title: Asia C-50/15: Valitus, jonka Kurt Hesse on tehnyt 6.2.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 27.11.2014 asiassa T-173/11, Kurt Hesse und Lutter & Partner GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) annetusta tuomiosta

text:
               27.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/33

         Valitus, jonka Kurt Hesse on tehnyt 6.2.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 27.11.2014 asiassa T-173/11, Kurt Hesse und Lutter & Partner GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) annetusta tuomiosta
   (Asia C-50/15)
   (2015/C 138/45)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Kurt Hesse (edustaja: Rechtsanwalt M. Krogmann)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Lutter & Partner GmbH, Dr. Ing. h. c. F. Porsche AG

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen 27.11.2014 antama tuomio (asia T-173/11) on kumottava,

               —

               SMHV:n neljännen valituslautakunnan 11.1.2011 tekemä päätös (valitusasia R0306/2010-4) on kumottava ja yhteisön tavaramerkkihakemusta nro 5723 432 vastaan 16.2.2007 tehty väite on hylättävä.
               Toissijaisesti

               —

               asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen.

         Valittaja vaatii lisäksi, että

               —

               vastapuoli velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja perustaa valituksensa seuraaviin valitusperusteisiin:

               1.

               Tavaroiden samankaltaisuutta koskevia tekijöitä ei virheellisesti ole otettu huomioon yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti
               Valittaja riitauttaa unionin yleisen tuomioistuimen käsityksen, jonka mukaan valituslautakunta puolsi perustellusti sitä käsitystä, että ”kannettavat navigointilaitteet, erityisesti satelliitin välityksellä toimivat kannettavat navigointilaitteet” yhtäältä ja väitteen tueksi esitettyjen tavaramerkkien kattamat tavarat toisaalta ovat samankaltaisia. Unionin yleinen tuomioistuin jätti samankaltaisuuden arvioinnissa ottamatta huomioon olennaisia tekijöitä, kuten kyseisten tavaroiden luonteen, niiden valmistuksen, markkinoinnin, myyntikanavat ja myyntipaikat. Jos kaikki merkitykselliset tekijät olisi otettu täysin huomioon ja ne olisi painotettu oikein, tavaroiden samankaltaisuus olisi pitänyt kieltää.

               2.

               Tosiasioiden vääristäminen ja asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohdan mukaisen tunnettuuden suojan oikeudellisesti virheellinen soveltaminen
               Unionin yleinen tuomioistuin jätti oikeudellisesti virheellisesti kyseenalaistamatta valituslautakunnan käsityksen siitä, että merkittävä osa yleisöstä tuntee tavaramerkin ”Carrera”. Valituslautakunta nojasi käsityksensä erityisesti käyttöä koskevan lausunnon yksittäisiin näkökohtiin. Valituslautakunta ja unionin yleinen tuomioistuin katsoivat lausunnon olennaisia tuloksia ”arvottomiksi” ja jättivät muita olennaisia tuloksia täysin huomioon ottamatta. Näin ollen unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisu perustuu tosiseikkojen ja todisteiden huomattavaan vääristelyyn.

               3.

               Oikeudellisesti virheellinen oletus asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan mukaisesta ”mielikuvan siirtämisestä”
               Unionin yleinen tuomioistuin ei virheellisesti kyseenalaistanut valituslautakunnan käsitystä siitä, että valittajan hakeman tavaramerkin ”Carrera” hyväksi on olemassa vaara ”mielikuvan siirtämisestä”. Valituslautakunta oletti, että kaikki haetun tavaramerkin kattamat tavarat voidaan ”asentaa moottoriajoneuvoihin ja niitä voidaan käyttää niissä”. Tästä aiheutuu sen mukaan ”sosiaalinen tottumus”, jonka perusteella yhtäältä hakemuksessa ilmoitettujen tavaroiden ja toisaalta moottoriajoneuvojen käyttö ”kuuluu yhteen”. On todella niin, ettei pelkästään se tosiseikka, että hakemuksessa ilmoitettuja tavaroita asennetaan moottoriajoneuvoihin ja että niitä voidaan käyttää niissä, perusta minkäänlaista ”sosiaalista tottumusta” eikä voi myöskään johtaa mielikuvan siirtämiseen. Valituslautakunta ja unionin yleinen tuomioistuin eivät tältä osin perustelleet ratkaisuaan riittävästi.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia C-220/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.12.2007 (Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia v. Administración General del Estado (Julkiset hankinnat — Postipalvelujen vapauttaminen — Direktiivit 92/50/ETY ja 97/67/EY — EY 43, EY 49 ja EY 86 artikla — Kansallinen lainsäädäntö, jonka nojalla viranomaiset voivat tehdä julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjä koskevia sääntöjä soveltamatta sekä varattujen postipalvelujen että sellaisten postipalvelujen, joita ei ole varattu, suorittamista koskevia sopimuksia julkisyhteisön omistaman sellaisen yhtiön kanssa, joka on kyseisessä jäsenvaltiossa postin yleispalvelun tarjoaja)

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/15

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.12.2007 (Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia v. Administración General del Estado
   (Asia C-220/06) (1)

   (Julkiset hankinnat - Postipalvelujen vapauttaminen - Direktiivit 92/50/ETY ja 97/67/EY - EY 43, EY 49 ja EY 86 artikla - Kansallinen lainsäädäntö, jonka nojalla viranomaiset voivat tehdä julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjä koskevia sääntöjä soveltamatta sekä varattujen postipalvelujen että sellaisten postipalvelujen, joita ei ole varattu, suorittamista koskevia sopimuksia julkisyhteisön omistaman sellaisen yhtiön kanssa, joka on kyseisessä jäsenvaltiossa postin yleispalvelun tarjoaja)
   (2008/C 51/25)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia

      Vastaaja: Administración General del Estado
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo — Yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15.12.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/67/EY (EYVL 1998 L 15, s. 14), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2002/39/EY (EYVL L 176, s. 21), tulkinta — Sopimus, jonka ovat tehneet julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyä koskevia sääntöjä soveltamatta valtion hallintoon kuuluva elin ja yhtiö, jonka osakepääoma on kokonaan julkinen, ja jonka kohteena on sellaisten postipalveluiden tarjoaminen, joihin kuuluu myös muita kuin yleispalveluiden tarjoajille varattuja palveluita
   Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisön oikeutta on tulkittava siten, ettei sen kanssa ole ristiriidassa jäsenvaltion sellainen lainsäädäntö, jonka nojalla viranomaiset voivat antaa julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjä koskevia sääntöjä soveltamatta yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15.12.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/67/EY mukaisesti varattujen postipalvelujen suorittamisen julkisyhteisön kokonaan omistaman sellaisen osakeyhtiön tehtäväksi, joka on kyseisessä valtiossa postin yleispalvelun tarjoaja.

               2)

               Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/50/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 13.9.2001 annetulla komission direktiivillä 2001/78/EY, on tulkittava siten, että sen kanssa on ristiriidassa jäsenvaltion sellainen lainsäädäntö, jonka nojalla viranomaiset voivat antaa julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjä koskevia sääntöjä soveltamatta direktiivissä 97/67 tarkoitettujen sellaisten postipalvelujen, joita ei ole varattu, suorittamisen julkisyhteisön kokonaan omistaman sellaisen osakeyhtiön tehtäväksi, joka on kyseisessä valtiossa postin yleispalvelun tarjoaja, niiltä osin kuin ne sopimukset, joihin kyseistä lainsäädäntöä sovelletaan,

                           —

                           ylittävät direktiivin 92/50, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2001/78, 7 artiklan 1 kohdassa säädetyn relevantin kynnysarvon ja

                           —

                           ovat direktiivin 92/50, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2001/78, 1 artiklan a alakohdassa tarkoitettuja rahallista vastiketta vastaan tehtyjä kirjallisia sopimuksia,

                     minkä tarkistaminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.

               3)

               EY 43, EY 49 ja EY 86 artiklaa sekä yhdenvertaisen kohtelun, kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kiellon ja avoimuuden periaatteita on tulkittava siten, että niiden kanssa on ristiriidassa sellainen jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka nojalla viranomaiset voivat antaa julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjä koskevia sääntöjä soveltamatta direktiivissä 97/67 tarkoitettujen sellaisten postipalvelujen, joita ei ole varattu, suorittamisen julkisyhteisön kokonaan omistaman sellaisen osakeyhtiön tehtäväksi, joka on kyseisessä valtiossa postin yleispalvelun tarjoaja, niiltä osin kuin sopimukset, joihin tätä lainsäädäntöä sovelletaan,

                           —

                           eivät ylitä direktiivin 92/50, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2001/78, 7 artiklan 1 kohdassa säädettyä relevanttia kynnysarvoa ja

                           —

                           eivät tosiasiassa ole yksipuolisia hallintotoimia, joissa määrättäisiin yksinomaan postin yleispalvelun tarjoajaan kohdistuvista velvoitteista ja jotka ehdoiltaan poikkeaisivat huomattavasti niistä ehdoista, joita tämä yhtiö tavallisesti soveltaa kaupallisessa tarjonnassaan,

                     minkä tarkistaminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.

