :
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                1 ) ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltami
                                                                            sesta 2.8.1989 tehdyn komission päätöksen 89/515/
                   6 päivänä huhtikuuta 1995 ,                              ETY (IV/31.553 — Betoniteräsverkot) 1 artikla juliste
 asiassa T-147/89, Société métallurgique de Normandie                       taan mitättömäksi siltä osin, kuin siinä on todettu
            vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ^)                         kantajan tehneen Baustahlgewebe GmbH:n kanssa
 (Kilpailu — ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan                         sopimuksen näiden yritysten viennille vahvistettavista
                              rikkominen)                                   kiintiöistä.
                            ( 95/C 137/45 )                          2 ) Kantajalle komission päätöksen 3 artiklassa määrätty
                                                                            sakko vahvistetaan 1 235 000 ecuksi.
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                     3 ) Muilta osin kanne hylätään.
 Asiassa T-147/89 , Societe metallurgique de Normandie,.
 kotipaikka Mondeville ( Ranska ), asiamiehinään asianajajat        4 ) Kantajan on vastattava omista oikeudenkäyntikulu
 Robert Collin ja Richard Milchior, Pariisi, prosessiosoite                 istaan, ja sen on korvattava 4/<;:aa komission oikeuden
 Luxemburgissa asianajotoimisto Ernest Arendt, 8—10, rue                    käyntikuluista.
 Mathias Hardt, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
 ( asiamiehet: N. Koch, E. Traversa , J. Currall, A. Coutrelis ja    5 ) Komission on vastattava ]/5:sta oikeudenkäyntikulu
 N. Coutrelis ), jossa kantaja vaatii ETY:n perustamissopi                jaan.
 muksen 85 artiklan soveltamisesta 2.8.1989 tehdyn komis
 sion päätöksen 89/515/ETY ( IV/31.553 — Betoniteräsver             t 1 ) EYVL N:o C 306 , 5.12.1989
 kot, EYVL 1989, L 260 , s . 1 ) mitättömäksi julistamista ,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( ensim
mäinen jaosto ) toimien kokoonpanossa jaoston puheenjoh
taja H. Kirschner sekä tuomarit C. B. Bellamy, B. Vester
dorf, R. García-Valdecasas ja K. Lenaerts , kirjaaja : H. Jung,            YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
on 6.4.1995 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on                                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
seuraava :                                                                               6 päivänä huhtikuuta 1995 ,
 1 ) Kanne hylätään.                                                asiassa T-149/89: Sotralentz SA vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio(')
2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan vastaajan oikeuden
                                                                     (Kilpailu — ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
      käyntikulut.                                                                                rikkominen)
(>) EYVL N:o C 305 , 5.12.1989                                                                  ( 95/C 137/47 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Asiassa T-149/89 , Sotralentz SA, ranskalainen yhtiö, koti
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                             paikka Drulingen ( Ranska ), edustajinaan asianajajat Xavier
                                                                    de Mello, Philippe Pepy ja Jean Christian Percerou, Pariisi,
                   6 päivänä huhtikuuta 1995 ,
                                                                    prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Bruno Dek
asiassa T-148/89 , Tréfilunion SA vastaan Euroopan                  ker, 16 , avenue Marie-Thérèse, vastaan Euroopan yhteisö
                      yhteisöjen komissio ^)                        jen komissio ( asiamiehinään N. Koch, E. Traversa , J.
(Kilpailu — ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan                  Currall , A. Coutrelis ja N. Coutrelis ), jossa vaaditaan ETY :n
                             rikkominen)                            perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta 2 päivänä
                           ( 95/C 137/46 )                          elokuuta 1989 tehdyn komission päätöksen 89/515/ETY
                                                                    ( IV/31.553 — Betoniteräsverkot, EYVL 1989 , L 260 , s . 1 )
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     mitättömäksi julistamista , yhteisöjen ensimmäisen asteen
                                                                    tuomioistuin (ensimmäinen jaosto ) toimien kokoonpanossa
Asiassa T-148/89, Tréfilunion SA, kotipaikka Puteaux                jaoston puheenjohtaja H. Kirschner ja tuomarit C. W.
( Ranska ), asiamiehinään asianajajat Robert Collin ja              Bellamy, B. Vesterdorf, R. García-Valdecasas ja K. Lenaerts,
Richard Milchior, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa             kirjaaja : H. Jung, on antanut 6.4.1995 tuomion, jonka
asianajotoimisto Ernest Arendt, 8— 10, rue Mathias Hardt,           tuomiolauselma on seuraava :


