title: Asia T-283/01: Organización de Productores de Túnidos Congeladosin Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan 13.11.2001 nostama kanne

text:
16.2.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 44/17
1)   Välitoimihakemus hylätään.                                          Kantaja esittää, että palautushakemus on hyväksyttävä jo siksi,
                                                                         että komissio ei ole tehnyt asiassa päätöstä tullikoodeksin
                                                                         täytäntöönpanoasetuksen 907 artiklassa säädetyssä yhdeksän
2)   Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                         kuukauden määräajassa. Lisäksi kantaja joutui järjestäytyneen
                                                                         rikollisuuden puitteissa tehdyn rikollisen toiminnan uhriksi ja
                                                                         kuorma-auton varastaminen oli tapahtunut asetuksen
                                                                         N:o 2913/92 239 artiklassa tarkoitetuissa ”erityistilanteessa”.
Aslantrans AG:n 2.11.2001 Euroopan yhteisöjen komis-                     (1) Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen (ETY)
                 siota vastaan nostama kanne                                 N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä
                                                                             heinäkuuta 1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2454/93
                                                                             (EYVL L 253, s. 1).
                          (Asia T-282/01)                                (2) Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettu
                                                                             neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 253, s. 1).
                            (2002/C 44/33)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Aslantrans AG, Rickenbach bei Wil (Sveitsi) on nostanut
2.11.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                  Organización de Productores de Túnidos Congeladosin
vastaan. Kantajan edustaja on Rechtsanwalt J. Weigell.                   Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan 13.11.2001 nos-
                                                                                tama kanne
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                        (Asia T-283/01)
–    kumoaa komission 18.7.2001 tekemän päätöksen, jossa
     komissio oli todennut, että se, että Saksan liittotasavalta                                   (2002/C 44/34)
     oli palauttanut tuontitullin, ei ollut perusteltua (REM
     19/00), ja valtuuttaa Saksan liittotasavallan asetuksen
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
     2454/93 (1) 908 artiklan 3 kohdan perusteella palautta-
     maan kantajalle sen 28.5.1998 tekemän hakemuksen
     mukaisesti sen jo suorittaman 395 392,01 Saksan mar-
     kan suuruisen tullin,
                                                                         Organización de Productores de Tunidos Congelados (OPTUC),
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                kotipaikka Bermeo (Vizcaya, Espanja), on nostanut
                                                                         13.11.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                         vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat R. Garcia-Gallardo
                                                                         ja J. Guillén Carrau.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja ilmoitti maaliskuussa 1997 eräässä tullitoimipaikassa
Belgiassa 12 110 000 kappaletta tupakkaa yhteisön ulkoiseen
passitusmenettelyyn kuljetettavaksi Antwerpernistä Montene-              –      ottaa kanteen tutkittavaksi
groon siten, että sen määrätullipaikka oli Itävallassa. Kuorma-
auto lasteineen varastettiin moottoritien taukopaikalta erään            –      kumoaa kanteen kohteena olevan säädöksen, jonka nojal-
tauon aikana ja kuljettaja teki asiasta välittömästi rikosilmoi-                la komissio on vähentänyt OPTUCn hyvitykseen oikeutta-
tuksen toimivaltaisella poliisiasemalla.                                        via tuotantomääriä, toisin sanoen jalostusteollisuudelle
                                                                                ajanjaksolla 1 päivästä lokakuuta 31 päivään joulukuuta
                                                                                2000 toimitettuja tonnikaloja koskevan hyvityksen
Asianosaisten välillä on riidanalaista se, onko vastaaja asianti-               myöntämisestä tuottajajärjestöille 20 päivänä elokuuta
lan johdosta velvollinen sallimaan asetuksen N:o 2913/92 (2)                    2001       annetun      komission         asetuksen     (EY)
239 artiklan mukaan sen, että Saksan liittotasavalta saa                        N:o 1670/2001 (1) 2 artiklan 2 kohdan ja asetuksen
palauttaa jo suoritetun tuontitullin.                                           liitteen
 ---pagebreak--- C 44/18                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          16.2.2002
–      määrää muista tarkoituksenmukaisiksi katsomistaan toi-             –     toissijaisesti kumoaa päätöksen kokonaisuudessaan,
       menpiteistä, jotta komissio täyttäisi EY 233 artiklan
       mukaiset velvoitteensa ja tutkisi tilanteen uudelleen
                                                                          –     toteaa päätöksen johdanto-osan 72. perustelukappaleessa
–      velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan                      esitetyn kantajaa koskevan toteamuksen pätemättömäksi,
       kaikki kantajalle tästä asiasta aiheutuneet oikeudenkäynti-
       kulut.                                                             –     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
                                                                                tikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja, joka on espanjalainen pakastetun tonnikalan tuottaja-
järjestö ja joka jo aiemmin on riitauttanut ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa joukon komission asetuksia,
joissa säädetään yhteisön jalostusteollisuudelle ajanjaksoon              Kantaja on pyörittänyt Saksassa vuodesta 1991 alkaen tuolloin
1 päivästä heinäkuuta 1999 30 päivään syyskuuta 2000                      ainoana toimijana koko maan kattavaa järjestelmää, joka
sisältyvinä kolmen kuukauden ajanjaksoina (2) toimitettuja                perustuu sellaisten käytettyjen myyntipakkausten palautukseen
tonnikaloja koskevan hyvityksen myöntämisestä tuottajajärjes-             ja uusiokäyttöön, joissa on merkki Der Grüne Punkt. Kantaja
töille, riitauttaa tässä asiassa komission asetuksen, joka koskee         on organisoinut myyntipakkausten keräämisen säännöllisesti
ajanjaksoa 1 päivästä lokakuuta 31 päivään joulukuuta 2000.               lähes kaikista kotitalouksista Saksassa. Se antaa koti- ja ulko-
                                                                          maisille valmistajille ja/tai liikkeenharjoittajille oikeuden merki-
                                                                          tä kantajan järjestelmään otetut tuotteet kyseisellä merkillä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat saman-           yksittäisten merkin hyväksikäyttöä koskevien sopimusten pe-
kaltaiset asian T-142/01 (3) oikeudellisten perusteiden ja pääa-          rusteella.
siallisten perusteluiden kanssa.
(1) EYVL L 224, s. 4.                                                     Kantaja antoi komissiolle vuonna 1992 tiedoksi yhtiöjärjestyk-
(2) Asia T-142/01.                                                        sensä sekä mallin järjestelmän yhteydessä tehdyistä sopimuk-
(3) EYVL C 245, s. 28.                                                    sista ja merkin hyväksikäyttöä koskevista sopimuksista. Tam-
                                                                          mikuussa 1996 kantaja antoi vastaajan vaatimuksesta kanteen
                                                                          kohteena olevan päätöksen johdanto-osan 71. perustelukappa-
                                                                          leessa mainitun ja useita rajoituksia sisältävän, yhteiskäyttöä
                                                                          koskevan sitoumuksen. Komissio kuitenkin ilmoitti maalis-
                                                                          kuussa 1997 suhtautuvansa myönteisesti kaikkiin tiedoksian-
                                                                          nettuihin sopimuksiin asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 kohdan
                                                                          mukaisesti (1).
Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland Aktienge-
sellschaftin 27.11.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota
                       vastaan nostama kanne
                                                                          Komissio velvoitti 20.4.2001 tekemällään päätöksellä kantajan
                           (Asia T-289/01)                                sallimaan merkinnän ”der Grüne Punkt” käyttämisen myös
                                                                          sellaisissa pakkauksissa, jotka eivät kuuluneet kantajan järjes-
                                                                          telmään vaan jonkin kilpailijan järjestelmään, ja kyseinen
                             (2002/C 44/35)                               kilpailija hoitaisi merkintään liittyvät asiat. Kantaja nosti tästä
                                                                          kanteen yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        messa (2).
                                                                          Vastaaja ilmoitti kantajalle kesäkuussa 2001 aikovansa liittää
Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland Aktiengesell-                 merkinnän vapauttamista koskevaan päätökseen tiettyjä mää-
schaft, kotipaikka Köln (Saksa), on nostanut 27.11.2001                   räyksiä. Kantajan mukaan näissä ehdoissa mennään paljon
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-                 pidemmälle kuin mihin kantaja oli sitoutunut. Vastaaja antoi
teisöjen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat W. De-             17.9.2001 merkinnän kanteen kohteena olevan vapauttamista
selaers, B. Meyring ja E. Wagner, prosessiosoite Luxemburgissa.           koskevan päätöksen, johon sisältyy molemmat määräykset.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          Kantaja vaatii kyseisen päätöksen 3 artiklan a ja b kohdan
–      kumoaa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-               kumoamista ja väittää, että niissä esitetyt määräykset vaaranta-
       sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta 17 päivänä syys-             vat kantajan oikeusasemaa, koska kantaja on niiden vuoksi
       kuuta 2001 tehdyn komission päätöksen K (2001) 2672                pakotettu hyväksymään sen, että sen kilpailijat käyttävät
       (lopull.) 3 artiklan a ja b alakohdan,                             kantajan keräys- ja lajittelujärjestelmiä.


title: Asia C-600/13: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 30.4.2014 (Giudice di pace di Materan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Intelcom Service Ltd v. Vincenzo Mario Marvulli (Ennakkoratkaisupyyntö — SEUT 34 TFUE, SEUT 35, SEUT 37, SEUT 56 ja SEUT 60 artikla — Direktiivi 2006/123/EY — Kansallinen lainsäädäntö, jossa annetaan vain notaareille oikeus laatia ja tehdä todistusvoimaiseksi kiinteistöjen myyntiasiakirjat — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/10

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 30.4.2014 (Giudice di pace di Materan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Intelcom Service Ltd v. Vincenzo Mario Marvulli
   (Asia C-600/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 34 TFUE, SEUT 35, SEUT 37, SEUT 56 ja SEUT 60 artikla - Direktiivi 2006/123/EY - Kansallinen lainsäädäntö, jossa annetaan vain notaareille oikeus laatia ja tehdä todistusvoimaiseksi kiinteistöjen myyntiasiakirjat - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   2014/C 261/17
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Giudice di pace di Matera

      Asianosaiset

      Kantaja: Intelcom Service Ltd

      Vastaaja: Vincenzo Mario Marvulli

      Määräysosa

   Giudice di pace di Materan (Italia) 22.4.2013 tekemällään päätöksellä esittämän ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.