      (1)  EUVL C 178, 29.7.2006.


title: Yhdistetyt asiat C-231/11 P–C-233/11 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 10.4.2014 – Valittajina Euroopan komissio (asia C-231/11 P), Siemens Transmission & Distribution Ltd (asia C-232/11 P), Siemens Transmission & Distribution SA ja Nuova Magrini Galileo SpA (asia C-233/11 P), sekä valittajien vastapuolina Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA ja Nuova Magrini Galileo SpA (asia C-231/11 P) ja Euroopan komissio (asiat C-232/11 P ja C-233/11 P) (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartelli — Kaasueristeisten kytkinlaitehankkeiden markkinat — Yhteisvastuu sakon maksamisesta — Yrityksen käsite — Yksilöllisen vastuun periaate sekä rangaistusten ja seuraamusten yksilökohtaisen määräämisen periaate — Unionin yleisen tuomioistuimen täysi harkintavalta — Ne ultra petita -periaate — Suhteellisuusperiaate ja yhdenvertaisen kohtelun periaate)

text:
               10.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 10.4.2014 – Valittajina Euroopan komissio (asia C-231/11 P), Siemens Transmission & Distribution Ltd (asia C-232/11 P), Siemens Transmission & Distribution SA ja Nuova Magrini Galileo SpA (asia C-233/11 P), sekä valittajien vastapuolina Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA ja Nuova Magrini Galileo SpA (asia C-231/11 P) ja Euroopan komissio (asiat C-232/11 P ja C-233/11 P)
   (Yhdistetyt asiat C-231/11 P–C-233/11 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartelli - Kaasueristeisten kytkinlaitehankkeiden markkinat - Yhteisvastuu sakon maksamisesta - Yrityksen käsite - Yksilöllisen vastuun periaate sekä rangaistusten ja seuraamusten yksilökohtaisen määräämisen periaate - Unionin yleisen tuomioistuimen täysi harkintavalta - Ne ultra petita -periaate - Suhteellisuusperiaate ja yhdenvertaisen kohtelun periaate))
   2014/C 175/02
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittajat: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Antoniadis, R. Sauer ja N. von Lingen (C-231/11 P), Siemens Transmission & Distribution Ltd (C-232/11 P) sekä Siemens Transmission & Distribution SA ja Nuova Magrini Galileo SpA (C-233/11 P) (edustajat: Rechtsanwalt H. Wollmann ja Rechtsanwalt F. Urlesberger)

      Vastapuolet: Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA ja Nuova Magrini Galileo SpA (edustajat: Rechtsanwalt H. Wollmann ja Rechtsanwalt F. Urlesberger) sekä Euroopan komissio (asiamiehet: A. Antoniadis, R. Sauer ja N. von Lingen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitukset unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-122/07–T-124/07, Siemens Österreich ym. vastaan komissio, 3.3.2011 antamasta tuomiosta, jonka kohteena on ensisijaisesti EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 24.1.2007 tehdyn komission päätöksen K(2006) 6762 lopull. (asia COMP/F/38.899 – Kaasueristeiset kojeistot) osittaista kumoamista koskeva vaatimus sekä toissijaisesti kantajille määrätyn sakon määrän alentamista koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-122/07–T-124/07, Siemens Österreich ym. vastaan komissio, 3.3.2011 antaman tuomion tuomiolauselman 2 kohta kumotaan siltä osin kuin sillä kumotaan [EY 81] artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 24.1.2007 tehdyn komission päätöksen K(2006) 6762 lopullinen (Asia COMP/F/38.899 – Kaasueristeiset kojeistot) 2 artiklan j ja k alakohta.

               2)

               Unionin yleisen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-122/07–T-124/07, Siemens Österreich ym. vastaan komissio, 3.3.2011 antaman tuomion tuomiolauselman 3 kohdan ensimmäinen luetelmakohta kumotaan.

               3)

               Unionin yleisen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-122/07–T-124/07, Siemens Österreich ym. vastaan komissio, 3.3.2011 antaman tuomion tuomiolauselman 3 kohdan toinen, kolmas ja neljäs luetelmakohta kumotaan siltä osin kuin niissä vahvistetaan ensimmäisen oikeusasteen kantajien osuudet niistä sakon määristä, jotka ne on määrätty maksamaan yhteisvastuullisesti.

               4)

               Valitukset hylätään muilta osin.

               5)

               Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA ja Nuova Magrini Galileo SpA velvoitetaan korvaamaan valituksesta asiassa C-231/11 P aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               6)

               Siemens Transmission & Distribution Ltd velvoitetaan korvaamaan valituksesta asiassa C-232/11 P aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               7)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan valituksesta asiassa C-233/11 P aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               8)

               Asian käsittelystä ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut pysyvät jaettuina unionin yleisen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-122/07–T-124/07, Siemens Österreich ym. vastaan komissio, 3.3.2011 antaman tuomion tuomiolauselman 5–7 kohdan mukaisesti.

      (1)  EUVL C 204, 9.7.2011.


title: Asia F-38/13: Virkamiestuomioistuimen määräys 29.4.2016 – Zajdel-Syryczyńska v. komissio

text:
               20.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 222/46

         Virkamiestuomioistuimen määräys 29.4.2016 – Zajdel-Syryczyńska v. komissio
   (Asia F-38/13) (1)

   (2016/C 222/62)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013, s. 59.


title: Asia C-324/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajowa Izba Odwoławcza (Puola) on esittänyt 7.7.2014 – PARTNER Apelski Dariusz v. Zarząd Oczyszczania Miasta

text:
               29.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 339/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajowa Izba Odwoławcza (Puola) on esittänyt 7.7.2014 – PARTNER Apelski Dariusz v. Zarząd Oczyszczania Miasta
   (Asia C-324/14)
   2014/C 339/03
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Krajowa Izba Odwoławcza

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: PARTNER Apelski Dariusz

      Vastapuoli: Zarząd Oczyszczania Miasta

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (1) (jäljempänä direktiivi 2004/18/EY) 48 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä 2 artiklan kanssa, tulkita siten, että sillä, että taloudellinen toimija voi ”tarvittaessa” käyttää muiden yksiköiden voimavaroja, tarkoitetaan kaikkia tapauksia, joissa taloudellinen toimija ei täytä hankintaviranomaisen asettamia pätevyysehtoja ja se haluaa käyttää tällaisia muiden yksiköiden voimavaroja hyväksi? Vai onko myös sen ilmoittamista, että taloudellinen toimija voi käyttää muiden yksiköiden voimavaroja ainoastaan ”tarvittaessa”, pidettävä rajoituksena, joka osoittaa, ettei muiden yksiköiden voimavarojen käyttö taloudellisen toimijan pätevyyden osoittamiseksi hankintamenettelyssä ole lähtökohtaisesti sallittua vaan on se voidaan hyväksyä ainoastaan poikkeuksellisesti?

               2)

               Voidaanko direktiivin 2004/18/EY 48 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä 2 artiklan kanssa, tulkita siten, että taloudellisen toimijan mahdollisuus käyttää muiden yksiköiden voimavaroja niiden tietämyksen ja kokemuksen osalta ”riippumatta kyseisen taloudellisen toimijan ja näiden yksiköiden välisten yhteyksien oikeudellisesta luonteesta” ja että näiden yksiköiden ”keinojen käyttö” tarkoittaa, että hankintasopimuksen täyttämisen aikana taloudellisella toimijalla ei tarvitse olla näihin yksiköihin mitään yhteyksiä tai vain erittäin löyhät ja määrittämättömät yhteydet, ts. se voi täyttää sopimuksen voi itsenäisesti (toisen yksikön osallistumatta) tai tämä osallistuminen voi koostua ”neuvonnasta”, ”konsultoinnista”, ”koulutuksesta” jne.? Vai onko 48 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että yksikön, jonka voimavaroja taloudellinen toimija käyttää, on tosiasiallisesti ja henkilökohtaisesti täytettävä sopimus siltä osin kuin sen voimavarat on ilmoitettu?

               3)

               Voidaanko direktiivin 2004/18/EY 48 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä 2 artiklan kanssa, tulkita siten, että taloudellinen toimija, jolla on omaa kokemusta, mutta pienemmässä laajuudessa kuin se haluaisi osoittaa hankintaviranomaiselle (esim. riittämätön määrä tarjouksen jättämiseksi sopimuksen kaikista osista), voi käyttää hyväkseen lisäksi muiden yksiköiden voimavaroja parantaakseen omaa tilannettaan hankintamenettelyssä?

               4)

               Voidaanko direktiivin 2004/18/EY 48 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä 2 artiklan kanssa, tulkita siten, että hankintaviranomainen voi (tai sen jopa pitäisi) tarjouspyyntöasiakirjoissa osoittaa periaatteet, joiden mukaan taloudellinen toimija voi käyttää muiden yksiköiden voimavaroja, kuten esimerkiksi sen, miten toisen yksikön pitäisi osallistua hankintasopimuksen täyttämiseen, miten taloudellisen toimijan ja toisen yksikön valmiudet voidaan yhdistää ja onko tällainen toinen yksikkö yhteisvastuussa taloudellisen toimijan kanssa hankintasopimuksen asianmukaisesta täyttämisestä siltä osin kuin taloudellinen toimija käyttää sen voimavaroja?

               5)

               Salliiko direktiivin 2004/18/EY 2 artiklassa vahvistettu taloudellisten toimijoiden yhdenvertaisen ja syrjimättömän kohtelun periaate tällaisen 48 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun toisen yksikön voimavarojen käytön, jonka puitteissa lasketaan yhteen kahden tai useamman sellaisen yksikön voimavarat, joilla ei ole voimavaroja taloudellisen toimijan vaatiman tietämyksen ja kokemuksen osalta?

               6)

               Salliiko direktiivin 2004/18/EY 2 artiklassa vahvistettu taloudellisten toimijoiden yhdenvertaisen ja syrjimättömän kohtelun periaate siis sellaisen direktiivin 2004/18/EY 44 artiklan ja 48 artiklan 3 kohdan tulkinnan, jonka mukaan hankintaviranomaisen asettamien menettelyyn osallistumisen ehtojen täyttäminen voi olla ainoastaan muodollista menettelyyn osallistumiseksi ja riippumaton taloudellisen toimijan tosiasiallisesta pätevyydestä?

               7)

               Salliiko direktiivin 2004/18/EY 2 artiklassa vahvistettu taloudellisten toimijoiden yhdenvertaisen ja syrjimättömän kohtelun periaate sen, että kun on mahdollista jättää tarjous hankintasopimuksen osasta, taloudellinen toimija tarjousten jättämisen jälkeen, esimerkiksi asiakirjojen täydentämisen tai selvittämisen yhteydessä, ilmoittaa, mihin hankintasopimuksen osaan on luettava sen ilmoittamat voimavarat, joiden tarkoitus on osoittaa menettelyyn osallistumista koskevan edellytyksen täyttäminen?

               8)

               Salliiko direktiivin 2004/18/EY 2 artiklassa vahvistettu taloudellisten toimijoiden yhdenvertaisen ja syrjimättömän kohtelun sekä avoimuuden periaate toteutetun huutokaupan peruuttamisen ja sähköisen huutokaupan toistamisen silloin, kun se on toteutettu olennaisella tavalla epäasianmukaisesti, esimerkiksi jos kaikkia hyväksyttävien tarjousten tehneitä taloudellisia toimijoita ei kutsuttu siihen?

               9)

               Salliiko direktiivin 2004/18/EY 2 artiklassa vahvistettu taloudellisten toimijoiden yhdenvertaisen ja syrjimättömän kohtelun sekä avoimuuden periaate hankintasopimuksen tekemisen sellaisen taloudellisen toimijan kanssa, jonka tarjous on valittu tällaisen huutokaupan perusteella sitä toistamatta silloin, kun ei voida todeta, että huomiotta jätetyn taloudellisen toimijan osallistuminen muuttaisi sen lopputuloksen?

