title: Asia C-209/01: Bundesfinanzhofin 21.2.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Theodor Schilling ja Angelika Fleck-Schilling vastaan Finanzamt Nürnberg-Süd

text:
C 212/14                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       28.7.2001
–     velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan                        b)    kolmas ei voi vedota jäsenvaltioiden tavaramerkki-
      oikeudenkäyntikulut.                                                           lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuu-
                                                                                ta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin
                                                                                89/104/ETY (1) 6 artiklan 1 kohtaan osoittaakseen,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                  ettei tavaramerkkiä ole loukattu,
Komissio katsoo, ettei Alankomaiden kuningaskunta ole saat-                    voiko kolmas vedota puolustuksekseen siihen, että riidan-
tanut direktiivin seuraavia säännöksiä asianmukaisesti osaksi                  alainen käyttö ei ole sellaista, että merkillä ilmaistaisiin
sisäistä oikeusjärjestystään:                                                  kaupallista alkuperää (eli ilmaistaisiin elinkeinotoimin-
                                                                               nassa yhteyttä tavaroiden ja tavaramerkin haltijan välillä)?
–     8 artiklan 2 kohta (anestesian käyttö, kun kyseessä ovat
      vakavat vammat, jotka saattavat aiheuttaa voimakasta               2.    Jos näin on, onko riittävänä yhteytenä pidettävä sitä,
      kipua): Esitys Dierproevenbesluit -päätöksen (päätös                     että kyseinen käyttö ymmärrettäisiin niin, että merkillä
      eläinkokeista) muuttamisesta direktiivin 8 artiklan                      ilmaistaan tavaramerkin haltijan kannattamista, uskolli-
      2 kohdan b alakohdan viimeisen virkkeen täytäntöönpa-                    suutta sille tai kuulumista siihen?
      nemiseksi on Alankomaiden hallituksen mukaan hiljat-
      tain toimitettu Raad van Statelle lausuntoa varten.
–     11 artikla (eläinten vapaaksi päästäminen): Komissio
      katsoo, että Wet op de Dierproeven -lain (laki eläinkokeis-        (1) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1.
      ta) 10 a §:n toinen momentti on merkitykseltään yleinen
      eikä koske nimenomaisesti eläinten vapaaksi päästämistä.
–     18 artiklan 1 kohta (koirien, kissojen ja apinoiden
      merkitseminen): Alankomaiden oikeudessa ei ole sään-
      nöstä, josta ilmenisi, että nämä eläimet on merkittävä
      mahdollisimman kivuttomasti ennen niiden vieroitusta.
–     22 artiklan 1 kohta (eläinkokeiden tulosten keskinäinen
      tunnustaminen): Komissio katsoo, että tämä säännös on
      saatettava osaksi kansallista oikeusjärjestystä velvoittaval-      Bundesfinanzhofin 21.2.2001 tekemällään päätöksellä
      la lain säännöksellä.                                              esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Theodor Schil-
                                                                         ling ja Angelika Fleck-Schilling vastaan Finanzamt
(1) EYVL 1987, L 117, s. 31.
                                                                                Nürnberg-Süd
                                                                                (Asia C-209/01)
                                                                                (2001/C 212/24)
                                                                         Bundesfinanzhof on pyytänyt 21.2.2001 tekemällään päätök-
High Court of Justicen (England & Wales), Chancery                       sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
Division, 4.5.2001 tekemällään päätöksellä esittämä en-                  21.5.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
nakkoratkaisupyyntö asiassa Arsenal Football Club plc                    ratkaisua asiassa Theodor Schilling ja Angelika Fleck-Schilling
                      vastaan Matthew Reed                               vastaan Finanzamt Nürnberg-Süd seuraaviin kysymyksiin:
                          (Asia C-206/01)                                1.    Onko Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista
                                                                               8 päivänä huhtikuuta 1965 tehdyn pöytäkirjan (BGBl II
                                                                               1965, 1482, 1488) 14 artiklan 1 kohdan kanssa ristirii-
                          (2001/C 212/23)                                      dassa se, että Saksan kansalaiset, jotka työskentelevät
                                                                               Luxemburgissa Euroopan yhteisöjen virkamiehinä ja asu-
High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division, on                 vat siellä, eivät saa Saksan tuloverotuksessa vähentää
pyytänyt 4.5.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                    Luxemburgissa työskentelevästä kotiapulaisesta aiheutu-
yhteisöjen tuomioistuimeen 18.5.2001, Euroopan yhteisöjen                      via kustannuksia Einkommensteuergesetzin (tuloverolaki)
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Arsenal Football                     10 §:n 1 momentin 8 alakohdan mukaisesti, koska
Club plc vastaan Matthew Reed seuraaviin kysymyksiin:                          he eivät ole maksaneet saksalaisen eläkevakuutuksen
                                                                               mukaisia maksuja kotiapulaisen lakisääteistä eläkevakuu-
1.    Jos tavaramerkki on pätevästi rekisteröity ja
                                                                               tusta varten?
      a)    kolmas käyttää elinkeinotoiminnassa merkkiä, joka
            on täysin samanlainen kuin tämä tavaramerkki,                2.    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
            sellaisia tavaroita varten, jotka ovat samoja kuin ne,             Onko EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan 4 kohtaa
            joita varten kyseinen tavaramerkki on rekisteröity,                tulkittava siten, että EY:n virkamies ei voi vedota EY:n
            ja                                                                 perustamissopimuksen 48 artiklaan?
 ---pagebreak--- 28.7.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 212/15
3.    Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: onko EY:n           tiivien täytäntöönpanolle säädettyjä määräaikoja. Tämä määrä-
      perustamissopimuksen 48 artiklan kanssa ristiriidassa se,          aika on päättynyt 15.6.1999, mutta Italian tasavalta ei ole
      että Luxemburgissa asuvalla EY:n virkamiehellä, jonka              antanut tarvittavia säännöksiä noudattaakseen komission vaa-
      kotipaikan katsotaan olevan Saksassa ja joka maksaa                timuksissa mainittua direktiiviä.
      kotiapulaisesta maksuja Luxemburgin lakisääteiseen elä-
      kevakuutusjärjestelmään, ei ole oikeutta tuloverolain
      10 §:n 1 momentin 8 alakohdan mukaiseen erityiskuluvä-
      hennykseen?                                                        (1) EYVL L 71, 10.3.1998, s. 1.
4.    Jos neljänteen kysymykseen vastataan myöntävästi: voi-
      daanko asiassa C-112/91, Werner, 26.1.1993 annetussa
      tuomiossa (Kok. 1993, s. I-429 ja I-463) vahvistettuja
      periaatteita soveltaa nyt esillä olevassa asiassa?
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 23.5.2001 Euroopan
                                                                                unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-211/01)
                                                                                (2001/C 212/26)
Euroopan yhteisöjen komission 22.5.2001 Italian tasaval-
                   taa vastaan nostama kanne
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.5.2001 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
                          (Asia C-210/01)                                neuvostoa vastaan. Kantajan edustaja on M. Wolfcarius ja
                                                                         prosessiosoite Luxemburgissa.
                          (2001/C 212/25)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuin
Euroopan yhteisöjen komissio on 22.5.2001 nostanut kanteen
Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistui-              –     kumoaa neuvoston 19.3.2001 tekemät päätökset kulje-
messa. Kantajan asiamiehinä ovat Hans Støvlbaek ja Roberto                     tusta koskevien sopimusten tekemisestä yhteisön ja Unka-
Amorosi.                                                                       rin ja Bulgarian (1) välillä siltä osin kuin sopimukset
                                                                               perustuvat EY 93 artiklaan, koska oikea ja riittävä oikeu-
                                                                               dellinen perusta on EY 71 artikla,
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin                                                                     –     pysyttää voimassa näiden sopimusten vaikutukset siihen
                                                                               asti kunnes neuvosto tekee uudet toimet,
–     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut neuvoston
      direktiivin 92/75/ETY täytäntöönpanemiseksi kotitalous-            –     velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      lamppujen energiankulutusmerkinnän osalta 27 päivänä
      tammikuuta 1998 annetun komission direktiivin
      98/11/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
      antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin nou-           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      dattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
      määräyksiä tai ei ole ainakaan ilmoittanut näistä toimen-
      piteistä komissiolle                                               Kysymyksessä olevien kuljetusta koskevien sopimusten asian-
                                                                         mukainen oikeudellinen perusta on EY 71 artikla, joka on
                                                                         ainoa näiden sopimusten tarkoituksen edellyttämä perusta.
–     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                         Verotekijän on oltava olennainen osa näitä sopimuksia, koska
      kulut.
                                                                         se on osa yhteisen liikennepolitiikan tavoitteen toteuttamista.
                                                                         Sen tehtävänä on varmistaa, että sopimuksilla luotu vastavuo-
                                                                         roinen luvanmyöntämisjärjestelmä ei ole syrjivä.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Samanaikaisuus EY 93 artiklan oikeudellisen perustan kanssa
                                                                         on poissuljettu sen vuoksi, että 71 artiklassa edellytetään vain
EY 249 artiklassa, jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutet-          määräenemmistöä neuvostossa kun taas EY 93 artiklassa
tavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on              edellytetään yksimielisyyttä. Parlamentin kuulemista koskeva
osoitettu, asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus noudattaa direk-       ongelma ei ole esiintynyt käytännössä kun otetaan huomioon