title: Asia C-553/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 12.12.2007 — College van burgemeester en wethouders van Rotterdam v. M.E.E. Rijkeboer

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 12.12.2007 — College van burgemeester en wethouders van Rotterdam v. M.E.E. Rijkeboer
   (Asia C-553/07)
   (2008/C 64/29)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Raad van State
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: College van burgemeester en wethouders van Rotterdam

      Valituksen vastapuoli: M.E.E. Rijkeboer
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko laissa säädetty rajoitus, jonka mukaan tiedot annetaan tietojen saamiseksi esitettyä hakemusta edeltävän yhden vuoden ajalta, yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (1) (EYVL L 281, s. 31) 12 artiklan a alakohdan, mahdollisesti luettuna yhdessä tämän direktiivin 6 artiklan 1 kohdan e alakohdan kanssa, ja suhteellisuusperiaatteen mukainen?

      (1)  EYVL L 281, s. 31.


title: Asian T-308/99 poistaminen rekisteristä

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/44

         Asian T-308/99 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 228/101)

      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan 24.5.2004 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-308/99, H. Peeters Service B. V., jota tukee Alankomaiden kuningaskunta, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EYVL C 63, 4.3.2000.


title: Asia C-45/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeitsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 2.2.2009 – Gisela Rosenbladt v. Oellerking Gebäudereinigungsges.mbH

text:
               1.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeitsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 2.2.2009 – Gisela Rosenbladt v. Oellerking Gebäudereinigungsges.mbH
   (Asia C-45/09)
   2009/C 102/14
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Arbeitsgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Gisela Rosenbladt

      Vastaaja: Oellerking Gebäudereinigungsges.mbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko kollektiivisen työoikeuden säännökset, joissa tehdään ero ikään perustuvien seikkojen perusteella, yleisen tasa-arvolain (Allgemeines Gleichbehandlungsgesetz; jäljempänä AGG) voimaantulon jälkeen yhteensoveltuvia yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (1) mukaisen ikään perustuvaa syrjintää koskevan kiellon kanssa, kun AGG:ssä ei nimenomaisesti näin todeta (kuten aikaisemmin AGG:n 10 §:n 7 alakohdassa)?

               2)

               Rikotaanko kansallisella lainsäädännöllä, jossa annetaan valtiolle, työehtosopimuksen sopimuspuolille ja yksittäisen työsopimuksen sopimuspuolille mahdollisuus määrätä työsuhteiden automaattisesta päättymisestä, kun tietty ikä saavutetaan (tässä: 65. ikävuoden täyttyminen), yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 1 artiklassa ja 2 artiklan 1 kohdassa säädettyä ikään perustuvan syrjinnän kieltoa, kun jäsenvaltiossa on vuosikymmeniä sovellettu vastaavia lausekkeita melkein kaikkien työntekijöiden työsuhteisiin riippumatta kulloisestakin taloudellisesta ja sosiaalisesta tilanteesta, väestörakenteesta ja konkreettisesta työmarkkinatilanteesta?

