title: Asia C-30/03: Euroopan yhteisöjen komission 27.1.2003 ITEC-Instituto Tecnológico para a Europa Comunitáriata vastaan nostama kanne

text:
C 70/12                  FI                        Euroopan unionin virallinen lehti                                       22.3.2003
toisella neuvoston direktiivillä 88/357/ETY (2) ja kolmannella       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
neuvoston direktiivillä 92/49/ETY (3), 15 ja 16 artiklassa
sekä henkivakuutuksen ensivakuutusliikkeen aloittamista ja
harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten        Sopimuksen yleisten sopimusehtojen 7 artiklan mukaan Eu-
määräysten yhteensovittamisesta annetun ensimmäisen neu-             roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimel-
voston direktiivin 79/267/ETY ( 4), sellaisena kuin se on muu-       la, ja jos ratkaisuun haetaan muutosta, Euroopan yhteisöjen
tettuna toisella neuvoston direktiivillä 90/619/ETY (5) ja kol-      tuomioistuimella on yksinomainen toimivalta käsitellä kanne,
mannella neuvoston direktiivillä 92/96/ETY (6), 17 ja 18 artik-      jolla riitautetaan kyseisen sopimuksen pätevyys, soveltaminen
lassa säädetty, voiko kansallinen lainsäätäjä säätää, että tilan-    tai tulkinta.
teessa, jossa vakuutusyhtiö joutuu konkurssiin tai asetetaan
selvitystilaan tai jossa se joutuu vastaavanlaiseen maksukyvyt-
tömyystilanteeseen, saatavat, jotka perustuvat työntekijän ja        Koska vastaaja ei ole palauttanut komissiolle edellä mainittuja
kyseisen yhtiön väliseen työsuhteeseen, maksetaan kyseisen           komission sille liikaa maksamia summia, vastaaja ei ole
yhtiön vakuutusteknisen vastuuvelan kattavista varoista etuoi-       noudattanut sopimuksen mukaisia velvoitteitaan.
keutetusti ennen niitä saatavia, joita on niillä, joilla on
vakuutussopimukseen perustuvia oikeuksia, ja näiden yleisseu-
raannon tai erityisseuraannon saajilla?
( 1) EYVL L 228, 16.8.1973, s. 3.
( 2) EYVL L 172, 4.7.1988, s. 1.
( 3) EYVL L 228, 11.8.1992, s. 1.
                                                                     Euroopan yhteisöjen komission 27.1.2003 ITEC-Instituto
( 4) EYVL L 63, 13.3.1979, s. 1.
( 5) EYVL L 330, 29.11.1990, s. 50.
                                                                     Tecnológico para a Europa Comunitáriata vastaan nosta-
( 6) EYVL L 360, 9.12.1992, s. 1.                                                                 ma kanne
                                                                                (Asia C-30/03)
                                                                                (2003/C 70/20)
Euroopan yhteisöjen komission 27.1.2003 ITEC-Instituto               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan yhteisö-
Tecnológico para a Europa Comunitáriata vastaan nosta-               jen tuomioistuimessa 27.1.2003 kanteen (joka saapui ensiksi
                              ma kanne                               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 17.1.2003) ITEC-
                                                                     Instituto Tecnológico para a Europoa Comunitáriata vastaan.
                                                                     Kantajan asiamiehinä ovat G. Braga da Cruz ja C. Giolito ja
                            (Asia C-29/03)
                                                                     prosessiosoite on Luxemburgissa.
                           (2003/C 70/19)
                                                                     Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin velvoittaa vastaajan
                                                                     a)    maksamaan kantajalle 29 538,01 euroa, josta pääoman
                                                                           osuus on 26 105,97 euroa ja 31.12.2002 asti 5,25 pro-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan yhteisö-                 sentilla laskettujen korkojen osuus 3 432,04 euroa,
jen tuomioistuimessa 27.1.2003 kanteen (joka saapui ensiksi
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 17.1.2003) ITEC-
Instituto Tecnológico para a Europoa Comunitáriata vastaan.          b)    maksamaan 3,75 euroa jokaiselta päivältä tämän saman
Kantajan asiamiehinä ovat G. Braga da Cruz ja C. Giolito ja                prosenttiluvun mukaisena korkona 31.12.2002 alkaen
prosessiosoite on Luxemburgissa.                                           aina saatavan täysimääräiseen suorittamiseen saakka,
                                                                     c)    maksamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin velvoittaa vastaajan
a)     maksamaan kantajalle 69 089,84 euroa, josta pääoman
       osuus on 62 236,65 euroa ja 31.12.2002 asti 6,28 pro-         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       sentilla laskettujen korkojen osuus 6 853,19 euroa,
                                                                     Sopimuksen yleisten sopimusehtojen 12 artiklan 2 kohdan
b)     maksamaan 10,71 euroa jokaiselta päivältä tämän saman         mukaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
       prosenttiluvun mukaisena korkona 31.12.2002 alkaen            mioistuimella, ja jos asiassa haetaan muutosta, Euroopan
       aina saatavan täysimääräiseen suorittamiseen saakka,          yhteisöjen tuomioistuimella on yksinomainen toimivalta käsi-
                                                                     tellä kanne, jolla riitautetaan kyseisen sopimuksen pätevyys,
c)     maksamaan oikeudenkäyntikulut.                                soveltaminen tai tulkinta.
 ---pagebreak--- 22.3.2003               FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                               C 70/13
Koska vastaaja ei ole palauttanut komissiolle edellä mainittuja               saman periaatteen, vapauden ja oikeuden kanssa, tulki-
komission sille liikaa maksamia summia, vastaaja ei ole                       taan siten, että niissä tarkoitetaan ainoastaan yksityisiä
noudattanut sopimuksen mukaisia velvoitteitaan.                               yrityksiä tai sellaisia yrityksiä, jotka ovat tehneet suorituk-
                                                                              set korvausta vastaan?
                                                                       3)     Voidaanko julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita
                                                                              koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenakumenette-
                                                                              lyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnol-
                                                                              listen määräysten yhteensovittamisesta 21 päivänä joulu-
                                                                              kuuta 1989 annettua neuvoston direktiiviä 89/665/
                                                                              ETY ( 5), erityisesti sen 2 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja
Conseil d’État’n, section d’administration, 27.12.2002 te-                    5 artiklaa, tulkita niin, että hankintayksikkö voi tarjousten
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                          tarkastelemista koskevan menettelyn loppuun asti kieltää
         asiassa Fabricom SA vastaan Belgian valtio                           sen, että menettelyyn osallistuu sellaiseen henkilöön
                                                                              sidossuhteessa oleva yritys, jonka tehtävä on ollut raken-
                                                                              nusurakoiden, tavarantoimitusten tai palvelun tutkimi-
                           (Asia C-34/03)                                     nen, kokeilu, selvittely tai kehittely, vaikka hankintayksi-
                                                                              kön sitä tiedustellessa tämä yritys vakuuttaa, ettei se saa
                                                                              mitään perusteetonta etua, joka voi vääristää tavanomai-
                          (2003/C 70/21)                                      sia kilpailuolosuhteita?
                                                                       (1 ) EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1.
                                                                       (2 ) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 1.
Conseil d’État, section d’administration, on pyytänyt                  (3 ) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54.
27.12.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei-            (4 ) EYVL L 328, 28.11.1997, s. 1.
söjen tuomioistuimeen 29.1.2003, Euroopan yhteisöjen tuo-              (5 ) EYVL L 395, 30.12.1989, s. 33.
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Fabricom SA vastaan
Belgian valtio seuraaviin kysymyksiin:
1)   Onko julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten
     tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesä-
     kuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY (1),           Euroopan yhteisöjen komission 31.1.2003 Irlantia vastaan
     erityisesti sen 3 artiklan 2 kohdan, julkisia tavaranhankin-                                  nostama kanne
     toja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovit-
     tamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston                                          (Asia C-35/03)
     direktiivin 93/36/EY ( 2), erityisesti sen 5 artiklan 7 koh-
     dan, julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten te-                                        (2003/C 70/22)
     komenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesä-
     kuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/37/EY (3),
     erityisesti sen 6 artiklan 6 kohdan, ja julkisia palveluhan-
     kintoja, julkisia tavaranhankintoja ja julkisia rakennusura-      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 31.1.2003 Euroo-
     koita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteenso-             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
     vittamisesta annettujen direktiivien 92/50/ETY, 93/36/            Kantajan asiamiehenä toimii N. Yerrell, prosessiosoite Luxem-
     ETY ja 93/37/ETY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta               burgissa.
     1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direk-
     tiivin 97/52/EY (4), erityisesti sen 2 artiklan 1 kohdan          Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
     b alakohdan ja 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan sekä               tuin
     suhteellisuusperiaatteen, kaupan ja teollisuuden vapauden
     ja omaisuuden suojaa koskevan oikeuden, joka taataan              a)     toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut EY:n perustamissopi-
     erityisesti ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaami-                 muksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
     seksi tehdyn sopimuksen 20 päivänä maaliskuuta 1952                      Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan
     tehdyssä lisäpöytäkirjassa, vastaista se, ettei osallistumis-            teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja
     hakemusta eikä tarjousta rakennusurakoita, tavarantoimi-                 julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä
     tuksia tai palveluja koskevaan julkiseen hankintaan saa                  määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28 päi-
     tehdä kukaan sellainen henkilö, jonka tehtävä on ollut                   vänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin
     kyseisten rakennusurakoiden, tavarantoimitusten tai pal-                 1999/70/EY (1) noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-
     velujen tutkiminen, kokeilu, selvittely tai kehittely, kun               tuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai koska se ei ole
     tälle henkilölle ei ole jätetty mahdollisuutta osoittaa,                 varmistanut, että työmarkkinaosapuolet ovat kyseiseen
     ettei hänen kyseisen tapaukseen liittyvissä olosuhteissa                 päivään mennessä ottaneet käyttöön tarvittavat toimenpi-
     saamansa kokemus ole voinut vääristää kilpailua?                         teet sopimusteitse ja/tai ainakaan ilmoittanut niistä ko-
                                                                              missiolle
2)   Onko vastaus ensimmäiseen kysymykseen erilainen, jos
     edellä mainittuja direktiivejä, joita tarkastellaan yhdessä       b)     velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-8/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.6.2009 (College van Beroep voor het bedrijfslevenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — T-Mobile Netherlands BV, KPN Mobile NV, Orange Nederland NV, Vodafone Libertel NV v. Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit (Ennakkoratkaisupyyntö — EY 81 artiklan 1 kohta — Yhdenmukaistetun menettelytavan käsite — Yhdenmukaistamisen ja yritysten markkinakäyttäytymisen välinen syy-yhteys — Arviointi kansallisen oikeuden säännösten nojalla — Kysymys siitä, riittääkö yksi kokous vai onko yhdenmukaistamisen oltava pitkäaikaista ja säännöllistä)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.6.2009 (College van Beroep voor het bedrijfslevenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — T-Mobile Netherlands BV, KPN Mobile NV, Orange Nederland NV, Vodafone Libertel NV v. Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit
   (Asia C-8/08) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - EY 81 artiklan 1 kohta - Yhdenmukaistetun menettelytavan käsite - Yhdenmukaistamisen ja yritysten markkinakäyttäytymisen välinen syy-yhteys - Arviointi kansallisen oikeuden säännösten nojalla - Kysymys siitä, riittääkö yksi kokous vai onko yhdenmukaistamisen oltava pitkäaikaista ja säännöllistä)
   2009/C 180/20
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   College van Beroep voor het bedrijfsleven