title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 27 päivänä toukokuuta 2004, asiassa T-358/02, Deutsche Post AG ja DHL International Srl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuet — Komission antama hyväksyntä Italian viranomaisten Poste Italianelle myöntämille tuille — Kilpailijoiden nostama kumoamiskanne — Tutkimatta jättäminen)

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/40

      ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   27 päivänä toukokuuta 2004,
   asiassa T-358/02, Deutsche Post AG ja DHL International Srl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Valtiontuet - Komission antama hyväksyntä Italian viranomaisten Poste Italianelle myöntämille tuille - Kilpailijoiden nostama kumoamiskanne - Tutkimatta jättäminen)
   (2004/C 228/91)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-358/02, Deutsche Post AG, kotipaikka Bonn (Saksa) ja DHL International Srl, kotipaikka Rozzano (Italia), edustajinaan asianajajat J. Sedemund ja T. Lübbig, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään V. Di Bucci, J. Flett ja V. Kreuschitz), jota tukevat Italian tasavalta (asiamiehenään aluksi U. Leanza ja sittemmin I. Braguglia, prosessiosoite Luxemburgissa) ja Poste Italiane SpA, kotipaikka Rooma (Italia), edustajinaan solicitor B. O'Connor ja asianajaja A. Fratini, jossa kantajat vaativat valtiontuista, jotka Italia on myöntänyt Poste Italiane SpA:lle (entinen Ente Poste Italiane) 12 päivänä maaliskuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2002/782/EY (EYVL L 282, s. 29) kumoamista, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit V. Tiili, A. W. H. Meij, M. Vilaras ja N. J. Forwood, kirjaaja: H. Jung, on 27.5.2004 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1.