               3)

               Rikotaanko työehtosopimuksella, jolla annetaan työnantajalle mahdollisuus päättää työsuhteet, kun työntekijä saavuttaa tietyn iän (tässä: 65. ikävuoden täyttyminen), yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 1 artiklassa ja 2 artiklan 1 kohdassa säädettyä ikään perustuvan syrjinnän kieltoa, kun jäsenvaltiossa on vuosikymmeniä sovellettu vastaavia lausekkeita melkein kaikkien työntekijöiden työsuhteisiin riippumatta kulloisestakin taloudellisesta ja sosiaalisesta tilanteesta, väestörakenteesta ja konkreettisesta työmarkkinatilanteesta?

               4)

               Rikkooko valtio, joka toteaa sellaisen työehtosopimuksen, jolla annetaan työnantajalle mahdollisuus päättää työsuhteet tiettynä ikävuotena (tässä: 65. ikävuoden täyttyminen), yleissitovaksi ja pitää yleissitovuuden voimassa, yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 1 artiklassa ja 2 artiklan 2 kohdassa säädettyä ikään perustuvan syrjinnän kieltoa, kun näin tehdään riippumatta kulloinkin kyseessä olevasta konkreettisesta taloudellisesta ja sosiaalisesta tilanteesta, väestörakenteesta ja työmarkkinatilanteesta?

      (1)  EYVL L 303, s. 16.


title: Asia T-341/14: Kanne 15.5.2014 – Klyuyev v. neuvosto

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/29

         Kanne 15.5.2014 – Klyuyev v. neuvosto
   (Asia T-341/14)
   2014/C 261/52
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sergiy Klyuyev (Donetsk, Ukraina) (edustaja: solicitor R. Gherson)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

                           —

                           Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 5.3.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP ja

                           —

                           Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 5.3.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 208/2014.

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen, joista kuusi ovat olennaisilta osin samat tai samankaltaiset kuin ne kanneperusteet, joihin vedotaan asiassa T-340/14, Klyuyev v. neuvosto.
   Lisäksi kantaja vetoaa kanteensa tueksi kanneperusteeseen, joka perustuu siihen, että neuvoston toimet eivät täyttäneet edellytystä kantajan sisällyttämiseksi luetteloon niistä henkilöistä, yhteisöstä ja elimistä, joihin sovelletaan kyseisiä rajoittavia toimenpiteitä, eli sitä, että kyseisen henkilön on todettu olevan vastuussa Ukrainan valtion varojen väärinkäytöstä tai ihmisoikeuksien loukkaamisesta Ukrainassa, koska kantajan luetteloon sisällyttämistä perusteltiin ainoastaan sillä, että häntä väitetään tutkittavan Ukrainassa osallisuudesta sellaisiin rikoksiin, jotka liittyvät Ukrainan valtion varojen kavaltamiseen ja kyseisten varojen siirtämiseen laittomasti Ukrainan ulkopuolelle.


title: Yhdistetyt asiat C-180/10 ja C-181/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 15.9.2011 (Naczelny Sąd Administracyjnyn (Puolan tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jarosław Słaby v. Minister Finansów (C-180/10) ja Emilian Kuć sekä Halina Jeziorska- Kuć v. Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (C-181/10) (Verotus — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — Verovelvollisen käsite — Rakennusmaan myynti — 9, 12 ja 16 artikla — Ostoihin sisältyvää arvonlisäveroa ei ole vähennetty)

text:
               29.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 15.9.2011 (Naczelny Sąd Administracyjnyn (Puolan tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jarosław Słaby v. Minister Finansów (C-180/10) ja Emilian Kuć sekä Halina Jeziorska- Kuć v. Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (C-181/10)
   (Yhdistetyt asiat C-180/10 ja C-181/10) (1)

   (Verotus - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - Verovelvollisen käsite - Rakennusmaan myynti - 9, 12 ja 16 artikla - Ostoihin sisältyvää arvonlisäveroa ei ole vähennetty)
   2011/C 319/12
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Jarosław Słaby (C-180/10) ja Emilian Kuć sekä Halina Jeziorska-Kuć (C-181/10)