               10)

               Voidaanko direktiivin 2004/18/EY säännösten tulkinnassa käyttää Euroopan parlamentin ja neuvoston julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annetun direktiivin 2014/24/EU säännösten ja johdanto-osan sisältöä, vaikka sen täytäntöönpanon määräaika ei ole umpeutunut, tulkinnan apuna siltä osin kuin se selittää tiettyjä unionin lainsäätäjän lähtökohtia ja aikomuksia eikä ole ristiriidassa direktiivin 2004/18/EY säännösten kanssa?

      (1)  EUVL L 134, s. 114.


title: Italian tasavallan 10.3.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia C-69/95)

text:
3.6.95             mu                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 137/9
Hanseatische Industrie-Beteiligung GmbH:n 28.6.1993                Kanteen oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut on
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne              julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä N:o
                        ( Asia C-62/95 )                           C 222, 18.8.1993 , s . 10, olevassa tiedonannossa .
                          ( 95/C 137/ 15 )
                                                                   (!) EYVL N:o L 144 , 16.6.1993 , s . 21
                                                                   ( 2 ) EYVL N:o C 222 , 18.8.1993 , s . 8
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuimen perustamisesta 24.10.1988 tehdyn neuvoston
päätöksen 88/591 /EHTY, ETY, Euratom muuttamisesta
8.6.1993 tehdyn neuvoston päätöksen 93/350/Euratom,
EHTY, ETY ( 1 ) 4 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
päätöksellä 27.9.1993 tästä tuomioistuimesta siirretty asia        Italian tasavallan 10.3.1995 Euroopan yhteisöjen komis
Hanseatische Industrie-Beteiligung GmbH vastaan Euroo                                siota vastaan nostama kanne
pan yhteisöjen komission ( asia C-335/93 ), on 8.3.1995                                      ( Asia C-69/95 )
lähtien vireillä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa, sen
jälkeen kun yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio                                        ( 95/C 137/ 17 )
istuin on jättänyt siellä numerolle T-488/93 rekisteröidyn
asian käsiteltäväksi ottamatta ja on siirtänyt asian yhteisö      Italian tasavalta , asiamiehenään Umberto Leanza , jota on
jen tuomioistuimeen käsiteltäväksi yhdessä siellä vireillä         avustanut valtionasiamies Oscar Fiumara , prosessiosoite
olevan asian C-329/93 ( 2 ) kanssa .                               Luxemburgissa Italian suurlähetystö, 5 , rue Marie-Adelai
                                                                   de, on nostanut 10.3.1995 Euroopan yhteisöjen tuomioistu
                                                                   imessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
Kanteen oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut on
julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä N:o            Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuistuin :
C 222, 18.8.1993 , s . 9 , olevassa tiedonannossa .
                                                                   — julistaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston
                                                                         tukiosastosta katettuja vuoden 1991 varainhoitovuoden
(') EYVL N:o L 144 , 16.6.1993 , s . 21                                  menoja koskevista jäsenvaltioiden esittämistä tiliselvi
(-) EYVL N:o C 222 , 18.8.1993 , s . 8                                   tyksistä 21 päivänä joulukuuta 1994 tehdyn komission
                                                                         päätöksen N:o C ( 94 ) 3308 , lopullinen, mitättömäksi
                                                                         siltä osin kuin siinä katsotaan ettei Italian tasavallan
                                                                         esittämässä tiliselvityksessä oleva 103 161 493 560 Ita
                                                                         lian liiran suuruinen määrä kuulu EMOTR:n vastatta
                                                                         vaksi; ja
                                                                   — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                         lut .
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Bremer Vulkan Verbund AG:n 1.7.1993 Europaan yhteisö
                                                                   Neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 729/70 ( 1 ) 1 , 3 ja 5 artiklan,
           jen komissiota vastaan nostama kanne                    komission asetuksen ( ETY ) N:o 1723/72 ( 2 ) 8 artiklan sekä
                        (Asia C-63/95 )                            maitoalalla sovellettavien säänösten ( neuvoston asetuksen
                          ( 95/C 137/ 16 )                         ( ETY ) N:o 857/84 ( 3 ), sellaisena kuin se on muutettuna ,
                                                                   4 artikla ; komission asetus ( ETY ) N:o 1546/88 ( 4 ) rikkomi
                                                                   nen ja väärä soveltaminen . Toimivallan ylittäminen —
                                                                   perusteluvelvollisuuden laiminlyönti : Italia on noudattanut
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio               täysin viitemäärien takaisinsaamista koskevia yhteisön
istuimen perustamisesta 24.10.1988 tehdyn neuvoston                säännöksiä , koska se on lykännyt näiden määrien uudelleen
päätöksen 88/591 /EHTY , ETY, Euratom muuttamisesta                jakamista täysin yhteisön tavoitteiden mukaisesti sen
8.6.1993 tehdyn neuvoston päätöksen 93/350/Euratom,                vuoksi , etta se on erityistilanteessa , josta sen on vielä
EHTY, ETY ( 1 ) 4 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen       selviydyttävä . Vuonna 1991 , joka osui yhteen saatujen
päätöksellä 27.9.1993 tästä tuomioistuimesta siirretty asia        kiintiöiden uudelleen jakamiselle yhteisön säännöksissä
Bremer Vulkan Verbund AG vastaan Euroopan yhteisöjen               vahvistetun ajan eli 1.6.1991 kanssa , ilmeni , että todellinen
komissio ( asia C-339/93 ) on 8.3.1995 lähtien vireillä            maidon tuotanto ja taattu kansallinen määrä alkoivat erota
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa sen jälkeen, kun              merkittävästi toisistaan . Tämän vuoksi , todettuaan tilan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jättä         teen vakavuuden , Italia ilmoitti tilanteesta komissiolle
nyt siellä numerolle T-490/93 rekisteröidyn asian käsiteltä       helmikuussa 1992 , jolloin aloitettiin myös neuvottelut
väksi ottamatta ja on siirtänyt asian yhteisöjen tuomioistu       Italian kokonaisviitemäärien lisäämiseksi ( kuten tiedetään,
imeen käsiteltäväksi yhdessä siellä vireillä olevan asian          lisäykselle on juuri annettu rajoitettu taannehtiva vaikutus ).
C-329/93 ( 2 ) kanssa .                                            Joulukuussa 1992 , kun ETY:n maatalousministerit olivat
 ---pagebreak--- N:o C 137/ 10              FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          3.6.95
juuri päässeet ensimmäistä kertaa yhteisymmärrykseen                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Italian kiintiön lisäämistä koskevan pyynnön perusteella ,
päätettiin alkaa rahoittaa tuotannostaluopumisohjelmaa ,                Kantaja väittää, että 85 artiklan soveltamisessa on rikottu
jotta Italia voisi vähentää kansallista tuotantoaan. On
omituista ja selvästi toimivallan ylittämistä , että komissio
                                                                        aineellista oikeutta ( Parker-yhtiö on tilausten jakelupoliti
                                                                        ikallaan ylläpitänyt eri kansallisia markkinoita ja jakanut
väittää nyt, ettei Italia ollut jakanut uudelleen asetuksen
N:o 857/84 mukaisesti saatuja kiintiöitä , koska neuvosto
                                                                        markkinat eri kansallisiksi markkinoiksi; VIHO:a on syr
                                                                        jitty hinnoissa ja myyntiehdoissa ).
päätti samanaikaisesti yhteisön rahoituksesta Italian
tuotannon vähentämiseksi . Tässä tilanteessa asetuksessa
N:o 857/84 tarkoitetulla tavalla takaisin saatujen 164 000              (') EYVL N:o C 54 , 4.3.1995 , s . 15
tonnin uudelleen jakaminen olisi vain pahentanut tilan
netta . Italia on tämän vuoksi päättänyt lykätä uudelleen
jakamista , koska se olisi vastoin yhteisön todellisia vaati
muksia .
(') EYVL N:o L 94 , 28.4.1970 , s . 13
(-) EYVL N:o L 186 , 16.8.1972 , s . 1
( 5 ) EYVL N:o L 90 , 1.4.1984 , s . 13                                 Euroopan yhteisöjen komission Helleenien tasavaltaa
( 4 ) 139 , 4.6.1988 , s . 12                                                          vastaan 20.3.1995 nostama kanne
                                                                                ( Asia C-82/95 )
                                                                                ( 95/C 137/ 19 )
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio , asiamiehenään Dimitrios
                                                                        Goulousis, komission oikeudellinen neuvonantaja , proses
                                                                        siosoite Luxemburgissa oikeudellisen osaston jäsenen
                                                                        Georgios Kremlisin toimisto, Centre Wagner, Kirchberg, on
                                                                        nostanut kanteen 20.3.1995 Helleenien tasavaltaa vastaan
VIHO Europe BV:n 14.3.1995 tekemä valitus Euroopan                      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa .
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
( ensimmäisen jaoston ) 12.1.1995 antamasta tuomiosta
asiassa T-102/92, VIHO Europe BV vastaan Euroopan                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
yhteisöjen komissio, jota on väliintulijana tukenut Parker
                                   Pen Ltd
                                                                        1 . toteaa , että jättämällä saattamatta voimaan ja, toissijai
                            ( Asia C-73/95 P )
                                                                             sesti , jättämällä ilmoittamatta komissiolle annetussa
                               ( 95/C 137/ 18 )                              määräajassa tarpeelliset lait, asetukset ja hallinnolliset
                                                                             määräykset rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituk
                                                                             siin käyttämisen estämisestä 10 päivänä kesäkuuta 1991
VIHO Europe BV, kotipaikka Maastricht ( Alankomaat ), on                     annetun neuvoston direktiivin ( 91 /30 8/ETY ) ( ') täytän
14.3.1 995 valittanut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen                    töön panemiseksi, Helleenien tasavalta on jättänyt
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioi                        täyttämättä ETY:n perustamissopimuksen mukaiset
stuimen ( ensimmäisen jaoston ) 12.1.1995 antamasta                          sopimusvelvoitteensa .
tuomioista asiassa T-102/92 , VIHO Europe BV vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio, jota on väliintulijana tuke              2 . velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden
nut Parker Pen Ltd . Kantajan asiamiehiä ovat asianajat                      käyntikulut.
Gleiss, Lutz, hootz, Hirsch & Partner, Stuttgart, prosessi
osoite : asianajaja Marc Loesch, asianajotoimisto Loesch &
Wolter, 11 , rue Goethe, L-1637 Luxembourg.                             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        Direktiivin 91 /308/ETY 16 artiklan mukaan jäsenvaltioiden
Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin                           oli saatettava voimaan direktiivin edellyttämät lait, asetuk
                                                                        set ja hallinnolliset määräykset 1.1.1993 mennessä ja
                                                                        toimitettava antamansa kansalliset säännökset kirjallisina
1.    kumoaa      ensimmäisen         oikeusasteen tuomioistuimen       komissiolle .
      12.1.1995 asiassa T-102/92 (') antaman tuomion ja
      julistaa mitättömäksi 30.9.1992 tehdyn komission
      päätöksen sekä                                                    Koska komissio ei ollut saanut Helleenien tasavallan halli
                                                                        tukselta ilmoitusta toimenpiteistä, joihin se olisi ryhtynyt
                                                                       edellä mainitun direktiivin voimaansaattamiseksi Krei
2 . velvoittaa komission vastaamaan oikeudenkäyntiku                   kassa , se antoi Kreikan hallitukselle 12.3.1993 virallisen
      luista asiassa mukaan lukien väliintulijan Parker Pen             huomautuksen . Koska Kreikan hallitus ei ollut vastannut
      Ltd:n oikeudenkäyntikulut.                                        tähän huomautukseen, komissio osoitti sille 4.7.1994