      (1)  EUVL C 52, 22.2.2014.


title: Asia F-93/15: Virkamiestuomioistuimen määräys 18.7.2016 – HE v. komissio

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/58

      Virkamiestuomioistuimen määräys 18.7.2016 – HE v. komissio
      (Asia F-93/15)
      (2016/C 364/77)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Yhden tuomarin kokoonpanon määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.


title: Asian T-179/96poistaminen rekisteristä

text:
10.6.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 163/35
Ramondı́n, S.A:n ja Ramondı́n Cápsulas, S.A:n 26.4.2000                          Asian T-179/96 (1)poistaminen rekisteristä
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (2000/C 163/70)
                          (Asia T-103/00)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                          (2000/C 163/69)                                men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 17.12.1999 anta-
                                                                         malla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu
                                                                         asia T-179/96, J. Antonissen vastaan Euroopan unionin neu-
                                                                         vosto ja Euroopan yhteisöjen komissio.
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                         (1) EYVL C 9, 11.1.1997.
Ramondı́n, S.A, kotipaikka Logroño (Espanja), ja Ramondı́n
Cápsulas, S.A, kotipaikka Alava (Espanja), ovat nostaneet
26.4.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajien edustajana on asianajaja Javier Lazcano-
Iturburu Ayestaran.                                                               Asian T-316/97 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2000/C 163/71)
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
–    kumoaa 22.12.1999 tehdyn komission päätöksen, jossa
     Normas Forales de Alavan laeissa 22/1994 ja 24/1996                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
     säädetyt verotukselliset toimenpiteet on katsottu yhteis-           men kolmannen jaoston puheenjohtajan 14.12.1999 antamal-
     markkinoille soveltumattomiksi ja Espanjan valtio velvoi-           la määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
     tettu perimään kyseiset summat takaisin                             T-316/97, Hermı́nia F. dos Santos Morais Antas vastaan
                                                                         Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio.
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-
     konaisuudessaan.                                                    (1) EYVL C 166, 30.5.1998.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Asioiden T-509/97–T-517/97 (1) poistaminen rekisteristä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perusteet ovat samat
kuin asiassa T-127/99, Diputación Foral de Alava vastaan                                        (2000/C 163/72)
komissio. (1)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
Kantajat väittävät erityisesti, että komissio on käyttänyt väärin
harkintavaltaansa pyrkiessään verotukselliseen yhdenmukais-              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
tamiseen valtiontukien avulla.                                           men kolmannen jaoston puheenjohtajan 14.12.1999 antamal-
                                                                         la määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asiat
                                                                         T-509/97–T-517/97, Maria de Lurdes Esteves Afonso ym.
                                                                         vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen
(1) EYVL C 226, 7.8.1999, s. 41.                                         komissio.
                                                                         (1) EYVL C 166, 30.5.1998.


title: Asia F-142/14: Kanne 24.12.2014 – ZZ v. Eurojust

text:
               9.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 81/30

         Kanne 24.12.2014 – ZZ v. Eurojust
   (Asia F-142/14)
   (2015/C 081/38)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: Rechtsanwalt Ekkehard H. Schulze)

      Vastaaja: Eurojust

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Päätöksen olla hyväksymättä kantajaa sellaisen valintamenettelyn toiselle kierrokselle, joka koski hänen ehdokkuuttaan Eurojustin puheenjohtajan toimiston neuvonantajaksi, kumoaminen

      Vaatimukset

               —

               8.8.2014 ja 25.9.2014 tehdyt päätökset on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava hyväksymään kantajan osallistuminen valintamenettelyn jatkovaiheisiin

               —

               Eurojust on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Finanzgericht Hamburgin 7.6.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Firma A. Moksel AG vastaan Hauptzollamt Hamburg Jonas (Asia C-223/95)

text:
N:o C 229/ 12            FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           2.9.95
4 . Onko direktiivin 69/335/ETY 12 artiklan 1 kohdan e                Finanzgericht Hamburgin 7.6.1995 tekemällään pää
     alakohtaa yhdessä 10 artiklan 1 kohdan kanssa tulkit            töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Firma
     tava niin, että se korvausluonteinen maksu, jota vaadi             A. Moksel AG vastaan Hauptzollamt Hamburg Jonas
     taan esimerkiksi osakeyhtiön tai yhteenliittymän pe                                       ( Asia C-223/95 )
     rustamisen tai yhtiöpääoman korottamisen rekisteröi
     misestä, on laskettava konkreettisen palvelun — rekiste                                      ( 95/C 229/22 )
     röinnin — todellisten kustannusten perusteella, vai
     voidaanko yksittäisiä rekisteröintitapahtumia koskeva            Finanzgericht Hamburg on esittänyt Euroopan yhteisöjen
     maksu määrätä esimerkiksi perusmaksuna lisättynä                 tuomioistuimelle 7.6.1995 tekemällään päätöksellä ennak
     neljällä promillella nimellispääoman lisäyksestä, jolloin        koratkaisupyynnön, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
     maksun suuruus ei ole riippuvainen rekisteröintivi              tuomioistuimen kirjaamoon 27.6.1995 , saadakseen asiassa
     ranomaisen käyttämästä ajasta ja muista rekisteröin             Firma A. Moksel AG vastaan Hauptzollamt Hamburg Jonas
     nin suorittamiseksi välttämättömistä kustannuksista ?
                                                                      ennakkoratkaisun seuraavassa kysymksessä :
                                                                      Onko asetuksen ( ETY ) N:o 3665/87( ) sellaisena kuin se on
5 . Onko direktiivin 69/335/ETY 12 artiklan 1 kohdan e
                                                                      27.11.1987 annetussa muodossaan ja 8.12.1988 oi
     alakohtaa yhdessä 10 artiklan 1 kohdan kanssa tulkit            kaistuna, 8 artiklan 1 kohtaa yhdessä EY:n perustamisso
     tava niin, että jäsenvaltion on laskettava mahdollisesti         pimuksen 9 artiklan 2 kohdan kanssa tulkittava niin, että
     takaisin maksettava summa sellaisena kuin konkreetti
                                                                      nämä säännökset koskevat myös tuotteita, jotka
     sen palvelun kustannukset olivat sinä ajankohtana kun            24.5.-22.6.1990 välisenä aikana on poikkeussäännön
     palvelu suoritettiin, vai onko jäsenvaltio oikeutettu            nojalla tuotu silloisesta DDR:stä Saksan liittotasavaltaan
     ottamaan kustannukset huomioon pidemmältä ajanjak               kauttakuljetuksessa olevina kauppatavaroina jalostetta
     solta, esimerkiksi tilivuodelta tai siltä ajanjaksolta, jolta    viksi ja jotka on 10.1.1991 viety kolmanteen manhan ?
     kansallisen lain mukaan voidaan tehdä pätevä takaisin
     maksuvaatimus ?
                                                                      (M EYVL N:o L 351 , 14.12.1987, s . 1
6 . Jos kansallisessa laissa on voimassa yleinen periaate,
     jonka mukaan tehtäessä perusteettomasti perityn mak
     sun takaisinsaantivaatimusta koskeva ratkaisu otetaan
     huomioon se, että maksun perimisen perusteena ovat
     olleet pitkään voimassa olleet säännökset, joiden pe
     rusteiden puuttumiseen viranomaiset tai muutkaan                 Pretura Circondariale di Pescara — Sezione distaccata di
     eivät ole kiinnittäneet huomiota, estääkö yhteisöoikeus          San Valentino in A.C:n 15.12.1994 tekemällään päätöksellä
      sen, että maksettaessa takaisin direktiivin 69/335/ETY          esittämä ennakkoratkaisupyyntö Anselmo Savinia vastaan
     vastaisesti perittyjä maksuja niiden määrää vähenne                                vireillä olevassa rikosasiassa
     tään tämän periaatteen perusteella ?                                                        ( Asia C-224/95 )
                                                                                ( 95/C 229/23 )
7. Onko sellainen kansallinen säädös yhteensopimaton                   Pretura Circondariale di Pescara — Sezione distaccata di
      yhteisöoikeuden kanssa, jonka mukaisesti jäsenvaltion            San Valentino in A.C. on esittänyt Euroopan yhteisöjen
      viranomaiset voivat direktiivin 69/335/ETY vastaisesti
                                                                       tuomioistuimelle 15.12.1994 tekemällään päätöksellä
      perittyjen maksujen takaisinmaksuvaatimusta koske               ennakkoratkaisupyynnön, joka on saapunut Euroopan
      vissa oikeudenkäynneissä esittää väitteen siitä, että            yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 27.6.1995 , saadak
      kansalliset vanhentumista koskevat määrääjät alkavat             seen Anselmo Savinia vastaan vireillä olevassa rikosasiassa
      kulua siitä ajankohdasta, jolloin direktiiviä 69/335/ETY         ennakkoratkaisun seuraaviin kysymyksiin :
      sovellettiin oikeudenvastaisesti ?
                                                                       1 ) Ovatko kierrätykseen soveltuvat aineet ja esineet yhtei
                                                                           sön oikeuden mukaan " jätteen " käsitteeseen kuulumat
 8 . Annetaanko direktiivin 69/335/ETY 10 artiklan 1 koh
                                                                           tomia , joten niihin ei sovelleta jätteitä koskevia ympä
      dassa yhdessä 12 artiklan 1 kohdan e alakohdan kanssa                ristönsuojelusäädöksiä ?
      ja tulkittuna edellisen kysymyksen yhteydessä kansalai
      sille sellaisia oikeuksia, joihin he voivat vedota jäsenval
      tioiden kansallisissa tuomioistuimissa ?                         2 ) Käsittääkö direktiivin 75/442/ETY ( jätteet) muuttami
                                                                            sesta 18 päivänä maaliskuuta 1991 annetussa neu
                                                                           voston direktiivissia 91 /156/ETY ( 1 ) ja 12 päivänä jou
 (') EYVL N:o L 249 , 3.10.1969 , s . 25                                    lukuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä ( vaaral
                                                                            liset jätteet) 91 /689/ETY ( 2 ) sekä neuvoston asetuksessa
                                                                            N:o 259/93 ( 3 ) tarkoitettu " jätteen " käsite kaiken sellai
                                                                            sen aineksen, jonka vastaanottaja hävittää tai on
                                                                            päättänyt hävittää tai on velvollinen hävittämään,
                                                                            riippumatta siitä, voiko kierrätettävä aines olla oi


