title: Asia T-67/00: NKK Corporationin 23.3.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
27.5.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 149/39
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                Se esittää vaatimuksensa tueksi seuraavat kanneperusteet:
                                                                          –   Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen, asetuksen N:o
ensisijaisesti:                                                               2454/93 872a ja 906a artiklan rikkominen, asianosaisten
                                                                              prosessuaalisen yhdenvertaisuuden ja hyvän hallinnon
                                                                              periaatteiden loukkaaminen. Aikoessaan poiketa tullihal-
–    määrää komission esittämään kaikki sen riidanalaisen                     linnon kannasta komissio ei ollut huolehtinut siitä, että
     päätöksen perusteena olevat asiakirjat yhdessä kaikkien                  kansalliset hallintoviranomaiset kuulevat kantajaa. Komis-
     tähän asiaan liittyvien – myös luonteeltaan hallinnollisten              sio ei ollut toimittanut kantajalle asiakirjoja ja kirjelmiä,
     – asiakirjojen kanssa, joihin kuuluvat muun muassa asiakir-              joiden perusteella se suhtautui epäilevästi jälkitullauksesta
     jat, joiden johdosta komissio järjesti vuonna 1993 tarkas-               vapauttamiseen ja/tai tullien peruuttamiseen. Komissio on
     tusmatkan Turkkiin televisiolaitteita koskevien ATR-tava-                loukannut asianosaisten prosessuaalisen yhdenvertaisuu-
     ratodistusten antamisen tarkastamiseksi, tämän matkan                    den periaatetta siksi, ettei se ollut toimittanut asiakirjoja,
     tulokset ja sen johdosta laaditut kertomukset, komission ja              jotka olisivat voineet tukea kantajan esittämiä väitteitä ja
     jäsenvaltioiden sekä komission ja Turkin viranomaisten                   niiden perusteluita.
     välillä asian osalta mahdollisesti käyty kirjeenvaihto, jne.,
     jotta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi tutkia               –   Asetuksen N:o 1697/79 5 artiklan 2 kohdan rikkominen.
     nämä asiakirjat; kantaja vaatii, että samat asiakirjat on                Komissio on katsonut virheellisesti, että tämän artiklan
     esitettävä myös sille, jotta se voi tutkia, voiko se käyttää             soveltamisedellytykset eivät täyttyneet.
     niitä tämän kanteen ja siinä esitettyjen kanneperusteiden
     lisätukena,                                                          –   Asetuksen N:o 1430/79 13 artiklan 1 rikkominen. Komis-
                                                                              sio on katsonut virheellisesti, että esillä olevan asian
                                                                              olosuhteiden osalta ei ole kysymyksessä tässä artiklassa
–    kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 14.12.1999 te-                      tarkoitettu ”eritystilanne”.
     kemän päätöksen (Päätös C(1999) 4419 lopull.), jossa
     komissio hylkäsi Belgian kuningaskunnan kantajan puoles-             –   Perusteluvelvollisuuden loukkaaminen (EY 253 artikla).
     ta tekemän hakemuksen Turkista 8.10.1991–28.5.1993
     tuotujen televisiolaitteiden tullien jälkitullauksesta vapaut-
     tamisesta tai tullien peruuttamisesta,                               –   Toissijaisesti: Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen ja EY-
                                                                              Turkki – assosiaatiosopimuksen lisäpöytäkirjan 2 artiklan
                                                                              1 kohdan ja 3 artiklan 1 kohdan rikkominen.
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Toissijaisesti siltä varalta, että komission päätöstä ei kumottaisi:
–    velvoittaa komission siitä huolimatta vastaamaan tämän
     oikeudenkäynnin oikeudenkäyntikuluista (omistaan ja                  NKK Corporationin 23.3.2000 Euroopan yhteisöjen ko-
     kantajan),                                                                          missiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-67/00)
tai ainakin
                                                                                (2000/C 149/74)
–    velvoittaa komission vastaamaan omista oikeudenkäynti-
     kuluistaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                          NKK Corporation (Tokio) on nostanut 23.3.2000 Euroopan
                                                                          yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
                                                                          jina ovat solicitorit Martin Smith ja Conor Maguire asianajotoi-
                                                                          mistosta Simmons & Simmons, Bryssel.
Kantaja vaatii EY 230 artiklan 4 kohdan perusteella kumoa-
maan komission 14.12.1999 tekemän päätöksen, jossa komis-                 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
sio hylkäsi Belgian kuningaskunnan kantajan puolesta tekemän
hakemuksen Turkista 8.10.1991-28.5.1993 tuotujen televisio-               –   EY 230 artiklan nojalla tutkii riidanalaisen päätöksen
laitteiden tullien jälkitullauksesta vapauttamisesta tai tullien              lainmukaisuuden ja kumoaa sen kantajaa koskevilta osin
peruuttamisesta.                                                              EY 231 artiklan nojalla, vaihtoehtoisesti;
 ---pagebreak--- C 149/40                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        27.5.2000
–   päätyessään pysyttämään päätöksen kokonaisuudessaan                  P. E. Hoyerin 23.3.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota
    tai osittain alentaa sakon määrää EY 229 artiklan nojalla.                                vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-70/00)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                (2000/C 149/75)
Riidanalaisessa päätöksessä komissio väittää kantajan olleen                                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
vuosien 1995 ja 1997 välillä osallisena sopimuksessa, jonka
tavoitteena ja seurauksena oli kilpailun rajoittaminen tai
vääristäminen saumattomien teräsputkien markkinoilla yh-                 P. E. Hoyer, kotipaikka Hoeilaart (Belgia), on nostanut
teisössä, millä oli vaikutuksia jäsenvaltioiden väliseen kaup-           23.3.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
paan. Kanteessa kyseenalaistetaan tosiseikkoja ja oikeudellisia          tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
seikkoja koskeva komission arviointi kuuden kanneperusteen               vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja G. van der Wal,
avulla, jotka ovat seuraavat:                                            Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto
                                                                         A. May, 398 route d’Esch.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     kumoaa 24.1.2000 päivätyn riidanalaisen päätöksen ja
–   ilmeinen virhe asian tosiseikkojen arvioinnissa
                                                                         –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–   kaupan esteiden, jotka ovat luonnollinen selitys sille, että
    kantaja ei toiminut Ranskan, Saksan ja Italian markkinoilla
    väitetyn rikkomisen aikana, virheellinen arviointi
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–   olennaisten menettelyllisten oikeuksien loukkaus, kun kan-
    tajan ei annettu käyttää puolustautumisoikeuksiaan täysi-            Kantaja on työskennellyt vuodesta 1984 lähtien komissiossa
    painoisesti ja kun otetaan huomioon se tapa, jolla komissio          väliaikaisena toimihenkilönä (tulkki). Hänen määräaikainen
    sai todistusaineistona kantajaa vastaan käytetyt asiakirjat          palvelussuhteensa on uusittu joitakin kertoja. Vuonna 1988
                                                                         hänen palvelussuhdettaan väliaikaisena toimihenkilönä jatket-
                                                                         tiin toistaiseksi. Samalla hänet velvoitettiin osallistumaan seu-
                                                                         raavaan tulkeille järjestettävään ulkoiseen kilpailuun. Vuonna
–   komission asiakirjojen muodostaman todistusaineiston                 1989 kantaja ilmoittautui sisäiseen kilpailuun COM/LA/2/89,
    virheellinen arviointi, sillä tämä aineisto ei puolla päätök-        jossa hän ei menestynyt. Hänen valituksensa valintalautakun-
    sen perustelujen 164 kohdassa todettua ja heikentää                  nan tätä koskevasta päätöksestä hyväksyttiin. Myös hänen
    kantajaa vastaan suunnattujen pääasiallisten perusteiden             valituksensa päätöksestä, jolla hänen palvelukseen ottamises-
    pätevyyttä ja täsmällisyyttä                                         taan väliaikaiseksi toimihenkilöksi tehty sopimus lakkautettiin,
                                                                         hyväksyttiin. Tehtyjen sopimusten vastaisesti komissio päätti
                                                                         käynnistää sisäisen kilpailun COM/LA/2/89 uudelleen ja jatkaa
                                                                         sitä, ja kantajaa kehotettiin osallistumaan siihen. Hän ei
–   virheellinen oikeudellinen arviointi, mitä tulee kantajan
                                                                         menestynyt tässä kilpailussa. Sen jälkeen komissio lakkautti
    väitettyyn osallisuuteen rikkomisessa ja
                                                                         hänen toistaiseksi voimassa olleen sopimuksensa viitaten edellä
                                                                         mainitun sisäisen kilpailun valintalautakunnan päätökseen.
                                                                         Hänen valituksensa tästä päätöksestä hylättiin. Komissio pysyt-
–   kantajalle määrätyn sakon jättäminen alentamatta asiaa               ti irtisanomispäätöksen 24.1.2000 päivätyllä päätöksellä. Käsi-
    koskevista komission ohjeista ilmenevien periaatteiden               teltävänä oleva kanne kohdistuu tähän irtisanomispäätökseen.
    mukaisesti.
                                                                         Kanneperusteet:
                                                                         –     irtisanomispäätös on virheellisesti perustettu edellä maini-
                                                                               tun sisäisen kilpailun valintalautakunnan päätökseen olla
                                                                               ottamatta kantajaa soveltuvien hakijoiden luetteloon;


title: Asia T-392/15: Kanne 17.7.2015 – European Dynamics Luxembourg ym. v. Euroopan rautatievirasto

text:
               5.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/13

         Kanne 17.7.2015 – European Dynamics Luxembourg ym. v. Euroopan rautatievirasto
   (Asia T-392/15)
   (2015/C 328/12)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantajat: European Dynamics Luxembourg SA (Luxemburg, Luxemburg), Evropaiki Dinamiki – Proigmena Sistimata Tilepikinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) ja European Dynamics Belgium SA (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat I. Ambazis ja M. Sfyri)