      Vastaajat: Minister Finansów (C-180/10), Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (C-181/10)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Naczelny Sąd Administracyjny — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 9 artiklan 1 kohdan ja jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun neuvoston kuudennen direktiivin 77/388/ETY, (EYVL L 145, s. 1) 4 artiklan 1 ja 2 kohdan tulkinta — Usean rakennustontin myyminen — Toimiiko myyjä verovelvollisena, kun kiinteistö kuuluu myyjän maatilaan ja hän on lopettanut maatalouden harjoittamisen kunnan muutettua hänen kiinteistönsä rakennusmaaksi

      Tuomiolauselma

   Jos kyseinen jäsenvaltio on käyttänyt yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 19.12.2006 annetulla neuvoston direktiivillä 2006/138/EY, 12 artiklan 1 kohdassa säädettyä mahdollisuutta, rakennusmaan luovutusta on pidettävä kansallisen lainsäädännön mukaan arvonlisäveron alaisena riippumatta siitä, onko liiketoimi jatkuvaluonteinen tai harjoittaako myyjä tuottajan, kauppiaan tai palvelujen suorittajan toimintaa, kunhan liiketoimi ei merkitse ainoastaan sitä, että omistaja käyttää omistusoikeuttaan.
   Luonnollista henkilöä, joka on harjoittanut maataloustoimintaa maa-alueella, joka kyseisen henkilön tahdosta riippumattomista syistä tehdyn kaavamuutoksen jälkeen on luokiteltu rakennusmaaksi, ei ole pidettävä direktiivin 2006/112, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/138, 9 artiklan 1 kohdassa ja 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna arvonlisäverovelvollisena silloin, kun hän myy kyseisen maa-alueen, jos myynti kuuluu mainitun henkilön yksityisomaisuuden hallinnoinnin piiriin.
   Jos kyseinen henkilö sitä vastoin ryhtyy myynnin toteuttamiseksi aktiivisiin toimiin kiinteistöjen markkinoinnissa käyttämällä samankaltaisia keinoja kuin ne, joita direktiivin 2006/112, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/138, 9 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu tuottaja, kauppias tai palvelujen suorittaja käyttää, kyseisen henkilön on katsottava harjoittavan mainitussa artiklassa tarkoitettua ”liiketoimintaa” ja häntä on näin ollen pidettävä arvonlisäverovelvollisena.
   Sillä, että kyseinen henkilö on direktiivin 2006/112, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/138, 295 artiklan 1 kohdan 3 alakohdassa tarkoitettu ”vakiokantajärjestelmän alainen maataloustuottaja”, ei ole tähän vaikutusta.

      (1)  EUVL C 179, 3.7.2010.


title: Bundesfinanzhofin 27.8.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Grundstückgemeinschaft Schloßstraße GbR vastaan Finanzamt Paderborn (Asia C-396/98) (1999/C 1/11)