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: T-Mobile Netherlands BV, KPN Mobile NV, Orange Nederland NV ja Vodafone Libertel NV

      Vastaaja: Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — College van Beroep voor het bedriftsleven — EY 81 artiklan tulkinta — Yhdenmukaistetun menettelytavan käsite — Onko yhdenmukaistamisen ja yritysten markkinakäyttäytymisen välillä oltava syy-yhteys — Arvioidaanko tätä kansallisen oikeuden säännösten nojalla vai eikö — Riittääkö yksittäinen yhdenmukaistaminen vai vaaditaanko pitkäaikaista ja säännöllisesti tapahtunutta yhdenmukaistamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhdenmukaistetulla menettelytavalla on EY 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kilpailunvastainen tarkoitus silloin, kun se on sisältönsä ja tavoitteensa ja oikeudellisen ja taloudellisen asiayhteytensä takia konkreettisesti omiaan estämään kilpailun yhteismarkkinoilla tai rajoittamaan tai vääristämään sitä. Välttämätöntä ei ole, että kilpailua todella estetään tai sitä rajoitetaan tai vääristetään, eikä se, että yhdenmukaistetun menettelytavan ja kuluttajahinnan välillä on välitön yhteys. Kilpailijoiden välinen tietojenvaihto tapahtuu kilpailunvastaisessa tarkoituksessa silloin, kun se on omiaan poistamaan epävarmuuden kyseisten yritysten suunnitteleman markkinakäyttäytymisen suhteen.

               2)

               Kansallinen tuomioistuin on tutkiessaan yhdenmukaistamisen ja siihen osallistuvien yritysten markkinakäyttäytymisen välistä syy-yhteyttä, jota vaaditaan EY 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhdenmukaistetun menettelytavan olemassaolon toteennäyttämiseksi, velvollinen soveltamaan — elleivät nämä yritykset esitä niille kuuluvan näyttövelvollisuuden mukaisesti vastakkaista näyttöä — yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistettua syy-yhteyttä koskevaa olettamaa, jonka mukaan nämä yritykset ottavat silloin, kun ne toimivat edelleen markkinoilla, markkinakäyttäytymisessään huomioon kilpailijoidensa kanssa vaihtamansa tiedot.

               3)

               Olettamaa, jonka mukaan yhdenmukaistamisen ja siihen osallistuvan yrityksen markkinakäyttäytymisen välillä on syy-yhteys, sovelletaan myös silloin, kun yhdenmukaistaminen perustuu yhteen ainoaan kokoukseen kyseisten yritysten välillä, edellyttäen että, yritys toimii edelleen kyseisillä markkinoilla.

      (1)  EUVL C 92, 12.4.2008.


title: Yhdistetyt asiat T-192/01 ja T-245/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.9.2009 — Lior v. komissio ja komissio v. Lior (Välityslauseke — Thermie- ja Altener II -ohjelmat — Sopimukset, jotka koskevat hankkeita uusiutuvien energiamuotojen edistämisen ja energiansäästön alalla — Tutkittavaksi ottaminen — Maksupyyntö — Kustannusten perusteleminen — Maksettujen ennakkojen palauttamista koskeva pyyntö — Vahingonkorvaus)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/34

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.9.2009 — Lior v. komissio ja komissio v. Lior
   (Yhdistetyt asiat T-192/01 ja T-245/04) (1)

   (Välityslauseke - Thermie- ja Altener II -ohjelmat - Sopimukset, jotka koskevat hankkeita uusiutuvien energiamuotojen edistämisen ja energiansäästön alalla - Tutkittavaksi ottaminen - Maksupyyntö - Kustannusten perusteleminen - Maksettujen ennakkojen palauttamista koskeva pyyntö - Vahingonkorvaus)
   2009/C 282/63
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja asiassa T-192/01: Lior GEIE (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat V. Marien ja J. Choucroun, sittemmin V. Marien)

      Vastaaja asiassa T-192/01: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi H. Støvlbæk, avustajanaan asianajaja M. Bra, sittemmin H. Støvlbæk ja M. Konstantinidis, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Kantaja asiassa T-245/04: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vastaaja asiassa T-245/04: Lior GEIE ja Lior International NV (Hoeilaart, Belgia) (edustaja: asianajaja V. Marien)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kaksi kannetta, jotka Lior GEIE ja komissio ovat nostaneet EY 238 artiklan nojalla seitsemän komission ja Liorin välillä Thermie-ohjelman perusteella tehdyn sopimuksen ja yhden komission ja Liorin välillä Altener II-ohjelman perusteella tehdyn sopimuksen johdosta

      Tuomiolauselma

               1)

               Lior GEIE velvoitetaan maksamaan komissiolle

                           —

                           Biogaz-sopimuksen, Biomasse-sopimuksen ja Maxibrochure bioclimatique -sopimuksen osalta 6 156,75 euroa lisättynä 28.2.2003 lukien Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan, joka oli voimassa vuoden 2002 helmikuussa, mukaisella euromääräisellä korolla korotettuna yhdellä ja puolella prosenttiyksiköllä 31.12.2002 saakka ja kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä 1.1.2003 lukien siihen saakka, kunnes maksu on suorittu kokonaisuudessaan;

                           —

                           Biomasse-sopimuksen osalta 16 325,11 euroa lisättynä 30.6.2002 lukien Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan, joka oli voimassa vuoden 2002 kesäkuussa, mukaisella euromääräisellä korolla korotettuna yhdellä ja puolella prosenttiyksiköllä 31.12.2002 saakka ja kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä 1.1.2003 lukien siihen saakka, kunnes maksu on suorittu kokonaisuudessaan;

                           —

                           Wind Energy -sopimuksen osalta 3 980 euroa lisättynä 15.1.2002 lukien Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan, joka oli voimassa vuoden 2002 tammikuussa, mukaisella euromääräisellä korolla korotettuna yhdellä ja puolella prosenttiyksiköllä 31.12.2002 saakka ja kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä 1.1.2003 lukien siihen saakka, kunnes maksu on suorittu kokonaisuudessaan;

                           —

                           Transport-sopimuksen osalta 36 000 euroa lisättynä 31.8.2001 lukien Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan, joka oli voimassa vuoden 2001 elokuussa, mukaisella euromääräisellä korolla korotettuna yhdellä ja puolella prosenttiyksiköllä 31.12.2002 saakka ja kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä 1.1.2003 lukien siihen saakka, kunnes maksu on suorittu kokonaisuudessaan;

                           —

                           Photovoltaïque-sopimuksen osalta 36 000 euroa lisättynä 31.8.2001 lukien Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan, joka oli voimassa vuoden 2001 elokuussa, mukaisella euromääräisellä korolla korotettuna yhdellä ja puolella prosenttiyksiköllä 31.12.2002 saakka ja kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä 1.1.2003 lukien siihen saakka, kunnes maksu on suorittu kokonaisuudessaan.

               2)

               Lior velvoitetaan maksamaan komissiolle Agores-sopimuksen osalta 32 800 euroa lisättynä 28.2.2003 lukien Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan, joka oli voimassa vuoden 2003 helmikuussa, mukaisella euromääräisellä korolla korotettuna yhdellä ja puolella prosenttiyksiköllä siihen saakka, kunnes maksu on suoritettu kokonaisuudessaan.

               3)

               Lausunnon antaminen komission asiassa T-245/04 esittämistä vaatimuksista, joiden mukaan Lior International NV on velvoitettava maksamaan yhteisvastuullisesti Liorin maksettavana olevat summat, raukeaa.

               4)

               Lior velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan pääasian käsittelyssä yhdistetyissä asioissa T-192/01 ja T-245/04, ja se velvoitetaan tämän lisäksi korvaamaan neljännesosa komissiolle kyseisessä menettelyssä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

               5)

               Lior velvoitetaan korvaamaan kaikki välitoimimenettelystä asiassa T-192/01 R aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               6)

               Komissio vastaa kolmesta neljäsosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan pääasian käsittelyssä asiassa T-192/01 ja kolmesta neljäsosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan Lioria vastaan vireille pannussa menettelyssä asiassa T-245/04.

               7)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan Lior Internationalia vastaan nostettuun kanteeseen liittyen asiassa T-245/04.