      Vastaaja: Euroopan rautatievirasto (ERA)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan rautatieviraston päätöksen, jonka resurssit ja tuki -yksikön päällikkö antoi kantajille tiedoksi 8.5.2015 päivätyllä kirjeellä ja jolla ERA asetti toiselle sijalle kantajien tarjouksen yhdestä kolmesta yksittäisestä osasta ja erityisesti osasta 1 ”On-site time and means infromation system development, support and assistance” avoimen hankintamenettelyn nro 2015/S 019-029728, jonka otsikko on ”ERA/2015/01/OP ESPEISD 5 – External Service Provision for ERA Information System”, yhteydessä

               —

               kumoamaan Euroopan rautatieviraston päätöksen, jonka resurssit ja tuki -yksikön päällikkö antoi kantajille tiedoksi 1.7.2015 päivätyllä kirjeellä ja jolla ERA asetti toiselle sijalle kantajien tarjouksen yhdestä kolmesta yksittäisestä osasta ja erityisesti osasta 2 ”Off-site information system development, support and assistance” avoimen hankintamenettelyn nro 2015/S 019-029728, jonka otsikko on ”ERA/2015/01/OP ESP-EISD 5 – External Service Provision for ERA Information System”, yhteydessä

               —

               velvoittaa Euroopan rautatieviraston korvaamaan kaikki kantajille aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajien mielestä riidanalaiset päätökset olisi kumottava SEUT 263 artikla nojalla sen vuoksi, ettei ERA ole noudattanut perusteluvelvollisuuttaan, sillä se ei esittänyt riittäviä perusteluja siltä osin kuin on kyse kantajien teknisen tarjouksen arvioinnista liian alhaisten tarjousten olemassaoloon nähden.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 8 päivänä lokakuuta 1996, yhdistetyissä asioissa C-178/94, C-179/94, C-188/94, C-189/94 ja C-190/94 (Landgericht Bonnin esittämät ennakkoratkaisupyynnöt), Erich Dillenkofer ym. vastaan Saksan liittotasavalta (Matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista annettu direktiivi 90/314/ETY - Direktiivin täytäntöönpanon laiminlyönti - Jäsenvaltion vastuu ja korvausvelvollisuus)

text:
N.-o c 354/12         FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         23.11.96
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                             4 ) Jos jäsenvaltio antaa sopimuksen osapuolena olevalle
                    8 päivänä lokakuuta 1996,                             matkanjärjestäjälle ja/tai välittäjälle oikeuden vaatia
                                                                          matkan hinnasta enintään 10 prosentin ennakkomak
yhdistetyissä asioissa C-l 78/94 , C-l 79/94, C-l 88/94 , C-              sun , joka ei kuitenkaan saa ylittää 500:aa Saksan
189/94 ja C-190/94 ( Landgericht Bonnin esittämät ennak                  markkaa (DEM), direktiivin 90/314/ETY 7 artiklan
koratkaisupyynnöt ), Erich Dillenkofer ym. vastaan Saksan                 tarkoitus suojella kuluttajaa täyttyy ainoastaan siltä
                         liittotasavalta ( 1 )
                                                                          osin kuin myös tämän ennakkomaksun palautus on
(Matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista                varmistettu sopimuspuolena olevan matkanjärjestäjän
annettu direktiivi 90/314/ETY — Direktiivin täytäntöön                   ja/tai välittäjän maksukyvyttömyyden varalta.
panon laiminlyönti —Jäsenvaltion vastuu ja korvausvelvol
                                lisuus)
                                                                     5 ) Direktiivin 90/3 1 4/ETY 7 artiklaa on tulkittava yhtääl
                           ( 96/C 354/22 )                                tä siten, että vakuus, joka sopimuksen osapuolena
                                                                          olevan matkanjärjestäjän tai välittäjän on asetettava,
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                           puuttuu myös silloin, kun matkustajalla on matkan
                                                                          hinnan maksaessaan hallussaan matkaan oikeuttavat
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                    asiakirjat ja toisaalta siten , että Saksan liittotasavalta ei
                                                                          voinut luopua direktiivin 90/314/ETY täytäntöönpa
Yhdistetyissä asioissa C-178/94 , C-179/94 , C-188/94 , C-                nosta Bundesgerichtshofin 12.3.1987 antaman ennak
189/94 ja C-190/94 , jotka Landgericht Bonn on saattanut                  komaksua koskevan tuomion perusteella.
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhtei
söjen tuomioistuimen käsiteltäviksi saadakseen tässä kan            6 ) Direktiivissä 90/314/ETY ei velvoiteta jäsenvaltioita
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Erich              toteuttamaan erityisiä 7 artiklaan liittyviä toimenpiteitä
Dillenkofer, Christian Erdmann, Hans-Jürgen Schulte ,                     pakettimatkojen ostajien suojelemiseksi heidän omalta
Anke Heuer, sekä Werner, Ursula ja Torsten Knor vastaan                   huolimattomuudeltaan.
Saksan liittotasavalta , ennakkoratkaisun matkapaketeista ,
pakettilomista ja pakettikiertomatkoista 13 päivänä kesä            (>) EYVL N:o C 254 , 10.9.1994
kuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/314/ETY
( EYVL L 158 , s . 59 ) tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin,
toimien kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodríguez Igle
sias , jaostojen puheenjohtajat G. F. Mancini , J. C. Moitinho
de Almeida , J. L. Murray ja L. Sevon sekä tuomarit C. N.
Kakouris , P. J. G. Kapteyn , C. Gulmann ( esittelevä
tuomari ), D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch , P.              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
Jann ja H. Ragnemalm, julkisasiamies : G. Tesauro , kirjaaja :                                ( kolmas jaosto ),
R. Grass , on antanut 8.10.1996 tuomion , jonka tuomio                                 12 päivänä kesäkuuta 1996 ,
lauselma on seuraava :
                                                                     asiassa C-95 /96 ( tribunal de commerce de Marseillen
 1 ) Direktiivin täytäntöönpanotoimien täydellinen laimin           esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Urssaf — Union de
      lyönti direktiivissä säädetyn tuloksen saavuttamiseksi         recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d'alloca
      tähän tarkoitukseen asetetussa määräajassa on sellaise        tions familiales des Bouches-du-Rhône v. Clinique de la
      naan yhteisön oikeuden ilmeinen rikkominen, ja tämän                                  Pointe Rouge SA (')
      vuoksi siitä seuraa vahinkoa kärsineille yksityisille          (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteisöjen tuomioistuimen
      oikeus saada korvausta yhtäältä siltä osin kuin direk                             toimivallan puuttuminen)
      tiivissä säädettyyn tulokseen sisältyy se, että yksityisille
                                                                                ( 96/C 354/23 )
      annetaan oikeuksia, joiden sisältö voidaan yksilöidä
      direktiivin säännösten perusteella, ja toisaalta siltä osin
      kuin valtion velvoitteen laiminlyönnin ja aiheutuneen                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      vahingon välillä on syy-yhteys.
                                                                     ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
2 ) Matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomat                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      koista 13 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston
      direktiivin 90/314/ETY 7 artiklassa säädettyyn tulok
      seen sisältyy se, että pakettimatkan ostajalle annetaan        Asiassa C-95/96 Tribunal de commerce de Marseille
      oikeuksia, joilla taataan hänen suorittamiensa maksu          ( Ranska ) on pyytänyt EY:n perustamissopimuksen 177 ar
      jen palauttaminen ja paluukuljetuksen järjestäminen,           tiklan mukaisesti Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
      jos sopimuksen osapuolena oleva matkanjärjestäjä ja/           Urssaf — Union de recouvrement des cotisations de securite
      tai välittäjä on maksukyvytön , ja joiden sisältö voidaan      sociale et d'allocations familiales de Bouches-du-Rhônen ja
      määritellä riittävällä tavalla .                               Clinique de Pointe Rouge SA:n välillä vireillä olevassa
                                                                     riita-asiassa ennakkoratkaisua mahdollisuudesta pyytää
3 ) Direktiivin 90/314/ETY 9 artiklan noudattamiseksi                konkurssimenettelyn aloittamista sellaista syytteistä vapau
      jäsenvaltion olisi pitänyt toteuttaa säädetyssä määrä         tettua syytettyä vastaan , jolle perusteettomasta vangitsemi
      ajassa kaikki tarvittavat toimenpiteet taatakseen yksi        sesta aiheutunutta vahinkoa ei vielä ole korvattu, yhteisöjen
      tyisille 1.1.1993 lähtien tehokkaan suojan sopimuksen          tuomioistuin ( kolmas jaosto ), toimien kokoonpanossa :
      osapuolena olevien matkanjärjestäjien ja/tai välittäjien       jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit J. C.
      maksukyvyttömyyden varalta.                                    Moitinho de Almeida ja C. Gulmann , julkisasiamies : A. La


title: Asia T-14/16: Kanne 8.1.2016 – Apimab Laboratoires ym. v. komissio

text:
               7.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/23

         Kanne 8.1.2016 – Apimab Laboratoires ym. v. komissio
   (Asia T-14/16)
   (2016/C 090/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Apimab Laboratoires (Clermont-l’Hérault, Ranska), Sarl BBI – Blanche Bresson Institut (Barbentane, Ranska), Institut de recherche biologique – IRB (Montaigu, Ranska), Laboratoires Arkopharma (Carros, Ranska), Laboratoires Juva Santé (Paris, Ranska), Ortis (Bütgenbach, Belgia), Pierre Fabre Médicament (Boulogne-Billancourt, Ranska), Pollenergie (Saint-Hilaire-de-Lusignan, Ranska) (edustaja: asianajaja A. de Brosses)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että 27.10.2015 annettu asetus N:o 2015/1933 on annettu ilman, että Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselta olisi pyydetty etukäteen lausuntoa, ja näin ollen noudattamatta sen antamiseen sovellettavaa menettelyä

               —

               toteamaan, että komissio teki oikeudellisen virheen, kun se antoi asetuksen N:o 2015/1933 ilman tieteellistä riskinarviointia asetuksen N:o 178/2002 6 artiklan vastaisesti

               —

               toteamaan, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen, kun se vahvisti 27.10.2015 annetussa asetuksessa N:o 2015/1933 bentso(a)pyreenin enimmäispitoisuudeksi tietyissä ravintolisissä 10 mikrogrammaa, jos sitä käytetään sellaisenaan, tai 50 mikrogrammaa, jos se on sekoitettu muihin aineisiin