title: Asia T-273/03: Merck Sharp & Dohme Limitedin ynnä muiden 1.8.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 251/14                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                          18.10.2003
Kantaja vetoaa lisäksi perusteluvelvollisuuden, huolenpitovel-           nen. Menettelyn aloittaminen ei perustunut asianmukaisella
vollisuuden ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen,                tavalla kansanterveydellisille syille. Lisäksi asian siirtäminen ja
ilmeiseen arviointivirheeseen, luottamuksensuojan periaatteen            menettelyn aloittaminen koskivat valmisteyhteenvedon koko
loukkaamiseen sekä harkintavallan väärinkäyttöön.                        sisältöä. Kantajien mukaan tällä ylitettiin se, mitä 30 artiklan
                                                                         mukainen asian siirtäminen voi koskea, eikä tällaisen menette-
                                                                         lyn avulla voida päättää yhdenmukaistetusta valmisteyhteenve-
                                                                         dosta. Lisäksi menettelyn aloittamista ei ollut perusteltu
                                                                         asianmukaisella tavalla.
                                                                         Lisäksi kantajat väittävät, että riidanalaisessa päätöksessä tehty
                                                                         valmisteyhteenvetojen yhdenmukaistaminen on lainvastainen,
                                                                         koska komissiolla ei ollut toimivaltaa tehdä päätöstä.
Merck Sharp & Dohme Limitedin ynnä muiden 1.8.2003                       Toissijaisesti kantajat väittävät, että vaikka komissio olisi
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                    pääsääntöisesti voinut yhdenmukaistaa RENITECin valmisteyh-
                                                                         teenvedot, se ei ilmoittanut yhtäkään kansanterveydellistä
                            (Asia T-273/03)                              syytä, jonka perusteella valmisteyhteenvedot olisi voitu yhden-
                                                                         mukaistaa.
                           (2003/C 251/27)
                                                                         Kantajat väittävät lopuksi, että riidanalainen päätös on lainvas-
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     tainen, koska direktiivissä määrättyjä sitovia määräaikoja ei
                                                                         noudatettu ja koska komissio ja lääkevalmistekomitea eivät
                                                                         antaneet riittäviä perusteluita.
Merck Sharp & Dohme Limited, kotipaikka Hoddesdon
(Yhdistynyt kuningaskunta), Merck Sharp & Dohme B.V., koti-
paikka Haalem, (Alankomaat), Laboratoires Merck Sharp &
Dohme-Chibret, kotipaikka Pariisi, (Ranska), Merck Sharp                 (1) Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä
& Dohme GmbH, kotipaikka Haar, (Saksa), Merck Sharp &                        annettu direktiivi 2001/83/EY (EYVL L 311, 28.11.2001, s. 67).
Dohme GmbH (Italia) SpA., kotipaikka Rooma, (Italia), Merck
Sharp & Dohme, LDA, kotipaikka Paço de Arcos, (Portugali),
Merck Sharp & Dohme de Espana S.A., kotipaikka Madrid,
(Espanja), Merck Sharp & Dohme Ges.m.b.H., kotipaikka Wien,
(Itävalta), ja VIANEX S.A., kotipaikka Nea Erythrea, (Kreikka)
ovat nostaneet 1.8.2003 kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
siota vastaan. Kantajien asianajajat ovat G. Berrisch ja
                                                                         Focus Magazin Verlag GmbH:n 4.8.2003 sisämarkkinoiden
P. Bogaert.
                                                                         harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan
                                                                                nostama kanne
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (Asia T-275/03)
–     kumoaa riidanalaisen päätöksen,
–     velvoittaa komission korvaamaan kantajien oikeuden-                                           (2003/C 251/28)
      käyntikulut.
                                                                         (Oikeudenkäyntikieli määrätään työjärjestyksen 131 artiklan 2 kohdan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                      mukaan – Kanteen laatimiskieli: saksa)
Kantajat ovat RENITEC-nimisen lääkevalmisteen ja siihen liit-
tyvien tavaramerkkien markkinoille saattamista koskevan
luvan haltijoita. RENITECin vaikuttava aine on enalapriili ja
sitä käytetään korkean verenpaineen ja sydämen vajaatoimin-              Focus Magazin Verlag GmbH, München (Saksa), on nostanut
nan hoidossa.                                                            4.8.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                         mioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviras-
Kantajat riitauttavat ihmisille tarkoitettujen enalapriilia              toa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajien edustaja on
sisältävien lääkevalmisteiden markkinoille saattamisesta                 Rechtsanwalt U. Gürtler. Muuna asianosaisena valituslautakun-
21 päivänä toukokuuta 2003 tehdyn komission päätöksen                    nassa oli Eci Telecom Ltd, Petach Tikva, Israel.
C(2003) 1752, jolla komissio yhdenmukaisti RENITECin ja
siihen      liittyvien    tavaramerkkien        valmisteyhteenvedot.
Riidanalainen päätös tehtiin Euroopan parlamentin ja neuvos-
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
ton direktiivin 2001/83/EY (1) 30 artiklan mukaisessa
menettelyssä.
                                                                         –     kumoaa väitemenettelyssä nro B 288680 vastaajan
Kantajat väittävät, että 30 artiklan menettelyn aloittaminen oli               27.8.2001            tekemän        väitemenettelypäätöksen
lainvastaista, minkä vuoksi riidanalainen päätös on lainvastai-                nro 2055/2001,