               8)

               Lior International vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 303, 27.10.2001.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6 päivänä maaliskuuta 2003 yhdistetyissä asioissa T-228/99 ja T-233/99, Westdeutsche Landesbank Girozentrale ja Land Nordrhein-Westfalen vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuki – Komission toimivallan puuttuminen – Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen – Olennaisten menettelymääräysten rikkominen – Tuen käsite – EY 87 ja EY 295 artiklan rikkominen – Markkinataloudessa toimiva sĳoittaja – Kohtuullinen korvaus – Perusteluvelvollisuuden laiminlyönti)

text:
24.5.2003                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 124/17
                                               ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                     6 päivänä maaliskuuta 2003                                             6 päivänä maaliskuuta 2003
yhdistetyissä asioissa T-228/99 ja T-233/99, Westdeutsche                yhdistetyissä asioissa T-61/00 ja T-62/00, Associazione
Landesbank Girozentrale ja Land Nordrhein-Westfalen                      Produttori Olivicoli Laziali (APOL) ja Associazione Italia-
            vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                     na Produttori Olivicoli (AIPO) vastaan Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissio ( 1)
(Valtiontuki – Komission toimivallan puuttuminen – Puolus-
                                                                         (Maatalous – EMOTR – Asetus N:o 355/77 – Asetus
tautumisoikeuksien loukkaaminen – Olennaisten menettely-
määräysten rikkominen – Tuen käsite – EY 87 ja EY 295 ar-                N:o 4253/88 – Yhteisön rahoitustuki – Maataloustuotteiden
                                                                         jalostamiseen ja kaupan pitämiseen myönnettävä tuki –
tiklan rikkominen – Markkinataloudessa toimiva sijoittaja –
Kohtuullinen korvaus – Perusteluvelvollisuuden laiminlyön-               Tuen peruuttamista koskeva menettely – Myöntämisedelly-
                                    ti)                                  tysten täyttämättä jättäminen – Ylivoimainen este – Suhteel-
                                                                                lisuusperiaate)
                           (2003/C 124/28)                                                        (2003/C 124/29)
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                           (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Asioissa T-228/99 ja T-233/99, Westdeutsche Landesbank                   Yhdistetyissä asioissa T-61/00 ja T-62/00, Associazione Pro-
Girozentrale, kotipaikka Düsseldorf (Saksa), edustajanaan                duttori Olivicoli Laziali (APOL), Associazione Italiana Produt-
asianajaja F. Montag, prosessiosoite Luxemburgissa, Land                 tori Olivicoli (AIPO), kotipaikka Rooma, edustajinaan asianaja-
Nordrhein-Westfalen, edustajanaan asianajaja M. Schütte, pro-            jat E. Cappelli, P. de Caterini, F. Lepri ja R. Vaccarella,
sessiosoite Luxemburgissa, jota tukee Saksan liittotasavalta             prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen
(asiamiehinään W.-D. Plessing ja H.-F. Wissel), vastaan Euroo-           komissio (asiamiehinään C. Cattabriga ja M. Moretto), joissa
pan yhteisöjen komissio (asiamiehinään K.-D. Borchardt ja                kantajat vaativat
V. Kreuschitz), jota tukee Bundesverband deutscher Banken
e.V., kotipaikka Berlin, edustajanaan asianajaja H.-J. Niemeyer,         –      asiassa T-61/00 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin-
joissa kantajat vaativat yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                    ta kumoamaan 14.12.1999 tehdyn komission päätöksen
tuomioistuinta kumoamaan toimenpiteestä, jonka Saksan liit-                     nro C(1999) 4561, jolla peruutettiin kantajalle
totasavalta on toteuttanut Westdeutsche Landesbank Girozent-                    20.12.1984 tehdyllä komission päätöksellä nro C(84)
ralen (WestLB) hyväksi, 8 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn                        1100/293 myönnetty Euroopan maatalouden ohjaus- ja
komission päätöksen 2000/392/EY (EYVL 2000, L 150, s. 1),                       tukirahaston rahoitustuki,
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu toinen
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                    –      asiassa T-62/00 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin-
R. M. Moura Ramos sekä tuomarit V. Tiili, J. Pirrung, P. Men-                   ta kumoamaan 4.12.1999 tehdyn komission päätöksen
gozzi ja A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christen-                nro C(1999) 4559, jolla peruutettiin kantajalle 29.6.1984
sen, on antanut 6.3.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on                       tehdyllä komission päätöksellä nro C(84) 500/213 myön-
seuraava:                                                                       netty Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston
                                                                                rahoitustuki,
1)     Toimenpiteestä, jonka Saksan liittotasavalta on toteuttanut       ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toi-
       Westdeutsche Landesbank Girozentralen (WestLB) hyväksi,           mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura
       8 päivänä heinäkuuta 1999 tehty komission päätös 2000/            Ramos sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja:
       392/EY kumotaan.                                                  hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut 6.3.2003
                                                                         tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan kantajien oikeudenkäyntiku-
       lut, ja se vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                         1)     Kanteet hylätään.
3)     Saksan liittotasavalta ja Bundesverband deutscher Banken eV       2)     Kummassakin asiassa asian kantaja velvoitetaan korvaamaan
       (BdB) vastaavat molemmat omista oikeudenkäyntikuluistaan.                oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.
( 1) EYVL C 6, 8.1.2000.                                                 (1 ) EYVL C 135, 13.5.2000.


title: Asia C-44/09: Kanne 30.1.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/29

         Kanne 30.1.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-44/09)
   (2009/C 69/54)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. van Beek ja M. Karanasou-Apostolopoulou)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut miesten ja naisten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla 13.12.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/113/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi 2004/113/EY oli pantava täytäntöön sisäisessä oikeudessa, on päättynyt 21.12.2007.

      (1)  EUVL L 373, 21.12.2004, s. 37.


title: Asia T-317/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.11.2008 — Komissio v. B2 Test (Oikeuspaikkalauseke — Erityiseen vuosien 1994-1998 tutkimus- ja teknologian kehittämisohjelmaan, mukaan lukien esittelyohjelma, teollisuusteknologian ja materiaaliteknologian alalla liittyvä sopimus — Sopimuksen noudattamatta jättäminen — Komission suorittaman määrän takaisin maksaminen)

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/27

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.11.2008 — Komissio v. B2 Test
   (Asia T-317/07) (1)

   (Oikeuspaikkalauseke - Erityiseen vuosien 1994-1998 tutkimus- ja teknologian kehittämisohjelmaan, mukaan lukien esittelyohjelma, teollisuusteknologian ja materiaaliteknologian alalla liittyvä sopimus - Sopimuksen noudattamatta jättäminen - Komission suorittaman määrän takaisin maksaminen)
   (2009/C 6/55)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: L. Escobar Guerrero, avustajinaan asianajajat E. Boutier ja J. Marthan)

      Vastaaja: B2 Test SA (Gardanne, Ranska) (edustaja: asianajaja M. Baffert)
   Oikeudenkäynnin kohde
   EY 238 artiklan mukainen vaatimus Euroopan yhteisöjen komission sopimuksen BRST-CT-98-5452 perusteella maksama ennakko sille kertyneine viivästyskorkoineen sekä vahingonkorvausvaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               B2 Test SA velvoitetaan maksamaan komissiolle 43 437,94 euron pääoma lisättynä Ranskan laillisen korkokannan mukaisella vuotuisella viivästyskorolla laskettuna 24.12.2004 lukien siihen saakka, kunnes koko saatava on maksettu.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               B2 Test velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 269, 10.11.2007.


title: Asia C-213/03: Cour de cassationin (ensimmäinen siviilĳaosto, Ranska) 6.5.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Syndicat professionnel coordination des pêcheurs de l'Étang de Berre et de la région vastaan Électricité de France