title: Asia C-336/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.2.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Sonthofen – Saksa) – Rikosoikeudenkäynti Sebat Inceä vastaan (Palvelujen tarjoamisen vapaus — SEUT 56 artikla — Onnenpelit — Julkinen urheiluvedonlyöntimonopoli — Hallinnollinen ennakkolupa — Yksityisten toimijoiden poissulkeminen — Vedonlyöntien kerääminen toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen toimijan lukuun — Rikosoikeudelliset seuraamukset — Unionin oikeuden vastainen kansallinen säännös — Poissulkeminen — Siirtyminen järjestelmään, jossa säädetään rajallisesta määrästä yksityisille toimijoille myönnettäviä toimilupia — Avoimuusperiaate ja puolueettomuuden periaate — Direktiivi 98/34/EY — 8 artikla — Tekniset määräykset — Palveluja koskevat määräykset — Ilmoittamista koskeva velvollisuus)

text:
               21.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.2.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Sonthofen – Saksa) – Rikosoikeudenkäynti Sebat Inceä vastaan
   (Asia C-336/14) (1)

   ((Palvelujen tarjoamisen vapaus - SEUT 56 artikla - Onnenpelit - Julkinen urheiluvedonlyöntimonopoli - Hallinnollinen ennakkolupa - Yksityisten toimijoiden poissulkeminen - Vedonlyöntien kerääminen toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen toimijan lukuun - Rikosoikeudelliset seuraamukset - Unionin oikeuden vastainen kansallinen säännös - Poissulkeminen - Siirtyminen järjestelmään, jossa säädetään rajallisesta määrästä yksityisille toimijoille myönnettäviä toimilupia - Avoimuusperiaate ja puolueettomuuden periaate - Direktiivi 98/34/EY - 8 artikla - Tekniset määräykset - Palveluja koskevat määräykset - Ilmoittamista koskeva velvollisuus))
   (2016/C 106/05)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Sonthofen

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Sebat Ince

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltion lainvalvontaviranomaiset määräävät seuraamuksia siitä, että yksityinen toimija välittää urheiluvedonlyöntejä ilman lupaa sellaisen toisen yksityisen toimijan lukuun, jolla ei ole lupaa järjestää urheiluvedonlyöntejä tässä jäsenvaltiossa mutta jolla on toimilupa toisessa jäsenvaltiossa, kun velvollisuus hankkia urheiluvedonlyöntien järjestämistä tai välittämistä koskeva lupa on osa julkisen monopolin järjestelmää, jonka kansalliset tuomioistuimet ovat todenneet unionin oikeuden vastaiseksi. SEUT 56 artikla on esteenä tällaiselle seuraamukselle silloinkin, kun yksityinen toimija voi teoriassa saada urheiluvedonlyöntien järjestämistä tai välittämistä koskevan luvan, koska tiedon saamista tällaisen luvan myöntämismenettelystä ei ole varmistettu ja kun julkinen urheiluvedonlyöntimonopoli, joka on kansallisten tuomioistuinten mukaan unionin oikeuden vastainen, on edelleen olemassa tällaisen menettelyn käyttöön ottamisesta huolimatta.

               2)

               Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.7.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/48/EY, 8 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että alueellista lainsäädäntöä koskevaan ehdotukseen, jossa pysytetään voimassa asianomaisella alueella jäsenvaltion eri alueille yhteisen sellaisen lainsäädännön säännökset, jonka voimassaolo on päättynyt, sovelletaan kyseisen 8 artiklan 1 kohdassa säädettyä tiedoksiantovelvollisuutta, kun tämä ehdotus sisältää tämän direktiivin 1 artiklassa tarkoitettuja teknisiä määräyksiä, minkä vuoksi tämän velvollisuuden noudattamatta jättäminen johtaa siihen, ettei näihin teknisiin määräyksiin voida vedota yksityistä vastaan rikosoikeudellisessa menettelyssä. Tätä velvollisuutta ei saata kyseenalaiseksi se seikka, että kyseinen yhteinen lainsäädäntö oli aiemmin annettu tiedoksi komissiolle ennen sen hyväksymistä kyseisen direktiivin 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja että siinä säädettiin nimenomaisesti voimassaolon jatkamisen mahdollisuudesta, jota ei kuitenkaan käytetty.

               3)

               SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltio määrää seuraamuksia siitä, että sen alueella välitetään urheiluvedonlyöntejä ilman lupaa sellaisen toimijan lukuun, jolla on urheiluvedonlyöntien järjestämistä koskeva toimilupa toisessa jäsenvaltiossa,

                           —

                           kun urheiluvedonlyöntien järjestämistä koskevan luvan myöntämisen edellytys on, että kyseinen toimija saa toimiluvan pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa toimilupien myöntämismenettelyssä, kun ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, että tässä menettelyssä ei noudateta yhdenvertaisen kohtelun ja kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kiellon periaatteita ja niistä johtuvaa avoimuusvelvollisuutta, ja

                           —

                           siltä osin kuin sellaisen kansallisen säännöksen voimaantulosta riippumatta, jolla mahdollistetaan toimilupien myöntäminen yksityisille toimijoille, urheiluvedonlyöntien järjestämistä ja välittämistä koskevan julkisen monopolijärjestelmän käyttöön ottamista koskevien säännösten, jotka kansalliset tuomioistuimet ovat todenneet unionin oikeuden vastaisiksi, soveltaminen on jatkunut käytännössä.

      (1)  EUVL C 339, 29.9.2014.


title: Asia C-509/06 P: Valitus, jonka Akzo Nobel NV on tehnyt 15.12.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-330/01, Akzo Nobel NV v. komissio, 27.9.2006 antamasta tuomiosta

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/15

         Valitus, jonka Akzo Nobel NV on tehnyt 15.12.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-330/01, Akzo Nobel NV v. komissio, 27.9.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia C-509/06 P)
   (2007/C 56/27)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Akzo Nobel NV (edustaja: avocat C. Swaak)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-330/01 27.9.2006 antama tuomio on kumottava

               —

               komission 2.10.2001 tekemän päätöksen K (2001) 2931 lopull. 3 ja 4 artikla on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei yhteisön yrityksen tekemää rikkomusta ole luettava yksinomaan sen emoyhtiöiden syyksi, vaan myös — ja pääasiallisesti — sellaisen pääasiallisen holdingyhtiön syyksi, joka välillisesti hallitsee kahdesta emoyhtiöstä toisen osakkeita.

               2.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei sellaisiin argumentteihin, joihin ei ole vedottu komissiossa käytävässä hallinnollisessa menettelyssä, voida ensimmäistä kertaa vedota ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.


title: Asia F-49/12: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 2.12.2013 — Pachtitis v. komissio (Henkilöstö — Avoin kilpailu EPSO/AD/77/06 — Oikeus saada tutustua asiakirjoihin — Vaatimus saada tutustua alkukarsintakokeiden vastauksiin — Tulosten kumoaminen — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/35

      Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 2.12.2013 — Pachtitis v. komissio
      (Asia F-49/12)
      (Henkilöstö - Avoin kilpailu EPSO/AD/77/06 - Oikeus saada tutustua asiakirjoihin - Vaatimus saada tutustua alkukarsintakokeiden vastauksiin - Tulosten kumoaminen - Oikeussuojan tarpeen puuttuminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
      (2014/C 71/68)
      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

         Asianosaiset

         Kantaja: Dimitrios Pachtitis (Ateena, Kreikka) (edustajat: aluksi asianajajat P. Giatagantzidis ja K. Kyriazi, sitten asianajajat P. Giatagantzidis ja A. Féréti)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall ja I. Chatzigiannis sitten J. Currall ja D. Triantafyllou)

         Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Helleenien tasavalta (asiamiehet: E.-M. Mamouna ja K. Boskovits), Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: A. Falk ja S. Johannesson) ja Euroopan tietosuojavaltuutettu (asiamies: H. Hijmans)

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

                  2)

                  Dimitrios Pachtitis ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

                  3)

                  Helleenien tasavalta, Ruotsin kuningaskunta ja Euroopan tietosuojavaltuutettu vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Eftan tuomioistuimen kokoonpano

text:
Avis juridique important

|

E1997J0320(01)

Virallinen lehti nro C 090 , 20/03/1997 s. 0023 - 0023

Eftan tuomioistuimen kokoonpano (97/C 90/08)Tuomioistuimen presidentin vaali siirtymäjärjestelyistä tehdyn sopimuksen mukaisestiTuomarit valitsivat 5 päivänä joulukuuta 1996 tuomari Bjørn Haugin 1 päivästä tammikuuta 1997 alkaen kolmeksi vuodeksi EFTAn tuomioistuimen presidentiksi siirtymäjäjestelyistä tehdyn sopimuksen ja EFTAn valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn sopimuksen 30 artiklan


title: Asia T-480/11: Kanne 9.9.2011 — Technion — Israel Institute of Technology ja Technion Research & Development v. komissio