title: Asia C-40/99: Espanjan kuningaskunnan 11.2.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 136/6                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          15.5.1999
Espanjan kuningaskunnan 11.2.1999 Euroopan yhteisöjen                         kuin muiden jäsenvaltioiden vastaava lainsäädäntö. Kysei-
              komissiota vastaan nostama kanne                                siä toimenpiteitä ei päätetä tapauskohtaisesti kunkin velko-
                                                                              jan osalta erikseen vaan pikemminkin oikeudenkäynnin
                                                                              yhteydessä, eivätkä ne ole päteviä, ellei tuomioistuin
                            (Asia C-40/99)                                    hyväksy niitä sen jälkeen kun se on tarkastunut, että
                                                                              laissa (Ley de Suspensión de Pagos – Maksukyvyttömyyttä
                                                                              koskeva laki) säädetyt edellytykset on täytetty.
                          (1999/C 136/09)
                                                                              Edellytystä, että tuki suosii ”jotakin yritystä tai tuotannona-
                                                                              laa” ei ole täytetty, koska se, että tietty osa velasta
Espanjan kuningaskunta on nostanut 11.2.1999 Euroopan                         annettiin anteeksi, ei osoita halua suosia tiettyä yritystä eikä
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                       myöskään johda siihen. Maksukyvyttömyyttä koskevassa
komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on valtionasiamies                   oikeudenkäynnissä myönnetyn velkojen anteeksi antami-
Ortiz Vaamonde, prosessiosoite Luxemburgissa Espanjan                         sen tarkoitus on vapauttaa osasta velkaa, jotta loppuosa
suurlähetystö, 4-6 boulevard E. Servais.                                      voidaan periä. Vaihtoehto olisi saada perityksi paljon
                                                                              vähemmän tai ei mitään.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          (Päätöksen pätemättömyyttä kokonaisuu-
                                                                          dessaan koskevat perusteet)
–   kumoaa 28.10.1998 tehdyn komission päätöksen, jonka
    mukaan Espanjan kuningaskunnan HAMSA -nimiselle                       –   Tosiasiavirheet
    yritykselle myöntämä valtiontuki on lainvastaista ja yhteen
    sopimatonta EY:n perustamissopimuksen kanssa ja jossa
    vaaditaan tuen takaisin maksamista, ja                                –   EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a ala-
                                                                              kohdan, luettuna yhdessä EY:n perustamissopimuksen 190
                                                                              artiklan kanssa, rikkominen: Comunidad Autónoma de
–   velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                      Andalucı́an viranomaisten tarkoitus niiden myöntäessä
                                                                              tukea HAMSAlle oli ainoastaan välttää se, että yli 500
                                                                              työpaikkaa häviäisi alueella, jossa on paitsi Espanjan myös
                                                                              koko yhteisön korkein työttömyysaste. Komission ratkaisu
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           olla soveltamatta 92 artiklan 3 kohdan a alakohtaa ei ole
                                                                              perusteltu, koska se perustuu siihen, ettei tuen tarkoitus
                                                                              ole edistää investointeja ja ettei kyseessä ole yleinen
(Osittaista pätemättömyyttä koskevat pe-                                      toimenpide.
rusteet)
                                                                          –   EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c ala-
–   Luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen (ennen                        kohdan rikkominen:
    vuoden 1995 toukokuuta myönnetty tuki): komissio on
    todennut sellaisen järjestelmän, jonka se aikaisemmin on                  Espanjankuningaskunta väittää, että pelastamistuki, joka
    hyväksynyt, osalta myönnetyn tuen perustamissopimuk-                      HAMSAlle myönnettiin vuoden 1995 touko- ja joulukuun
    sen vastaiseksi.                                                          välisenä aikana, on tiukasti 23.12.1994 päätettyjen suunta-
                                                                              viivojen mukaista ja siten yhteen sopivaa perustamissopi-
                                                                              muksen kanssa.
–   Komission mukaan niiden lainojen pääomittaminen, jotka
    HAMSA sai Instituto de Fomento de Andalucı́alta (IFA),                    Komissio on näin ollen päätöksessään väärin perustein
    merkitsi valtiontukea, koska kyseessä oli pääoman lisäämi-                hylännyt väitteen, jonka mukaan vuoden 1996 tammi-
    nen tilanteessa, jota yksityinen sijoittaja ei olisi hyväksynyt.          kuusta alkaen myönnetty tuki oli rakennemuutostukea.
    IFA pyrki velan hyvityksenä toteutetulla pääomankorotuk-
    sella saamaan määräysvallan yhtiössä. Lainojen pääomitta-
                                                                          –   Oikeusvarmuuden periaatteen ja puolustautumisoikeuden
    minen ei näin ollen johtanut siihen, että yritykseen olisi
                                                                              loukkaaminen: Se, että komissio perustelee päätöksensä
    tullut lisää pääomaa. Pääomittaminen asetti HAMSAn
                                                                              sillä, että on jätetty täyttämättä edellytyksiä, jotka asetettiin
    parempaan asemaan sellaisten tulevien sopimusten tekemi-
                                                                              erityisillä säännöillä, joita komissio sovelsi maatalousalalla
    seksi sen julkisten ja yksityisten velkojien kanssa, jotka
                                                                              pelastamisen ja rakennemuutoksen osalta 1.1.1988 saakka,
    koskevat sen maksukyvyttömyystilanteen poistamista,
                                                                              joiden olemassaolon se on vahvistanut mutta joita se ei ole
    mikä siten vahvisti sen uskottavuutta suhteessa sen julkisiin
                                                                              koskaan täsmentänyt, on oikeusvarmuuden periaatteen ja
    ja yksityisiin velkojiin. Tämä puolestaan hyödyttää IFA:a
                                                                              puolustautumisoikeuden vastaista.
    itseään yrityksen osakkeenomistajana. Espanjan viran-
    omaisten mielestä mikä tahansa yksityinen sijoittaja olisi
    IFA:n tilanteessa toiminut samalla tavalla.                           –   EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan ja 92 artiklan 1
                                                                              kohdan rikkominen, koska komissio ei esittänyt syitä,
                                                                              joiden perusteella se arvioi, että kyseinen tuki vaikutti
–   Sellaisten toimenpiteiden, joita eri julkiset elimet toteutta-            jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, mikä edellytys ei Espan-
    vat maksukyvyttömyyttä koskevan oikeudenkäyntimenet-                      jan kuningaskunnan mukaan ole täyttynyt.
    telyn osalta, määritteleminen valtiontueksi on EY:n perus-
    tamissopimuksen 92 artiklan vastaista. Tällaisella määritte-
    lyllä saatetaan kyseenalaiseksi Espanjan konkurssioikeu-
    denkäyntejä koskeva lainsäädäntö, joka on samanlainen


title: Asian C-335/97 poistaminen rekisteristä

text:
21.4.2001             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 118/31
         Asian C-335/97 (1) poistaminen rekisteristä               tu asia C-125/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                   Portugalin tasavalta.
                       (2001/C 118/88)
                                                                   (1) EYVL C 163, 10.6.2000.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.2.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-335/97 (Arbeidshof te Antwerpenin esittämä ennak-
koratkaisupyyntö), Rijksdienst voor Pensioenen vastaan Wim
Westenborg.
(1) EYVL C 357, 22.11.1997.                                                 Asian C-105/00 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2001/C 118/91)
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 16.2.2001
                                                                   antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
         Asian C-222/00 (1) poistaminen rekisteristä               tu asia C-105/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                   Portugalin tasavalta.
                       (2001/C 118/89)
                                                                   (1) EYVL C 163, 10.6.2000.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.2.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-222/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Belgian kuningaskunta.
(1) EYVL C 233, 12.8.2000.
                                                                            Asian C-225/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2001/C 118/92)
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 8.3.2000
         Asian C-125/00 (1) poistaminen rekisteristä               antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                   tu asia C-225/99 (Centrale Raad van Beroepin esittämä
                       (2001/C 118/90)                             ennakkoratkaisupyyntö), Sociale Verzekeringsbank vastaan
                                                                   Yamna Moughit.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 14.2.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     (1) EYVL C 246, 28.8.1999.


title: Asia C-113/04 P: TechnischeUnie BV:n 3.3.2004 tekemävalitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisenjaoston yhdistetyissä asioissa T-5/00 ja T-6/00, Nederlandse Federatieve Verenigingvoor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied ja Technische Unie BV vastaanEuroopan yhteisöjen komissio, jota tukevat CEF City Electrical Factors BVja CEF Holding Ltd, 16.12.2003 antamastatuomiosta,

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/28

         Technische Unie BV:n 3.3.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-5/00 ja T-6/00, Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied ja Technische Unie BV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukevat CEF City Electrical Factors BV ja CEF Holding Ltd, 16.12.2003 antamasta tuomiosta,
   (Asia C-113/04 P)
   (2004/C 106/49)
   Technische Unie BV on valittanut 3.3.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-5/00 ja T-6/00, Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied ja Technische Unie BV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukevat CEF City Electrical Factors BV ja CEF Holding Ltd, 16.12.2003 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat asianajaja P.V.F. Bos ja asianajaja C. Hubert.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-5/00 ja T-6/00 16.12.2003 antaman tuomion ainakin siltä osin kuin se koskee asiaa T-6/00 ja ratkaisee asiat lopullisesti kohdassa 2) olevan vaatimuksen huomioonottaen tai toissijaisesti kumoaa tuomion ja palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi,

               2)

               kumoaa kokonaan tai ainakin osittain Euroopan komission Technische Unielle 26.10.1999 osoittaman päätöksen tai vähintäänkin silloin kun päättää uudelleen asiasta, alentaa huomattavasti Technische Unielle määrättyä sakkoa ja

               3)

               velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ensinnäkin todetaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut yhteisön oikeutta ja/tai Euroopan ihmisoikeussopimusta ja joka tapauksessa perustellut käsittämättömällä tavalla kantansa, jonka mukaan komission päätöksen kumoamista tai sakon määrän alentamista vielä lisämäärällä, ei voida perustella määräajan ylittämisellä.
   Toisena kohtana todetaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut yhteisön oikeutta siksi, että tuomio on sisäisesti ristiriitainen ja siitä puuttuvat täten perustelut sen epäselvän tavan takia, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioi varoituskirjeen laatimisajankohdan merkitystä.
   Kolmantena kohtana on todettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja joka tapauksessa perustellut käsittämättömällä tavalla sen, että komissiolla oli hyviä perusteita katsoa, että Technische Unien voitiin katsoa olevan vastuussa päätöksen 1 ja 2 artiklassa tarkoitetuista rikkomisista.
   Neljänneksi on todettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tai se on joka tapauksessa perustellut puutteellisesti sen, että se käsitteli päätöksen 1 ja 2 artiklassa tarkoitettuja rikkomisia huomioonotettavien ajanjaksojen aikana tapahtuneina (jatkuvina) rikkomisina ja otti täten päätöksen 3 artiklassa tarkoitetun rikkomisen keston määrittelyssä huomioon samat ajanjaksot, jotka ovat kysymyksessä edellä mainittujen rikkomisten osalta.
   Viidentenä kohtana todetaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tai että se on joka tapauksessa perustellut puutteellisesti sen, että se jätti alentamatta sakkoa vielä lisää siitä huolimatta, että rikkomisten kesto oli määritelty virheellisesti ja kohtuullisen määräajan periaatetta oli loukattu.


title: Asia C-559/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākā tiesa (Latvia) on esittänyt 5.12.2014 – Rūdolfs Meroni v. Recoletos Limited

text:
               16.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākā tiesa (Latvia) on esittänyt 5.12.2014 – Rūdolfs Meroni v. Recoletos Limited
   (Asia C-559/14)
   (2015/C 089/02)
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augstākā tiesa

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Rūdolfs Meroni

      Vastaaja: Recoletos Limited

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Bryssel I -asetuksen 34 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että sellaisten henkilöiden, jotka eivät ole asianosaisina pääasiassa, oikeuksien loukkaamista voidaan pitää ulkomaisen tuomion tunnustamista koskevassa menettelyssä hyväksyttävänä perusteena Bryssel I -asetuksen 34 artiklan 1 kohtaan sisältyvän oikeusjärjestyksen perusteita koskevan säännöksen soveltamiselle ja ulkomaisen tuomion täytäntöönpanosta kieltäytymiselle siltä osin kuin se koskee henkilöitä, jotka eivät ole asianosaisina pääasiassa?

               2)

               Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko perusoikeuskirjan 47 artiklaa tulkittava siten, että siinä tarkoitetun oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan periaatteen mukaan välitoimien määräämistä koskevassa menettelyssä on mahdollista rajoittaa sellaisten henkilöiden varallisuusoikeuksia, jotka eivät ole asianosaisina pääasiassa, kunhan taataan, että kaikilla niillä henkilöillä, joihin välitoimista tehty päätös vaikuttaa, on oikeus milloin tahansa vaatia tuomioistuimelta päätöksen muuttamista tai kumoamista silloin, kun päätöksen tiedoksi antaminen kyseisille henkilöille on jätetty kantajien tehtäväksi?