text:
C 158/18                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                                5.7.2003
Komissio katsoo, ettei riidanalaista ennakkolupajärjestelmää                 omaksumaan eri tyyppisiä lähestymistapoja suhteessa
voida perustella millään syillä. Sitä ei voida perustella tarpeella          Ranskassa ja vientijäsenvaltiossa luvan saaneisiin lääkkei-
varmistaa, että lääke on valmistettu yhteisön lainsäädännössä                siin tai jossakin jäsenvaltiossa rekisteröityihin homeo-
edellytettyä hyvää tuotantotapaa noudattaen. Maahantuotava                   paattisiin lääkkeisiin. Jos katsotaan, että ennakkolupajär-
lääke on saanut luvan tai rekisteröity vientijäsenvaltiossa, jonka           jestelmä voisi olla lähtökohtaisesti perusteltu silloin, kun
on valvottava hyvän valmistustavan noudattamista. Kaikki                     on kyse tuotteiden tuonnista omaan käyttöön, olisi
Ranskassa suoritettu lisävalvonta on ristiriidassa vastavuoroi-              menettelyn oltava helposti sovellettavissa, tapahduttava
sen tunnustamisen periaatteen ja lääkkeiden vapaan liikkuvuu-                kohtuullisessa ajassa ja johdettava luvan myöntämiseen
den takaamisen kanssa. Muiden terveyden suojeluun perustu-                   sellaisten lääkkeiden maahantuonnille, jotka eivät vaaran-
vien oikeuttamisperusteiden osalta komission mielestä lääkkeet               na kansanterveyttä. Koska Ranskan soveltama omaan
on jaettava kolmen ryhmään:                                                  käyttöön tuotavien lääkkeiden ennakkolupajärjestelmä
                                                                             ei täytä näitä kriteereitä, se ei ole oikeassa suhteessa
                                                                             tavoiteltuun päämäärään nähden.
                                                                      (1 ) Lääkevalmisteita koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten
–     muutetun direktiivin 65/65 ETY ja sittemmin direktiivin              määräysten lähentämisestä 26 päivänä tammikuuta 1965 annettu
      2001/83/EY mukaisesti sekä Ranskassa että jäsenvalti-                neuvoston direktiivi 65/65/ETY (EYVL P 22, 9.2.1965, s. 369;
      oissa, josta lääkkeet ostettu, luvan saaneet lääkkeet (tai           suomenk. ep., alue 13, nide 1, s. 67).
                                                                      (2 ) Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä
      joilla on lupa yhteisön markkinoille saattamiseen (AMM).             6 päivänä marraskuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja
      Ranskan viranomaiset ovat myöntäneet edellyttävänsä                  neuvoston direktiivi 2001/83/EY (EYVL L 311, s. 67).
      lupaa tuonnilta omaan käyttöön lääkkeiltä, joille on            (3 ) Lääkkeitä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten
      Ranskassa myönnetty AMM. Näissä tapauksissa potilai-                 lähentämisestä annettujen direktiivien 65/65/ETY ja 75/319/
      den terveyden suojelu on kuitenkin erityisen hyvin taattu            ETY soveltamisalan laajentamisesta ja homeopaattisia lääkkeitä
      lääkealalla pitkälle edenneen yhtenäistämisen ansiosta.              koskevista lisäsäännöksistä 22 päivänä syyskuuta 1992 annettu
      Tähän on lisättävä vielä se, että maahantuonti voi tapah-            Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (92/73/ETY, EYVL
      tua vain sääntöjen mukaisen lääkemääräyksen perusteella              L 297, 13.10.1992, s. 8; suomenk. ep., alue 13, nide 23, s. 187).
      ja lääkettä voidaan tuoda enintään hoitoon tarvittava
      määrä. Tämä ei siis voi perustella kyseessä olevaa ennak-
      kolupajärjestelmää.
–     direktiivin 92/73/ETY, joka on korvattu direktiivillä
      2001/83/EY, mukaisesti jäsenvaltioissa rekisteröidyt ho-
      meopaattiset lääkkeet. Kun homeopaattinen lääke on
      rekisteröity jäsenvaltiossa, siitä ei lähtökohtaisesti ole      Cour de cassationin (ensimmäinen siviilijaosto, Ranska)
      vaaraa terveydelle, kun lisäksi tiedetään, että tällaisten      6.5.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkai-
      lääkkeiden valmistusta, valvontaa ja tarkastuksia koskevat      supyyntö asiassa Syndicat professionnel coordination des
      säännökset on yhdenmukaistettu. Direktiivi 92/73/ETY            pêcheurs de l’Étang de Berre et de la région vastaan
      on lisäksi laajentanut potilaiden mahdollisuuksia hankkia                               Électricité de France
      haluamiaan lääkkeitä. Ennakkolupajärjestelmä rekisteröi-
      tyjen homeopaattisten lääkkeiden tuonnissa omaan käyt-
      töön on näin ollen ilmeisen perusteeton.
                                                                                (Asia C-213/03)
                                                                                (2003/C 158/30)
–     lääkkeet, joille ei ole myönnetty lupaa Ranskassa, vaan
      siinä jäsenvaltiossa, jossa ne ostetaan. Riidanalainen en-
      nakkolupajärjestelmä ei ole tarpeellinen petosten eikä
      AMM-järjestelmän kiertämisen torjumiseksi, koska lääk-
      keiden maahantuonnissa markkinoille saattamista varten          Cour de cassation (ensimmäinen siviilijaosto, Ranska) on
      yleisten säännösten mukaisesti tarvittava ennakkolupa           pyytänyt 6.5.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
      sekä kentällä suoritettava valvonta riittää lääkkeiden          yhteisöjen tuomioistuimeen 19.5.2003, Euroopan yhteisöjen
      laittoman maahantuonnin torjuntaan. Kansanterveyden             tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Syndicat profes-
      suojelun kannalta sellaisten lääkkeiden tuonti, joille ei ole   sionnel coordination des pêcheurs de l’Étang de Berre et de la
      myönnetty lupaa Ranskassa, voi kuitenkin oikeuttaa              région vastaan Électricité de France seuraaviin kysymyksiin:
 ---pagebreak--- 5.7.2003                 FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 158/19
1)   Onko Välimeren suojelemista maalta peräisin olevalta                       2)    ei ole ottanut Itävallan asiaa koskevaan lainsäädän-
     pilaantumiselta koskevan 17.5.1980 tehdyn Ateenan                                töön (Luftreinhalteverordnung für Kesselanlagen –
     pöytäkirjan [alkup. s. 3] (Barcelonan yleissopimus) 6 ar-                        LGR-K ja LRV-K) direktiivin 2 artiklan 9 ja
     tiklan 3 kohdalla, josta on muutettuna tullut 6 artiklan                         10 kohdan mukaisia määritelmiä ”uudesta laitokses-
     1 kohta, katsottava olevan välitön oikeusvaikutus siten,                         ta” ja ”olemassa olevasta laitoksesta”,
     että kaikki henkilöt, joita asia koskee, voivat vedota siihen
     kansallisissa tuomioistuimissa tukeakseen kannetta, jossa                  3)    erityisesti sen seurauksena, että polttoaineen käsite
     vaaditaan, että sellaisten veden päästöjen on lakattava,                         Itävallassa poikkeaa direktiivin 2 artiklan 6 kohdan
     joita ei ole sallittu siinä määrättyjen menettelyn ja arvioin-                   mukaisesta, ei ole täysin ottanut ilmanpuhtautta
     tiperusteiden mukaisesti?                                                        koskevaan lainsäädäntöön direktiivin 4 artiklan
                                                                                1 kohdan sekä liitteiden III–VII mukaisia rikkidioksi-
2)   Onko tätä samaa määräystä tulkittava siten, että siinä                           din, typen oksidien ja hiukkasten päästörajoja,
     kielletään kaikilta, joilla ei ole jäsenvaltioiden toimivaltais-
     ten viranomaisten myöntämää lupaa, sellaisten aineiden                     4)    ei ole asianmukaisesti pannut täytäntöön LGR-K:ssa
     laskeminen Välimereen yhteydessä oleviin suolaisen                               ja LRV-K:ssa direktiivin 9 artiklan 2 ja 3 kohtaa,
     veden altaisiin, jotka ovat myrkyttömiä, mutta joilla on                         jotka koskevat päästörajojen määrittämistä moni-
     epäsuotuisa vaikutus meriympäristön happipitoisuuteen,                           polttoaineyksiköille, jotka käyttävät omaan kulutuk-
     ottaen huomioon edellä mainitun pöytäkirjan määräykset                           seensa raakaöljyn jalostamisesta saatuja tislaus- ja
     ja sen liite III C (josta on tullut liite II)?                                   konversiojakeita yksin tai yhdessä muiden polttoai-
                                                                                neiden kanssa;
                                                                         II)    velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
                                                                                tikulut.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Euroopan yhteisöjen komission 19.5.2003 Itävallan tasa-
                 valtaa vastaan nostama kanne                            Komissio väittää Itävallan tasavallan laiminlyöneen velvoittei-
                                                                         taan, koska tämä ei ole saattanut Itävallan lainsäädäntöä
                                                                         direktiivin mukaiseksi, jolloin direktiivin täytäntöönpano ei
                           (Asia C-214/03)                               ole ollut asianmukaista ja täydellistä, seuraavista syistä:
                          (2003/C 158/31)                                –      Itävalta ei ole pannut asianmukaisesti täytäntöön direktii-
                                                                                vin 2 artiklan 8 kohdan osalta käsitettä ”monipolttoaine-
                                                                                yksikkö”, koska se on toisin kuin direktiivissä rajannut
                                                                                käsitteen laitoksiin, joissa muiden polttoaineiden osuus
                                                                                polttoainelämmöntuotosta on vähintään 20 prosenttia,
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.5.2003 Euroo-                       ja siten rajoittanut direktiivin soveltamisalaa tältä osin.
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellisen               –      Itävalta ei ole pannut täytäntöön direktiivin 2 artiklan 9
yksikön virkamiehet Josef Christian Schieferer ja Gregorio                      ja 10 kohdassa olevia ”uuden laitoksen” ja ”olemassa
Valero Jordana, prosessiosoite Luxemburgissa.                                   olevan laitoksen” määritelmiä.
                                                                         –      Itävalta ei ole täysin saattanut voimaan direktiivin 4 artik-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                    lan 1 kohdan sekä liitteiden III–VII mukaisia rikkidioksi-
                                                                                din, typen oksidien ja hiukkasten päästörajoja erityisesti
                                                                                sen vuoksi, että Itävallan lainsäädännössä on rajattu
I)   toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen              määritelmä polttoaineista ”tavanomaisiin polttoaineisiin”,
     suurista polttolaitoksista ilmaan pääsevien epäpuhtaus-                    minkä seurauksena ainoastaan osa direktiivin soveltamis-
     päästöjen rajoittamisesta 24 päivänä marraskuuta 1988                      alasta on pantu täytäntöön.
     annetun neuvoston direktiivin 88/609/ETY (1), sellaisena
     kuin se on muutettuna, 2 artiklan 6, 8, 9 ja 10 kohdasta
     samoin kuin 4 artiklan 1 kohdasta sekä liitteistä III–VII ja        –      Itävalta ei ole asianmukaisesti pannut direktiivin 9 artik-
     9 artiklan 2 ja 3 kohdasta johtuvia velvoitteitaan,                        lan 2 ja 3 kohdan osalta täytäntöön päästörajojen määrit-
                                                                                tämistä monipolttoaineyksikköinä toimiville jalosta-
     koska tämä                                                                 moille.
     1)    on Luftreinhalteverordnung für Kesselanlagen -nimi-           (1 ) EYVL 1988, L 336, s. 1.
           sen säädöksen (LRV-K) 22 §:ssä vahvistanut käsitteen
           ”monipolttoaineyksikkö” direktiivin 2 artiklan
           8 kohdasta poikkeavasti,


title: Asia T-28/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6.11.2007 — Rheinfels Quellen H. Hövelmann v. SMHV (VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/36

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6.11.2007 — Rheinfels Quellen H. Hövelmann v. SMHV (VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN)
   (Asia T-28/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)
   (2007/C 315/68)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: RheinfelsQuellen H. Hövelmann GmbH & Co. KG (Duisburg, Saksa) (edustajat: asianajajat W. Kellenter ja A. Lambrecht)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan SMHV:n toisen valituslautakunnan 17.11.2005 tekemän päätöksen (asia R 1179/2004-2), joka koski sanamerkin VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               RheinfelsQuellen H. Hövelmann GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 86, 8.4.2006.


title: Asia C-389/06: Yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräys 11.9.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/33

         Yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräys 11.9.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-389/06) (1)

   (2007/C 297/55)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 261, 28.10.2006.


title: Asia T-101/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.3.2012 — Puola v. komissio

text:
               5.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.3.2012 — Puola v. komissio
   (Asia T-101/10) (1)

   2012/C 133/55
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 113, 1.5.2010.


title: Asia T-289/07: Kanne 30.7.2007 — Caisse Nationale des Caisses d'Épargne et de Prévoyance v. komissio