text:
C 1/6                  FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    4.1.1999
Sitä vastoin ei voida vaatia, että tämä vanhempi työskente-         kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeu-
lisi tai asuisi edelleen kyseisessä jäsenvaltiossa silloin, kun     dellinen pääneuvonantaja R. B. Wainwright ja oikeudelli-
hänen lapsensa pyrkii pääsemään siellä työmarkkinoille.             sessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies O. Couvert-
                                                                    CasteÂra, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudelli-
                                                                    sen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre
(1) EYVL C 228, 26.7.1997.
                                                                    Wagner, Kirchberg.
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
                                                                    mioistuin
Hoge Raad der Nederlandenin 30.10.1998 tekemäl-                     Ð toteaa, että koska Belgia ei ole saattanut voimaan neu-
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                  voston direktiivin 92/75/ETY täytäntöönpanemiseksi
1. Assco Gerüste GmbH, 2. R. van Dijk, joka toimii Assco                 kotitalouksien pesukoneiden energiankulutuksen osoit-
Holland Steigers Plettac Nederlandin nimissä, vastaan                    tamisen osalta 23 päivänä toukokuuta 1995 annetun
     1. Wilhelm Layher GmbH & Co KG, 2. Layher BV                        komission direktiivin 95/12/EY (1) noudattamisen edel-
                        (Asia C-392/98)                                  lyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
                                                                         tai kun se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle, se on
                         (1999/C 1/09)                                   jättänyt noudattamatta sille tämän direktiivin mukaan
                                                                         kuuluvia jäsenyysvelvoitteita;
Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 30.10.1998 teke-
mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomio-            Ð velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
istuimeen 5.11.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-                    denkäyntikulut.
melta asiassa 1. Assco Gerüste GmbH, 2. R. van Dijk,
joka toimii Assco Holland Steigers Plettac Nederlandin
nimissä, vastaan 1. Wilhelm Layher GmbH & Co KG, 2.                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Layher BV ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                    EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohta ja EY:n
1. Onko yhteisöjen tuomioistuin toimivaltainen tulkitse-            perustamissopimuksen 5 artiklan 1 kohta velvoittavat
     maan TRIPS-sopimuksen 50 artiklaa myös siltä osin              jäsenvaltioita toteuttamaan niille osoitettujen direktiivien
     kuin kyseisessä artiklassa oleva määräys ei koske tur-         täytäntöönpanemisen edellyttämät toimet ennen niille ase-
     vaamistoimenpiteitä, joilla estetään tavaramerkistä            tettujen määräaikojen päättymistä. Tämä määräaika päät-
     johtuvan oikeuden rikkominen?                                  tyi 1.3.1996 ilman, että Belgia on toteuttanut kyseisten
                                                                    direktiivien noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
2. Onko TRIPS-sopimuksen 50 artiklalla ja erityisesti               (1) EYVL L 136, 21.6.1995, s. 1.
     kyseisen artiklan 6 kohdalla välitön oikeusvaikutus?
3. Jos teollismallin jäljentäminen voidaan kansallisen
     oikeuden mukaan riitauttaa lainvastaista tekoa kos-
     kevien yleisten sääntöjen perusteella, erityisesti sopi-
     matonta kilpailua koskevien sääntöjen perusteella,             Bundesfinanzhofin 27.8.1998 tekemällään päätöksellä esit-
     onko tätä kautta asianomaiselle myönnettävää suojaa            tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Grundstückgemein-
     pidettävä TRIPS-sopimuksen 50 artiklan 1 kohdassa                 schaft Schloûstraûe GbR vastaan Finanzamt Paderborn
     tarkoitettuna ºteollis- ja tekijänoikeutenaº?