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/27

         Kanne 9.9.2011 — Technion — Israel Institute of Technology ja Technion Research & Development v. komissio
   (Asia T-480/11)
   2011/C 340/55
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Technion — Israel Institute of Technology (Haifa, Israel) ja Technion Research & Development Foundation Ltd (Haifa) (edustajat: asianajajat D. Grisay ja D. Piccininno)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               käsittelemään tämän kanteen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan mukaisena kumoamiskanteena

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja

               —

               julistamaan kanteen perustelluksi ja siis

                           —

                           toteamaan, ettei komissio ole tutkinut tutustuttaviksi pyydettyjä asiakirjoja konkreettisesti ja erikseen

                           —

                           toteamaan, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen soveltaessaan asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklassa säädettyjä poikkeuksia

                           —

                           toteamaan, että komissio on loukannut asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohdan mukaista oikeutta tutustua osaan asiakirjoista

                           —

                           toteamaan, että komissio on loukannut suhteellisuusperiaatetta, koska se ei ole verrannut poikkeuksia, joihin se on vedonnut, yleiseen etuun

               —

               tällä perusteella kumoamaan 30.6.2011 tehdyn Euroopan komission pääsihteeristön päätöksen

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan tutustuttaviksi pyydettyjä asiakirjoja ei ole tutkittu konkreettisesti ja erikseen, joten riidanalaisen päätöksen perustelut ovat riittämättömät, koska kantajien mukaan komissio on viitannut asiakirjaryhmään (tilintarkastukseen kuuluviin asiakirjoihin) eikä näiden asiakirjojen sisältämiin konkreettisiin tietoihin.

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan asetuksen N:o 1049/2001 (1) 4 artiklassa säädettyjen poikkeusten soveltamisessa on tehty ilmeinen arviointivirhe,

                           —

                           siltä osin kuin komission mukaan tutustuttaviksi pyydettyjen asiakirjojen luovuttaminen haittaisi tilintarkastusten kulkua, vaikka kantajien mukaan i) tilintarkastusmenettelyn ainoana tarkoituksena on tarkistaa, ovatko sopimuksen toteuttamiskustannukset tukikelpoisia vai eivät, ja ii) pyydettyjen asiakirjojen sisältämät tiedot koskevat vain tosiseikkoja

                           —

                           siltä osin kuin komission mukaan pyydettyjen asiakirjojen luovuttaminen olisi vastoin yksityiselämän ja yksilön koskemattomuuden suojaa, vaikka kantajat tarvitsisivat kyseisiä asiakirjoja käyttöönsä voidakseen puolustaa tehokkaasti oikeuksiaan kontradiktorisessa tilintarkastusmenettelyssä.

               3)

               Kolmannen kanneperusteen mukaan on loukattu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohdan mukaista oikeutta saada tutustua osaan pyydetyistä asiakirjoista, koska tutustuttaviksi pyydettyjä asiakirjoja on kieltäydytty tutkimasta konkreettisesti ja erikseen.

               4)

               Neljännen kanneperusteen mukaan on loukattu suhteellisuusperiaatetta, koska poikkeuksia, joihin on vedottu, ei ole verrattu yleiseen etuun, siltä osin kuin kantajien mukaan on yleisen edun mukaista voida tarkistaa, miten komissio toteuttaa tilintarkastusmenettelyjään, ja selvittää sopimuspuolille menettelyjä, joita on noudatettava muotovaatimusten täyttämiseksi.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 15 päivänä syyskuuta 2005, asiassa C-140/04 (hof van beroep te Antwerpenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): United Antwerp Maritime Agencies NV vastaan Belgian valtio, ja Seaport Terminals NV vastaan Belgian valtio ja United Antwerp Maritime Agencies NV (Tulliliitto — Tullivelan syntyminen maahantuonnissa — Väliaikaisesti varastoidut tavarat — Tavaroiden siirtäminen pois tullivalvonnasta — Velallinen)

text:
               12.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   15 päivänä syyskuuta 2005,
   asiassa C-140/04 (hof van beroep te Antwerpenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): United Antwerp Maritime Agencies NV vastaan Belgian valtio, ja Seaport Terminals NV vastaan Belgian valtio ja United Antwerp Maritime Agencies NV (1)

   (Tulliliitto - Tullivelan syntyminen maahantuonnissa - Väliaikaisesti varastoidut tavarat - Tavaroiden siirtäminen pois tullivalvonnasta - Velallinen)
   (2005/C 281/07)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asiassa C-140/04, jossa on kyse EY 234 artiklan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka hof van beroep te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 11.3.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 16.3.2004, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa United Antwerp Maritime Agencies NV vastaan Belgian valtio, ja Seaport Terminals NV vastaan Belgian valtio ja United Antwerp Maritime Agencies NV, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit K. Lenaerts, J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), E. Juhász ja M. Ilešič, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. M. Ferreira, on antanut 15.9.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 203 artiklan 3 kohdan neljättä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että käsitteellä ”henkilö, jonka on täytettävä velvollisuudet, jotka johtuvat tavaran väliaikaisesta varastoinnista”, tarkoitetaan henkilöä, joka pitää tavaroita hallussaan purkamisen jälkeen siirtääkseen tai varastoidakseen ne.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2004.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 14 päivänä huhtikuuta 2005, asiassa T-88/01, Sniace, SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuet — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Toimenpide, joka koskee kantajaa erikseen)

text:
               25.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/11

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   14 päivänä huhtikuuta 2005,
   asiassa T-88/01, Sniace, SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Valtiontuet - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Toimenpide, joka koskee kantajaa erikseen)
   (2005/C 155/21)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asiassa T-88/01, Sniace, SA, kotipaikka Madrid (Espanja), edustajinaan asianajajat J. Baró Fuentes, M. Gómez de Liaño y Botella ja F. Rodríguez Carretero, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään D. Triantafyllou ja J. Buendía Sierra, prosessiosoite Luxemburgissa, jota tukevat Itävallan tasavalta, asiamiehinään H. Dossi ja M. Burgstaller, prosessiosoite Luxemburgissa, Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG, kotipaikka Heiligenkreuz im Lafnitztal (Itävalta), edustajanaan asianajaja U. Soltész, ja Land Burgenland (Itävalta), edustajanaan asianajaja U. Soltész, jossa on kyse valtiontuesta, jonka Itävalta on myöntänyt Lenzing Lyocell GmbH & Co KG:lle, 19 päivänä heinäkuuta 2000 tehdyn komission päätöksen 2001/102/EY (EYVL 2001, L 38, s. 33) kumoamista koskevasta vaatimuksesta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit García-Valdecasas, J. D. Cooke, P. Mengozzi ja M. E. Martins Ribeiro, kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio González, on 14.4.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

               3

               Väliintulijat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 186, 30.6.2001.


title: Asia C-236/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour constitutionnelle (Belgia) on esittänyt 29.6.2009 — Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt ja Charles Basselier v. Conseil des ministres

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour constitutionnelle (Belgia) on esittänyt 29.6.2009 — Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt ja Charles Basselier v. Conseil des ministres
   (Asia C-236/09)
   2009/C 205/47
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour constitutionnelle

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt ja Charles Basselier

      Vastaaja: Conseil des ministres

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko miesten ja naisten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla 13.12.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/113/EY (1) 5 artiklan 2 kohta yhteensopiva Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 2 kohdan kanssa ja tarkemmin sanottuna kyseisessä määräyksessä taattujen tasa-arvon ja syrjimättömyyden periaatteiden kanssa?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko direktiivin 5 artiklan 2 kohta myös vastoin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 2 kohtaa, vaikka sen soveltaminen on rajattu koskemaan yksinomaan henkivakuutussopimuksia?

      (1)  EUVL L 373, s. 37.


title: Asia C-67/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 20.2.2008 — Margarete Block v. Finanzamt Kaufbeuren

text:
               26.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 20.2.2008 — Margarete Block v. Finanzamt Kaufbeuren
   (Asia C-67/08)
   (2008/C 107/29)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesfinanzhof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Margarete Block

      Vastaaja: Finanzamt Kaufbeuren
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko EY:n perustamissopimuksen 73 d artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 3 kohdan tai EY 58 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 3 kohdan kanssa yhteensopivaa se, että perintö- ja lahjaverolain (Erbschaftsteuer- und Schenkungsteuergesetz) 21 §:n 1 momentin ja 2 momentin 1 kohdan, luettuina yhdessä arvostuslain (Bewertungsgesetz) 121 §:n (aineellinen rajoitus) kanssa, nojalla Espanjassa kannettua perintöveroa ei voida vähentää Saksassa kannettavasta perintöverosta vuoden 1999 perimystapahtumien osalta?

               2)

               Onko EY:n perustamissopimuksen 73 b artiklan 1 kohtaa tai EY 56 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että perintövero, jota jokin muu Euroopan unionin jäsenvaltio kantaa rahasaatavista, joita viimeksi Saksassa asuneella perinnönjättäjällä oli tämän toisen jäsenvaltion luottolaitoksilta, perilliseltä, joka niin ikään asuu Saksassa, on vähennettävä Saksassa kannettavasta perintöverosta?