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2.

               Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne velvoitetaan korvaamaan komission ja Poste Italiane SpA:n oikeudenkäyntikulut. Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 44, 22.2.2003.


title: Asia C-185/01: Bundesfinanzhofin 22.2.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Auto Lease Holland B.V. vastaan Bundesamt für Finanzen

text:
14.7.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 200/49
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           Jos leasing-järjestelyn mukaisesti vuokralleottaja täyttää vuok-
                                                                         ratun ajoneuvon polttoainesäiliön vuokralleantajan nimissä ja
—     kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-               lukuun, onko tässä tilanteessa kyse siitä, että vuokralleantaja
      tuimen (viides jaosto) 13.2.2001 asiassa T-166/00 (Peter           luovuttaa polttoaineen vuokralleottajalle, ja onko näin ollen
      Hirschfeldt v. Euroopan yhteisöjen komissio) antaman               tätä luovutusta verotettava direktiivin 77/388/ETY 8 artiklan
      tuomion,                                                           1 kohdan a alakohdassa mainitussa luovutuspaikassa vai
                                                                         sisältyykö tällainen ”edelleenluovutus” direktiivin 77/388/ETY
—     kumoaa sisäisen kilpailun EEA/T/99/1 kumoamista kos-               9 artiklan mukaisesti verotettavaan vuokralleantajan palve-
      kevan päätöksen, joka annettiin kantajalle tiedoksi                luun?
      27.9.1999 päivätyllä kirjeellä
                                                                         (1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.
—     kumoaa 13.12.1999 tehdyn päätöksen, joka koskee
      kantajan siirtoa komissiosta Euroopan ympäristökeskuk-
      seen ja jolla hänelle vahvistettiin palkkaluokan A5 taso 3
      1.11.1999 lukien
—     velvoittaa vastaajan korvaamaan kummassakin oikeusas-
      teessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Verwaltungsgericht Stuttgartin 4.4.2001 tekemällään pää-
                                                                         töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Alexan-
                                                                         der Dory vastaan Saksan liittotasavalta – Kreiswehrersat-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                zamt Schwäbisch Gmünd
—     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeu-                                     (Asia C-186/01)
      dellisen virheen arvioidessaan, että komission uhkaus
      ”luopua tulevaisuudessa kokonaan siirtojen käytöstä”                                       (2001/C 200/88)
      Euroopan ympäristökeskuksen hyväksi, jos sisäistä kilpai-
      lua EEA/T/99/1 ei kumota, ei aiheuttanut sitä, että
      nimittävä viranomainen olisi käyttänyt harkintavaltaansa           Verwaltungsgericht Stuttgart on pyytänyt 4.4.2001 tekemäl-
      väärin kumotessaan kilpailun.                                      lään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                         mioistuimeen 30.4.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
—     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeu-             melta asiassa Alexander Dory vastaan Saksan liittotasavalta –
      dellisen virheen, koska se asetti nimitykselle ehdon, josta        Kreiswehrersatzamt Schwäbisch Gmünd – ennakkoratkaisua
      ei säädetä henkilöstösääntöjen 8 artiklan 3 kohdassa, ja           seuraavaan kysymykseen, joka koskee erityisesti miesten ja
      koska se ei tarkistanut, että Euroopan ympäristökeskus oli         naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta
      ryhtynyt kantajan uran uudelleenjärjestämistä koskeviin            mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja ural-
      toimiin nimittämisen yhteydessä vahvistettavan palkka-             la etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976
      luokan ja ikälisien osalta.                                        annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (1) 2 artiklan tul-
                                                                         kintaa:
                                                                         Onko se seikka, että Saksan asevelvollisuus koskee ainoastaan
                                                                         miehiä, ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa?
                                                                         (1) EYVL L 39, 14.2.1976, s. 40.
Bundesfinanzhofin 22.2.2001 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Auto Lease Hol-
          land B.V. vastaan Bundesamt für Finanzen
                          (Asia C-185/01)                                Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburgin 25.4.2001 te-
                                                                         kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                          (2001/C 200/87)                                          asiassa Francisco Javier Gonzales Moreno
                                                                                (Asia C-188/01)
Bundesfinanzhof on pyytänyt 22.2.2001 tekemällään päätök-
sellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
30.4.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                                         (2001/C 200/89)
ratkaisua asiassa Auto Lease Holland B.V. vastaan Bundesamt
für Finanzen seuraava direktiiviä 77/388/ETY (1) koskevaan               Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg on pyytänyt
ennakkoratkaisukysymykseen:                                              25.4.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-


title: Asia T-270/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2016 – ANKO v. REA (Välityslauseke — Seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman (2007–2013) puitteissa tehty avustussopimus — ESS-hanke — Kantajalle suoritettavien maksujen keskeyttäminen ja kyseisen keskeyttämisen lopettamisedellytysten yhteensoveltuvuus sopimuslausekkeiden kanssa — Viivästyskorot)