               —

               toteamaan, että komissio loukkasi suhteellisuusperiaatetta, kun se vahvisti 27.10.2015 annetussa asetuksessa N:o 2015/1933 bentso(a)pyreenin enimmäispitoisuudeksi tietyissä ravintolisissä 10 mikrogrammaa, jos sitä käytetään sellaisenaan, tai 50 mikrogrammaa, jos se on sekoitettu muihin aineisiin

               —

               toteamaan, että komissio loukkasi syrjimättömyyskiellon periaatetta, kun se vahvisti 27.10.2015 annetussa asetuksessa N:o 2015/1933 bentso(a)pyreenin enimmäispitoisuudeksi tietyissä ravintolisissä 10 mikrogrammaa, jos sitä käytetään sellaisenaan, tai 50 mikrogrammaa, jos se on sekoitettu muihin aineisiin

         Tämän seurauksena

               —

               kumoamaan 27.10.2015 annetun asetuksen N:o 2015/1933 ravintolisiä koskevien säännösten osalta

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio laiminlöi menettelysäännöksiä, jotka johtuvat elintarvikkeissa olevia vieraita aineita koskevista yhteisön menettelyistä 8.2.1993 annetusta neuvoston asetuksesta (ETY) N:o 315/93 (jäljempänä puiteasetus), antaessaan asetuksen (EY) N:o 1881/2006 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen enimmäismääristä kaakaokuidussa, banaanilastuissa, ravintolisissä, kuivatuissa yrteissä ja kuivatuissa mausteissa 27.10.2015 annettua komission asetusta (EU) N:o 2015/1933 (jäljempänä riidanalainen asetus)

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio teki oikeudellisen virheen antaessaan riidanalaisen asetuksen ja rikkoi puiteasetuksen 2 artiklaa, minkä perusteella riidanalainen asetus on kumottava oikeusperustan puuttumisen vuoksi.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio teki oikeudellisen virheen, kun se ei pyytänyt Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselta lausuntoa eikä toteuttanut etukäteen mitään tieteellistä arviointia, mikä merkitsee asetuksen N:o 178/2002 6 artiklan vaatimusten laiminlyömistä

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan komissio teki ilmeisen arviointivirheen siltä osin kuin riidanalainen asetus perustuu implisiittisesti toteamukseen, jonka mukaan kuluttaja saa ravintolisistä vastaavia määriä polysyklisiä aromaattisia hiilivetyjä (PAH) kuin tavallisista elintarvikkeista, mikä ei pidä paikkaansa

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi suhteellisuusperiaatetta siltä osin kuin PAH:n enimmäismäärien vahvistaminen menee pidemmälle kuin mikä on välttämätöntä kansanterveyden suojaamiseksi

               6)

               Kuudes kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi syrjimättömyyskiellon periaatetta siltä osin kuin riidanalaisessa asetuksessa ei oteta huomioon ravintolisien ja muiden elintarvikkeiden välisiä eroja, kun siinä vahvistetaan PAH:n enimmäismäärät kunkin elintarviketyypin osalta.


title: Asian C-279/01 poistaminen rekisteristä

text:
C 219/12              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   14.9.2002
        Asian C-144/01 (1) poistaminen rekisteristä               tu asia C-279/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                  Ruotsin kuningaskunta.
                       (2002/C 219/23)
                                                                  (1) EYVL C 245, 1.9.2001.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.6.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-144/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Espanjan kuningaskunta.
                                                                           Asian C-365/01 (1) poistaminen rekisteristä
(1) EYVL C 161, 2.6.2001.
                                                                                (2002/C 219/27)
                                                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 5.6.2002
                                                                  antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
        Asian C-247/01 (1) poistaminen rekisteristä               tu asia C-365/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                  Irlanti.
                       (2002/C 219/24)
                                                                  (1) EYVL C 317, 10.11.2001.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 20.6.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-247/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Ruotsin kuningaskunta.
(1) EYVL C 227, 11.8.2001.                                                 Asian C-391/01 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2002/C 219/28)
                                                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27.6.2002
        Asian  C-258/01 (1) poistaminen rekisteristä              antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                  tu asia C-391/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                  Portugalin tasavalta.
                       (2002/C 219/25)
                                                                  (1) EYVL C 348, 8.12.2001.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 14.5.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-258/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Portugalin tasavalta.
(1) EYVL C 245, 1.9.2001.                                                  Asian C-412/01 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2002/C 219/29)
                                                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 7.6.2002
        Asian C-279/01 (1) poistaminen rekisteristä               antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                  tu asia C-412/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
                       (2002/C 219/26)                            tasavalta.
                                                                  (1) EYVL C 348, 8.12.2001.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 20.6.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-


title: Asia C-114/05: Conseil d'Etat'n (Ranska) oikeusriitoja käsittelevän osaston 10.1.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ministre de l'Economie, des Finances et de l'Industrie vastaan Gillan Beach -yhtiö

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/14

         Conseil d'Etat'n (Ranska) oikeusriitoja käsittelevän osaston 10.1.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ministre de l'Economie, des Finances et de l'Industrie vastaan Gillan Beach -yhtiö
   (Asia C-114/05)
   (2005/C 115/25)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Conseil d'Etat (Ranska), oikeusriitoja käsittelevä osasto, on pyytänyt 10.1.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 8.3.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Ministre de l'Economie, des Finances et de l'Industrie vastaan Gillan Beach -yhtiö seuraavaan kysymykseen:
   Kuuluuko messujen tai näyttelyn järjestäjän näytteillepanijoille tarjoama palvelukokonaisuus 17.5.1977 annetun kuudennen direktiivin 77/388/ETY (1) 9 artiklan 2 kohdan c alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettuihin palvelujen suorituksiin, kyseisen direktiivin 9 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin palvelujen suorituksiin tai joihinkin muihin tässä 9 artiklan 2 kohdassa mainittuihin palvelujen suorituksiin?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY, (EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1).


title: Asia C-98/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 3.3.2014 – Berlington Hungary Tanácsadó és Szolgáltató Kft. v. Unkarin valtio

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 3.3.2014 – Berlington Hungary Tanácsadó és Szolgáltató Kft. v. Unkarin valtio
   (Asia C-98/14)
   2014/C 142/33
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Törvényszék

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Berlington Hungary Tanácsadó és Szolgáltató Kft.

      Vastaaja: Unkarin valtio

      Ennakkoratkaisukysymykset

      Unkarin rahapelilakiin vuonna 2011 tehdyt muutokset, joilla korotetaan rahapeleistä kannettavan veron määrää:

               1)

               Onko jäsenvaltion antama sellainen syrjimätön säädös SEUT 56 artiklan mukainen, jossa korotetaan yhdellä oikeustoimella ja ilman siirtymäaikaa pelisaleissa harjoitettavasta raha-automaattitoiminnasta maksettavan välittömän veron, niin sanotun rahapeliveron, määrä viisinkertaiseksi aiempaan verrattuna ja säädetään lisäksi prosentuaalisesta rahapeliverosta siten, että sillä rajoitetaan pelisaleissa rahapelitoimintaa harjoittavien toimijoiden toimintaa?

               2)

               Voidaanko SEUT 34 artiklaa tulkita siten, että sen soveltamisalaan kuuluu jäsenvaltion antama sellainen syrjimätön säädös, jossa yhdellä oikeustoimella ja ilman siirtymäaikaa korotetaan pelisaleissa harjoitettavasta raha-automaattitoiminnasta maksettavan välittömän veron, niin sanotun rahapeliveron, määrä viisinkertaiseksi aiempaan verrattuna ja säädetään lisäksi prosentuaalisesta rahapeliverosta siten, että tämä rajoittaa rahapeliautomaattien tuontia Unkariin Euroopan unionin alueelta?

               3)

               Mikäli ensimmäiseen ja/tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voiko jäsenvaltio vedota yksinomaan julkisen talouden rahoitusaseman vakauttamiseen, kun [kyseessä ovat] SEUT 36 artiklan, SEUT 52 artiklan 1 kohdan ja SEUT 61 artiklan soveltaminen tai pakottavat syyt?

               4)

               Mikäli ensimmäiseen ja/tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko huomioon otettava yleiset oikeusperiaatteet ja SEU 6 artiklan 3 kohta, kun tarkastellaan jäsenvaltion asettamia rajoituksia ja verosäännökseen sopeutumiselle annettavaa aikaa?

               5)

               Mikäli ensimmäiseen ja/tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko [yhdistetyissä asioissa C-46/93 ja C-48/93,] Brasserie du Pêcheur [5.3.1996 annettua tuomiota] tulkittava siten, että jäsenvaltion korvausvastuu voi perustua SEUT 34 artiklan ja/tai SEUT 56 artiklan rikkomiseen siitä syystä, että kyseisistä määräyksistä aiheutuu niiden välittömän vaikutuksen vuoksi oikeuksia jäsenvaltioiden yksittäisille henkilöille?

               6)

               Voidaanko direktiiviä 98/34/EY (1) tulkita siten, että jäsenvaltion verotusta koskeva säädös, jolla korotetaan kerralla viisinkertaiseksi pelisaleissa harjoitettavasta raha-automaattitoiminnasta maksettavan välittömän veron, niin sanotun rahapeliveron, määrä ja säädetään lisäksi prosentuaalisesta verosta, on katsottava ”tekniseksi määräykseksi, jota noudatetaan tosiasiallisesti”?

               7)

               Mikäli kuudenteen kysymykseen vastataan myöntävästi, voivatko jäsenvaltion yksittäiset henkilöt vedota kyseistä jäsenvaltiota vastaan siihen, että tämä on rikkonut direktiivin 98/34/EY 8 artiklan 1 kohtaa ja/tai 9 artiklan 1 kohtaa ja laiminlyönyt näin velvollisuutensa, mistä syntyy korvausvastuu, [toisin sanoen] onko kyseisen direktiivin tarkoitus antaa oikeuksia yksilöille? Mitä seikkoja kansallisen tuomioistuimen on otettava huomioon ratkaistessaan, onko vastaaja tehnyt riittävän ilmeisen rikkomuksen, ja minkä tyyppinen korvausvaatimus tällaisen rikkomuksen perusteella voidaan esittää?