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/18

         Kanne 30.7.2007 — Caisse Nationale des Caisses d'Épargne et de Prévoyance v. komissio
   (Asia T-289/07)
   (2007/C 235/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Caisse Nationale des Caisses d'Épargne et de Prévoyance (CNCEP) (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat F. Sureau, D. Théophile, É. Renaudeau)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               EY 86 artiklan 3 kohdan nojalla 10.5.2007 tehty komission päätös K(2007) 2110 lopull., jolla myönnettiin livret A ja livret bleu -säästötilien avaamista koskevia erityisoikeuksia Banque Postale, Caisses d'Épargne ja Crédit Mutuel -luottolaitoksille, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii kanteellaan sen 10.5.2007 tehdyn komission päätöksen K(2007) 2110 lopull. kumoamista, jolla komissio totesi Ranskan Code Monétaire et Financier -nimisen lain (raha- ja talousasioista annettu laki) säännösten, joissa annetaan kolmelle luottolaitokselle — Banque Postale, Caisses d'Épargne ja Prévoyance et le Crédit Mutuel — erityisoikeuksia livret A ja livret bleu -säästötilien avaamisen osalta, olevan ristiriidassa EY 86 artiklan 1 kohdan ja EY 43 ja 49 artiklan kanssa.
   Kantaja esittää kanteensa perusteeksi kuusi kanneperustetta.
   Ensimmäinen kanneperuste koskee olennaisten menettelymääräysten rikkomista, koska komissio ei kantajan mukaan ole kunnioittanut kantajan puolustautumisoikeuksia ja koska päätöksen perustelut puuttuvat.
   Kantaja väittää pääasiassa, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että livret A ja livet bleu -säästötilien avaamista koskevat erityisoikeudet rajoittavat sellaisinaan sijoittautumisvapautta. Kantajan mukaan komissio on tehnyt arviointivirheen katsoessaan, että nämä erityissäännökset tekivät käytännössä kaupallisten vapauksien harjoittamisen Ranskassa vähemmän houkutteleviksi.
   Lisäksi kantaja väittää, että riidanalainen päätös sisältää oikeudellisia virheitä ja arviointivirheitä, koska komissio on katsonut, että erityisoikeuksia ei voida oikeuttaa EY 86 artiklan 2 kohdan nojalla, sekä arviointivirheen, koska se on katsonut, ettei niitä voida perustella yleistä etua koskevilla pakottavilla syillä.
   Lopuksi kantaja väittää, että komissio on tehnyt virheen arvioidessaan kyseessä olevaa kansallista toimenpidettä suhteessa palvelujen tarjoamisen vapauteen.


title: Asia C-468/11: Kanne 13.9.2011 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/11

         Kanne 13.9.2011 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-468/11)
   2011/C 340/19
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Braun ja S. Pardo Quintillán)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin tuomioistuinta toteamaan, ettei Espanjan kuningaskunta ole noudattanut sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (1) (valtuutusdirektiivi) 12 artiklan ja 14 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska

               —

               koska se perii yrityksiltä, jotka tarjoavat palvelua tai hallinnoivat verkkoa yleisvaltuutuksen perusteella, maksua, jolla on tarkoitus rahoittaa Espanjan Corporación de Radio y Televisiónin toimintaa, ja koska se on tältä osin vahvistanut lukuisia edellytyksiä ja poikkeuksia sekä tiettyjä tuloylijäämien siirtoa koskevia mekanismeja

               —

               koska se ei ole asianmukaisesti ilmoittanut aikomuksestaan muuttaa yleisvaltuutusten järjestelmää eikä antanut niille, joita asia koskee, mukaan lukien käyttäjät ja kuluttajat, riittävää aikaa kyseisiä muutoksia koskevien kantojensa ilmoittamiseksi, sekä

               —

               velvoittamaan Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio katsoo, että Espanjan radio- ja televisiolain (Ley de RTVE) 5 § on ristiriidassa valtuutusdirektiivin 12 artiklan kanssa. Espanjan viranomaiset ovat mainitulla 5 §:llä ottaneet käyttöön maksun (jota he kutsuvat ”osuudeksi”), joka peritään sellaisten sähköisen viestinnän operaattoreiden bruttotuloista, jotka toimivat tietyllä alueella, mikä on yhteensopimatonta direktiivin 12 artiklan kanssa, koska se on ristiriidassa kyseisen artiklan periaatteiden ja edellytysten kanssa.
   Komissio katsoo, ettei Espanjan kuningaskunta ole noudattanut valtuutusdirektiivin 14 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole asianmukaisesti ilmoittanut aikomuksestaan muuttaa yleisvaltuutusten järjestelmää eikä antanut niille, joita asia koskee, mukaan lukien käyttäjät ja kuluttajat, riittävää aikaa kyseisiä muutoksia koskevien kantojensa ilmoittamiseksi.

      (1)  EYVL L 108, s. 21.


title: Asia T-581/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2011 — Perusahaan Otomobil Nasional v. SMHV — Proton Motor Fuel Cell (PM PROTON MOTOR) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin PM PROTON MOTOR rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansallisiksi tavaramerkeiksi, Benelux-tavaramerkeiksi ja yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt sana- ja kuviomerkit PROTON — Suhteelliset hylkäysperusteet — Sekaannusvaaraa ei ole — Tavarat ja palvelut eivät ole samankaltaisia — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 5 kohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta))

text:
               12.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2011 — Perusahaan Otomobil Nasional v. SMHV — Proton Motor Fuel Cell (PM PROTON MOTOR)
   (Asia T-581/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin PM PROTON MOTOR rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansallisiksi tavaramerkeiksi, Benelux-tavaramerkeiksi ja yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt sana- ja kuviomerkit PROTON - Suhteelliset hylkäysperusteet - Sekaannusvaaraa ei ole - Tavarat ja palvelut eivät ole samankaltaisia - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 5 kohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta))
   2011/C 331/31
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Perusahaan Otomobil Nasional Sdn Bhd (Shah Alam, Selangor Darul Ehsan, Malesia) (edustajat: asianajajat J. Blind, C. Kleiner ja S. Ziegler)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: D. Botis)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Proton Motor Fuel Cell GmbH (Puchheim, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Sedlmeir)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 9.10.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 1675/2007-1), joka koskee Perusahaan Otomobil Nasional Sdn Bhd:n ja Proton Motor Fuel Cell GmbH:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Perusahaan Otomobil Nasional Sdn Bhd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 21.3.2009.


title: Asia C-140/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte Suprema di Cassazione (Italia) on esittänyt 21.3.2011 — rikosoikeudenkäynti Demba Ngagnea vastaan

text:
               21.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte Suprema di Cassazione (Italia) on esittänyt 21.3.2011 — rikosoikeudenkäynti Demba Ngagnea vastaan
   (Asia C-140/11)
   2011/C 152/28
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte Suprema di Cassazione

      Pääasian asianosainen

   Demba Ngagne

      Ennakkoratkaisukysymykset

               a)

               Onko direktiivin 2008/115/EY (1) 7 artiklan 1 ja 4 kohtaa, 8 artiklan 1, 3 ja 4 kohtaa sekä 15 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että niissä kielletään jäsenvaltiota poikkeamasta näissä säännöksissä mainituista ensisijaisista säännöistä ja menettelystä määräämällä, että laittomasti maassa oleskelevan ulkomaalaisen on lähdettävä maasta, jos häntä ei ole mahdollista poistaa maasta välittömästi tai säilöönoton jälkeen?

               b)

               Onko direktiivin 2008/115/EY 15 artiklan 1, 4, 5 ja 6 kohtaa näin ollen tulkittava siten, että niissä kielletään jäsenvaltiota määräämästä seurauksena siitä, että ulkomaalainen kieltäytyy ilman perusteltua syytä lähtemästä vapaaehtoisesti maasta, ja vain tällä perusteella, että hän on syyllistynyt rikosoikeudellisesti rangaistavaan tekoon, josta on seurauksena vankeusrangaistus, joka on (jopa kymmenen kertaa) pidempi kuin säilöönotto maasta poistamista varten, joka on jo päättynyt tai jota on objektiivisesti mahdotonta toteuttaa?

               c)

               Voidaanko direktiivin 2008/115/EY 2 artiklan 2 kohdan b alakohtaa tulkita, myös saman direktiivin 8 artiklan ja erityisesti SEUT 79 artiklassa vahvistetun yhteisen politiikan valossa, siten, että riittää, että jäsenvaltio päättää määrätä, että on rikosoikeudellisesti rangaistavaa, että ulkomaalainen ei lähde vapaaehtoisesti maasta, jotta direktiiviä ei sovelleta?

               d)

               Onko direktiivin 2008/115/EY 2 artiklan 2 kohdan b alakohtaa ja 15 artiklan 4, 5 ja 6 kohtaa päinvastoin tulkittava, myös Euroopan ihmisoikeussopimuksen 5 artiklan valossa, siten, että ne estävät sen, että laittomasti maassa oleskelevaan ulkomaalaiseen, jota ei ole objektiivisesti mahdollista tai jota ei voida enää ottaa säilöön, kohdistetaan maastapoistumismääräyksiä ja vapaudenrajoituksia, jotka johtuvat rangaistuksista, joita on määrätty näiden määräysten noudattamatta jättämisestä muodostuvista rikosoikeudellisesti rangaistavista teoista?

               e)

               Voidaanko johtopäätöksenä, myös kymmenennen perustelukappaleen, aiemmin voimassa olleen Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 23 artiklan, direktiivin 2008/115/EY johdanto-osassa mainittujen suositusten ja suuntaviivojen sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 5 artiklan valossa katsoa, että 7 artiklan l ja 4 kohdassa, 8 artiklan 1, 3 ja 4 kohdassa ja 15 artiklan 1, 4, 5 ja 6 kohdassa vahvistetaan sääntö, jonka mukaan vapaudenrajoituksen maastapoistamista varten on katsottava olevan viimeinen vaihtoehto ja että säilöönotto ei voi olla perusteltua, jos se liittyy maastapoistamismenettelyyn, jonka osalta ei ole kohtuullisia mahdollisuuksia maastapoistamiseen.