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2016 – ANKO v. REA
   (Asia T-270/15) (1)

   ((Välityslauseke - Seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman (2007–2013) puitteissa tehty avustussopimus - ESS-hanke - Kantajalle suoritettavien maksujen keskeyttäminen ja kyseisen keskeyttämisen lopettamisedellytysten yhteensoveltuvuus sopimuslausekkeiden kanssa - Viivästyskorot))
   (2017/C 022/31)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja V. Christianos)

      Vastaaja: Tutkimuksen toimeenpanovirasto (REA) (asiamiehet: S. Payan-Lagrou ja V. Canetti, avustajinaan aluksi asianajaja O. Lytra, sitten asianajaja A.Saratsi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 272 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan toteamaan, että REA on määrätessään, että kantajalle Emergency support system -nimisen hankkeen rahoittamista koskevan tukisopimuksen nro 217951, joka liittyi Euroopan yhteisön tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin seitsemänteen puiteohjelmaan (2007–2013), nojalla tarkoitetun rahoitustuen maksaminen oli keskeytettävä, rikkonut sopimusvelvoitteitaan ja että kyseinen summa on maksettava kantajalle kanteen tiedoksiantoajankohdasta laskettavine viivästyskorkoineen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Tutkimuksen toimeenpanovirasto (REA) on rikkonut Emergency support system -nimisen hankkeen rahoittamista koskevan tukisopimuksen nro 217951, joka liittyi Euroopan yhteisön tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin seitsemänteen puiteohjelmaan (2007–2013), liitteenä olevien yleisten sopimusehtojen II.5 kohdan 3 kappaleen d alakohtaa keskeyttäessään ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichaniasille suoritettavien maksujen maksamisen.

               2)

               REA velvoitetaan maksamaan ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichaniasille summa, joka vastaa niiden välivaiheen maksujen määrää, joiden maksamista ei olisi pitänyt keskeyttää viimeksi mainitun osallistuessa Emergency support system -nimiseen hankkeeseen, kyseisen taloudellisen tuen sen määrän puitteissa, joka oli jäljellä maksujen keskeyttämisajankohtana, korotettuna viivästyskoroilla, jotka alkavat kunkin raportointiajanjakson osalta juosta sen jälkeen, kun 105 päivää on kulunut vastaavien raporttien vastaanottamisesta, ja joiden taso määräytyy maksukuukauden ensimmäisenä voimassa olevan tason mukaan, sellaisena kuin tämä on julkaistu Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa, korotettuna 3,5 prosentilla.

               3)

               REA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 279, 24.8.2015.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (suuri jaosto)  6 päivänä joulukuuta 2005 , yhdistetyissä asioissa C-453/03, C-11/04, C-12/04 ja C-194/04 (High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin (Administrative Court), Consiglio di Staton ja Rechtbank 's-Gravenhagen esittämät ennakkoratkaisupyynnöt): The Queen, ex parte: ABNA Ltd (C 453/03), Denis Brinicombe, BOCM Pauls Ltd, Devenish Nutrition Ltd, Nutrition Services (International) Ltd, Primary Diets Ltd, vastaan Secretary of State for Health, Food Standards Agency, Fratelli Martini & C. SpA (C-11/04), Cargill Srl vastaan Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive, Ferrari Mangimi Srl (C-12/04), Associazione nazionale tra i produttori di alimenti zootecnici (Assalzoo) vastaan Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive, ja Nederlandse Vereniging Diervoederindustrie (Nevedi) (C-194/04) vastaan Productschap Diervoeder (Terveydensuojelu — Eläinten rehuseokset — Tuotteen ainesosien tarkan prosenttiosuuden ilmoittaminen — Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen)

text:
               11.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 36/6

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (suuri jaosto)
   6 päivänä joulukuuta 2005,
   yhdistetyissä asioissa C-453/03, C-11/04, C-12/04 ja C-194/04 (High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin (Administrative Court), Consiglio di Staton ja Rechtbank 's-Gravenhagen esittämät ennakkoratkaisupyynnöt): The Queen, ex parte: ABNA Ltd (C 453/03), Denis Brinicombe, BOCM Pauls Ltd, Devenish Nutrition Ltd, Nutrition Services (International) Ltd, Primary Diets Ltd, vastaan Secretary of State for Health, Food Standards Agency, Fratelli Martini & C. SpA (C-11/04), Cargill Srl vastaan Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive, Ferrari Mangimi Srl (C-12/04), Associazione nazionale tra i produttori di alimenti zootecnici (Assalzoo) vastaan Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive, ja Nederlandse Vereniging Diervoederindustrie (Nevedi) (C-194/04) vastaan Productschap Diervoeder (1)