      Vuonna 2012 rahapelilakiin tehty muutos, jolla kielletään raha-automaattitoiminnan harjoittaminen pelisaleissa (ja sallitaan se vain pelikasinoilla):

               1)

               Onko jäsenvaltion antama sellainen syrjimätön säädös SEUT 56 artiklan mukainen, jolla on välitön oikeusvaikutus ja jolla kielletään raha-automaattitoiminnan harjoittaminen pelisaleissa, ilman että asianomaisille rahapelitoiminnan harjoittajille annetaan siirtymä- tai sopeutumisaikaa tai tarjotaan asianmukaista korvausta, ja säädetään samalla pelikasinoiden yksinoikeudesta raha-automaattitoiminnan harjoittamiseen?

               2)

               Voidaanko SEUT 34 artiklaa tulkita siten, että sekin on katsottava merkitykselliseksi ja sovellettavaksi tilanteessa, jossa jäsenvaltio antaa syrjimättömän säädöksen, jolla ei kielletä suoraan rahapeliautomaattien tuontia Euroopan unionin alueelta mutta rajoitetaan rahapeliautomaattien tosiasiallista käyttöä ja rahapelitoiminnan tosiasiallista harjoittamista tai kielletään tällainen kokonaan rahapelitoiminnan järjestämisen kautta antamatta kyseisille rahapelitoiminnan harjoittajille mahdollisuutta harjoittaa tällaista toimintaa siirtymä- tai sopeutumiskauden ajan tai tarjoamatta korvauksia?

               3)

               Mikäli ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, mitä arviointiperusteita kansallisen tuomioistuimen on otettava huomioon ratkaistessaan, onko rajoitus välttämätön, asianmukainen ja oikeasuhtainen, kun [kyseessä ovat] SEUT 36 artiklan, SEUT 52 artiklan 1 kohdan ja SEUT 61 artiklan soveltaminen tai pakottavat syyt?

               4)

               Mikäli ensimmäiseen ja/tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko huomioon otettava yleiset oikeusperiaatteet ja SEU 6 artiklan 3 kohta, kun tarkastellaan jäsenvaltion säätämiä kieltoja ja sopeutumisajan antamista? Onko huomioon otettava omaisuudensuojaa sekä ilman korvausta tapahtuvan omaisuuden pois ottamisen kiellon kaltaiset perusoikeudet, kun tarkastellaan nyt käsiteltävässä asiassa asetettuja rajoituksia ja, mikäli on, millä tavalla?

               5)

               Mikäli ensimmäiseen ja/tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko [yhdistetyissä asioissa C-46/93 ja C-48/93,] Brasserie du Pêcheur[, 5.3.1996 annettua tuomiota] tulkittava siten, että jäsenvaltion korvausvastuu voi perustua SEUT 34 artiklan ja/tai SEUT 56 artiklan rikkomiseen siitä syystä, että kyseisistä määräyksistä aiheutuu niiden välittömän vaikutuksen vuoksi oikeuksia jäsenvaltioiden yksittäisille henkilöille?

               6)

               Voidaanko direktiiviä 98/34/EY tulkita siten, että jäsenvaltion antama säädös, jolla rajataan raha-automaattitoiminnan harjoittaminen pelikasinoihin ja kielletään sen harjoittaminen pelisaleissa, voidaan katsoa ”muuksi vaatimukseksi”?

               7)

               Mikäli kuudenteen kysymykseen vastataan myöntävästi, voivatko jäsenvaltion yksittäiset henkilöt vedota kyseistä jäsenvaltiota vastaan siihen, että jäsenvaltio on rikkonut direktiivin 98/34/EY 8 artiklan 1 kohtaa ja/tai 9 artiklan 1 kohtaa ja laiminlyönyt näin velvollisuutensa, mistä syntyy korvausvastuu? Mitä seikkoja kansallisen tuomioistuimen on otettava huomioon ratkaistessaan, onko vastaaja tehnyt riittävän ilmeisen rikkomuksen, ja minkä tyyppinen korvausvaatimus tällaisen rikkomuksen perusteella voidaan esittää?

               8)

               Onko sovellettava unionin oikeuden periaatetta, jonka mukaan jäsenvaltioilla on velvollisuus korvata yksittäisille henkilöille jäsenvaltiosta johtuvista unionin oikeuden rikkomisista aiheutuvat vahingot myös siinä tapauksessa, että jäsenvaltiolla on yksinomainen toimivalta annetun säädöksen alalla? Voidaanko tilanteessa käyttää ohjenuorana myös perusoikeuksia sekä jäsenvaltioiden yhteiseen valtiosääntöperinteeseen perustuvia yleisiä oikeusperiaatteita?

      (1)  Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/34/EY (EYVL L 204, s. 37).


title: Asia T-596/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.2.2017 – HP v. komissio ja eu-LISA

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/50

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.2.2017 – HP v. komissio ja eu-LISA
   (Asia T-596/16) (1)

   (2017/C 112/70)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 296, 16.8.2016 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomiostuimessa asianumerolla F-26/16, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia T-321/99: Garage en Tankstation Milder V.O.F:n 15.11.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 63/24                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        4.3.2000
Garage en Tankstation Milder V.O.F:n 15.11.1999 Euroo-                   –    velvoittaa komission maksamaan hänelle 20 000 Ranskan
     pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                          frangia niistä etujensa puolustamisesta kertyneistä kuluista,
                                                                              joita ei yleensä voida lukea oikeudenkäyntikuluihin.
                          (Asia T-321/99)
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                           (2000/C 63/47)
                                                                         Kantaja väittää, että komissio on lainvastaisesti jättänyt vastaa-
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                      matta pyyntöön, jonka kantaja esitti saadakseen oikeuden
                                                                         tutustua tiettyihin asiakirjoihin, ja että komissio näin ollen on
                                                                         rikkonut EY 232 artiklaa (aiempi 175 artikla) ja yleisön
Garage en Tankstation Milder V.O.F., Gendt (Alankomaat),                 oikeudesta saada tietoja komission asiakirjoista 8 päivänä
on nostanut 15.11.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                   helmikuuta 1994 tehtyä komission päätöstä 94/90/EHTY, EY,
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                Euratom (1).
komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja
M. J. C. Deriks, Rotterdam.
                                                                         (1) EYVL L 46, 18.2.1994, s. 58.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
a) kumoaa valtiontuesta, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa
     Saksan rajan tuntumassa sijaitsevien 633 alankomaisen
     huoltamon hyväksi, 20 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn
     komission päätöksen, joka on annettu tiedoksi numerolla
     K(1999) 2539(1), ja
                                                                         Generale Conserve s.p.a:n 17.11.1999 Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissiota vastaan nostama kanne
b) velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Asia T-325/99)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (2000/C 63/49)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asioissa T-273/99 – T-278/99.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(1) EYVL L 280, 30.10.1999, s. 87.
                                                                         Generale Conserve s.p.a. nostanut 17.11.1999 Euroopan yh-
                                                                         teisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina
                                                                         ovat asianajajat Carlo Cigolini ja Giuseppe Durazzo, Genova,
                                                                         sekä asianajaja Mathis Hengel, Luxemburg, ja prosessiosoite
                                                                         on viimeksi mainitun asianajotoimisto osoitteessa 12 av. de la
                                                                         Porte Neuve.
Karl L. Meyerin 16.11.1999 Euroopan yhteisöjen komis-
                  siota vastaan nostama kanne                            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                          (Asia T-322/99)                                –    kumoaa riidanalaisen päätöksen;
                                                                         –    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                           (2000/C 63/48)
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         Kantaja riitauttaa komission 17.6.1999 tekemän päätöksen,
Karl L. Meyer, kotipaikka Raiatea (Ranskan Polynesia) on                 jolla hylättiin kantajan edustajan hakemus siitä, että luovuttai-
nostanut 16.11.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-                  siin jälkitullauksesta. Kyseiset tullit liittyivät yhdeksällä
keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                  IM4-tuontiselvityslomakkeella yhteensä 330 517 600 Italian
komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja                      liiran arvosta tuotuun yhdeksään jalostettua ja purkitettua
Jean-Dominique des Arcis, Papeete, prosessiosoite Luxembur-              tonnikalaa koskeneeseen erään, joissa raaka-aineen alkuperä-
gissa c/o Pakowski, 20-22 avenue Emile Reuter.                           maaksi oli ilmoitettu Turkki, vaikka myöhemmin havaittiin
                                                                         raaka-aineen olevan peräisin kolmansista maista, koska turkki-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               lainen toimittaja ei ollut väitetysti pitänyt Turkista tai yh-
                                                                         teisöstä peräisin olevaa raaka-ainetta erillään kolmansista mais-
–    toteaa, että komission pääosasto VIII on rikkonut EY:n              ta peräisin olevasta raaka-aineesta eikä ATR 1 -todistuksia ollut
     perustamissopimuksen 175 artiklaa, ja                               voitu laatia.


title: Asia C-460/09 P: Valitus, jonka Inalca SpA — Industria Alimentari Carni ja Cremonini SpA ovat tehneet 20.11.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-174/06, Inalca SpA v. Euroopan yhteisöjen komissio, 4.9.2009 antamasta määräyksestä

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/36

         Valitus, jonka Inalca SpA — Industria Alimentari Carni ja Cremonini SpA ovat tehneet 20.11.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-174/06, Inalca SpA v. Euroopan yhteisöjen komissio, 4.9.2009 antamasta määräyksestä
   (Asia C-460/09 P)
   2010/C 24/65
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittajat: Inalca SpA — Industria Alimentari Carni ja Cremonini SpA (edustajat: asianajajat F. Sciandone ja C. D'Andria)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               valituksen kohteena oleva määräys on kumottava ja asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi siten, että yhteisöjen tuomioistuimen näkemys asiasta otetaan huomioon

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä ja asiassa T-174/06 käydystä oikeudenkäynnistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

                  A.