               3)

               Kun ratkaistaan se, kumman kyseessä olevista valtioista on vältettävä kaksinkertainen verotus, onko kansallisten verolainsäädäntöjen eri liittymäkohtien asianmukaisuuden arvioinnilla merkitystä ja — jos on — pidetäänkö tässä yhteydessä velkojan asuinpaikkaa asianmukaisempana liittymäkohtana kuin velallisen asuinpaikkaa?


title: Asia T-288/15: Kanne 29.5.2015 – Ezz ym. v. neuvosto

text:
               21.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 429/27

         Kanne 29.5.2015 – Ezz ym. v. neuvosto
   (Asia T-288/15)
   (2015/C 429/35)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Ahmed Abdelaziz Ezz (Giza, Egypti), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Kairo, Egypti), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Giza) ja Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Giza) (edustajat: J. Lewis, QC, barrister B. Kennelly, barrister J. Pobjoy, solicitor J. Binns sekä asianajajat J. Bellis ja S. Rowe)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/172/YUTP muuttamisesta 20.3.2015 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2015/486 (EUVL 2015, L 77, s. 16), siltä osin kuin se koskee kantajia

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei neuvosto ole osoittanut riidanalaiselle päätökselle asianmukaista oikeusperustaa. Kantajat katsovat, ettei SEU 29 ole asianmukainen oikeusperusta riidanalaiselle päätökselle.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvosto on loukannut kantajille SEU 6 artiklan mukaan, luettuna yhdessä SEU 2 ja SEU 3 artiklan kanssa, ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklan mukaan kuuluvia oikeuksia, koska neuvosto on katsonut, että oikeudenkäynti Egyptissä on ollut perustavanlaatuisten ihmisoikeuksien mukainen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei neuvosto ole täyttänyt kantajien kuulemista koskevaa edellytystä, josta säädetään Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 21.3.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/172/YUTP (EUVL 2011, L 76, s. 63) (sellaisena kuin se on muutettuna) 1 artiklassa ja Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 21.3.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 270/2011 (EUVL 2011, L 76, s. 4) (sellaisena kuin se on muutettuna) 2 artiklassa. Kantajat katsovat, ettei heidän ole ”todettu olevan vastuussa” Egyptin valtion varojen väärinkäytöstä tai ihmisoikeuksien loukkauksista Egyptissä eikä myöskään olevan lähellä ketään niistä vastuussa olevaksi asianmukaisesti todettua henkilöä.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvosto on loukannut kantajien puolustautumisoikeuksia sekä oikeutta hyvään hallintoon ja tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin. Kantajat väittävät erityisesti, ettei neuvosto ole tutkinut huolellisesti ja puolueettomasti sitä, olivatko syyt, joiden vuoksi katsottiin, että heidät on lisättävä kyseiselle listalle, perusteltuja niiden seikkojen valossa, joihin kantajat olivat vedonneet tätä ennen.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvosto on perusteettomasti ja suhteettomasti loukannut kantajien perusoikeuksia, mukaan lukien heidän omistusoikeutensa ja kunniansa suojaan. Kantajat väittävät, ettei neuvosto ole osoittanut, että kantajien varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämisellä olisi asianmukaista tarkoitusta tai perustetta, eikä varsinkaan, että se olisi oikeassa suhteessa tällaiseen tarkoitukseen.


title: Asia T-306/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 16.1.2008 — Scippacercola ja Terezakis v. komissio (Kilpailu — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Ateenan kansainvälisen lentokentän soveltamat väitetysti kohtuuttomat maksut — Kantelun hylkääminen — Asia ei koske yhteisön etua)

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/41

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 16.1.2008 — Scippacercola ja Terezakis v. komissio
   (Asia T-306/05) (1)

   (Kilpailu - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Ateenan kansainvälisen lentokentän soveltamat väitetysti kohtuuttomat maksut - Kantelun hylkääminen - Asia ei koske yhteisön etua)
   (2008/C 51/76)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Isabella Scippacercola (Bryssel, Belgia) ja Ioannis Terezakis (Bryssel) (edustajat: asianajajat A. Krystallidis ja G. Stylianakis)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Hellström, A. Nijenhuis ja F. Amato)
   Oikeudenkäynnin kohde
   EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta 7.4.2004 annetun asetuksen (EY) N:o 773/2004 (EUVL L 123, s. 18) 7 artiklan 2 kohdan nojalla 2.5.2005 tehdyn komission sellaisen päätöksen osittaista kumoamista koskeva vaatimus, jolla hylätään kantelu COMP/D3/38469, joka koskee Ateenan kansainvälisen lentokentän (Spata) ja Olympic Fuel Companyn perimiä tiettyjä maksuja.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Isabella Scippacercola ja Ioannis Terezakis velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 271, 29.10.2005.


title: Asia F-102/12: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.1.2014 — Van Asbroeck v. parlamentti (Henkilöstö — Palkkaluokan määrittäminen — Hakijat, jotka on merkitty toiselle ura-alueelle siirtymistä koskevan kilpailun varallaololuetteloon ennen vuoden 2004 henkilöstösääntöjen uudistuksen voimaantuloa — Tasoituskorvaus — Päätös, jolla kyseistä tasoituskorvausta saavien virkamiesten palkkaluokka määritetään uudelleen)

text:
               15.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/19

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.1.2014 — Van Asbroeck v. parlamentti
   (Asia F-102/12) (1)

   (Henkilöstö - Palkkaluokan määrittäminen - Hakijat, jotka on merkitty toiselle ura-alueelle siirtymistä koskevan kilpailun varallaololuetteloon ennen vuoden 2004 henkilöstösääntöjen uudistuksen voimaantuloa - Tasoituskorvaus - Päätös, jolla kyseistä tasoituskorvausta saavien virkamiesten palkkaluokka määritetään uudelleen)
   2014/C 78/39
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Marc Van Asbroeck (Dilbeek, Belgia) (edustajat: asianajajat C. Bernard-Glanz ja S. Rodrigues)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: aluksi V. Montebello-Demogeot ja S. Seyr, sitten V. Montebello-Demogeot ja M. Ecker)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Päätöksen, jolla kantaja luokitellaan taannehtivasti uudelleen palkkaluokkaan AST5, palkkatasolle 3, kumoamista koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan parlamentti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Marc Van Asbroeckin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 366, 24.11.2012, s. 41.


title: Asia C-37/13 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 25.6.2014 – Valittajana Nexans SA, Nexans France ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Asetus (EY) N:o 1/2003 — Hallinnollinen menettely — Tarkastus — Päätös, jossa määrätään tarkastuksesta — Perusteluvelvollisuus — Riittävän painavat syyt — Maantieteelliset markkinat)

text:
               1.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 25.6.2014 – Valittajana Nexans SA, Nexans France ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-37/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kilpailu - Asetus (EY) N:o 1/2003 - Hallinnollinen menettely - Tarkastus - Päätös, jossa määrätään tarkastuksesta - Perusteluvelvollisuus - Riittävän painavat syyt - Maantieteelliset markkinat))
   2014/C 292/05
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Nexans SA ja Nexans France (edustajat: solicitor M. Powell, asianajaja J.-P. Tran-Thiet, barrister G. Forwood ja solicitor A. Rogers)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Sauer, J. Bourke ja N. von Lingen)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Nexans SA ja Nexans France SAS velvoitetaan korvaamaan tästä muutoksenhausta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 101, 6.4.2013.


title: Asia C-260/12 P: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 16.5.2013 — Valittajana Volkswagen AG sekä muina osapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Suzuki Motor Corp. (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Sanamerkki Swift GTi — Kansallisen ja kansainvälisen tavaramerkin GTI haltijan tekemä väite — Väitteen peruuttaminen — Tarkoitusta vaille jäänyt valitus — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/44

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 16.5.2013 — Valittajana Volkswagen AG sekä muina osapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Suzuki Motor Corp.
   (Asia C-260/12 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Sanamerkki Swift GTi - Kansallisen ja kansainvälisen tavaramerkin GTI haltijan tekemä väite - Väitteen peruuttaminen - Tarkoitusta vaille jäänyt valitus - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2013/C 225/75
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Volkswagen AG (edustaja: Rechtsanwalt S. Risthaus)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider) ja Suzuki Motor Corp.

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-63/09, VOLKSWAGEN v. SMHV — SUZUKI MOTOR (SWIFT GTi) 21.3.2012 antamasta tuomiosta, jolla kyseinen tuomioistuin hylkäsi kanteen SMHV:n toisen valituslautakunnan 9.12.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 749/2007-2), joka koski Volkswagen AG:n ja Suzuki Motor Corp:n välistä väitemenettelyä — Sanamerkki SWIFT GTi — Sekaannusvaara suhteessa sanamerkkiin GTI — Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (EYVL L 78, s. 1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen valituksesta raukeaa.

               2)

               Volkswagen AG velvoitetaan korvaamaan tässä asiassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 227, 28.7.2012.


title: Asia C-288/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Timiș – Romania) – Silvia Ciup v. Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara (Ennakkoratkaisupyyntö — Vilpittömän yhteistyön periaate — Vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteet — Kansallinen lainsäädäntö, jossa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat perusteettomasti kannettujen verojen palauttamista korkoineen — Sellaisten tuomioistuinratkaisujen täytäntöönpano, jotka koskevat tällaisia unionin oikeusjärjestykseen perustuvia oikeuksia veron palauttamiseen — Viiden vuoden ajalle jaksotettu palautus — Palauttamiselle asetettu edellytys siitä, että käytettävissä on tiettyjä verotuloja — Pakkotäytäntöönpanomahdollisuuden puuttuminen)

text:
               12.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 335/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Timiș – Romania) – Silvia Ciup v. Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara
   (Asia C-288/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Vilpittömän yhteistyön periaate - Vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteet - Kansallinen lainsäädäntö, jossa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat perusteettomasti kannettujen verojen palauttamista korkoineen - Sellaisten tuomioistuinratkaisujen täytäntöönpano, jotka koskevat tällaisia unionin oikeusjärjestykseen perustuvia oikeuksia veron palauttamiseen - Viiden vuoden ajalle jaksotettu palautus - Palauttamiselle asetettu edellytys siitä, että käytettävissä on tiettyjä verotuloja - Pakkotäytäntöönpanomahdollisuuden puuttuminen))
   (2016/C 335/04)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunalul Timiș

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Silvia Ciup

      Vastaaja: Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara

      Tuomiolauselma

               1)

               Vilpittömän yhteistyön periaatetta on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltio antaa säännöksiä, joissa sellaisen veron tai maksun palauttamiselle, jonka unionin tuomioistuin on tuomiossaan todennut unionin oikeuden vastaiseksi tai joka on katsottava tällaisen tuomion perusteella unionin oikeuden vastaiseksi, asetetaan edellytyksiä, jotka koskevat erityisesti kyseistä veroa tai maksua ja jotka ovat epäedullisempia kuin ne, joita olisi sovellettu palauttamiseen siinä tapauksessa, ettei kyseisiä sääntöjä olisi annettu, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on käsiteltävässä asiassa tarkistettava.

               2)

               Vastaavuusperiaatetta on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltio säätää menettelysääntöjä, jotka ovat unionin oikeuden rikkomiseen perustuvien kanteiden kannalta epäedullisempia kuin menettelysäännöt, joita sovelletaan samankaltaisiin kansallisen oikeuden rikkomiseen perustuviin kanteisiin. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tehtävä tarvittavat tarkistukset sen takaamiseksi, että kyseistä periaatetta noudatetaan siinä vireillä olevassa asiassa sovellettavan lainsäädännön tapauksessa.