   (Terveydensuojelu - Eläinten rehuseokset - Tuotteen ainesosien tarkan prosenttiosuuden ilmoittaminen - Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen)
   (2006/C 36/10)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti, italia ja hollanti
   Yhdistetyissä asioissa C-453/03, C-11/04, C-12/04 ja C-194/04, joissa on kyse EY 234 artiklaan perustuvista ennakkoratkaisupyynnöistä, jotka High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) (C-453/03), Consiglio di Stato (Italia) (C-11/04 ja C-12/04) ja Rechtbank 's-Gravenhage (Alankomaat) (C-194/04) ovat esittäneet 23.10.2003, 11.11.2003 ja 22.4.2004 tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimeen 27.10.2003, 15.1.2004 ja 26.4.2004, saadakseen ennakkoratkaisun asioissa The Queen, ex parte: ABNA Ltd (C-453/03), Denis Brinicombe, BOCM Pauls Ltd, Devenish Nutrition Ltd, Nutrition Services (International) Ltd, Primary Diets Ltd, vastaan Secretary of State for Health, Food Standards Agency, Fratelli Martini & C. SpA (C-11/04), Cargill Srl vastaan Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive, Ferrari Mangimi Srl (C-12/04), Associazione nazionale tra i produttori di alimenti zootecnici (Assalzoo) vastaan Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive, ja Nederlandse Vereniging Diervoederindustrie (Nevedi) (C-194/04) vastaan Productschap Diervoeder, yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans ja A. Rosas (esittelevä tuomari) sekä tuomarit N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta, P. Kūris, E. Juhász, G. Arestis, A. Borg Barthet ja M. Ilešič, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaajat: johtava hallintovirkamies M. F. Contet ja hallintovirkamies K. Sztranc, on antanut 6.12.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Asiassa C-453/03 esitetyn kysymyksen a kohdan, asioissa C-11/04 ja C-12/04 esitetyn ensimmäisen kysymyksen ja asiassa C-194/04 esitetyn ensimmäisen kysymyksen a kohdan tutkimisen perusteella ei ole käynyt ilmi mitään sellaista seikkaa, jonka perusteella voitaisiin katsoa, että rehuseosten liikkuvuudesta annetun neuvoston direktiivin 79/373/ETY muuttamisesta ja komission direktiivin 91/357/ETY kumoamisesta 28 päivänä tammikuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/2/EY 1 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tai saman artiklan 4 kohtaa ei ole pätevästi annettu EY 152 artiklan 4 kohdan b alakohdan perusteella.

               2)

               Asiassa C-12/04 esitetyn neljännen kysymyksen tutkimisen perusteella ei ole käynyt ilmi mitään sellaista seikkaa, jolla olisi vaikutusta direktiivin 2002/2 1 artiklan 1 kohdan b alakohdan tai saman artiklan 4 kohdan pätevyyteen yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen valossa.

               3)

               Direktiivin 2002/2 1 artiklan 1 kohdan b alakohta, jossa velvoitetaan rehuseosten valmistajat ilmoittamaan asiakkaan pyynnöstä rehun tarkka koostumus, on pätemätön suhteellisuusperiaatteen valossa. Sitä vastoin asiassa C-453/03 esitetyn kysymyksen c kohdan, asioissa C-11/04 ja C-12/04 esitetyn toisen kysymyksen ja asiassa C-194/04 esitetyn ensimmäisen kysymyksen c kohdan tutkimisen perusteella ei ole käynyt ilmi mitään sellaista seikkaa, jolla olisi vaikutusta kyseisen direktiivin 1 artiklan 4 kohdan pätevyyteen kyseisen periaatteen valossa.

               4)

               Direktiiviä 2002/2 on tulkittava siten, ettei sen soveltaminen edellytä, että vahvistetaan kyseisen direktiivin kymmenennessä perustelukappaleessa tarkoitettu positiivilista erityisnimillään ilmoitetuista rehuaineista.

               5)

               Myös silloin kun jäsenvaltion tuomioistuin on katsonut, että ne edellytykset, joilla se voi keskeyttää yhteisön toimen täytäntöönpanon, täyttyvät, ja erityisesti silloin, kun jäsenvaltion tuomioistuin on jo esittänyt kyseisen riidanalaisen toimen pätevyyttä koskevan kysymyksen yhteisöjen tuomioistuimelle, muiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset hallintoviranomaiset eivät voi keskeyttää mainitun toimen täytäntöönpanoa siihen saakka, kunnes yhteisöjen tuomioistuin on antanut ratkaisun sen pätevyydestä. On näet ainoastaan kansallisen tuomioistuimen asiana selvittää sen ratkaistavaksi saatetun asian erityisolosuhteet huomioon ottaen, täyttyvätkö väliaikaismääräyksen antamisen edellytykset.

      (1)  EUVL C 7, 10.1.2004.

      EUVL C 59, 6.3.2004.