                  Vanhentumisajan alkamista koskevan menettelyllisen kriteerin erottaminen ja vastuun syntyedellytysten täyttyminen: i) perustelujen ristiriitaisuus ja ii) yhteisön oikeuskäytännön noudattamatta jättäminen

               Valituksen kohteena olevan määräyksen perustelut ovat ilmeisen ristiriitaiset siltä osin kuin niissä viitataan yhtäältä vakiintuneeseen yhteisön oikeuskäytäntöön, jonka mukaan vanhentumisaika yhteisön sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevalle kanteelle alkaa kulua vasta silloin, kun kaikki edellytykset, joista korvausvelvollisuus riippuu, ovat täyttyneet, ja etenkin kun korvattavaksi vaadittu vahinko on syntynyt, ja toisaalta siltä osin kuin niissä hylätään valittajien sellainen väite, jonka mukaan valituksen kohteena olevasta kirjeestä syntyneet vahingot olisivat tosiasiassa syntyneet vasta 3.10.2006 tehdyllä komission päätöksellä (1).
               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lisäksi vääristellyt yhteisön oikeuskäytäntöä määritellessään vanhentumisajan alkamisajankohdan valittajien kärsimän aineellisen vahingon mukaan.

                  B.

                  Kanteen vanhentumisaika suhteessa oikeusapukuluihin ja henkilöstökuluihin: i) perustelujen ristiriitaisuus ja ilmeinen epäloogisuus ja ii) yhteisön oikeuskäytännön noudattamatta jättäminen

               Valituksen kohteena olevan määräyksen perustelut ovat ilmeisen ristiriitaiset siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ensinnäkin esittää niissä yleisen periaatteen vahingoista, joilla on jatkuva luonne, mutta myöhemmin jättää soveltamatta kyseistä yleistä periaatetta määritellessään, ovatko oikeusapukulut ja henkilöstökulut luonteeltaan yllättäviä vai ei. Lisäksi määräys on ilmeisen epälooginen, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin yhtäältä tunnustaa takausvakuutuksen ottamisesta aiheutuvien kulujen jatkuvan luonteen, mutta toisaalta se sulkee pois oikeudenkäyntiavustajien palkkioista aiheutuvien sellaisten kulujen jatkuvan luonteen, jotka edellisten tapaan syntyvät useiden vuosien kuluessa siihen saakka, kunnes sellaiset eri menettelyt saadaan päätökseen, jotka on aloitettu OLAFin suorittaman tutkinnan perusteella.
               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lisäksi toiminut vastoin omaa oikeuskäytäntöään, jossa on vuosien saatossa vahvistettu, etteivät oikeudellisesta neuvonannosta syntyvät kulut ole luonteeltaan yllättäviä.

                  C.

                  Tulon menetystä koskevan vahingonkorvausvaatimuksen tutkimatta jättäminen: väitteiden vääristely ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja vääristellyt valittajien vaatimuksia, koska se ei ole ottanut huomioon useita todisteita, jotka valittajat ovat esittäneet oikeudenkäynnin aikana, ja katsonut, että valittajien kärsimää tulon menetystä koskevalta vahingonkorvausvaatimukselta puuttuu tarvittava täsmällisyys.

                  D.

                  Aineeton vahinko: oikeuskäytännön noudattamatta jättäminen ja perustelujen ilmeinen epäloogisuus

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsoessaan aineettoman vahingon yllättäväksi ja vailla jatkuvaa luonnetta olevaksi, ottamatta huomioon aineettoman vahingon erityisiä ominaisuuksia, jättänyt ilmeisellä tavalla noudattamatta yhteisön oikeuskäytäntöä. Valituksen kohteena oleva määräys on lisäksi ilmeisen epälooginen siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tukeutuu perustellakseen aineettoman vahingon ei-jatkuvan luonteen oikeuskäytäntöön, joka koskee ainoastaan aineellisia vahinkoja.

                  E.

                  Aineeton vahinko: ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen, aineettomia vahinkoja koskevan oikeuskäytännön noudattamatta jättäminen ja perustelujen ilmeinen epäloogisuus

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohtaa jättäessään tutkimatta aineettoman vahingon korvaamista koskevan vaatimuksen sillä perusteella, että vahingonkorvausvaatimukselta puuttuu tarvittava täsmällisyys, koska valittajat eivät ole rajoittaneet vaatimustaan yleisen aineettoman vahingon korvaamiseen, vaan ovat esittäneet ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle useita todisteita, jotka kuitenkin on jätetty kokonaan huomioimatta.
               Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jättänyt noudattamatta asiaankuuluvaa oikeuskäytäntöä aineettoman vahingon korvattavuuden osalta, koska määritellessään vahingon suuruutta se on käyttänyt muuttujia, jotka ovat ominaisuuksiltaan vaikeasti arvioitavissa tai todisteilla vaikeasti näytettävissä toteen.
               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt lisäksi oikeudellisen virheen perustelujen ilmeisen epäloogisuuden vuoksi, kun se on perustellakseen aineettoman vahingon korvaamista koskevan vaatimuksen täsmällisyyden puuttumisen tukeutunut oikeuskäytäntöön, joka koskee ainoastaan aineellisia vahinkoja.

                  F.

                  Oikeudellinen virhe syy-yhteyttä koskevan edellytyksen osalta

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei Italian viranomaisille 6.7.1998 lähetetyn kirjeen, joka johti kirjeisiin, joilla Italian viranomaiset vaativat valittajia palauttamaan saamansa summat, ja valittajien kärsimän vahingon tai riidanalaisten summien välittömän takaisinmaksun lykkäämiseksi tapahtuneen takausvakuutuksen maksamisen välillä ole välitöntä syy-yhteyttä.

                  G.

                  Oikeudenkäynnin kohtuullista kestoa koskevan periaatteen loukkaaminen: i) valituksen kohteena olevan määräyksen kumoaminen ja ii) lisähuomautus virheestä vahingonkorvauskannetta varten

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut yhteisön oikeuden yleistä periaatetta oikeudenkäynnin kohtuullisesta kestosta, joka on tunnustettu myös ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamisesta tehdyn yleissopimuksen 6 artiklan 1 kappaleessa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa.

      (1)  Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosastosta rahoitettujen menojen tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä sovellettavista rahoitusseuraamuksista tapauksissa, joissa sääntöjenvastaisuudet katsotaan toimijoiden syyksi 3.10.2006 tehty komission päätös 2006/678/EY (EUVL L 278, s. 24).


title: Asia T-473/09: Kanne 26.11.2009 — Matkompaniet v. SMHV — DF World of Spices (KATOZ)

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/64

         Kanne 26.11.2009 — Matkompaniet v. SMHV — DF World of Spices (KATOZ)
   (Asia T-473/09)
   2010/C 24/113
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Matkompaniet AB (Borås, Ruotsi) (edustaja: asianajaja J. Gulliksson)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: DF World of Spices GmbH (Dissen, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 9.9.2009 asiassa R 1023/2008-2 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan tästä menettelystä aiheutuvat ja virastossa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”KATOZ” luokkiin 29 ja 30 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Luokkiin 29 ja 30 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity saksalainen kuviomerkki ”KATTUS”

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylättiin.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätös kumottiin.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että kyseisten tavaramerkkien välillä on sekaannusvaara.