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 16 päivänä huhtikuuta 1997, asiassa T-541/93, James Connaughton ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne - Maito - Lisämaksu - Viitemäärä - Tuottajat, jotka ovat antaneet sitoumukset maidon kaupan pitämisestä luopumisesta ja lypsykarjatuotannon muuttamisesta lihakarjatuotannoksi - Vahingonkorvaus - Asetus (ETY) N:o 2187/93 - Oikeusvaikutukset - Tutkittavaksi ottaminen)

text:
14.6.97               1 FI 1                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 181 / 11
2 ) Kantajat velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
       vastaajan oikeudenkäyntikulut.                                                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                16 päivänä huhtikuuta 1997,
3 ) Väliintulijat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluis                    asiassa T-541/93 , James Connaughton ym. vastaan
       taan .
                                                                                Euroopan unionin neuvosto ( ! )
                                                                      (Kumoamiskanne — Maito — Lisämaksu — Viitemäärä
( ] ) EYVL N:o C 101 , 22.4.1995 .
                                                                      — Tuottajat, jotka ovat antaneet sitoumukset maidon kau
                                                                      pan pitämisestä luopumisesta ja lypsykarjatuotannon
                                                                      muuttamisesta lihakarjatuotannoksi — Vahingonkorvaus
                                                                      — Asetus (ETY) N:o 2187/93 — Oikeusvaikutukset —
                                                                                Tutkittavaksi ottaminen)
                                                                                ( 97/C 181 /22 )
        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                   15 päivänä huhtikuuta 1997,
asiassa T-390/94, Aloys Schröder, Jan ja Karl-Julius                  Asiassa T-541/93 , James Connaughton, Thomas Fitzsi
       Thamann vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (')               mons ja Patrick Griffin, ensiksi mainitun kotipaikka Kil
                                                                      beggan, toisen Askeaton ja kolmannen Clonmel ( Irlanti ),
 (Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu — Klassi               edustajinaan James O'Reilly, SC, Irlannin asianajajayhtei
          sen sikaruton torjunta Saksan liittotasavallassa)           sö, ja barrister Philippa Watson, Irlannin asianajajayhteisö,
                                                                      solicitor Oliver Ryan-Purcellin valtuuttamina, prosessiosoi
                           ( 97/C 181 /21 )                           te Luxemburgissa Fyfe Business Centre, 29 rue Jean-Pierre
                                                                      Brasseur, vastaan Euroopan unionin neuvosto ( asiamiehinä
                                                                      Arthur Brautigam ja Michael Bishop ), jota tukevat Euroo
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      pan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Gerard Rozet ja Xa
                                                                      vier Lewis ) ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdisty
                                                                      nyt kuningaskunta ( asiamiehenä aluksi John D. Colahan
                                                                      ja myöhemmin S. T. Braviner), jossa kantajat vaativat
 Asiassa T-390/94, Aloys Schröder, Jan ja Karl-Julius Tha            ETY:n perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla, että yh
 mann, kotipaikka Neuenkirchen ( Saksa ), edustajinaan                teisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa
 asianajajat Wilhelm Clages, Gerd Rentzmann ja Rudolf                 tietyille maidon ja maitotuotteiden tuottajille, jotka eivät
 Brenken, Quakenbrück, prosessiosoite Luxemburgissa                   ole voineet tilapäisesti harjoittaa toimintaansa, tarjottavas
 asianajotoimisto Michel Molitor, Pierre Feltgen ja Andre             ta hyvityksestä 22 päivänä heinäkuuta 1993 annetun ase
 Harpes, 14 A rue des Bains, vastaan Euroopan yhteisöjen              tuksen ( ETY ) N:o 2187/93 ( EYVL N:o L 196, 5.8.1993 ,
 komissio ( asiamiehinään Claudia Schmidt ja Georg M.                  s. 6 ) ja erityisesti sen 8 ja 14 artiklan, Euroopan yhteisöjen
 Berrich ), jossa kantajat vaativat EY:n perustamissopimuk           ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( laajennettu ensim
 sen 178 artiklan ja 215 artiklan toisen kohdan nojalla nos           mäinen jaosto ), toimien kokoonpanossa; presidentti A.
 tamallaan vahingonkorvauskanteella, että komissio velvoi             Saggio sekä tuomarit C. W. Bellamy, A. Kalogeropoulos,
 tetaan korvaamaan vahingot, joita kantajille on aiheutunut           V. Tiili ja R. M. Moura Ramos, kirjaaja : H. Jung, on anta
 klassisen sikaruton torjumista Saksan liittotasavallassa              nut 16.4.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraa
 koskevista komission päätöksistä, yhteisöjen ensimmäisen              va :
 oikeusasteen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoon
 panossa : jaoston puheenjohtaja R. García-Valdecasas sekä
 tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies
 A. Mair, on 15.4.1997 antanut tuomion, jonka tuomiolau               1 ) Kanne jätetään tutkimatta.
 selma on seuraava :
                                                                       2 ) Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan,
                                                                             ja ne velvoitetaan korvaamaan neuvoston oikeuden
  1 ) Kanne hylätään.                                                        käyntikulut.
  2 ) Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku               3 ) Yhdistynyt kuningaskunta ja komissio vastaavat omis
        lut.
                                                                             ta oikeudenkäyntikuluistaan.
  (M EYVL N:o C 392, 31.12.1994 .                                      H EYVL N:o C 319 , 26.11.1993 .


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 22 päivänä joulukuuta 2016, asiassa E-3/16 – Ski Taxi SA, Follo Taxi SA ja Ski Follo Taxidrift AS v. Norjan hallitus, jota edustaa kilpailuviranomainen (ETA-sopimuksen 53 artikla – tarkoitukseen perustuva kilpailunrajoitus – julkiset hankinnat – yhteistarjousten tekeminen kommandiittiyhtiön kautta)

text:
               27.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/5

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 22 päivänä joulukuuta 2016,
   asiassa E-3/16
   Ski Taxi SA, Follo Taxi SA ja Ski Follo Taxidrift AS v. Norjan hallitus, jota edustaa kilpailuviranomainen
   (ETA-sopimuksen 53 artikla – tarkoitukseen perustuva kilpailunrajoitus – julkiset hankinnat – yhteistarjousten tekeminen kommandiittiyhtiön kautta)
   (2017/C 133/05)
   Asiassa E-3/16, Ski Taxi SA, Follo Taxi SA ja Ski Follo Taxidrift AS v. Norjan hallitus, jota edustaa kilpailuviranomainen – Norjan korkein oikeus (Norges Høyesterett) on esittänyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 34 artiklan nojalla tuomioistuimelle PYYNNÖN, joka koskee Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 53 artiklan tulkintaa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti ja esittelevä tuomari, ja tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson, on antanut 22 päivänä joulukuuta 2016 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1.

               Jotta sopimusta voidaan pitää tarkoituksensa perusteella kilpailua rajoittavana ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, sen on oltava riittävän vahingollista kilpailulle. Ei riitä, että sopimus on oikeudellisen ja taloudellisen asiayhteytensä perusteella omiaan estämään, rajoittamaan tai vääristämään kilpailua.

               2.

               Jotta voidaan määritellä, onko yritysten välinen sopimus tai yritysten yhteenliittymän päätös riittävän vahingollista kilpailulle, on tarkasteltava sopimuksen tai päätöksen sisältöä, tavoitteita sekä sen taloudellista ja oikeudellista asiayhteyttä. Tätä asiayhteyttä määritettäessä on myös otettava huomioon sopimuksen kohteena olevien palvelujen luonne sekä kyseessä olevien markkinoiden todelliset toimintaedellytykset ja rakenne. Vaikka osapuolten aikomus ei ole välttämätön tekijä määritettäessä sitä, rajoittaako yritysten välinen sopimus kilpailua, kilpailuviranomaiset, kansalliset tuomioistuimet tai EFTAn tuomioistuin voivat silti ottaa kyseisen tekijän huomioon.

               3.

               Sopimus on riittävän vahingollista kilpailulle niin, että sitä voidaan pitää tarkoituksensa perusteella kilpailua rajoittavana vain, jos sen haitallisuus on helposti tunnistettavissa. Kyseinen arviointi ei voi sisältää sopimuksen tosiasiallisten tai mahdollisten vaikutusten täysimääräistä tutkimusta. Se ei myöskään johda kilpailua edistävien ja kilpailunvastaisten vaikutusten kartoittamiseen eikä siten rule of reason -periaatteen soveltamiseen.

               4.

               Jotta voidaan määritellä, onko yhteistarjousten tekeminen kommandiittiyhtiön kautta riittävän vahingollista kilpailulle, jotta sitä voidaan pitää tarkoitukseen perustuvana kilpailunrajoituksena, on otettava huomioon yhteistyön sisältö, tavoitteet ja sen taloudellinen ja oikeudellinen asiayhteys. Osapuolten aikomus voidaan myös ottaa huomioon, vaikka se ei ole välttämätön tekijä.

               5.

               Yhteistarjousten tekemiseen liittyy hintojen vahvistamista, joka on nimenomaisesti kielletty ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa. Siksi taloudellisen ja oikeudellisen asiayhteyden arviointi voidaan rajoittaa ehdottoman välttämättömään, jotta kilpailun rajoittamisen tarkoituksellisuus voidaan todeta. Tällaisessa arvioinnissa on kuitenkin otettava huomioon, vaikkakin lyhyesti, ovatko sopimuksen osapuolet tosiasiallisia tai mahdollisia kilpailijoita ja muodostaako hankintaviranomaiselle tarjotun hinnan yhteinen asettaminen liitännäisrajoituksen.

               6.