      EUVL C 179, 10.7.2004.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 8 päivänä heinäkuuta 2002 asiassa C-203/01 (Supremo Tribunal Administrativon esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Fazenda Pública vastaan Antero & Ca Lda (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin – Kantamatta jääneiden tuontitullien ottaminen huomioon – Jälkitullaukselle asetetun määräajan laskemisen keskeyttäminen)

text:
C 274/16                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       9.11.2002
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                  Nuno Antas de Camposin 30.7.2002 tekemä valitus Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                           men toisen jaoston asiassa T-194/00 ( 1), Nuno Antas de
                       (ensimmäinen jaosto)                                Campos vastaan Euroopan parlamentti, 14.5.2002 anta-
                                                                                masta tuomiosta
                    8 päivänä heinäkuuta 2002
                                                                                (Asia C-279/02 P)
asiassa C-203/01 (Supremo Tribunal Administrativon esit-
tämä ennakkoratkaisupyyntö), Fazenda Pública vastaan
                         Antero & C a Lda ( 1)
                                                                                (2002/C 274/27)
(Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Tuontitullien kanta-
minen jälkitullauksin – Kantamatta jääneiden tuontitullien
ottaminen huomioon – Jälkitullaukselle asetetun määräajan
                    laskemisen keskeyttäminen)
                                                                           Nuno Antas de Campos on valittanut 30.7.2002 Euroopan
                                                                           yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa
                           (2002/C 274/26)                                 T-194/00, Nuno Antas de Campos vastaan Euroopan parla-
                                                                           mentti, 14.5.2002 antamasta tuomiosta. Kantajan edustajina
                                                                           ovat asianajajat C. Botelho Moniz ja E. Maia Cadete.
                    (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                           –     kumoaa valituksenalaisen tuomion sellaisten oikeudellis-
                                                                                ten virheiden takia, jotka perustuvat siihen, että nyt esillä
Asiassa C-203/01, jonka Supremo Tribunal Administrativo                          olevassa asiassa on sovellettu väärin hyvän hallinnon
(Portugali) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen                      periaatetta, perusteluvelvollisuutta koskevia oikeussään-
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa                     töjä, yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja syrjintäkiellon
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Fazenda Pública                       periaatetta sekä oikeussääntöjä, joilla taataan oikeus oi-
vastaan Antero & Ca Lda, Ministério Públicon osallistuessa                       keudenmukaiseen oikeudenkäyntiin;
asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun tuonti- tai vientitullien
maksamisvelvoitteen sisältävään tullimenettelyyn ilmoitetuista
tavaroista velalliselta kantamatta jääneiden tuonti- tai vientitul-        –     kumoaa 14.7.2000 päivätyllä kirjeellä nro 109172 kanta-
lien kantamisesta jälkitullauksin 24 päivänä heinäkuuta 1979                     jalle tiedoksiannetun Euroopan parlamentin puhemiehen
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1697/79 (EYVL                              päätöksen, joka koskee kantajan 2.12.1999 tekemää
L 197, s. 1) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen                   valitusta, myös sillä perusteella, että siinä on loukattu
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann                    hyvän hallinnon periaatetta, perusteluvelvollisuutta kos-
(esittelevä tuomari) sekä tuomarit M. Wathelet ja A. Rosas,                      kevia oikeussääntöjä, yhdenvertaisen kohtelun periaatetta
julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on antanut                       ja syrjintäkiellon periaatetta;
8.7.2002 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                           –     palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Tuonti- tai vientitullien maksamisvelvoitteen sisältävään tullimenet-            men käsiteltäväksi, jotta se tutkisi ne tosiseikat, joihin
telyyn ilmoitetuista tavaroista velalliselta kantamatta jääneiden                vahingonkorvausvaatimus perustuu, sillä oikeudenkäyn-
tuonti- tai vientitullien kantamisesta jälkitullauksin 24 päivänä                tiä on tämän seikan osalta jatkettava aina lopullisen
heinäkuuta 1979 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1697/                      päätöksen tekemiseen saakka;
79 1 artiklan 2 kohdan c alakohdassa ja 2 artiklan 1 kohdan
toisessa alakohdassa mainitulla ilmaisulla prise en compte (tileihin
kirjaaminen) tarkoitetaan hallinnollista tointa, jolla vahvistetaan        –     siinä tapauksessa, että ensimmäisen oikeusasteen tuo-
niiden tuonti- tai vientitullien määrä, jotka toimivaltaiset viranomai-          mioistuimen tuomio kumotaan vain sillä perusteella, että
set voivat periä, eikä tulliviranomaisen suorittamaa tämän summan                siinä loukataan oikeutta oikeudenmukaiseen oikeuden-
tileihin tai muuhun asiakirjaan kirjaamista. Tällainen kirjaaminen               käyntiin, palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuo-
ei ole välttämätön edellytys jälkitullaukselle.                                  mioistuimen käsiteltäväksi, jotta se määräisi suoritettavik-
                                                                                si vaadituista asian selvittämistoimista;
( 1) EYVL C 227, 11.8.2001.
                                                                           –     velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan sekä tämän
                                                                                oikeudenkäynnin että asiassa T-194/00 kantajalle aiheu-
                                                                                tuneet oikeudenkäyntikulut.