               3)

               Tehokkuusperiaatetta on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle järjestelmälle, joka koskee unionin oikeuden nojalla maksettavien sellaisten summien palauttamista, joiden suuruus on todettu täytäntöönpanokelpoisissa tuomioistuinratkaisuissa, ja jossa on säädetty kyseisten summien palauttamisen jaksottamisesta viidelle vuodelle ja tällaisten ratkaisujen täytäntöönpanon edellytykseksi on asetettu toisen veron nojalla kannettujen varojen olemassaolo ilman, että yksityisellä on mahdollisuutta pakottaa viranomaiset täyttämään velvollisuutensa silloin, kun ne eivät tee sitä vapaaehtoisesti.

      (1)  EUVL C 303, 8.9.2014.


title: Asia T-168/07: Kanne 16.5.2007 — Professional Tennis Registry v. SMHV

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/27

         Kanne 16.5.2007 — Professional Tennis Registry v. SMHV
   (Asia T-168/07)
   (2007/C 170/55)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Professional Tennis Registry, Inc. (Hilton Head Island, Yhdysvallat) (edustaja: barrister M. Vanhegan)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Registro Profesional de Tenis, SL (Madrid, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 1050/2005-1 28.2.2007 tekemän päätöksen 1 kohta, jossa kantajan yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 2 826 709 luokkiin 16 ja 41 kuuluville tavaroille ja palveluille hylättiin, on kumottava.

               —

               Kantajan yhteisön tavaramerkkiä koskevasta hakemuksesta nro 2 826 709 tehty väite on hylättävä kokonaisuudessaan.

               —

               Kantajan yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 2 826 709 on hyväksyttävä kaikkien luokkiin 16, 25 ja 41 kuuluvien tavaroiden ja palveluiden osalta.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajalle asian käsittelystä valituslautakunnassa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Professional Tennis Registry

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY” luokkaan 16, 25 ja 41 kuuluville tavaroille ja palveluille — hakemus nro 2 826 709

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Registro Profesional de Tenis, SL

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen kuviomerkki ”RPT Registro Profesional de Tenis S.L.” ja ”RPT European Registry of Professional Tennis” luokkaan 41 kuuluville palveluille

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätöksen osittainen kumoaminen ja tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen luokkiin 16 ja 41 kuuluvien tavaroiden ja palveluiden osalta.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen siltä osin kuin valituslautakunta katsoi, että kantajan yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen ja Registro Profesional de Tenis'n aikaisempien tavaramerkkien välillä oli sekaannusvaara. Valituslautakunta ei ottanut asianmukaisesti huomioon niitä periaatteita, joita sovelletaan silloin, kun kyseessä olevat tavaramerkit ovat moniosaisia merkkejä.


title: Asia F-19/06: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.2.2008 — Semeraro v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Arviointi — Urakehitystä koskeva kertomus — Vuoden 2004 arviointikierros — Henkilöstösääntöjen 43 artikla — Perusteluvelvollisuus — Ylennys — Todistusmenettely)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/69

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.2.2008 — Semeraro v. komissio
   (Asia F-19/06) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Arviointi - Urakehitystä koskeva kertomus - Vuoden 2004 arviointikierros - Henkilöstösääntöjen 43 artikla - Perusteluvelvollisuus - Ylennys - Todistusmenettely)
   (2008/C 209/124)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Maria Magdalena Semeraro (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja M. Velardo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Nimittävän viranomaisen 8.11.2005 tekemän sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla on hylätty kantajan urakehitystään koskevasta vuoden 2004 kertomuksesta tekemä valitus
   Tuomiolauselma

               1)

               Semeraron urakehitystä koskeva kertomus, joka koskee ajanjaksoa 1.1–31.12.2004, kumotaan.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio vastaa oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 108, 6.5.2006, s. 30.


title: Asia T-121/05: Borax Europe Ltd:n 15.3.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/38

         Borax Europe Ltd:n 15.3.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-121/05)
   (2005/C 143/72)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Borax Europe Ltd., kotipaikka Guildford (Yhdistynyt kuningaskunta), on nostanut 15.3.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat lakimiehet D. Vandermeersch ja K. Nordlander.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa päätöksen;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa komission päätöksen evätä kantajalta oikeus tutustua eräisiin asiakirjoihin ja nauhoitettuihin tallenteisiin, jotka liittyvät valmisteluihin, jotka koskevat vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY (1) mukauttamista tekniikan kehitykseen kolmannenkymmenennen kerran. Kantaja on erityisesti pyytänyt saada tutustua lisääntymiselle vaarallisuuteen erikoistuneiden asiantuntijoiden pitämän sen kokouksen äänitallenteisiin tai pöytäkirjoihin, jossa käsiteltiin boorihappojen ja boraattien luokitusta.
   Kanteensa tueksi kantaja väittää, että vastaaja on tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja soveltanut väärin asetuksen N:o 1049/2001 (2) 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 4 artiklan 3 kohtaa. Kantajan mukaan vastaaja teki virheen todetessaan, että oikeus tutustua asiakirjoihin vähentäisi asiassa käytettyjen asiantuntijoiden luotettavuutta ja altistaisi heidät ulkoiselle painostukselle. Kantaja väittää edelleen, että vastaaja teki virheen soveltaessaan poikkeusta, joka koskee komission päätöksentekomenettelyn suojaa, ja päättäessään, että ylivoimainen yleinen etu ei edellytä asian ilmaisemista.
   Kantaja vetoaa lopuksi siihen, että suhteellisuusperiaatetta loukattiin, kun kantajalle ei annettu osittaista oikeutta tutustua äänitallenteisiin.

      (1)  EYVL englanninkielinen erityispainos: Sarja I, alue 1967, s. 234.

      (2)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia T-269/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.6.2016 – Gain Capital UK/EUIPO v. Citigroup (CITY INDEX)

text:
               22.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 305/53

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.6.2016 – Gain Capital UK/EUIPO v. Citigroup (CITY INDEX)
   (Asia T-269/14) (1)

   (2016/C 305/72)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 253, 4.8.2014.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 12 päivänä joulukuuta 1996, asiassa T-99/95, Peter Esmond Stott vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (JET-yhteisyritys - Vaatimus väliaikaisen toimenhaltijan asemasta)