title: Asia T-360/02: Wolf-Dieter Graf Yorck von Wartenburgin 27.11.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
8.3.2003               FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 55/27
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                 Kanneperusteet:                 –    Asetuksen N:o 40/94 ( 1) 43
                                                                                artiklan 2 kohdan ja täytän-
                                                                                töönpanoasetuksen ( 2) 22 ar-
                                                                                tiklan 2 kohdan säännön rik-
                                                                                kominen,
Yhteisön    tavaramerkin       Kantaja                                                                    –    Asetuksen N:o 40/94 8 artik-
hakija:                                                                                lan 1 kohdan b alakohdan
                                                                                rikkominen.
Haettu tavaramerkki:           Sanamerkki ”VITAKRAFT” luok-               (1 ) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
                               kaan 1, 3, 4, 12 ja 19 kuuluville               neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11. s. 1).
                               tavaroille (mm. kemikaalit teolli-         (2 ) Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY)
                               siin, tieteellisiin, valokuvaus- sekä           N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annet-
                               maatalous-, puutarhanhoito- ja                  tu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1).
                               metsätaloustarkoituksiin, pesu- ja
                               valkaisuaineet, tekniset öljyt ja
                               rasvat, ajoneuvot ja rakennus-
                               aineet (ei metalliset)) – hakemus-
                               numero 303909
Sen tavaramerkki- tai          KRAFFT S.A.
merkkioikeuden haltija,
johon väitemenettelyssä                                                   Wolf-Dieter Graf Yorck von Wartenburgin 27.11.2002
on vedottu:                                                                Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-360/02)
Tavaramerkki- tai merk-        Espanjalainen kuvamerkki ”krafft”
kioikeus, johon on ve-         luokkaan 1, 3, 4, 12 ja 19 kuulu-
dottu:                         ville tavaroille (mm. kemikaalit                                      (2003/C 55/76)
                               teollisiin, tieteellisiin, valokuvaus-
                               sekä maatalous-, puutarhanhoito-
                               ja metsätaloustarkoituksiin, pesu-                              (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                               ja valkaisuaineet, tekniset öljyt ja
                               rasvat, ajoneuvot ja rakennus-
                               aineet (ei metalliset))
                                                                          Wolf-Dieter Graf Yorck von Wartenburg, kotipaikka Witti-
                                                                          breut (Saksa), on nostanut 27.11.2002 Euroopan yhteisöjen
Väiteosaston ratkaisu:         Rekisteröintihakemuksen hylkää-            ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
                               minen luokan 1 ja 3 osalta ja              pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on
                               väitteen hylkääminen siltä osin            Rechtsanwalt H.-H. Heyland, prosessiosoite Luxemburgissa.
                               kuin se koski luokkia 4, 12 ja 19
                                                                          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Valituslautakunnan rat-        KFARFFT S.A:n valituksen hylkää-
kaisu:                         minen seuraavien hakemuksen                –      toteaa, että muuttaessaan 22.6.2000 tekemäänsä päätöstä
                               luokkaan 4 kuuluvien tavaroiden                   ja johtaessaan tästä seurannutta valitusmenettelyä R/332/
                               osalta: ”Kynttilät, lamppujen sy-                 2002 komissio ei noudattanut hallinnollisia määräyksiä
                               dänten”, luokkaan 12 kuuluvien                    eikä oikeussääntöjä, kun se ilmoitti 22.6.2000 tehtyyn
                               tavaroiden ”ajoneuvot, maa-,                      päätökseen tehtävästä muutoksesta järjestämättä hakijan
                               ilma- ja vesikulkuneuvot”, luok-                  ja päätöksestä välittömästi hyötyvien henkilöiden vasta-
                               kaan 19 kuuluvien tavaroiden                      lauseen seurauksena kuulemistilaisuutta, jossa se olisi
                               ”siirrettävät rakennukset (ei-me-                 kuullut asianosaisia henkilökohtaisesti, jätti noudattamat-
                               talliset), muistomerkit (ei-metalli-              ta Saksan ja Belgian lain mukaisia ulosoton muodollisia
                               set) ja kantajan valitusten hylkää-               vaatimuksia, vaikka ne oli ilmoitettu sille kirjallisesti, ja
                               minen kaikkien luokkaan 1 ja 3                    sen sijaan pyysi haastemiestä M laatimaan jakosuunnitel-
                               kuuluvien hakemuksen tavaroi-                     man, jonka se sai haltuunsa mutta jätti lopulta ilman
                               den osalta”                                       perusteluja toteuttamatta.
 ---pagebreak--- C 55/28                  FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                          8.3.2003
–     velvoittaa    komission toteuttamaan haastemies M:n             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      19.8.2002     laatiman jakosuunnitelman ainakin hänen
      eläkkeensä    osalta, jota Belgian lain mukaan suojataan
                                                                      –     kumoaa kyseisen viraston valitusasiassa R 338/2001-1
      haastemies    V:n 18.3.2002 antamalta pidätysmääräyk-
                                                                            25.9.2002 tekemän päätöksen,
      seltä;
–     velvoittaa komission korvaamaan kantajalle vahingot –           –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      mukaan lukien tappio, joka aiheutui lisärahoituslainojen
      koroista, ja tuomioistuimen arvioima henkinen kärsimys,
      kuitenkin vähintään 1,00 euroa, sekä hänen oikeuksiensa
      puolustamisesta aiheutuneet kulut – jotka johtuvat siitä,
      että toukokuusta 2002 lähtien haastemies M on pidättä-          Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
      nyt hänen koko eläkkeensä, vaikka komissio on tietoinen
      tai ainakin sen pitäisi olla tietoinen siitä, että tällainen
      menettely on lainvastainen, jolloin jatkuvan velvoitteiden-     Haettu yhteisön tavara-        Sanamerkki ”SnTEM” – Hakemus-
      vastaisuuden perusteella aineellisesta vahingosta makset-       merkki:                        numero 1421734
      tavan korvauksen määrä voidaan määrittää vasta, kun
      lainvastaisuuden toteamista koskeva vaatimus on hyväk-          Tavarat ja palvelut:           Luokkaan 6 kuuluvat tavarat
      sytty.                                                                                (mm. metalliset puolivalmisteet
                                                                                pelteinä, nauhoina, suikaleina,
                                                                                lankoina, putkina, profiileina ja
                                                                                tankoina)
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                                                      Valituslautakunnassa rii-      Tutkijan tekemä päätös rekiste-
                                                                      tautettu päätös:               röinnin hylkäämisestä
Kantaja, joka on entinen väliaikainen virkamies, on nyt
eläkkeellä ja saa yhteisöltä eläkettä. Kantajan mukaan komissio       Valituslautakunnan rat-        Valituksen hylkääminen
on maksanut hänen eläkkeestään lainvastaisesti elatusmaksuja          kaisu:
hänen entisille vaimoilleen.
                                                                      Kanneperusteet:                –     Asetuksen N:o 40/94 7 artik-
                                                                                lan 1 kohdan b ja c alakoh-
Kantaja väittää, että tehdessään pidätyksiä kantajan eläkkeestä                                            dan rikkominen, koska tava-
komissio ei noudattanut hallinnollisia määräyksiä eikä oikeus-                                             ramerkit eivät ole kuvaavia.
sääntöjä. Lisäksi komissio loukkasi hänen oikeuttaan tulla
asiassa kuulluksi.
                                                                      Wieland-Werke AG:n 9.12.2002 sisämarkkinoiden har-
Wieland-Werke AG:n 9.12.2002 sisämarkkinoiden har-                    monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nosta-
monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nosta-                                         ma kanne
                             ma kanne
                                                                                (Asia T-368/02)
                          (Asia T-367/02)
                                                                                (2003/C 55/78)
                           (2003/C 55/77)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                         (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Wieland-Werke AG, Ulm (Saksa), on nostanut 9.12.2002                  Wieland-Werke AG, Ulm (Saksa), on nostanut 9.12.2002
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tava-           messa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tava-
ramerkit ja mallit) vastaan. Kantajien edustaja on Rechtsanwalt       ramerkit ja mallit) vastaan. Kantajien edustaja on Rechtsanwalt
St.Gruber ja Rechtsanwalt F. Graf von Stosch                          St.Gruber ja Rechtsanwalt F. Graf von Stosch


title: Asia T-28/13: Kanne 23.1.2013 — ECC Couture v. SMHV — Ball Wholesale (Culture)

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/26

         Kanne 23.1.2013 — ECC Couture v. SMHV — Ball Wholesale (Culture)
   (Asia T-28/13)
   2013/C 79/45
   Kannekirjelmän kieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ECC Couture BV (Oldenzaal, Alankomaat) (edustajat: asianajajat M. A. S. M. van Leent ja I. de Jonge)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Ball Wholesale ApS (Billund, Tanska)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 22.10.2012 asiassa R 290/2012-1 tekemän ratkaisun siltä osin kuin kantaja häviää siinä asian ja se velvoitetaan korvaamaan menettelystä aiheutuneet kulut

               —

               toteamaan, että kuviomerkin ”Culture” rekisteröinti yhteisön tavaramerkiksi nro 993 511 on voimassa kaikkien tavaroiden ja palvelujen osalta, jotka ovat valituslautakunnan menettelyn kohteena

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan kaikki menettelystä aiheutuneet kustannukset työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaisesti

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: kuviomerkin ”Culture” Euroopan unionia koskeva kansainvälinen rekisteröinti luokkiin 14, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten — Yhteisön tavaramerkki nro 993 511

      Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Ball Wholesale ApS

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: kansallinen sanamerkki ”CULTURE” luokkiin 14, 25 ja 26 kuuluvia tavaroita varten

      Mitättömyysosaston ratkaisu: vaatimuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen osittainen hyväksyminen

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 8 artiklan 2 kohdan c alakohdan rikkominen


title: Asia C-62/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.4.2010 (High Court of Justicen (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö — The Queen, Association of the British Pharmaceutical Industry v. Medicines and Healthcare Products Regulatory Agencyn hakemuksesta (Direktiivi 2001/83/EY — 94 artikla — Taloudelliset kannustimet sellaisten lääkäreiden vastaanotoille, jotka määräävät tiettyjä lääkkeitä potilailleen — Terveysviranomaiset — Lääkärit — Vapaus määrätä lääkkeitä)

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/11

      Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.4.2010 (High Court of Justicen (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö — The Queen, Association of the British Pharmaceutical Industry v. Medicines and Healthcare Products Regulatory Agencyn hakemuksesta
      (Asia C-62/09) (1)

      (Direktiivi 2001/83/EY - 94 artikla - Taloudelliset kannustimet sellaisten lääkäreiden vastaanotoille, jotka määräävät tiettyjä lääkkeitä potilailleen - Terveysviranomaiset - Lääkärit - Vapaus määrätä lääkkeitä)
      (2010/C 161/14)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: The Queen, Association of the British Pharmaceutical Industry

         Vastaaja: Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

         Muu osapuoli: The NHS Confederation (Employers) Company Ltd

         Oikeudenkäynnin kohde

      Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY (EYVL L 311, s. 67) 94 artiklan 1 kohdan tulkinta — Julkisen elimen, joka on osa kansallista terveydenhoitojärjestelmää, käyttämä järjestelmä, jossa tarjotaan taloudellisia kannustimia sellaisten lääkäreiden vastaanotoille, jotka määräävät tiettyä lääkettä potilaille

         Tuomiolauselma

      Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 31.3.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/27/EY, 94 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se ei estä pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaisia taloudellisten kannustinten järjestelmiä, jotka kansalliset kansanterveydestä vastaavat viranomaiset ovat ottaneet käyttöön vähentääkseen kyseessä olevia menojaan ja joilla pyritään tiettyjen sairauksien hoitamisessa edistämään sitä, että lääkärit määräävät erikseen nimettyjä lääkkeitä, joiden sisältämä vaikuttava aine on eri kuin lääkkeessä, joka oli määrätty aiemmin tai joka olisi voitu määrätä, jos kannustinjärjestelmää ei olisi.