title: Pretura Circondariale di Casertan 14.10.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö kyseisessä tuomioistuimessa olevassa asiassa Antonio Pontillo vastaan Società Donatab (Asia C-372/96)

text:
8.2.97                     FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      N:o C 40/9
Pretura Circondariale di Casertan 14.10.1996 tekemällään                    kiellon periaatetta ja koska niillä rikotaan asetuksen
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö kyseisessä                       ( ETY) N:o 441 /88 (4 ) 23 artiklaa ?
tuomioistuimessa olevassa asiassa Antonio Pontillo vas
                         taan Societä Donatab
                                                                      2 ) Ovatko asetuksen ( EY ) N:o 343/94 1 artiklan 3 koh
                            (Asia C-372/96 )                                dan neljäs alakohta ja asetuksen ( EY) N:o 465/94, sel
                               ( 97/C 40/17)                                laisena kuin se on muutettuna asetuksella ( EY )
                                                                            N:o 610/94, 1 artiklan 1 , 2 ja 3 kohta pätemättömiä ,
                                                                            koska niillä loukataan luottamuksensuojan periaatet
Pretura Circondariale di Caserta on pyytänyt 14.10.1996                     ta ?
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yh
teisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 25.11.1996 , Euroo                3 ) Ovatko asetuksen ( EY ) N:o 343/94 1 artiklan 3 koh
pan yhteisöjen tuomioistuimelta kyseisessä tuomioistui                     dan neljäs alakohta ja asetuksen ( EY ) N:o 465/94, sel
messa vireillä olevassa asiassa Antonio Pontillo vastaan
                                                                            laisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY)
Socitä Donatab ennakkoratkaisua seuraaviin ennakkorat
                                                                            N:o 610/94, 1 artiklan 1 , 2 ja 3 kohta pätemättömiä ,
kaisukysymyksiin:                                                           koska niillä rikotaan asetuksen ( ETY ) N:o 822/87 ( 5 )
                                                                            31 artiklaa ja ylitetään toimivalta, koska kyseisiltä
1 ) Onko neuvoston asetusta N:o 1738/91 ( 1 ) pidettävä                     säännöksiltä puuttuu oikeudellinen perusta " hehtaari
       pätevänä luottamuksensuojan periaatteen ja kiintiöjär               tuotosta " koskevan edellytyksen osalta ?
       jestelmän tavoitteiden valossa, sikäli kuin asetuksessa
       yllättäen ja ennalta-arvaamattomattomalla tavalla
                                                                      4) Onko asetuksen (ETY) Nro 822/87 39 artiklan 4 kohta ,
       alennettiin italialaisen Burley-nimisen tupakkalajikkeen
                                                                            jossa säädetään jokaiselle viininvalmistajalle kuuluvas
       hintaa ja jalostuspalkkiota niin myöhäisessä vaiheessa
                                                                            ta tislattavasta määrästä, pätemätön, koska sillä louka
       tupakan satovuotta, etteivät edes huolellisimmat ja
       tarkkaavaisimmat tupakantuottajat ehtineet reagoida                  taan suhteellisuusperiaatetta siksi , että se on täysin so
       siihen ?                                                             pimaton tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi ?
2 ) Voidaanko sen, että asetuksessa N:o 1738/91 ei esitetä            5 ) Onko asetuksen ( ETY ) N:o 441/88 4 artiklan 2 kohdan
       lainkaan perusteluja Burley-tupakan osalta (johon toi               neljäs alakohta pätemätön , koska siinä ylitetään sen
       menpiteet vaikuttivat enemmän kuin muihin tupakka                   hallinnollisen harkintavallan rajat, jota voidaan käyt
       lajikkeisiin, vaikka muidan tupakkalajikkeiden ylituo               tää yhteisessä markkinajärjestelyssä jaettaessa kansalli
                                                                            sia kiintiöitä ?
       tanto oli vielä suurempi ), katsoa loukkaavan
       olennaisia menettelymääräyksiä ?
                                                                      6 ) Onko asetuksen ( EY ) N:o 3151 /94 (6 ) 1 artiklan 1 koh
( ] ) EYVL N:o L 163 , 26.6.1991 , s . 13 .                                 ta pätemätön, koska sillä rikotaan asetuksen ( ETY )
                                                                            N:o 822/87 39 artiklan 1 kohtaa , siltä osin kuin sillä
                                                                            ei ole oikeudellista perustaa kuluvan viinivuoden tasa
                                                                            painon elvyttämistä koskevan edellytyksen osalta ?
                                                                      7 ) Onko asetuksen ( EY ) N:o 3151 /94 1 artiklan 1 kohta
Pretura Circondariale di Trevision — Sezione distaccata di                  pätemätön, koska sillä loukataan yhteisön toimia kos
Conegliano — 2.11.1996 tekemällään päätöksellä esittämä                     kevaa suhteellisuusperiaatetta ?
ennakkoratkaisupyyntö asiassa Galileo Zaninotto vastaan
Ispettorato Centrale Repressioni Frodi — Ufficio di Co                ')  EYVL   N:o  L 44, 17.2.1994, s. 9 .
                                  negliano                             2)  EYVL   N:o  L 58 , 2.3.1994, s . 2 .
                            ( Asia C-375/96 )                          ■') EYVL    N:o L 77, 19.3.1994 , s . 12 .
                                                                       4)  EYVL   N:o  L 45 , 18.2.1988 , s . 15 .
                               ( 97/C 40/18 )                          s)  EYVL    N:o L 84 , 27.3.1987, s . 1 .
                                                                       6)  EYVL   N:o  L 332 , 22.12.1994 , s . 32 .
Pretura Circondariale di Treviso — Sezione distaccata di
Conegliano — on pyytänyt 2.11.1 996 tekemällään päätök
sellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistui
men kirjaamoon 26.11.1996, yhteisöjen tuomioistuimelta
asiassa Galileo Zaninotto vastaan Ispettorato Centrale Re
pressioni Frodi — Ufficio di Conegliano ennakkoratkaisua              Tribunal correctionnel de Huyn 29.10.1996 tekemän pää
seuraaviin kysymyksiin :                                              töksen perusteella Tribunal de première instance de Huyn
                                                                      esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa yleinen syyt
                                                                            täjä vastaan B. Leloup, C. Leloup ja Sofrage SARL
 1 ) Ovatko asetuksen ( EY ) N:o 343/94 ( ] ) 1 artiklan
       3 kohdan neljäs alakohta ja asetuksen ( EY ) N:o 465/                                      ( Asia C-376/96 )
       94 ( 2 ) 1 artiklan 1 kohdan c alakohta, 1 artiklan 2 koh                                    ( 97/C 40/ 19 )
       dan toinen alakohta ja 1 artiklan 3 kohta ( alueen
       4 osalta ), sellaisena kuin tämä asetus on muutettuna
       alueen 4 osalta asetuksella (EY) N:o 610/94 ( 3 ), päte       Tribunal correctionnel de Huy on pyytänyt 29.10.1996 te
       mättömiä, koska niillä loukataan EY:n perustamissopi          kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo
       muksen 40 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua syrjintä           mioistuimeen 26.11.1996, Euroopan yhteisöjen tuomiois