text:
N:o C 54/18           | FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      22.2.97
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
                   12 päivänä joulukuuta 1996,                                          12 päivänä joulukuuta 1996,
                                                                     asiassa T-74/95 , Viriato Monteiro da Silva vastaan Euroo
asiassa T-33/95 , Maria Lidia Lozano Palacios vastaan Eu                                pan yhteisöjen komissio (')
                  roopan yhteisöjen komissio (')
                                                                     (Henkilöstö — Toimielimen palveluksessa ollut kansalli
(Henkilöstö — Toimielimen palveluksessa ollut kansalli              nen asiantuntija — Päivärahat — Asettautumiskorvaus —
nen asiantuntija — Päivärahat — Asettautumiskorvaus —                                     Palvelukseenottopaikka)
       Muuttokulujen korvaus — Palvelukseenottopaikka)                                          ( 97/C 54/27 )
                           ( 97/C 54/26 )                                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                     Asiassa T-74/95 , Viriato Monteiro da Silva, Euroopan yh
                                                                     teisöjen komission virkamies, kotipaikka Bryssel , edustaji
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     naan asianajajat Thierry Demaseure ja Ariane Tornel ,
                                                                     Bryssel , sekä suullisessa käsittelyssä asianajaja Jean-Noel
                                                                     Louis, Bryssel , prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
Asiassa T-33/95 , Euroopan yhteisöjen komission virkamies            Myson SARL, 1 rue Glesener, vastaan Euroopan yh
Maria Lidia Lozano Palacios, kotipaikka Bryssel , edustaja          teisöjen komissio ( asiamiehet Julian Curral ja Denis
naan asianajaja , Jean-Noel Louis, Bryssel , prosessiosoite          Waelbroeck ), jossa kantaja vaatii sen 6.4.1994 tehdyn ko
Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 1 rue Glesener,                 mission päätöksen kumoamista, jolla kantajan palveluk
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet Julian             seenottopaikaksi on vahvistettu Bryssel ja jolla kantajalle
Curral ja Denis Waelbroeck ), jossa kantaja vaatii toisaalta         on päätetty olla myöntämättä asettautumiskorvausta ja
sen 12.4.1994 tehdyn komission päätöksen kumoamista,                 päivärahaa , ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( toi
jolla kantajan palvelukseenottopaikaksi on vahvistettu               nen jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohta
Bryssel ja jolla kantajalle on päätetty olla myöntämättä             ja H. Kirschner sekä tuomarit C. W. Bellamy ja A. Kaloge
asettautumiskorvausta, muuttokulujen korvausta ja päivä             ropoulos; kirjaaja : johtava hallintovirkamies B. Pastor, on
rahaa , ja toisaalta komission velvoittamista näiden suori          antanut 12.12.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on
tusten maksamiseen, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois               seuraava :
tuin ( toinen jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston
puheenjohtaja H. Kirschner sekä tuomarit C. W. Bellamy               1 ) 6.4.1994 tehty komission päätös kumotaan siltä osin,
ja A. Kalogeropoulos; kirjaaja : johtava hallintovirkamies                kuin siinä vahvistettu kantajan palvelukseenottopai
B. Pastor, on antanut 12.12.1996 tuomion , jonka tuomio                  kaksi Bryssel ja päätetty olla myöntämättä kantajalle
lauselma on seuraava :                                                    henkilöllstösääntöjen liitteen VII S artiklan 1 kohdassa
                                                                          tarkoitettua asettautumiskorvausta ja tämän liitteen
                                                                          1 0 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua päivärahaa.
1 ) 12.4.1994 tehty komission päätös kumotaan siltä osin,            2 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                          lut.
       kuin siinä on päätetty olla myöntämättä kantajalle
       henkilöstösääntöjen liitteen VII 5 artiklan 1 kohdassa
       tarkoitettua asettautumiskorvausta.                           (') EYVL N:o C 101 , 22.4.1995 .
2 ) Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle mainittu
       korvaus kahdeksan prosentin vuotuisine viivästyskor
       koineen siitä päivämäärästä lukien, josta komissio on              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
       ollut henkilöstösääntöjen liitteen VII mukaisesti vel                       TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
       vollinen maksamaan korvaukset.                                                  12 päivänä joulukuuta 1996,
                                                                     asiassa T-99/95 , Peter Esmond Stott vastaan Euroopan yh
                                                                                teisöjen komissio (')
3 ) Kanne hylätään muilta osin.                                      (JET-yhteisyritys — Vaatimus väliaikaisen toimenhaltijan
                                                                                asemasta)
                                                                                ( 97/C 54/28 )
4 ) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
       yhdestä kolmasosasta kantajan oikeudenkäyntikuluis
       ta. Kantaja vastaa kahdesta kolmasosasta omista oi           Asiassa T-99/95 , Peter Esmond Stott, ( edustajina Kenneth
       keudenkäyntikuluistaan.                                       Parker, QC, ja barrister Rhodri Thompson, Englannin ja
                                                                     Walesin asianajajayhteisö ), prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                     asianajotoimisto Elvinger ja Hoss , 15 côte d'Eich , vastaan
( 1 ) EYVL N:o C 101 , 22.4.1995 .
                                                                     Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Hans Gerald
                                                                     Crossland ja Julian Currall ), jossa kantaja vaatii kumotta
                                                                     vaksi komission 28.12.1994 tekemän päätöksen, jolla ko
                                                                     missio on hylännyt kantajan valituksen JETin johtajan
 ---pagebreak--- 22.2.97                                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 54/ 19
 13.6.1994 tekemästä päätöksestä, jolla kieltäydyttiin otta              tarkoitettua asettautumiskorvausta ja tämän liitteen 9
masta kantajaa komission henkilökuntaan väliaikaisena                     artiklan 1 kohdassa tarkoitettua muuttokulujen kor
toimenhaltijana, sekä korvattavaksi tästä päätöksestä ai                 vausta .
heutunutta vahinkoa, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin ( toinen jaosto ), toimien kokoon        3 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
panossa : jaoston puheenjohtaja H. Kirschner sekä tuoma                  lut.
rit C. W. Bellamy ja A. Kalogeropoulos, kirjaaja : johtava
hallintovirkamies B. Pastor, on antanut 12.12.1996 tuo              (>) EYVL N:o C 208 , 12.8.1995 .
mion , jonka tuomiolauselma on seuraava :
 1 . JETin johtajan 13.6.1994 päivätyllä kirjeellä kantajalle
     tiedoksi annettu komission päätös olla ottamatta kan
     tajaa yhteisön väliaikaiseen toimeen JETin perussään
     nön 8.5 kohdan nojalla sekä komission 28.12.1994 te                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
     kemä päätös, jolla on hylätty kantajan ensin                                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
     mainitusta päätöksestä tekemä valitus, kumotaan.                                 12 päivänä joulukuuta 1996,
2 . Kanne hylätään muilta osin.                                     asiassa T-137/95 , Paolo Mazzaglia vastaan Euroopan yh
                                                                                teisöjen komissio (')
3 . Vastaaja vastaa sekä omista että kantajan oikeuden             (Henkilöstö — Toimielimen palveluksessa ollut . kansalli
     käyntikuluista.                                                nen asiantuntija — Päivärahat — Asettautumiskorvaus —
                                                                    Palvelukseenottopaikka — Palvelukseentuloon liittyvien
(') EYVL N:o C 286 , 28.10.1995 .                                                        matkakulujen korvaus)
                                                                                ( 97/C 54/30 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                    Asiassa T-137/95 , Euroopan yhteisöjen komission virka
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            mies Paolo Mozzaglia , kotipaikka Bryssel , edustajanaan
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                    asianajaja Giuseppe Marchesini , Corte di cassazione, pro
                 12 päivänä joulukuuta 1996,                        sessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Ernest Arendt,
asiassa T-132/95 , Peter Gammeltoft vastaan Euroopan yh            8— 10 rue Mathias Hardt, vastaan Euroopan yhteisöjen
                     teisöjen komissio (')                          komissio ( asiamiehet Julian Curral , Ana Maria Alves Viera
                                                                   ja Alberto Dal Ferro sekä suullisessa käsittelyssä Denis
(Väliaikaiset toimenhaltijat — Toimielimen palveluksessa           Waelbroeck ), jossa kantaja vaatii sen 1.9.1994 tehdyn ko
ollut kansallinen asiantuntija — Entinen ylimääräinen toi          mission päätöksen kumoamista , jolla kantajalle on päätet
menhaltija — Asettautumiskorvaus — Muuttokulujen kor               ty olla myöntämättä asettautumiskorvausta , palvelukseen
                              vaus)                                 tuloon liittyvien matkakulujen korvausta ja päivärahaa ,
                         ( 97/C 54/29 )                             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( toinen jaosto ),
                                                                   toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja H. Kirsch
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       ner sekä tuomarit C. W. Bellamy ja A. Kalogeropoulos;
                                                                    kirjaaja : johtava hallintovirkamies B. Pastor, on antanut
Asiassa T-132/95 , Peter Gammeltoft, Euroopan yhteisöjen            12.12.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
komission väliaikainen toimenhaltija , kotipaikka Bryssel ,
edustajinaan asianajajat Jean-Noel Louis, Thierry Dema             1 ) 1.9.1994 tehty komission päätös kumotaan siltä osin,
seure ja Ariane Tornel, Bryssel, prosessiosoite Luxembur                kuin siinä on päätetty olla myöntämättä kantajalle
gissa Fiduciaire Myson SARL, 1 rue Glesener, vastaan Eu                 henkilöstösääntöjen liitteen VII 5 artiklan 1 kohdassa
roopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet Julian Curral ja                 tarkoitettua asettautumiskorvausta, liitteen 7 artiklan
Denis Waelbroeck ), jossa kantaja vaatii erityisesti sen                  1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua palvelukseentu
15.9.1994 tehdyn komission päätöksen kumoamista, jolla                   loon liittyvien matkakulujen korvausta ja 1 0 artiklan 1
kantajalle on päätetty olla myöntämättä asettautumiskor                  kohdassa tarkoitettua päivärahaa.
vausta ja muuttokulujen korvausta, ensimmäisen oikeusas
teen tuomioistuin ( toinen jaosto ), toimien kokoonpanossa :        2 ) Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle asettau
jaoston puheenjohtaja H. Kirschner sekä tuomarit C. W.                    tumiskorvaus, palvelukseentuloon liittyvät matkakulut
Bellamy ja A. Kalogeropoulos; kirjaaja : johtava hallinto               ja päivärahat kahdeksan prosentin vuotuisine viivästys
virkamies B. Pastor, on antanut 12.12.1996 tuomion , jon                korkoineen niistä päivämääristä lukien, joista komissio
ka tuomiolauselma on seuraava :                                           on ollut henkilöstösääntöjen liitteen VII mukaisesti
                                                                         velvollinen maksamaan korvaukset.
1 ) Kannetta ei tutkita siltä osin, kuin sen tarkoituksena
     on saada oikeus päivärahoihin ja matkakulujen kor             3 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
     vauksiin.                                                            lut.
2 ) 15.9.1994 tehty komission päätös kumotaan siltä osin,           (>) EYVLN:o C 229 , 2.9.1995 .
     kuin siinä on päätetty olla myöntämättä kantajalle
     henkilöstösääntöjen liitteen VII 5 artiklan 1 kohdassa


title: Asia C-18/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 13.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo – Portugali) – Brisal – Auto Estradas do Litoral SA ja KBC Finance Ireland v. Fazenda Pública (Ennakkoratkaisupyyntö — SEUT 56 artikla — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Rajoitukset — Verolainsäädäntö — Korkotulojen verotus — Kotimaisten ja ulkomaisten finanssilaitosten erilainen kohtelu)

text:
               12.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 335/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 13.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo – Portugali) – Brisal – Auto Estradas do Litoral SA ja KBC Finance Ireland v. Fazenda Pública
   (Asia C-18/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 56 artikla - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Rajoitukset - Verolainsäädäntö - Korkotulojen verotus - Kotimaisten ja ulkomaisten finanssilaitosten erilainen kohtelu))
   (2016/C 335/12)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal Administrativo

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Brisal – Auto Estradas do Litoral SA ja KBC Finance Ireland

      Vastaaja: Fazenda Pública

      Tuomiolauselma

   EY 49 artikla ei ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa palvelut tarjotaan, asuvien rahoituslaitosten saamiin vastikkeisiin sovelletaan lähdeverotusmenettelyä, kun taas tässä jäsenvaltiossa asuville rahoituslaitoksille suoritetuista vastikkeista ei tehdä tällaista pidätystä tulon lähteellä, sillä edellytyksellä, että lähdeverotusmenettelyn soveltaminen ulkomailla asuviin rahoituslaitoksiin on oikeutettua yleistä etua koskevasta pakottavasta syystä eikä sillä ylitetä sitä, mikä on tarpeen sillä tavoitellun päämäärään saavuttamiseksi.
   EY 49 artikla on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan ulkomailla asuvien rahoituslaitosten kyseisestä jäsenvaltiosta saamista korkotuloista on pääsääntöisesti maksettava vero ilman mahdollisuutta vähentää kyseessä olevaan toimintaan välittömästi liittyviä tulonhankkimismenoja, vaikka tällainen mahdollisuus annetaan mainitussa jäsenvaltiossa asuville rahoituslaitoksille.
   Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava kansallisen oikeutensa perusteella, mitkä ovat ne tulonhankkimismenot, joiden voidaan katsoa liittyvän välittömästi kyseessä olevaan toimintaan.

      (1)  EUVL C 118, 13.4.2015.


title: Asia T-497/11: Kanne 19.9.2011 — Euro-Information v. SMHV (EURO AUTOMATIC PAIEMENT)

text:
               17.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 370/25

         Kanne 19.9.2011 — Euro-Information v. SMHV (EURO AUTOMATIC PAIEMENT)
   (Asia T-497/11)
   2011/C 370/42
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euro-Information — Européenne de traitement de l’information (Strasbourg, Ranska) (edustaja: asianajaja A. Grolée)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan asiassa R 370/2011-2 7.7.2011 tehdyn SMHV:n toisen valituslautakunnan päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan kantajalle SMHV:ssä pidetyssä menettelyssä aiheutuneet ja tämän kanteen yhteydessä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”EURO AUTOMATIC PAIEMENT” luokkiin 9, 35, 36, 37, 38, 42 ja 45 kuuluville tavaroille ja palveluille.

      Tutkijan päätös: hakemuksen hylkäys.

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkäys.

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen sillä perusteella, ettei rekisteröitäväksi haettu merkki ole kuvaileva.