               Vaikka yhteistarjouksesta hankintaviranomaiselle tehty ilmoitus voi olla osoitus siitä, etteivät osapuolet aikoneet rikkoa yritysten välisiä sopimuksia koskevaa kieltoa, se ei kuitenkaan itsessään ole välttämätön edellytys määritettäessä sitä, voidaanko sopimuksen katsoa rajoittavan kilpailua.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 31 päivänä maaliskuuta 2004 asiassa T-10/02, Marie-Claude Girardot vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö — Henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohta — Tutkimus- ja investointivaroista rahoitettava pysyvä toimi — Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan d kohdassa tarkoitettu väliaikainen toimihenkilö — Hakemuksen hylkääminen — Ansioita ei ole verrattu — Välituomio)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/36

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   31 päivänä maaliskuuta 2004
   asiassa T-10/02, Marie-Claude Girardot vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Henkilöstö - Henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohta - Tutkimus- ja investointivaroista rahoitettava pysyvä toimi - Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan d kohdassa tarkoitettu väliaikainen toimihenkilö - Hakemuksen hylkääminen - Ansioita ei ole verrattu - Välituomio)
   (2004/C 118/77)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-10/02, Marie-Claude Girardot, kotipaikka L'Haÿ-les-Roses (Ranska), edustajanaan asianajaja N. Lhoëst, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään F. Clotuche-Cuvieusart ja L. Lozano Palacios, myöhemmin F. Clotuche-Duvieusart ja H. Tserepa-Lacombe), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta ensinnäkin kumoamaan komission 13.3.2001 tekemän päätöksen, jolla hylätään hakemukset seitsemään tutkimusvaroista rahoitettuun pysyvään toimeen, toiseksi kumoamaan komission 15.3.2001 tekemän päätöksen, jolla hylätään hakemus tutkimusvaroista rahoitettuun pysyvään toimeen, ja kolmanneksi hylkäämään komission päätökset, joilla toteutettiin nimitykset kyseisiin toimiin, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit H. Legal ja E. Martins Ribeiro; kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on 31.3.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Komission 13.3.2001 tekemä päätös, jolla hylätään Girardot'n hakemukset seitsemään tutkimusvaroista rahoitettuun pysyvään toimeen, kumotaan.

               2)

               Komission 15.3.2001 tekemä päätös, jolla hylätään Girardot'n hakemus tutkimusvaroista rahoitettuun pysyvään toimeen, kumotaan.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Asianosaiset velvoitetaan ilmoittamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle kolmen kuukauden määräajassa tämän tuomion julistamisesta joko niiden yhteisesti sopima sellaisen korvauksen määrä, joka liittyy 13. ja 15.3.2001 tehtyjen päätösten lainvastaisuuteen, tai niiden vaatimukset tämän korvauksen määrän osalta.

               5)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EYVL C 68, 16.3.2002.


title: Asia C-206/04 P: Mülhens GmbH & Co. KG:n 10.5.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-355/02, Mülhens GmbH & Co. KG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (OHMI), jossa muuna osapuolena sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnassa oli Zirh International Corp., 3.3.2004 antamasta tuomiosta

text:
               10.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/6

         Mülhens GmbH & Co. KG:n 10.5.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-355/02, Mülhens GmbH & Co. KG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (OHMI), jossa muuna osapuolena sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnassa oli Zirh International Corp., 3.3.2004 antamasta tuomiosta
   (Asia C-206/04 P)
   (2004/C 179/12)
   Mülhens GmbH & Co. KG on valittanut 10.5.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-355/02 (1), Mülhens GmbH & Co. KG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (OHMI), jossa muuna osapuolena sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnassa oli Zirh International Corp., 3.3.2004 antamasta tuomiosta. Valittajan asiamies on asianajaja T. Schulte-Beckhausen.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 3.3.2004 antaman tuomion (asia T-355/02) sekä vastaajan ja muutoksenhaun vastapuolen toisen valituslautakunnan 1.10.2002 tekemän päätöksen (asia nro R-657/2001-2);

               2.

               velvoittaa vastaajan ja muutoksenhaun vastapuolen korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja väittää, että koska kyseessä olevat tavarat ja palvelut ovat samankaltaisia ja vastakkain olevat tavaramerkit ovat lausuntatavaltaan samankaltaiset, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi pitänyt todeta, että vastakkain olevien tavaramerkkien välillä on asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu sekaannusvaara. (2)

   Valittaja väittää tämän vuoksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan vaatimuksia virheellisesti ja että riidanalainen tuomio on kumottava.

      (1)  EYVL C 70, 22.3.2003, s. 23.

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna.


title: Asia C-13/04: Euroopan yhteisöjen komission 16.1.2004 Suomen tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 71/10               FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                          20.3.2004
Bundesgerichtshof 27.11.2003 tekemällään päätöksellä                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
esittämä ennakkoratkaisupyyntö maksukyvyttömyyttä
      koskevassa asiassa Susanne Staubitz-Schreiber
                                                                     Direktiivin täytäntöönpanemiselle varattu määräaika päättyi
                                                                     30.6.1996. Suomen tasavalta ei ole saattanut pakkauksista
                          (Asia C-1/04)                              ja pakkausjätteistä annetun neuvoston direktiivin 94/62/EY
                                                                     7 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa osaksi kansallista lainsää-
                                                                     däntöään oikeusvarmuuden ja selvyyden varmistavalla tavalla
                        (2004/C 71/13)
                                                                     eikä ole varmistanut, että edellä mainittua velvoitetta sovelle-
                                                                     taan käytännössä.
Bundesgerichthof, on pyytänyt 27.11.2003 tekemällään pää-            (1) annettu 20 päivänä joulukuuta 1994, pakkauksista ja pakkausjät-
töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                    teistä EYVL, Erityispainos 1994, 15/nide 13, s. 266.
2.1.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-
kaisua maksukyvyttömyyttä koskevassa asiassa Susanne Stau-
bitz-Schreiber, seuraavaan kysymykseen:
Onko jäsenvaltion tuomioistuin, jonne on jätetty hakemus
maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisesta, yhä toimivaltai-
nen tekemään ratkaisun maksukyvyttömyysmenettelyn aloitta-           Dioikitiko protodikeio Athinas 30.9.2003 tekemällään
misesta, jos velallinen on hakemuksen jättämisen jälkeen             päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Sfa-
mutta ennen menettelyn aloittamistasiirtänyt pääintressiensä                     kianakis A.E.B.E. vastaan Kreikan valtio
keskuksen toisen jäsenvaltion alueelle, vai tuleeko tuon toisen
jäsenvaltion tuomioistuimesta toimivaltainen?
                                                                                (Asia C-23/04)
                                                                                (2004/C 71/15)
                                                                     Dioikitiko protodikeio Athinas, on pyytänyt 30.9.2003 teke-
                                                                     mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui-
Euroopan yhteisöjen komission 16.1.2004 Suomen tasa-                 meen 26.1.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta en-
                valtaa vastaan nostama kanne                         nakkoratkaisua asiassa Sfakianakis A.E.B.E. vastaan Kreikan
                                                                     valtio, seuraaviin kysymyksiin:
                         (Asia C-13/04)
                                                                     1)    Onko tuontivaltion tulliviranomaisten otettava (yhdeltä
                                                                           puolen Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä
                        (2004/C 71/14)                                     toiselta puolen Unkarin tasavallan välisestä assosioinnista
                                                                           tehdyn Eurooppa-sopimuksen liitteenä olevan) pöytäkir-
                                                                           jan N:o 4 31 artiklan 2 kohdassa asetetun keskinäistä
                                                                           avunantoa koskevan velvollisuuden perusteella huo-
                                                                           mioon unkarilaisten tuomioistuinten tuomiot, jotka kos-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.1.2004 Euroo-
                                                                           kevat vientivaltion viranomaisten suorittamien sellaisten
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Suomen tasavaltaa
                                                                           tarkastusten pätevyyttä, jotka koskevat EUR.1-tavarato-
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat M. Konstantinidis ja
                                                                           distusten paikkansapitävyyttä, kun
P. Aalto, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                           a)    unkarilaiset viranomaiset ovat asianmukaisesti il-
                                                                                moittaneet tuontivaltioiden tulliviranomaisille sen
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                                tarkastuksen tuloksista, joka oli alun perin suoritettu
tuin
                                                                                tiettyjen vientiasiakirjojen paikkansapitävyyden tut-
                                                                                kimiseksi, korostaen kuitenkin sitä, että tarkastuksen
1)   toteaa, että Suomen tasavalta ei ole saattanut pakkauksista                 pätevyys oli [alkup. s. 11] unkarilaisessa tuomiois-
     ja pakkausjätteistä annetun neuvoston direktiivin 94/                       tuimessa vireillä olevan oikeusriidan kohteena ja
     62/EY (1) 7 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa osaksi
     kansallista lainsäädäntöään oikeusvarmuuden ja selvyy-                b)    unkarilaiset viranomaiset ovat virallisesti ilmoitta-
     den varmistavalla tavalla eikä ole varmistanut, että edellä                 neet tuontivaltioiden tulliviranomaisille näiden oi-
     mainitua velvoitetta sovelletaan käytännössä,                               keudenkäyntien tuloksista eli edellä mainittujen tuo-
                                                                                mioistuinten tuomioista, joilla lopulta on todettu
2)   velvoittaa Suomen tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-                       tietty määrä EUR.1-tavaratodistuksia paikkansapitä-
     tikulut.                                                                    viksi?