                                                                                (Asia C-396/98)
                                                                                (1999/C 1/11)
                                                                    Bundesfinanzhofin 5. jaosto on pyytänyt 27.8.1998 teke-
                                                                    mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-
Euroopan yhteisöjen komission 5.11.1998 Belgian kunin-
                                                                    jen tuomioistuimeen 6.11.1998, Euroopan yhteisöjen
               gaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                    tuomioistuimelta asiassa Grundstückgemeinschaft Schloû-
                        (Asia C-394/98)                             straûe GbR vastaan Finanzamt Paderborn ennakkorat-
                                                                    kaisua seuraaviin kysymyksiin:
                         (1999/C 1/10)
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamien tuomioiden
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.11.1998                  mukaan oikeus ostoihin sisältyvän veron vähentämiseen
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian                säilyy, jos verovelvollinen ei ole tahdostaan riippu-
 ---pagebreak--- 4.1.1999                FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 1/7
mattomista syistä käyttänyt kyseisiä tavaroita tai pal-                ölle tiettyjä suorituksia maksamatta yhtiöveroennak-
veluja verotettavien liiketoimien toteuttamiseen (asia                 koa (advance corporation tax), on jäsenvaltion lainsää-
C-37/95, Ghent Coal Terminal NV, tuomio 15.1.1998 (1),                 dännön nojalla olemassa vain siinä tapauksessa, että
jonka perusteena oli asia C-110/94, INZO, tuomio                       sekä tytäryhtiön sekä emoyhtiön kotipaikka on kysei-
29.2.1996 (2)).                                                        sessä jäsenvaltiossa?
Säilyykö tämän periaatteen mukaan oikeus ostoihin sisäl-           2. Jos ensimmäiseen kysymykseen annettu vastaus on
tyvän veron vähentämiseen siinäkin tapauksessa, jos vero-              kieltävä, onko edellä mainittujen EY:n perustamissopi-
velvollinen sinänsä tosiasiallisesti käyttää tavaran tai pal-          muksen määräysten perusteella yhtäältä sellaisella yhti-
velun (vuokrausta koskevien) liiketoimien toteuttamiseen,              öllä, jonka kotipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa ja
mutta lainmuutoksen vuoksi hänellä ei tavaran tai palve-               jonka emoyhtiön kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa,
lun saatuaan enää ole oikeutta luopua kyseisellä tavaralla             ja/tai toisaalta kyseisellä emoyhtiöllä oikeus vaatia
tai palvelulla toteutetun liiketoimen verovapaudesta, jol-             vahingonkorvauksena korkoa siitä yhtiöveroennakos-
loin verovelvollinen ei siten tosiasiallisesti voi suorittaa           ta, jonka tytäryhtiö maksoi, koska sillä ei kansallisten
verotettavia liiketoimia?                                              lakien nojalla ollut oikeutta tehdä konsernitulovähen-
                                                                       nystä, vai voidaanko tällaista korvausta vaatia ainoas-
                                                                       taan niiden periaatteiden mukaisessa vahingonkorvaus-
Säilyykö tällaisessa tapauksessa, jossa olosuhteet myöhem-             kanteessa, jotka yhteisöjen tuomioistuin vahvisti yhdis-
min muuttuvat, oikeus ostoihin sisältyvän veron vähentä-               tetyissä asioissa C-46/93 ja C-48/93, Brasserie du
miseen myös silloin, jos vero kansallisen lainsäädännön                Pecheur SA vastaan Saksan liittotasavalta ja R vastaan
mukaan voidaan vahvistaa niin sanotusti jälkitarkastusta               Secretary of State of Transport Ex Parte Factortame ja
koskevin varauksin, mikä mahdollistaa veron pikaisen                   muut (Kok. 1996, s. I-10297) ja asiassa C-66/95, R
vahvistamisen yksin verovelvollisen antamien tietojen                  vastaan Secretary of State for Social Security Ex parte
perusteella, mutta toisaalta antaa veroviranomaisille oike-            Eunice Sutton (2) (Kok. 1997, s. I-2163), ja onko kan-
uden milloin tahansa korjata veron vahvistavaa päätöstä                sallinen tuomioistuin näissä kummassakin tapauksessa