         (1)  EUVL C 90, 18.4.2009.


title: Asia F-95/09: Kanne 13.11.2009 — Skareby v. komissio

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/81

         Kanne 13.11.2009 — Skareby v. komissio
   (Asia F-95/09)
   2010/C 24/155
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Carina Skareby (Leuven, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kanne komission päätöksestä, jolla hylättiin kantajan vaatimus käynnistää hallinnollinen tutkinta sen työpaikkakiusaamisen toteamiseksi, jonka uhriksi kantaja väittää joutuneensa

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että virkamiestuomioistuin

               —

               ottaa kanteen tutkittavaksi

               —

               kumoaa komission 4.3.2009 tekemän päätöksen ja tarpeellisilta osin päätöksen, jolla hylättiin edellisen johdosta tehty valitus

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-200/03: Annelies Keymanin 6.6.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 200/26                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                             23.8.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja on komission virkamies. Hän työskenteli vuosina               Käsiteltävänä olevan asian kantaja riitauttaa nimittävän viran-
1992–2000 Brysselissä. Vuonna 2000 hänet siirrettiin Luxem-           omaisen tekemän irtisanomispäätöksen, jonka perusteena on
burgiin ja 1.9.2001 takaisin Brysseliin, missä hän muutti             kantajan riittämätön työpanos.
takaisin aiemmin asumaansa asuntoon.
                                                                      Väitteidensä tueksi kantaja vetoaa henkilöstösääntöjen
                                                                      51 artiklan virheelliseen soveltamiseen siltä osin kuin kyseisessä
Kantajan mukaan henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevaa             tapauksessa hänen työpanostaan ei ole voitu millään tavalla
5 artiklan 1 kohtaa on rikottu. Kantajan mielestä hänen ja            katsoa riittämättömäksi, sekä siihen, että huolenpitovelvollisuus
hänen perheensä asuinpaikka siirtyi tosiasiallisesti palveluspaik-    on laiminlyöty, harkintavaltaa on käytetty väärin, oikeutta tulla
kakunnalle Luxemburgiin. Kantajan siirtymistä takaisin Brysse-        kuulluksi hallinnollisen tutkinnan aikana on loukattu, peruste-
liin ei siis voida pitää paluuna perheen asuinpaikkakunnalle.         luvelvollisuus on laiminlyöty ja suhteellisuusperiaatetta sekä
                                                                      hyvän hallintotavan periaatetta on loukattu.
Kantaja väittää, että henkilöstösääntöjen 85 artiklan mukaisesti
takaisinperintään voidaan ryhtyä vain silloin, jos virhe oli          Lopuksi kantaja vetoaa yhdenvertaisen kohtelun periaatteen
kantajan tiedossa tai niin ilmeinen, että hänen olisi pitänyt         loukkaamiseen, koska muita vastaavia tapauksia on kohdeltu
olla perillä siitä. Kantajan näkemyksen mukaan hän saattoi            eri tavalla.
lähteä siitä, että korvauksen maksu oli oikein, koska komissio
teki myöntävän päätöksen asettautumiskorvauksesta asiaintilan
tuntien.
Kantajan mukaan myös virkamiesten yhdenvertaisen kohtelun
periaatetta on loukattu. Virkamiehelle ilman oikeutta kotita-
louslisään on myönnettävä asettautumiskorvaus, muttei kotita-
                                                                      Lars Bo Rasmussenin 10.6.2003 Euroopan yhteisöjen
louslisään oikeutetulle virkamiehelle, jonka perhe ei vielä ole
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
muuttanut asumaan virkamiehen palveluspaikkakunnalle.
                                                                                (Asia T-203/03)
                                                                                (2003/C 200/48)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Annelies Keymanin 6.6.2003 Euroopan yhteisöjen komis-
                  siota vastaan nostama kanne                         Lars Bo Rasmussen, kotipaikka Hellerup (Tanska), on nostanut
                                                                      10.6.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                      tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                           (Asia T-200/03)                            vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Gilles Bounéou,
                                                                      prosessiosoite Luxemburgissa.
                           (2003/C 200/47)                            Kantaja vaatii,     että yhteisöjen       ensimmäisen     oikeusasteen
                                                                      tuomioistuin
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                      –     kumoaa komission            1.7.2000       tekemän    päätöksen
                                                                            nro 34988
Annelies Keyman, kotipaikka Overijse (Belgia), on nostanut            –     kumoaa 21.1.2003           tehdyn       hylkäämistä    koskevan
6.6.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                       päätöksen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Carlos Mourato,            –     velvoittaa vastaajan palauttamaan henkilöstösääntöjen
prosessiosoite Luxemburgissa.                                               85 artiklan nojalla virheellisesti perityt rahasummat viiväs-
                                                                            tyskorkoineen
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            –     velvoittaa vastaajan suorittamaan 10 000 euroa tai yhtei-
                                                                            söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeaksi
                                                                            ja kohtuulliseksi (ex aequo et bono) harkitseman suurem-
–     kumoaa nimittävän viranomaisen 10.3.2003 tekemän                      mankin summan vahingonkorvauksena kantajalle aiheutu-
      päätöksen kantajan irtisanomiseksi                                    neesta aineettomasta vahingosta
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.            –     velvoittaa vastaajan korvaaman oikeudenkäyntikulut.


title: SA Smanorin sekä Hubert ja Monique Segaudin 15.9.1997 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-201/96, SA Smanor sekä Hubert ja Monique Segaud vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 3.7.1997 antamasta määräyksestä (Asia C-317/97 P)

text:
C 357/12            1 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    22.11.97
1993 annetun neuvoston direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan            1 . Valitus hylätään.
4 kohtaa on tulkittava siten, että sen mukaan hankintavi
ranomainen ei voi 31.12.1992 jälkeen hylätä poikkeuksel
lisen alhaisia tarjouksia noudattamatta tämän säännöksen           2 . Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
ensimmäisessä alakohdassa säädettyä tarkastusmenettelyä.                 lut.
(') EYVL C 336, 9.11.1996 .                                        (') EYVL C 108 , 5.4.1997.
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                          SA Smanorin sekä Hubert ja Monique Segaudin 15.9.1997
                                                                  tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas
                     ( ensimmäinen jaosto ),                      teen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-201/96, SA
                                                                  Smanor sekä Hubert ja Monique Segaud vastaan Euroo
                  6 päivänä lokakuuta 1997,
                                                                  pan yhteisöjen komissio, 3.7.1997 antamasta määräyk
                                                                                sestä
asiassa C-55/97 P, Association internationale des utilisa
teurs de fils de filaments artificiels et synthetiques et de                                  (Asia C-3 17/97 P)
soie naturelle (AIUFFASS ), Belgian oikeuden mukaan
perustettu yhdistys, Apparel, Knitting & Textiles Alliance                                      ( 97/C 357/22 )
(AKT), Englannin oikeuden mukaan perustettu yhtiö, vas
taan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukevat Ison-Bri
   tannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (')       SA Smanor sekä Hubert ja Monique Segaud ovat valitta
(Muutoksenhaku — Perustamissopimuksen 92 artiklan                 neet 15.9.1997 Euroopan tuomioistuimeen Euroopan
3 kohdan c alakohta — Tekstiilit — Ilmeinen arviointi            yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toi
     virhe — Liikakapasiteetti — Tutkittavaksi ottaminen)         sen jaoston asiassa T-201 /96 , SA Smanor sekä Hubert ja
                                                                  Monique Segaud vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                          ( 97/C 357/21 )                         3.7.1997 antamasta määräyksestä. Kantajien edustajana
                                                                  on asianajaja Laurence Roques, Vai de Marne, ja prosessi
                                                                  osoite 7/9 rue du General de Larminat, Creteil .
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                  Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa
                                                                  riidanalaisen määräyksen, ratkaisee asian uudelleen ja
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan         hyväksyy valittajien alunperin esittämät vaatimukset sekä
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)            velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Asiassa C-55/97 P, Association internationale des utilisa
teurs de fils de filaments artificiels et synthetiques et de
soie naturelle ( AIUFFASS ), Belgian oikeuden mukaan
                                                                  Yhteisön johdetun oikeuden rikkominen : kun otetaan huo
perustettu yhdistys, kotipaikka Gent ( Belgia ) ja Apparel,
Knitting & Textiles Alliance ( AKT ), Englannin oikeuden          mioon esillä olevaan asiaan liittyvät olosuhteet, eli komis
                                                                  sion pitkäaikainen ja perustelematon laiminlyönti toimia,
mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Lontoo, edustajinaan
asianajajat Michel Waelbroeck, Jules Stuyck ja Oliver             minkä välittömänä seurauksena on ollut yhä kasvavaa ja
                                                                  suunnatonta vahinkoa, ensimmäisen oikeusasteen tuo
Spletdoorn, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asian
                                                                  mioistuin ei ole voinut, rikkomatta sille kuuluvaa velvolli
ajotoimisto Ernest Arendt, 8—10 rue Mathias Hardt, jossa          suutta ottaa huomioon kaikki esillä olevan asian kannalta
kantajat ovat hakeneet muutosta Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ( laajennettu vii       merkitykselliset seikat, todeta komissiolla olleen saman
                                                                  laista vapaata harkintavaltaa kuin asiassa C-247/87, Star
des jaosto ) asiassa T-380/94, AIUFFASS ja AKT vastaan
komissio, 12.12.1996 antamaan tuomioon, ja vaatinet               Fruit vastaan komissio ('), mikä ei mitenkään liity esillä
tämän tuomion kumoamista, vastaan Euroopan yhteisöjen             olevaan asiaan, koska siinä viitattiin seikkoihin, joilla ei
komissio ( asiamiehenään Xavier Lewis ), jota tukevat Ison      ole mitään tekemistä yhteisöjen tuomioistuimen asiassa
                                                                 298/87, Smanor, antamasta tuomiosta (2) välttämättä
Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta           aiheutuvien oikeudellisten seurausten kanssa .
( asiamiehenään Lindsey Nicoli, avustajinaan Richard Plen
der ja Stephen Morris ), yhteisöjen tuomioistuin ( ensimmäi
nen jaosto ), toimien kokoonpanossa : presidentti L. Sevon        (') Kok . 1989 , s . 291 .
sekä tuomarit D. A. O. Edward ja M. Wathelet ( esittelevä         ( 2 ) Kok. 1988 , s. 4489 .
tuomari ), julkisasiamies C. O. Lenz, kirjaaja : R. Grass, on
antanut 6.10.1997 määräyksen, jonka määräysosa on seu
raava :


               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/37

         (2006/C 74/71)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 60, 11.3.2006