      (1)  EUVL L 348, s. 98.


title: Asia T-608/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.6.2013 — Beifa Group v. SMHV — Schwan-Stabilo Schwanhäußer (Kirjoitusvälineet) (Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää kirjoitusvälinettä — Aikaisemmat kansalliset kuviomerkit ja kolmiulotteiset tavaramerkit — Mitättömyysperuste — Sellaisen aikaisemman merkin, jonka haltijalla on oikeus kieltää sen käyttö, käyttö yhteisömallissa — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan e alakohta — Päätös, joka on tehty unionin yleisen tuomioistuimen kumottua aikaisemman päätöksen)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/74

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.6.2013 — Beifa Group v. SMHV — Schwan-Stabilo Schwanhäußer (Kirjoitusvälineet)
   (Asia T-608/11) (1)

   (Yhteisömalli - Mitättömyysmenettely - Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää kirjoitusvälinettä - Aikaisemmat kansalliset kuviomerkit ja kolmiulotteiset tavaramerkit - Mitättömyysperuste - Sellaisen aikaisemman merkin, jonka haltijalla on oikeus kieltää sen käyttö, käyttö yhteisömallissa - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan e alakohta - Päätös, joka on tehty unionin yleisen tuomioistuimen kumottua aikaisemman päätöksen)
   2013/C 225/163
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Beifa Group Co. Ltd (Ningbo, Kiina) (edustajat: barrister R. Davis, solicitor N. Cordell ja barrister B. Longstaff)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Schwan-Stabilo Schwanhäußer GmbH & Co. KG (Heroldsberg, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Gauß ja U. Blumenröder)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 9.8.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 1838/2010-3), joka liittyy Schwan-Stabilo Schwanhäußer GmbH & Co. KG:n ja Ningbo Beifa Group Co., Ltd:n väliseen mitättömyysmenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Beifa Group Co. Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 32, 4.2.2012.


title: Asia C-378/02: Hoge Raad der Nederlandenin 18.10.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Waterschap Zeeuws Vlaanderen vastaan Staatssecretaris van Financiën

text:
C 7/10                     FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        11.1.2003
             N:o 1637/98 perustetussa järjestelmässä, banaanien           Hoge Raad der Nederlandenin 18.10.2002 tekemällään
             tuontijärjestelmässä käytetään ainoastaan tariffikiin-       päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Wa-
             tiötä                                                        terschap Zeeuws Vlaanderen vastaan Staatssecretaris van
                                                                                Financiën
       –     otetaan käyttöön tariffikiintiö 2 535 000 tonnin
             kokonaismäärälle kolmansien maiden ja muiden
             kuin perinteisten AKT-banaanien osalta ja jaetaan                                       (Asia C-378/02)
             sitten tämä tariffikiintiö suhteellisina osuuksina sel-
             laisen kauden perusteella, joka ei ole edustava, koska
             vuosina 1994–1996 banaanien tuonnille oli jo
             asetettu rajoituksia?
                                                                                (2003/C 7/17)
2.     Ovatko edellä 1 kohdassa mainitut asetukset ristiriidassa
       Euroopan talousyhteisön sekä Cartagenan sopimuksen ja
       sen jäsenvaltioiden välisen sopimuksen 4 artiklan kanssa,
       koska Euroopan yhteisö on tässä määräyksessä sitoutunut
       noudattamaan GATT:in määräyksiä kauppasuhteissaan
       Ecuadoriin ja antamaan tälle valtiolle suosituimmuuskoh-
       telun?
                                                                          Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 18.10.2002 tekemäl-
                                                                          lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                          21.10.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
3.     Ovatko edellä 1 kohdassa mainitut asetukset ristiriidassa          ratkaisua asiassa Waterschap Zeeuws Vlaanderen vastaan
       kansainvälisen oikeuden ja kansainvälisen tapaoikeuden             Staatssecretaris van Financiën seuraaviin kysymyksiin:
       luottamuksensuojan ja vilpittömän mielen periaatteiden
       kanssa, koska komissio ei noudata velvoitteita, joihin
       yhteisö on GATT 1994:n perusteella sitoutunut, sillä se
       on syyllistynyt oikeudellisen menettelyn väärinkäyttöön,           1.     Onko julkisoikeudellisella yhteisöllä, joka on hankkinut
       se ei ole mukautunut kansainvälisen riitojenratkaisume-                   investointitavaran, jonka se luovuttaa vastiketta vastaan
       nettelyn tulokseen eikä se ole antanut säännöksiä siitä,                  kolmannelle, ja kun kyseisen yhteisön on katsottava
       että banaanien tuontitodistukset annettaisiin todellisille                olevan tämän luovutuksen osalta verovelvollinen, kuu-
       maahantuojille, kuten se oli asetusta N:o 1637/98 annet-                  dennen direktiivin (1) 20 artiklan (erityisesti sen 2 ja
       taessa luvannut?                                                          3 kohdan) nojalla oikeus tavaraa hankittaessa maksa-
                                                                                maansa liikevaihtoveroa koskevaan oikaisuun siltä osin
                                                                                kuin se on käyttänyt kyseistä tavaraa kuudennen direktii-
4.     Onko komissio ylittänyt neuvoston asetuksella N:o 404/                    vin 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun viranomaisen
       93, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella                          ominaisuudessa toteuttamiensa toimien yhteydessä?
       N:o 1637/98, sille annetun toimivallan, kun se on
       säätänyt banaanien tuonnille tariffikiintiön ottamatta
       huomioon velvoitteita, joihin yhteisö on GATT 1994:n ja
       GATS:in perusteella sitoutunut tai joiden mahdollisesti            2.     Onko julkisoikeudellisella yhteisöllä kuudennen direktii-
       on katsottava sisältyvän positiivisina oikeussääntöinä                    vin nojalla oikeus jättää sellainen investointitavara koko-
       yhteisön oikeuteen sen ilmoituksen perusteella, että ba-                  naan yrityksensä omaisuuden ulkopuolelle, jota se käyttää
       naanien tuontia yhteisöön koskeva järjestelmä mukaute-                    sekä verovelvollisen että viranomaisen ominaisuudessa,
       taan voimassa oleviin WTO-sopimuksiin?                                    siten kuin yhteisöjen tuomioistuin on katsonut verovel-
                                                                                vollisten luonnollisen henkilöiden osalta?
( 1) EYVL 1993,    L 47, s. 1–11.
( 2) EYVL 1998,    L 210, s. 28–31.                                       (1 ) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
( 3) EYVL 1998,    L 293, s. 32–45.                                            sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen mää-
( 4) EYVL 1998,    L 349, s. 32–33.                                            räytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes
( 5) EYVL 1999,    L 11, s. 16.                                                neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1).
( 6) EYVL 1999,    L 75, s. 18–19.


title: Asia T-325/15: Kanne 22.6.2015 – Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató v. SMHV – Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató (Choco love)

text:
               24.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/41

         Kanne 22.6.2015 – Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató v. SMHV – Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató (Choco love)
   (Asia T-325/15)
   (2015/C 279/51)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató kft (Budapest, Unkari) (edustaja: asianajaja Á. László)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató kft (Budapest, Unkari)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”Choco love” – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 11 496 916

      SMHV:ssa käyty menettely: väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.3.2015 asiassa R 1369/2014-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               hyväksyy hakemuksen, muuttaa riidanalaista päätöstä hyväksyen väitteen ja hylkää yhteisön tavaramerkkihakemuksen ”Choco love” tai vaihtoehtoisesti

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja palauttaa asian SMHV:oon uudelleentarkastelua varten

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asian T-244/99 poistaminen rekisteristä

text:
21.4.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 118/43
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                               Asian T-116/98 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2001/C 118/116)
Kantaja, joka on palkkaluokkaan A 3 kuuluva virkamies,
vastustaa nimittävän viranomaisen päätöstä, joka on tehty
terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston (PO SANCO) uudel-
leenorganisoinnin yhteydessä ja jolla kantaja määrättiin D osas-                           (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
ton yksikön (yksikkö D4) ”Food law and biotechnology”
johtajan neuvonantajaksi, kun hän oli siihen mennessä toimi-             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
nut pääjohtajan neuvonantajana.                                          men laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan 14.12.2000
                                                                         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                         tu asia T-116/98, Compañı́a Trasmediterránea, S.A. vastaan
Kantaja toteaa tältä osin, että hänen nimittämisensä pääjohta-           Euroopan yhteisöjen komissio.
jan neuvonantajaksi tapahtui 6.7.1993 allekirjoitetulla hänen
ja hallinnon pääosaston (aikaisemmin PO IX) pääjöhtajan
välisellä sopimuksella.                                                  (1) EYVL C 340, 7.11.1998.
Väitteidensä tueksi kantaja väittää, että:
–     henkilöstösääntöjä ja erityisesti sen 7 artiklan 1 kohtaa ja
      25 artiklan toista ja kolmatta kohtaa on rikottu ja että
      tiettyjä yleisiä oikeusperiaatteita, kuten luottamuksensuo-
      jan periaatetta, oikeusvarmuuden periaatetta, huomaavai-                    Asian T-244/99 (1) poistaminen rekisteristä
      suusperiaatetta, sopimusten täyttämistä hyvässä uskossa
      koskevaa periaatetta ja periaatetta, jonka mukaan nimittä-                               (2001/C 118/117)
      vän viranomaisen on tehtävä päätös yksinomaan sellais-
      ten merkityksellisten perustelujen perusteella, joita ei
      rasita tosiseikkoja koskeva tai oikeudellinen virhe, on                               (Oikeudenkäyntikieli: italia)
      loukattu.
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
–     jäsenvaltioissa yleisesti hyväksyttyjä sopimuksen täyttä-          men viidennen jaoston puheenjohtajan 12.12.2000 antamalla
      mistä koskevia sääntöjä on rikottu.                                määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
                                                                         T-244/99, Sadam Abruzzo S.p.A. vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                         komissio.
                                                                         (1) EYVL C 20, 22.1.2000.
          Asian T-205/96 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                Asian T-245/99 (1) poistaminen rekisteristä
                         (2001/C 118/115)
                                                                                (2001/C 118/118)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men (yhden tuomarin kokoonpano, tuomari Azizi) 15.1.2001                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-           men viidennen jaoston puheenjohtajan 12.12.2000 antamalla
tu asia T-205/96, Roland Bieber vastaa Euroopan parlamentti.             määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
                                                                         T-245/99, Sadam Castiglionese S.p.A. vastaan Euroopan yhtei-
                                                                         söjen komissio.
(1) EYVL C 54, 22.2.1997.
                                                                         (1) EYVL C 20, 22.1.2000.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 21 päivänä syyskuuta 1999 asiassa C-67/96 (Kantongerecht te Arnhemin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Albany International BV vastaan Stichting Bedrĳfspensioenfonds Textielindustrie (Pakollinen kuuluminen toimialakohtaiseen eläkejärjestelmään – Yhteensoveltuvuus kilpailusääntöjen kanssa – Toimialakohtaisen eläkekassan määrittely yritykseksi)