sekä tosiasioiden että oikeudellisten seikkojen osalta?                velvollinen myöntämään vahingonkorvausta, vaikka
                                                                       korkoa ei kansallisen lain mukaan voida määrätä
                                                                       (joko suoraan tai vahingonkorvauksena) sellaiselle
(1) Kok. 1998, s. I-17.
                                                                       pääomalle, jota ei enää ole maksettava kantajalle?
(2) Kok. 1996, s. I-857.
                                                                   3. Onko edellä mainittujen EY:n perustamissopimuksen
                                                                       määräysten mukaista, että jäsenvaltion viranomaiset
                                                                       epäävät ennakkoratkaisupyynnössä mainituissa olo-
                                                                       suhteissa yhtiöveron hyvityksen yhtiöltä, jonka koti-
                                                                       paikka on toisessa jäsenvaltioissa, samalla kun ne
High Court of Justice (England and Wales), Chancery                    myöntävät kyseisen hyvityksen kotimaisille yhtiöille
Divisionin 2.10.1998 tekemällään päätöksellä esittämä                  sekä eräiden muiden jäsenvaltioiden kanssa kaksinker-
ennakkoratkaisupyyntö asioissa 1. Metallgesellschaft Limi-             taisen verotuksen estämisestä tehtyjen sopimusten
ted, 2. Metallgesellschaft AG ja Metallgesellschaft Handel             nojalla myös yhtiöille, joiden kotipaikat ovat näissä
& Beteiligungen AG, 3. The Metal and Commodity Com-                    jäsenvaltiossa?
pany Limited, kukin erikseen, vastaan The Commissioners
             of Inland Revenue Attorney General
                         (Asia C-397/98)                           4. Jos kolmanteen kysymykseen annettava vastaus on
                                                                       kieltävä, onko ensin mainittu jäsenvaltio aina ollut vel-
                          (1999/C 1/12)
                                                                       vollinen myöntämään yhtiöveron hyvityksen näille
                                                                       yhtiöille samoilla edellytyksillä kuin kotimaisille yhti-
                                                                       öille tai yhtiöille, joiden kotipaikat sijaitsevat sellai-
High Court of Justice (England and Wales), Chancery                    sissa muissa jäsenvaltioissa, joiden kanssa kyseisellä
Division on 2.10.1998 tekemällään päätöksellä, joka on                 jäsenvaltiolla on kaksinkertaisen verotuksen estämistä
saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen 6.11.1998,                tehty sopimus, jossa määrätään yhtiöveron hyvitykses-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa 1. Metall-                tä?
gesellschaft Limited, 2. Metallgesellschaft AG ja Metall-
gesellschaft Handel & Beteiligungen AG, 3. The Metal
and Commodity Company Limited, kukin erikseen, vas-                5. Voiko jäsenvaltio vahingonkorvausta tai yhtiöveron
taan The Commissioners of Inland Revenue Attorney                      hyvitystä koskevaan vaatimukseen vastatessaan vedota
General ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                       siihen, että vastaajilla ei ole oikeutta esittää vaatimusta
                                                                       tai että vastaajien vaatimusta on rajoitettava, koska
                                                                       huolimatta sen kansallisen säännöksen sanamuodosta,
1. Onko yhteisön oikeuden ja erityisesti EY:n perustamis-              jonka nojalla kantajilla ei ollut kansalliseen lakiin
     sopimuksen 6, 52, 58 ja/tai 73 b artiklan mukaista,               perustuvaa oikeutta konsernitulovähennykseen tai
     että ennakkoratkaisupyynnössä (1) esitetyissä olosuh-             yhtiöveron hyvitykseen, kantajien olisi kuitenkin pitä-
     teissa oikeus konsernitulovähennykseen (group income              nyt vaatia niitä ja hakea verotarkastajalta saamaansa
     election), jonka aikana tytäryhtiö voi tehdä emoyhti-             hylkäävään päätökseen muutosta muutoksenhakueli-