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 48, 25.2.2006

      EUVL C 36, 11.2.2006

      EUVL C 22, 28.1.2006

      EUVL C 10, 14.1.2006

      EUVL C 330, 24.12.2005

      EUVL C 315, 10.12.2005

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Yhdistettyjen asioiden T-97/93 ym. poistaminen rekisteristä

text:
N:o C 31/20          El                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        3.2.96
Voittomarginaalin määrittäminen 5 prosentiksi on vaikea            raustoimintaa koskeviin sääntöihin, joihin sisältyy kielto
ymmärtää siksi, että samaa tuotetta koskevassa Yhdisty            vuokrata nostureita, joita ei ole tyyppihyväksytty. Yksin
neen kuningaskunnan alueelle rajoittuvassa menettelyssä,           kertaistetussa menettelyssä tekemässään päätöksessä kan
joka johti siihen, että komissio hyväksyi määrälliset sitou       sallinen tuomioistuin on määrännyt, ettei tällaisten nostu
mukset toukokuusta 1994 alkaen, komissio hyväksyi 10               rien vuokraamista koskevaa kieltoa ole sovellettava ennen
prosentin voittomarginaalin.                                       kuin komissio on tehnyt lopullisen päätöksensä . Kantajat
                                                                   katsovat, että tuomioistuimen määräämän kiellon seurauk
Kantaja katsoo lopuksi, että 15 prosentin voittomarginaali         sena on olemassa vaara, että kansallinen Raad voor de
on ehdoton vähimmäismarginaali, jotta yhteisön teollisuus          Certificatie poistaa kantajat hyväksymislistaltaan, jolloin
voisi toisaalta rahoittaa tarvittavia ylläpitoinvestointeja ja     niiden olemassaolo vaarantuu ja hyvä maine kärsii .
toisaalta investoida olemassa olevien laitosten ajanmukais
tamiseen ja niiden korvaamiseen uusilla laitoksilla.               Kantajat katsovat, että komission laiminlyönti on lain
                                                                   vastainen, koska se rikkoo ihmisoikeuksien ja perusvapauk
                                                                   sien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen
                                                                   6 artiklaa, ja erityisesti vaatimusta , jonka mukaan käsittelyn
                                                                   on tapahduttava kohtuullisessa ajassa, ja koska se rikkoo
                                                                   seuraavia yleisiä oikeusperiaatteita : oikeusvarmuuden peri
                                                                   aatetta, luottamuksensuojan periaatetta ja kantajan
Stichting Certificatie Kraanverhuurbedrijfin ja Federatie          oikeutta tulla kuulluksi .
van Nederlandse Kraanverhuurbedrijvenin 27.11.1995
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                       (Asia T-2 13/95 )
                         ( 96/C 31 /47)
               (Oikeuaenkäyntikieli: hollanti)                         Yhdistettyjen asioiden T-97/93 ym.( ! ) poistaminen
                                                                                rekisteristä
Stichting Certificatie Kraanverhuurbedrijf ja Fedartie van                                    ( 96/C 31 /48 )
Nederlandse Kraanverhuurbedrijven, kotipaikka Culem
burg (Alankomaat), ovat nostaneet 27.11.1995 Euroopan                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien
edustajat ovat asianajaja M. van Empel, Amsterdam ja               Euroopan ensimmäisen oikeusasten tuomioistuimen ensim
asianajaja T. Janssens, Bryssel, ja prosessiosoite Luxembur       mäisen laajennetun jaoston puheenjohtajan 11 joulukuuta
gissa asianajotoimisto M. Loesch, 11 rue Goethe .                  1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä
                                                                   on poistettu asiat T-142/93 , Heiz Giinther Herken vastaan
                                                                   Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komis
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio           sio, ja T-149/93 , Hans Röper vastaan Euroopan unionin
istuin
                                                                   neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio .
1 . toteaa, että Euroopan yhteisö on vastuussa vahingosta,
    joka kantajille on aiheutunut ja tulee aiheutumaan             (!) EYVL N:o C 178, 18.7.1990, EYVL N:o C 146 , 5.6.1991 ja
    kanteessa mainitusta komission lainvastaisesta toimin             EYVL N:o C 44, 19.2.1992
    nasta,
2 . velvoittaa Euroopan yhteisön korvaamaan tämän
    vahingon ja sopimaan vahingon määrästä kantajien
    kanssa, ja mikäli vahingon määrästä ei päästä sopimuk
    seen, toteaa, että yhteisöjen tuomioistuin vahvistaa sen                Asian T-224/94 ( ) poistaminen rekisteristä
    määrän ja mikäli tarpeellista, nimittää asiantuntijan
                                                                                ( 96/C 31/49 )
    määrittämään tarkasti tämän vahingon,
3 . velvoittaa Euroopan yhteisön korvaamaan oikeuden                              (Oikeuaenkäyntikieli: englanti)
    käyntikulut.
                                                                   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                istuimen viidennen laajennetun jaoston puheenjohtajan 18
                                                                   joulukuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen
Kantajat väittävät, että vaikka komissiota on vaadittu EY:n        rekisteristä on poistettu asia T-224/94, Ferchimex N.V.
perustamissopimuksen 175 artiklan mukaisesti nimenomai            vastaan Euroopan unionin neuvosto, jota tukee Euroopan
sesti toimimaan, se ei ole tähän mennessä käsitellyt kanta        yhteisöjen komissio.
jien hakemusta saada puuttumattomuustodistus tai poik
keus ilmoittamiinsa tyyppihyväksyttyjen nosturien vuok             (!) EYVL N:o C 218 , 6.8.1994


title: Asia T-358/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Arrom Conseil v. EUIPO – Puig France (Roméo has a Gun by Romano Ricci) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Roméo has a Gun by Romano Ricci rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiemmat EU-sanamerkit NINA RICCI ja RICCI — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Aiempien tavaramerkkien erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettu hyväksikäyttö — Maineelle aiheutuva vahinko — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta)

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Arrom Conseil v. EUIPO – Puig France (Roméo has a Gun by Romano Ricci)
   (Asia T-358/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Roméo has a Gun by Romano Ricci rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiemmat EU-sanamerkit NINA RICCI ja RICCI - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aiempien tavaramerkkien erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettu hyväksikäyttö - Maineelle aiheutuva vahinko - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta))
   (2016/C 392/45)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Arrom Conseil (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat C. Herissay Ducamp ja J. Blanchard)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: H. Kunz)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Puig France SAS (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja E. Armijo Chávarri)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.3.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1020/2014-1), joka koskee Puig France SAS:n ja Arrom Conseilin välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Arrom Conseil vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Puig France SAS:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 294, 7.9.2015.


title: Asia C-161/11: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 22.6.2011 (Tribunale di Tranin (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Vino Cosimo Damiano v. Poste Italiane SpA (Työjärjestyksen 92 artiklan 1 kohta, 103 artiklan 1 kohta ja 104 artiklan 3 kohta — Sosiaalipolitiikka — Määräaikaiset työsopimukset — Julkinen sektori — Ensimmäinen tai yksi ainoa sopimus — Poikkeus velvollisuudesta ilmoittaa objektiiviset syyt — Syrjintäkiellon periaate — Liittymäkohtaa unionin oikeuteen ei ole — Unionin tuomioistuimen ilmeinen toimivallan puuttuminen)

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/18

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 22.6.2011 (Tribunale di Tranin (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Vino Cosimo Damiano v. Poste Italiane SpA
   (Asia C-161/11) (1)

   (Työjärjestyksen 92 artiklan 1 kohta, 103 artiklan 1 kohta ja 104 artiklan 3 kohta - Sosiaalipolitiikka - Määräaikaiset työsopimukset - Julkinen sektori - Ensimmäinen tai yksi ainoa sopimus - Poikkeus velvollisuudesta ilmoittaa objektiiviset syyt - Syrjintäkiellon periaate - Liittymäkohtaa unionin oikeuteen ei ole - Unionin tuomioistuimen ilmeinen toimivallan puuttuminen)
   2011/C 269/31
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Trani

      Asianosaiset

      Kantaja: Vino Cosimo Damiano

      Vastaaja: Poste Italiane SpA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale di Trani — Yleisen yhdenvertaisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen sekä perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklan tulkinta — Mainittujen periaatteiden soveltamisala — Sellaisen kansallisen sääntelyn yhteensoveltuvuus, jolla vahvistetaan kansallisessa oikeusjärjestyksessä lauseke, jossa ei yksilöidä määräaikaisen työsuhteen syytä työntekijöiden palvelukseen ottamiseksi SpA Poste Italieneen

      Määräysosa

   Unionin tuomioistuimelta puuttuu selvästi toimivalta vastata Tribunale di Tranin (Italia) 7.2.2011 tekemällään päätöksellä esittämään ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen.

      (1)  EUVL C 173, 11.6.2011.


               13.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 400/16

         EFTAn valvontaviranomaisen 23 päivänä syyskuuta 2014 Norjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia E-19/14)
   2014/C 400/07
   EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, B-1040 Bryssel, asiamiehinään Xavier Lewis, Markus Schneider ja Gjermund Mathisen, nosti 23 päivänä syyskuuta 2014 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Norjaa vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta

               1.

               toteamaan, että Norjan kuningaskunta ei ole noudattanut EFTAn jäsenvaltioiden välisen, valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen 33 artiklan mukaisia velvoitteitaan eli toteuttanut, ennen EFTAn valvontaviranomaisen Norjan kuningaskunnalle sopimuksen 31 artiklan 2 kohdan mukaisesti lähettämässä perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättymistä, tarvittavia toimenpiteitä 16 päivänä heinäkuuta 2012 asiassa E-9/11, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta, EFTAn oikeustapauskokoelma 2012, s. 442, annetun tuomion noudattamiseksi;

               2.

               määräämään Norjan kuningaskunnan maksamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kanteessa todetaan, että Norja ei ole noudattanut 26 päivään elokuuta 2013 mennessä EFTAn valvontaviranomaisen 26 päivänä kesäkuuta 2013 antamaa perusteltua lausuntoa. Lausunto annettiin, koska Norja ei ole noudattanut EFTAn jäsenvaltioiden välisen, valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen 33 artiklan mukaisia velvoitteitaan eli toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä 16 päivänä heinäkuuta 2012 asiassa E-9/11, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta, EFTAn oikeustapauskokoelma 2012, s. 442, annetun tuomion noudattamiseksi.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että jättäessään hyväksymättä asiassa E-9/11 annetun tuomion noudattamiseksi tarvittavat toimenpiteet ennen perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättymistä Norja on laiminlyönyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen 33 artiklan mukaiset velvoitteensa, sellaisina kuin ne on tulkittu asiassa E-18/10, EFTAn oikeustapauskokoelma 2012, s. 202, 29–30 kohta.