text:
8.1.2000               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                   C 6/1
                                                                   I
                                                             (Tiedonantoja)
                                                     TUOMIOISTUIN
                                                           TUOMIOISTUIN
       YYHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                              muutettuna tullut EY 12 artiklan ensimmäinen kohta) ja EY:n
                                                                       perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan (joista on tullut EY 81 ja
                         (kuudes jaosto)                               EY 82 artikla) kanssa, on tulkittava siten, ettei sillä anneta yksityisille
                                                                       oikeutta riitauttaa jäsenvaltion sellaisen lainsäädännön soveltamista,
                 16 päivänä syyskuuta 1999                             jolla ne velvoitetaan käyttämään yksinomaan satamatöiden järjestä-
                                                                       misestä vuonna 1972 annetussa Belgian laissa tarkoitettuja tunnus-
asiassa C-22/98 (Hof van Beroep te Gentin esittämä                     tettuja satamatyöntekijöitä satamatöiden tekemiseen ja maksamaan
ennakkoratkaisupyyntö): rikosasia vastaan Jean Claude                  viimeksi mainituille palkka, joka huomattavasti ylittää niiden omille
  Becu, Annie Verweire, NV Smeg ja NV Adia Interim (1)                 tai muille työntekijöille maksetun palkan.
(Kilpailu – Kansallinen lainsäädäntö, jossa tiettyjen satama-          (1) EYVL C 94, 28.3.1993.
töiden suorittaminen varataan ”tunnustetuille satamatyön-
  tekijöille” – Yrityksen käsite – Erityis- tai yksinoikeudet)
                          (2000/C 6/01)
                  (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                21 päivänä syyskuuta 1999
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                       asiassa C-67/96 (Kantongerecht te Arnhemin esittämä
                                                                       ennakkoratkaisupyyntö), Albany International BV vas-
Asiassa C-22/98, jonka Hof van Beroep te Gent (Belgia)                  taan Stichting Bedrijfspensioenfonds Textielindustrie (1)
on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta
muutettuna on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuo-
                                                                       (Pakollinen kuuluminen toimialakohtaiseen eläkejärjestel-
mioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuo-
                                                                       mään – Yhteensoveltuvuus kilpailusääntöjen kanssa – Toi-
mioistuimessa vireillä olevassa rikosasiassa, jossa vastaajina
                                                                             mialakohtaisen eläkekassan määrittely yritykseksi)
ovat Jean Claude Becu, Annie Verweire, Smeg NV, Adia Interim
NV, ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan
1 ja 2 kohdan (josta on tullut EY 86 artiklan 1 ja 2 kohta),                                       (2000/C 6/02)
tarkasteltuina yhdessä EY:n perustamissopimuksen 6 artiklan
(josta on muutettuna tullut EY 12 artikla) ja EY:n perustamisso-                            (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
pimuksen 85 ja 86 artiklan (joista on tullut EY 81 ja EY 82
artikla) kanssa, tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. J. G.         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
Kapteyn sekä tuomarit J. L. Murray ja R. Schintgen (esittelevä                       tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tuomari), julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja:
johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut              Asiassa C-67/96, jonka Kantongerecht te Arnhem (Alanko-
16.9.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                   maat) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
                                                                       (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistui-
EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan 1 kohtaa (josta on tullut        men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
EY 86 artiklan 1 kohta), kun sitä tarkastellaan yhdessä EY:n           messa vireillä olevassa asiassa Albany International BV vastaan
perustamissopimuksen 6 artiklan ensimmäisen kohdan (josta on           Stichting Bedrijfspensioenfonds Textielindustrie ennakkorat-
 ---pagebreak--- C 6/2                      FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              8.1.2000
kaisun EY:n perustamissopimuksen 85, 86 ja 90 artiklan (joista                missopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla)
on tullut EY 81, EY 82 ja EY 86 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen              nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́-                tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa
guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. P. Puissochet,                     Brentjens’ Handelsonderneming BV vastaan Stichting Bedrijfs-
G. Hirsch ja P. Jann sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida                  pensioenfonds voor de Handel in Bouwmaterialen ennakkorat-
(esittelevä tuomari), C. Gulmann, J. L. Murray, D. A. O. Edward,              kaisun EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan g alakohdan
H. Ragnemalm, L. Sevón ja M. Wathelet, julkisasiamies:                       (josta on muutettuna tullut EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohta)
F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louterman-               sekä EY:n perustamissopimuksen 5, 85, 86 ja 90 artiklan
Hubeau, on antanut 21.9.1999 tuomion, jonka tuomiolausel-                     (joista on tullut EY 10, EY 81, EY 82 ja EY 86 artikla)
ma on seuraava:                                                               tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:
                                                                              presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
1. EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan g alakohdassa (josta on               J.-P. Puissochet, G. Hirsch ja P. Jann sekä tuomarit J. C. Moitin-
     muutettuna tullut EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohta) sekä EY:n           ho de Almeida (esittelevä tuomari), C. Gulmann, J. L. Murray,
     perustamissopimuksen 5 ja 85 artiklassa (joista on muutettuna            D. A. O. Edward, H. Ragnemalm, L. Sevón ja M. Wathelet,
     tullut EY 10 ja EY 81 artikla) ei kielletä sitä, että viranomaiset       julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
     tekevät tietyn toimialan työnantajia ja työntekijöitä edustavien         D. Louterman-Hubeau, on antanut 21.9.1999 tuomion, jonka
     etujärjestöjen hakemuksesta päätöksen, jonka mukaan toimiala-            tuomiolauselma on seuraava:
     kohtaiseen eläkekassaan kuuluminen on pakollista.
2. Tietyn toimialan työnantajia ja työntekijöitä edustavien etujär-
     jestöjen kollektiivisella sopimuksella perustettu eläkekassa, jonka      1. EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan (josta on tullut EY 81
     tehtävänä on lisäeläkejärjestelmän hallinnoiminen ja johon                    artikla) soveltamisalaan ei kuulu se, että tietyn toimialan
     kuuluminen on viranomaisten päätöksellä tehty pakolliseksi                    työnantajia ja työntekijöitä edustavat etujärjestöt päättävät
     kaikille tämän toimialan työntekijöille, on perustamissopimuksen              kollektiivisella sopimuksellaan perustaa tämän toimialan osalta
     85 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa tarkoitettu yritys.             yhden ainoan eläkekassan, jonka tehtäväksi annetaan lisäelä-
                                                                                kejärjestelmän hallinnointi, ja päättävät pyytää viranomaisilta
3. EY:n perustamissopimuksen 86 ja 90 artiklassa (joista on tullut                 sitä, että tähän eläkekassaan kuuluminen tehtäisiin pakolliseksi
     EY 82 ja EY 86 artikla) ei kielletä sitä, että viranomaiset antavat           kaikkien tämän toimialan työntekijöiden osalta.
     eläkekassalle yksinoikeuden hallinnoida tietyllä toimialalla lisä-
     eläkejärjestelmää.
(1) EYVL C 133, 4.5.1996.                                                     2. EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan g alakohdassa (josta on
                                                                                muutettuna tullut EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohta) sekä EY:n
                                                                                perustamissopimuksen 5 artiklassa (josta on muutettuna tullut
                                                                                EY 10 artikla) ja perustamissopimuksen 85 artiklassa ei kielletä
                                                                                sitä, että viranomaiset tekevät tietyn toimialan työnantajia ja
                                                                                työntekijöitä edustavien etujärjestöjen hakemuksesta päätöksen,
                                                                                jonka mukaan toimialakohtaiseen eläkekassaan kuuluminen on
                                                                                pakollista.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                    21 päivänä syyskuuta 1999
                                                                              3. Tietyn toimialan työnantajia ja työntekijöitä edustavien etujär-
yhdistetyissä asioissa C-115/97 – C-117/97 (Kantonge-                              jestöjen kollektiivisella sopimuksella perustettu eläkekassa, jonka
recht te Roermondin esittämä ennakkoratkaisupyyntö),                               tehtävänä on lisäeläkejärjestelmän hallinnoiminen ja johon
Brentjens’ Handelsonderneming BV vastaan Stichting                                 kuuluminen on viranomaisten päätöksellä tehty pakolliseksi
Bedrijfspensioenfonds voor de Handel in Bouwmateria-                               kaikille tämän toimialan työntekijöille, on perustamissopimuksen
                                   len (1)                                         85 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa tarkoitettu yritys.
(Pakollinen kuuluminen toimialakohtaiseen eläkejärjestel-
mään – Yhteensoveltuvuus kilpailusääntöjen kanssa – Toi-
      mialakohtaisen eläkekassan määrittely yritykseksi)                      4. EY:n perustamissopimuksen 86 ja 90 artiklassa (joista on tullut
                                                                                EY 82 ja EY 86 artikla) ei kielletä sitä, että viranomaiset antavat
                                                                                eläkekassalle yksinoikeuden hallinnoida tietyllä toimialalla lisä-
                              (2000/C 6/03)
                                                                                eläkejärjestelmää.
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen              (1) EYVL C 142, 10.5.1997.
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Yhdistetyissä asioissa C-115/97 – C-117/97, jotka Kantonge-
recht te Roermond (Alankomaat) on saattanut EY:n perusta-


title: Asian T-224/02 poistaminen rekisteristä

text:
               20.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 284/30

         Asian T-224/02 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 284/58)

      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 16.9.2004 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-224/02, Miguel Forcat Icardo vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EYVL C 247, 12.10.2002.


title: Asia F-58/10: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.9.2012 — Allgeier v. FRA (Henkilöstö — Avustamisvelvollisuus — Henkilöstösääntöjen 24 artikla — Työpaikkakiusaaminen — Hallinnollinen tutkimus)

text:
               10.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/22

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.9.2012 — Allgeier v. FRA
   (Asia F-58/10) (1)

   (Henkilöstö - Avustamisvelvollisuus - Henkilöstösääntöjen 24 artikla - Työpaikkakiusaaminen - Hallinnollinen tutkimus)
   2012/C 343/38
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Timo Allgeier (Wien, Itävalta) (edustajat: asianajajat L. Levi ja M. Vandenbussche)

      Vastaaja: Euroopan unionin perusoikeusvirasto (FRA) (asiamies: M. Kjærum, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä vaatimus vastaajan sen päätöksen kumoamisesta, jolla päätettiin olla ryhtymättä toimenpiteisiin kantajan tekemän työpaikkakiusaamista koskevan kantelun johdosta. Toisaalta vaatimus sen tunnustamisesta, että kantaja on joutunut esimiestensä työpaikkakiusaamisen kohteeksi, ja aiheutuneen aineellisen vahingon ja henkisen kärsimyksen korvaaminen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin perusoikeusviraston 16.10.2009 tekemä päätös kumotaan.