title: Asia C-233/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 28.4.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administratīvā apgabaltiesa – Latvia) – SIA ”Oniors Bio” v. Valsts ieņēmumu dienests (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (ETY) N:o 2658/87 — Yhteinen tullitariffi — Tariffiluokittelu — Yhdistetty nimikkeistö — Alanimikkeet 1517 90 91 ja 1518 00 31 — Nestemäinen jalostamaton ja haihtumaton rapsiöljystä (88 %) ja auringonkukkaöljystä (12 %) koostuva kasviöljyseos)

text:
               4.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 28.4.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administratīvā apgabaltiesa – Latvia) – SIA ”Oniors Bio” v. Valsts ieņēmumu dienests
   (Asia C-233/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (ETY) N:o 2658/87 - Yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Alanimikkeet 1517 90 91 ja 1518 00 31 - Nestemäinen jalostamaton ja haihtumaton rapsiöljystä (88 %) ja auringonkukkaöljystä (12 %) koostuva kasviöljyseos))
   (2016/C 243/12)
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administratīvā apgabaltiesa

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: SIA ”Oniors Bio”

      Vastapuoli: Valsts ieņēmumu dienests

      Tuomiolauselma

   Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 27.9.2011 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1006/2011, esitettyä yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että määritettäessä sitä, onko pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kasviöljyseos luokiteltava syötäväksi kelpaavana kasviöljyseoksena sen alanimikkeeseen 1517 90 91 vai syötäväksi kelpaamattomana kasviöljyseoksena kyseisen yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 1518 00 31, on otettava huomioon kaikki asiassa merkitykselliset seikat siltä osin kuin ne liittyvät tämän tuotteen objektiivisiin ominaispiirteisiin ja ominaisuuksiin. Merkityksellisinä seikkoina, joiden perusteella tällainen seos voidaan määritellä ”syötäväksi kelpaamattomaksi”, on tarpeen arvioida tämän seoksen valmistajan tulli-ilmoituksen yhteydessä antamia tietoja, joiden mukaan sen valmistusprosessiin liittyvien ominaispiirteiden vuoksi ei voida sulkea pois sitä, että tuotteessa on haitallisia aineita. Tältä osin se, ettei tällaisesta kasviöljyseoksesta otettuja näytteitä analysoimalla ole havaittu seoksessa olevan haitallisia aineita, ei yksinään riitä kyseenalaistamaan kyseessä olevan seoksen määrittelemistä ”syötäväksi kelpaamattomaksi”. Tällainen seuraus edellyttää muita merkityksellisiä todisteita, joiden nojalla yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 13.4.2005 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 648/2005, 62, 68 ja 71 artiklan mukaisesti voidaan kyseenalaistaa tulli-ilmoitukseen sisältyvien, kyseessä olevan seoksen valmistajan antamien seoksen valmistusprosessiin liittyvien tietojen oikeellisuus.

      (1)  EUVL C 245, 27.7.2015.


title: Asia T-187/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.1.2017 – Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik v. EUIPO – Viña y Bodega Botalcura (LITU) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin LITU rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaraa ei ole — Merkit eivät ole samankaltaisia — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               6.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 70/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.1.2017 – Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik v. EUIPO – Viña y Bodega Botalcura (LITU)
   (Asia T-187/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin LITU rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaraa ei ole - Merkit eivät ole samankaltaisia - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 070/28)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik GmbH & Co. KG (Erding, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Koch Moreno)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Ivanauskas)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Viña y Bodega Botalcura SA (Las Condes, Chile)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 9.2.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 719/2015-2), joka koskee Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik GmbH & Co. KG:n ja Viña y Bodega Botalcura SA:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik GmbH & Co. KG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 243, 4.7.2016.


title: Asia F-50/07: Kanne 17.12.2007 — Hristova v. komissio

text:
               29.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/36

         Kanne 17.12.2007 — Hristova v. komissio
   (Asia F-50/07)
   (2008/C 79/68)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Valentina Hristova (Pavlikeni, Bulgaria) (edustaja: asianajaja Georgi Kerelov)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kilpailun EPSO/AST/14/06 valintalautakunnan 3.4.3007 tekemän sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantajaa ei hyväksytä kilpailuun ja hänen käytännöllistä koettaan ei arvostella, koska hänen keskiasteen jälkeinen koulutuksensa ei ole kilpailuilmoituksessa kuvattujen tehtävien kannalta merkitykselliseltä alalta ja koska hänellä ei ole kolmen vuoden täysiaikaista työkokemusta merkitykselliseltä alalta keskiasteen jälkeisen koulutuksen jälkeen.
   Vaatimukset
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa kilpailun EPSO/AST/14/06 valintalautakunnan 3.4.2007 tekemän päätöksen, jolla kantaja jätettiin hyväksymättä kilpailuun

               —

               velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle kertaluonteisen vahingonkorvauksen, jonka määräksi arvioidaan kohtuuden nojalla 28 718 euroa (yhden vuoden palkka) aineellisesta ja aineettomasta vahingosta, jota hänelle on aiheutunut kilpailun valintalautakunnan lainvastaisen päätöksen johdosta laillisine korkoineen kanteen nostamispäivästä lukien

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-31/06: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.9.2011 — Pino v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Nimitys — Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 5 artiklan 2 kohta — Ennen 1.5.2004 julkaistu ura-alueelta toiselle siirtymistä koskeva sisäinen kilpailu — Ennen 1.5.2006 varallaololuetteloon otettu hakija — Palkkaluokan määrittäminen — Sellaisen kertoimen soveltaminen, joka on pienempi kuin yksi — Ylennyspisteiden menetys)

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/34

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.9.2011 — Pino v. komissio
   (Asia F-31/06) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Nimitys - Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 5 artiklan 2 kohta - Ennen 1.5.2004 julkaistu ura-alueelta toiselle siirtymistä koskeva sisäinen kilpailu - Ennen 1.5.2006 varallaololuetteloon otettu hakija - Palkkaluokan määrittäminen - Sellaisen kertoimen soveltaminen, joka on pienempi kuin yksi - Ylennyspisteiden menetys)
   2011/C 340/67
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Marco Pino (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja H. Krämer)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi M. Arpio Santacruz ja M. Simm, sittemmin M. Bauer, J. Monteiro ja K. Zieleśkiewicz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission sellaisten päätösten kumoaminen, joilla kantajat, jotka olivat ura-alueen B virkamiehiä ja jotka olivat läpäisseet ura-alueelta toiselle siirtymistä koskevan sisäisen kilpailun, nimitettiin hallintovirkamiehen virkoihin, siltä osin kuin niissä vahvistettiin kantajien palkkaluokat henkilöstösääntöjen liitteen XIII mukaisesti, jatkettiin kertoimen soveltamista heidän palkkaansa ja poistettiin heidän ylennyspisteensä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto, joka on asiassa väliintulijana, vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 131, 3.6.2006, s. 50.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 17 päivänä maaliskuuta 1998, asiassa T-183/95, Giuseppe Carraro vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö - Henkilöstösääntöjen 24 artikla - Avustamisvelvoite - Implisiittinen hylkäyspäätös)

text:
2.5.98                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 137/13
jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, mikä tarkoittaa, että                  Asian C-261/97 (1) poistaminen rekisteristä
jäsenvaltioiden on noudatettava direktiiveissä niiden täy-                                 (98/C 137/26)
täntöönpanolle asetettuja määräaikoja. Tämä määräaika
päättyi direktiivin 93/18/ETY osalta 1.7.1994 ja direktiivin
94/60/EY osalta 20.12.1994 ilman, että Italian tasavalta           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.2.1998
on toteuttanut kyseisten direktiivien noudattamisen edel-          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
lyttämiä toimenpiteitä.                                            poistettu asia C-261/97 (Cour d'appel de Douain esittämä
                                                                   ennakkoratkaisupyyntö), Karl Heinz Baumann vastaan
(1) EYVL L 104, 29.4.1993, s. 46.                                  U.R.S.S.A.F. Lille.
(2) EYVL L 365, 31.12.1994, s. 1.
                                                                   (1) EYVL C 271, 6.9.1997.
                                        ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                           4) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                     lut.
               17 päivänä maaliskuuta 1998,
                                                                   (1) EYVL C 333, 9.12.1995.
asiassa T-183/95, Giuseppe Carraro vastaan Euroopan
                    yhteisöjen komissio (1)
(Henkilöstö Ð Henkilöstösääntöjen 24 artikla Ð Avusta-
         misvelvoite Ð Implisiittinen hylkäyspäätös)
                        (98/C 137/27)                                   YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                19 päivänä maaliskuuta 1998,
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                   asiassa T-74/96, Georges Tzoanos vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
Asiassa T-183/95, Giuseppe Carraro, Ispran yhteisessä tut-         (Henkilöstö Ð Viraltapanopäätös Ð Kumoamiskanne Ð
kimuskeskuksessa toimiva Euroopan yhteisöjen komission             Kurinpitomenettelyn ja rikosoikeudenkäynnin samanaikai-
virkamies, kotipaikka Ispra (Italia), edustajanaan asian-          suus Ð Virheellinen arviointi Ð Puolustautumisoikeudet
ajaja Giuseppe Marchesini, Corte di Cassazione, prosessi-          Ð Henkilöstösääntöjen 12, 13, 14, 21 ja 86 artiklat Ð
osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Ernest Arendt, 8Ð            Suhteellisuusperiaate Ð Yhdenvertaisen kohtelun periaate
10 rue Mathias Hardt, vastaan Euroopan yhteisöjen                                 Ð Harkintavallan väärinkäyttö)
komissio (asiamiehenään Gianluigi Valsesia), jossa kantaja
vaatii ensinnäkin kumoamaan komission implisiittisen                                       (98/C 137/28)
päätöksen, jolla se hylkäsi kantajan 28.7.1994 tekemän
avustamista koskevan hakemuksen, ja toiseksi vahingon-                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
korvausta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V.
                                                                   Asiassa T-74/96, Georges Tzoanos, Euroopan yhteisöjen
Tiili sekä tuomarit C. P. BrieÈt ja A. Potocki, kirjaaja: joh-
                                                                   komission entinen virkamies, kotipaikka Bryssel, edustaja-
tava hallintovirkamies B. Pastor, on antanut 17.3.1998
                                                                   naan asianajaja Eric Boigelot, prosessiosoite Luxembur-
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                   gissa asianajotoimisto Louis Schiltz, 2 rue du Fort Reins-
                                                                   heim, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                                                                   nään Gianluigi Valsesia, Denis Waelbroeck ja Olivier
1) Komission implisiittinen päätös, jolla se hylkäsi kanta-        Speltdoorn), jossa kantaja vaatii 22.6.1995 tehdyn komis-
     jan 28.7.1994 tekemän avustamista koskevan hake-              sion päätöksen kumoamista, jonka mukaan kantaja on
     muksen, hylätään.                                             erotettu ilman, että hän menettää vanhuuseläkettään, sekä
                                                                   19.2.1996 tehdyn päätöksen kumoamista, jolla nimen-
                                                                   omaisesti hylättiin kantajan 21.9.1995 tekemä valitus,
2) Komissio velvoitetaan korvaamaan kantajalle yhden               joka koski 22.6.1995 tehtyä päätöstä, ensimmäisen
     ecun suuruinen nimellinen summa korvauksena aineet-           oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoon-
     tomasta vahingosta.                                           panossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit K.
                                                                   Lenaerts ja J. D. Cooke, kirjaaja: johtava hallintovirka-
                                                                   mies B. Pastor, on antanut 19.3.1998 tuomion, jonka tuo-
3) Kanne hylätään muilta osin.                                     miolauselma on seuraava:


title: Asia T-153/08: Kanne 25.4.2008 — Shenzhen Taiden Industrial v. SMHV — Bosch Security Systems (viestintälaitteita esittävä malli)

text:
               21.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 158/21

         Kanne 25.4.2008 — Shenzhen Taiden Industrial v. SMHV — Bosch Security Systems (viestintälaitteita esittävä malli)
   (Asia T-153/08)
   (2008/C 158/35)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Shenzhen Taiden Industrial Co., Ltd (Shenzhen, Kiina) (edustajat: asianajajat M. Hartmann ja M. Helmer)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Bosch Security Systems BV (Eindhoven, Alankomaat)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan asiassa R 1437/2006-3 11.2.2008 tekemä päätös on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien ne kulut, jotka ovat aiheutuneet valituslautakunnassa käydystä menettelystä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisömalli, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Malli ”viestintälaitteet” -tuotetta varten — rekisteröity yhteisömalli N:o 214903-0001

      Yhteisömallin haltija: Kantaja

      Yhteisömallin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän todisteena esittämä mallioikeus: Koninklijke Philips Electronics NV:n tunnetuksi tekemä aikaisempi malli, joka on rekisteröity kansainväliseksi malliksi N:o DM/055655

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus hylättiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: Mitättömyysosaston ratkaisu kumottiin ja riidanalainen mallioikeus julistettiin mitättömäksi

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 6/2002 63 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska kolmas valituslautakunta tukeutui mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tosiseikkoja koskeviin väitteisiin, joiden tueksi ei ole esitetty näyttöä. Neuvoston asetuksen N:o 6/2002 4 artiklan 1 kohtaa ja 6 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska kolmas valituslautakunta erehtyi, kun se katsoi, että riidanalaiselta mallilta puuttuu yksilöllinen luonne ja koska se ei arvioinut ja verrannut kyseisiä malleja asiantuntevan käyttäjän näkökulmasta.


title: Asia C-126/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 10.3.2010 — FOGGIA-Sociedade Gestora de Participações Sociais SA v. Secretário de Estado dos Assuntos Fiscais

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 10.3.2010 — FOGGIA-Sociedade Gestora de Participações Sociais SA v. Secretário de Estado dos Assuntos Fiscais
   (Asia C-126/10)
   2010/C 134/37
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal Administrativo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: FOGGIA-Sociedade Gestora de Participações Sociais SA

      Vastaaja: Secretário de Estado dos Assuntos Fiscais

      Väliintulija: Ministério Público

      Ennakkoratkaisukysymykset

               a)

               Mikä on 23.7.1990 annetun direktiivin 90/434/ETY (1) 11 artiklan 1 kohdan a alakohdan merkitys ja soveltamisala, ja erityisesti mikä on käsitteen ”pätevät taloudelliset syyt” ja käsitteen direktiivin 90/434/ETY kattamiin hankkeisiin osallistuvien yhtiöiden ”toiminnan uudelleenjärjestely tai järkeistäminen” sisältö?

               b)

               Onko verohallinnon näkemys, jonka mukaan ei ollut olemassa painavia taloudellisia syitä, jotka olisivat oikeuttaneet vastaanottavan yhtiön esittämän verotuksessa huomioitavien tappioiden siirtämiskelpoisuutta koskevan hakemuksen, minkä vuoksi se katsoi, ettei sulautumisen taloudellinen intressi ollut vastaanottavan yhtiön näkökulmasta ilmeinen, kun otetaan huomioon se, ettei sulautuva yhtiö harjoittanut lainkaan toimintaa osakkuuksien hallinnointiyhtiönä eikä sillä ollut rahoitusosuuksia, joten se siirtäisi ainoastaan suuret tappiot, vaikka verohallinto katsoi, että sulautuma oli omiaan vaikuttamaan positiivisesti konsernin kustannusrakenteeseen, tämän yhteisön oikeussäännön mukainen?

      (1)  Eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, diffuusioihin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annettu neuvoston direktiivi 90/434/ETY (EYVL L 225, s. 1).


title: Asia C-52/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 13.3.2014 (Consiglio di Staton (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Posteshop SpA – Divisione Franchising Kipoint v. Autorità garante della concorrenza e del mercato ja Presidenza del Consiglio dei Ministri (Ennakkoratkaisupyyntö  — Direktiivi 2006/114/EY  — ”Harhaanjohtavan mainonnan” ja ”vertailevan mainonnan” käsitteet  — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan harhaanjohtava mainonta ja laiton vertaileva mainonta ovat kaksi toisistaan erillistä laitonta tekoa)

text:
               5.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 135/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 13.3.2014 (Consiglio di Staton (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Posteshop SpA – Divisione Franchising Kipoint v. Autorità garante della concorrenza e del mercato ja Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Asia C-52/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2006/114/EY - ”Harhaanjohtavan mainonnan” ja ”vertailevan mainonnan” käsitteet - Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan harhaanjohtava mainonta ja laiton vertaileva mainonta ovat kaksi toisistaan erillistä laitonta tekoa))
   2014/C 135/14
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Posteshop SpA – Divisione Franchising Kipoint

      Vastaaja: Autorità garante della concorrenza e del mercato, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Muut osapuolet: Cg srl ja Tacoma srl

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Consiglio di Stato – Harhaanjohtavasta ja vertailevasta mainonnasta 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/114/EY (EUVL L 376, s. 21) tulkinta – Yritysten väliset sopimattomat kaupalliset menettelyt – Harhaanjohtavan ja vertailevan mainonnan käsite – Kansallinen lainsäädäntö, jolla ei kielletä ainoastaan mainontaa, joka on samanaikaisesti sekä harhaanjohtavaa että laitonta vertailevaa mainontaa, vaan jossa säädetään myös, että harhaanjohtava mainonta ja vertaileva mainonta ovat kaksi toisistaan erillistä laittomuustilannetta

      Tuomiolauselma

   Harhaanjohtavasta ja vertailevasta mainonnasta 12.12.2006 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2006/114/EY on tulkittava siten, että sen mukaan – silloin kun on kyse elinkeinonharjoittajien suojasta – harhaanjohtava mainonta ja laiton vertaileva mainonta muodostavat kaksi itsenäistä rikkomista ja että harhaanjohtavan mainonnan kieltämiseksi ja seuraamusten määräämiseksi ei ole tarpeen, että siihen sisältyisi samalla myös laitonta vertailevaa mainontaa.

      (1)  EUVL C 123, 27.4.2013.


title: Asia T-418/14: Kanne 25.5.2014 – Sina Bank v. neuvosto

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/40

         Kanne 25.5.2014 – Sina Bank v. neuvosto
   (Asia T-418/14)
   2014/C 282/53
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sina Bank (Teheran, Iran) (edustajat: asianajajat B. Mettetal ja C. Wucher-North)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan neuvoston uudelleen tarkastelun jälkeen tekemän paatoksen, joka sisältyy 15.3.2014 päivättyyn ilmoitukseen henkilöille ja elimille, joita neuvoston päätöksessä 2010/413/YUTP (1) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetussa neuvoston asetuksessa (EU) N:o 267/2012 (2) säädetyt rajoittavat toimenpiteet koskevat, ja jonka mukaan neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 vaikutukset koskevat edelleen kantajaa suoraan

               —

               kumoamaan neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 liitteessä IX olevan I.B.8 kohdan silta osin kuin sen vaikutukset koskevat edelleen kantajaa suoraan 15.3.2014 päivätyssä ilmoituksessa todetulla tavalla

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan omien oikeudenkäyntikulujensa lisäksi kantajan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan neuvoston uudelleen tarkastelun jälkeen tekemällä päätöksellä, joka sisältyy 15.3.2014 päivättyyn ilmoitukseen, loukataan menettelyllisiä vaatimuksia, jotka koskevat perusteluvelvollisuutta, puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan.

               2.

               Toisen kanneperusteen mukaan Sina Bank ei ole liityksissä ”Daftariin” eikä osallistu valtion niin sanottujen strategisten etujen tai sen ydinohjelman rahoitukseen. Näin ollen olennaiset edellytykset toimijan nimeämiseksi riidanalaisessa toimessa tarkoitetulla tavalla eivät täyty Sina Bankin osalta, ja/tai neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen ratkaistessaan sitä, täyttyvätkö nuo edellytykset. Neuvosto myös sovelsi väärää testiä.

      (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 tehty neuvoston päätös (EUVL L 195, s. 39)

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1).