title: Asia T-405/03: Jose Maria Sisonin 12.12.2003 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
7.2.2004                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 35/17
Georgios Katalagarianakisin 11.12.2003 Euroopan yhtei-                Jose Maria Sisonin 12.12.2003 Euroopan unionin neuvos-
          söjen komissiota vastaan nostama kanne                                         toa vastaan nostama kanne
                          (Asia T-402/03)                                                       (Asia T-405/03)
                           (2004/C 35/27)                                                        (2004/C 35/28)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                         (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Georgios Katalagarianakis, kotipaikka Overijse (Belgia), on           Jose Maria Sison, Utrecht (Alankomaat) on nostanut
nostanut 11.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-               12.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen               tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vas-
komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat avocat Sébastien         taan. Kantajan edustajat ovat asianajajat J. Fermon, A. Comte,
Orlandi, avocat Albert Coolen, avocat Jean-Noël Louis ja              H. Schultz ja D. Gurses.
avocat Etienne Marchal, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
                                                                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                      –      yhdistää tämän asian yhdistettyihin asioihin T-110/03 ja
–    kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin kantajan                 T-150/03
     palvelukseenottoluokitukseksi on siinä vahvistettu palk-
     kaluokan A6 ensimmäinen taso, määrittää uudelleen ja             –      kumoaa EY 230 artiklan nojalla 2.10.2003 tehdyn neu-
     vahvistaa kantajan luokitukseksi 1.4.2000 palkkaluo-                    voston päätöksen (36/C/02/03): neuvoston 2.10.2003
     kan A5 sekä rajoittaa ratkaisunsa palkkavaikutukset päi-                antama vastaus Jan Fermonin asiakirjojen saamisesta
     vämäärään 5.10.1995                                                     tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 7 ar-
                                                                             tiklan 2 kohdan mukaisesti neuvostolle faksitse 5.9.2003
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                    tekemään uudistettuun hakemukseen (2/03), joka kirjat-
                                                                             tiin neuvoston pääsihteeristössä 8.9.2003
                                                                      –      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-389/98 P ja asiassa               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
C-459/98 P antamien tuomioiden johdosta komissio on
henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohdan nojalla tutkinut
uudelleen niiden virkamiesten luokituksen, jotka ovat turvau-         Tämän asian kantaja, joka on myös kantaja asioissa T-47/
tuneet henkilöstösääntöjen 91 artiklan mukaiseen muutoksen-           03 (1), T-110/03 (2) ja T-150/03 (3), Sison vastaan Euroopan
hakuun. Tämän toimenpiteensä johdosta komissio on tehnyt              unionin neuvosto, vaatii vastaajan sen päätöksen kumoamista,
kantajaa koskevan riitautetun päätöksen.                              jolla häneltä evättiin oikeus saada tutustua kaikkiin asiakirjoi-
                                                                      hin, joihin tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista
                                                                      erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi
Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensiksikin henkilöstösääntöjen        annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan
62 artiklan rikkomiseen siltä osin kuin palkkaluokan mukainen         täytäntöönpanosta ja päätöksen 2002/974/EY kumoamisesta
palkka riippuu yksinomaan virkaan nimittämisestä ja siltä             tehty neuvoston päätös 2003/480/EY (4) perustui.
osin kuin tästä oikeudesta ei voida luopua. Kantaja vetoaa
seuraavaksi EY 233 artiklan 1 kohdan rikkomiseen siltä
osin kuin komissio ei ole toteuttanut kaikkia tarvittavia             Kanneperusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin
toimenpiteitä yhteisöjen tuomioistuimen asioissa C-389/98 P           edellä mainituissa asioissa T-110/03 ja T-150/03.
ja C-459/98 P 11.1.2001 antamien tuomioiden panemiseksi
täytäntöön. Lisäksi kantaja väittää, että vastaaja on rikkonut
henkilöstösääntöjen 32 artiklan 2 kohtaa ja loukannut yhden-          (1 ) EUVL C 101, 26.4.2003, s. 41.
vertaisen kohtelun periaatetta. Kantaja vetoaa lopuksi henkilös-      (2 ) EUVL C 146, 21.6.2003, s. 39.
tösääntöjen 5 artiklan 3 kohdan ja 45 artiklan rikkomiseen            (3 ) EUVL C 213, 6.9.2003, s. 36.
sekä virkauraa koskevan periaatteen loukkaamiseen.                    (4 ) EUVL L 160, 28.6.2003, s. 81.


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessäEYVL C 118, 18.5.2002

text:
1.6.2002         FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                   C 131/27
                                                          III
                                                     (Tiedotteita)
                                                  (2002/C 131/50)
                     Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä
         EYVL C 118, 18.5.2002
         Luettelo aiemmista julkaisuista
         EYVL C 109, 4.5.2002
         EYVL C 97, 20.4.2002
         EYVL C 84, 6.4.2002
         EYVL C 68, 16.3.2002
         EYVL C 56, 2.3.2002
         EYVL C 44, 16.2.2002
                                            Nämä tekstit ovat saatavilla:
                                         EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex
                                          CELEX: http://europa.eu.int/celex