               2)

               Euroopan unionin perusoikeusvirasto velvoitetaan maksamaan Timo Allgeierille 5 000 euroa.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Euroopan unionin perusoikeusvirasto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Timo Allgeierin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 260, 25.9.2010, s. 27.


title: Asia C-673/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 29.12.2011 — Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), jolle Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulturen (VINIFLHOR) oikeudet ovat siirtyneet v. Organisation de producteurs Les Cimes

text:
               24.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 29.12.2011 — Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), jolle Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulturen (VINIFLHOR) oikeudet ovat siirtyneet v. Organisation de producteurs Les Cimes
   (Asia C-673/11)
   2012/C 89/12
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d'État

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), jolle Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulturen (VINIFLHOR) oikeudet ovat siirtyneet

      Vastapuoli: Organisation de producteurs Les Cimes

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Miten Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston rahoitusjärjestelmään kuuluviin toimenpiteisiin kohdistuvista jäsenvaltioiden suorittamista tarkastuksista 21.12.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4045/89 (1) 2 artiklan 4 kohdan mukainen mahdollisuus jatkaa tarkastusjaksoa ”– — ajan, joka edeltää tai seuraa kahdentoista kuukauden aikaa”, joka asetuksessa määritellään, voidaan panna täytäntöön jäsenvaltiossa, kun otetaan huomioon yhtäältä yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevat vaatimukset ja toisaalta oikeusvarmuuden periaate ja se, että on välttämätöntä, että tarkastusviranomaisille ei anneta määrittelemätöntä valtaa?

               2)

               Erityisesti:

                           —

                           Pitääkö tarkastuksen kohteena olevan ajanjakson joka tapauksessa ja sen uhalla, että tarkastus on muuten sääntöjenvastainen, mihin tarkastuksen kohteena ollut taho voisi vedota tämän tarkastuksen tulosten seurauksia koskevaa päätöstä vastaan, päättyä sellaista tarkastuskautta edeltävän kahdentoista kuukauden ajanjakson aikana, jonka aikana tarkastukset on toteutettu?

                           —

                           Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, miten asetuksessa nimenomaisesti ilmaistu mahdollisuus jatkaa tarkastusta koskevaa ajanjaksoa ”ajan, joka — – seuraa kahdentoista kuukauden aikaa”, on ymmärrettävä?

                           —

                           Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko tarkastuksen kohteena olevan ajanjakson kuitenkin sen uhalla, että tarkastus on muuten sääntöjenvastainen, mihin tarkastuksen kohteena ollut taho voisi vedota tämän tarkastuksen tulosten seurauksia koskevaa päätöstä vastaan, sisällyttävä kahdentoista kuukauden ajanjakso, joka päättyy sen tarkastuskauden aikana, joka edeltää sitä tarkastuskautta, jona tarkastus on toimitettu, vai voiko tarkastus koskea ainoastaan ajanjaksoa, joka päättyy ennen edeltävän tarkastuskauden alkua?

      (1)  Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston rahoitusjärjestelmään kuuluviin toimenpiteisiin kohdistuvista jäsenvaltioiden suorittamista tarkastuksista ja direktiivin 77/435/ETY kumoamisesta 21.12.1989 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4045/89 (EYVL L 388, s. 18).


title: Asia C-231/08 P: Valitus, jonka Massimo Giannini on tehnyt 29.5.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-100/04, Massimo Giannini v. komissio, 12.3.2008 antamasta tuomiosta

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/22

         Valitus, jonka Massimo Giannini on tehnyt 29.5.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-100/04, Massimo Giannini v. komissio, 12.3.2008 antamasta tuomiosta
   (Asia C-231/08 P)
   (2008/C 223/34)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Massimo Giannini (edustajat: avocate L. Levi ja avocate C. Ronzi)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-100/04 12.3.2008 antama tuomio on kumottava

               —

               siten kantajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset on hyväksyttävä ja näin ollen

                           —

                           on kumottava kilpailun COM/A/9/01 valintalautakunnan päätös, joka annettiin tiedoksi valittajalle kirjeitse 11.6.2003, olla kirjaamatta valittajan nimeä tämän kilpailun varallaololuetteloon, sekä tarvittaessa kumottava päätös, joka annettiin tiedoksi valittajalle kirjeitse 8.7.2003 ja jolla hylättiin valittajan uudelleenkäsittelyä koskeva vaatimus ja kumottava päätös, joka annettiin valittajalle tiedoksi kirjeitse 2.12.2003 ja jolla hylättiin valittajan oikaisuvaatimus,

                           —

                           on myönnettävä korvausta aineellisesta vahingosta, joka arvioidaan yhtäältä väliaikaisen toimihenkilön sopimuksen päättymisen jälkeen saadun työttömyyskorvauksen ja palkkaluokkaan A 7/4 kuuluvan virkamiehen palkan välisen erotuksen perusteella ja toisaalta työttömyysjakson jälkeen palkkaluokkaan A 7/5 kuuluvan virkamiehen palkan perusteella ja on myönnettävä korvausta henkisestä kärsimyksestä, joka arvioidaan 1 euroksi

               —

               vastapuoli on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja valitusasteessa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vetoaa valituksensa tueksi etenkin kolmeen pääasialliseen valitusperusteeseen.
   Kantaja väittää ensimmäisessä valitusperusteessa etenkin, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja erityisesti oikeutta saada päätös asiassa kohtuullisessa ajassa. Asian saattamisen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen ja riidanalaisen tuomion antamisen välillä on nimittäin kulunut neljä vuotta. Valittajan mukaan mikään erityinen seikka ei ollut käsiteltävänä olevassa asiassa peruste oikeudenkäynnin tällaiselle kestolle. Tämän asian asiakirjat eivät olleet erityisen laajoja eivätkä oikeudellisesti monimutkaisia ja menettelyllä oli valittajalle todellista merkitystä.
   Valittaja väittää toisessa valitusperusteessa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut henkilöstösääntöjen 4, 27 ja 29 artiklaa ja näin ollen yksikön etua sekä huolenpitovelvollisuutta, joka yhteisön toimielimillä on niiden toimihenkilöihin ja virkamiehiin nähden. Valittajan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistun sekoittaa tältä osin keskenään yhteisön virkamieheksi tulon avoimen kilpailun kautta, jonka tarkoituksena on muodostaa varallaololuettelo, ja jo työhönotettujen henkilöiden uran jatkumisen henkilöstösäännöissä säädettyjen keinojen, kuten siirtojen ja ylennysten, kautta.
   Valittaja vetoaa kolmannessa valitusperusteessaan siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut velvollisuutta perustella tuomiot, se on loukannut syrjintäkiellon ja puolustautumisoikeuksien periaatteita sekä jättänyt huomioon ottamatta sen arvioitavaksi toimitetun näytön vääristelyn. Tämä viimeksi mainittu valitusperuste jakautuu kolmeen osaan.
   Valittaja esittää kolmannen valitusperusteen ensimmäisessä osassa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut syrjintäkiellon periaatetta ja perusteluvelvollisuutta ja rikkonut näyttöä koskevia hallinnollisia säännöksiä, kun se on katsonut, että sillä seikalla, että tietyt hakijat tunsivat asiakirjan, johon kirjallinen koe perustui, ei loukattu syrjintäkiellon periaatetta ja kun se ei vaatinut vastapuolta esittämään konkreettista näyttöä siitä, ettei tämä seikka tarkoita syrjintää.
   Tämän valitusperusteen toisessa osassa valittaja väittää, että syrjintäkiellon periaatetta on loukattu ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle esitettyä näyttöä on vääristelty sikäli kuin viimeksi mainittu on katsonut, että valintalautakunnan koostumus oli riittävän tasapainoinen hakijoiden objektiivisen vertailun ja arvioinnin varmistamiseksi, vaikka asiakirjat päinvastoin osoittavat, että tämä lautakunta ei ollut riittävän tasapainoinen ja sikäli kuin vastapuoli ei ilmoittanut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle lukuisista olennaisista tosiseikoista.
   Lopuksi valittaja vetoaa tämän valitusperusteen kolmannessa osassa uudelleen syrjintäkiellon loukkaamiseen, asian selvittämistä koskevien sääntöjen rikkomiseen ja puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, jotka liittyvät ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toteamuksiin valintalautakunnan puolueettomuudesta.


title: Asia T-568/14: Kanne 30.7.2014 – Laverana v. SMHV (BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION)

text:
               13.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 361/11

         Kanne 30.7.2014 – Laverana v. SMHV (BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION)
   (Asia T-568/14)
   2014/C 361/15
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Wachinger, M. Zöbisch ja D. Chatterjee)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan asiassa R 120/2014-4 27.5.2014 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää sananosan BIO FLUIDE DE PLANTES PROPRE FABRICATION, luokkaan 3, 5 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – rekisteröintihakemus nro 1 1 9 22  631

      Tutkijan päätös: Rekisteröinnin hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen

               —

               Harkintavallan väärinkäyttö kilpailuoikeudellisen harkinnan perusteella tehdyn ratkaisun takia