title: Asia C-443/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.10.2007 (Supremo Tribunal Administrativon (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Erika Hollmann v. Fazenda Pública (Välitön verotus — Kiinteistöistä saatujen luovutusvoittojen verotus — Pääomien vapaa liikkuvuus — Veron määräytymisperuste — Syrjintä — Verojärjestelmän johdonmukaisuus)

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/15

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.10.2007 (Supremo Tribunal Administrativon (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Erika Hollmann v. Fazenda Pública
   (Asia C-443/06) (1)

   (Välitön verotus - Kiinteistöistä saatujen luovutusvoittojen verotus - Pääomien vapaa liikkuvuus - Veron määräytymisperuste - Syrjintä - Verojärjestelmän johdonmukaisuus)
   (2007/C 297/23)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Supremo Tribunal Administrativo
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Erika Hollmann

      Vastaaja: Fazenda Pública

      Väliintulija: Ministério Público
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Supremo Tribunal Administrativo — EY 12, EY 18, EY 39, EY 43 ja EY 56 artiklan tulkinta — Kiinteistöjen vastikkeellisesta luovutuksesta saatujen luovutusvoittojen verotus — Maan alueella asuviin henkilöihin sovellettavan luovutusvoittoja koskevan osittaisen verovapautuksen epääminen toisessa jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden toteuttamien luovutusten osalta
   Tuomiolauselma
   EY 56 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan jäsenvaltiossa — joka nyt esillä olevassa asiassa on Portugali — sijaitsevan kiinteistön luovutuksesta syntyvään luovutusvoittoon kohdistuu silloin, kun luovuttaja asuu jossain muussa jäsenvaltiossa, ankarampi verorasitus kuin silloin, kun luovutusvoitto on syntynyt kyseisen kiinteistön sijaintivaltiossa asuvalle henkilölle.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006.


title: Cour d'appel de Douain 20.6.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa SA Cabour ja SA Nord Distribution Automobile vastaan SARL Arnor "Soco" (väliintulijat: SA Automobiles Peugeot ja SA Automobiles Citroën) (Asia C-230/96)

text:
14.9.96              1 FI 1                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       N: o C 269/9
Cour d'appel de Douain 20.6.1996 tekemällään päätöksellä              II . Voidaanko 28.6.1995 annettua Euroopan yhteisöjen
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa SA Cabour ja SA                       komission asetusta ( ETY ) N:o 1475/95 ( 2 ), jolla korva
Nord Distribution Automobile vastaan SARL Arnor                              taan edellä mainittu asetus ( ETY ) N:o 123/85 , tulkita
" Soco " ( väliintulijat: SA Automobiles Peugeot ja SA Auto                 niin, että asetuksen ensimmäisessä artiklassa säädettyä
                         mobiles Citroen )                                   poikkeusta sovelletaan yksinmyyntisopimukseen, jossa
                         ( Asia C-230/96 )                                   on edellä kysymyksissä 1-2 ja 1-3 tarkoitetun kaltaisia
                                                                             sopimusmääräyksiä, jotka vastaavasti koskevat ase
                           ( 96/C 269/21 )                                   tuksen ( ETY ) N:o 1475/95 3 artiklan 3 luetelmakohtaa
                                                                             ja 4 artiklan 1 kohdan 3 luetelmakohtaa yhdessä
Cour d'appel de Douai on pyytänyt 20.6.1996 tekemällään                      5 artiklan 2 kohdan 2 ja 3 luetelmakohdan ja 3 kohdan
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio                    kanssa ?
istuimen kirjaamoon 8.7.1996 , Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimelta asiassa SA Cabour ja SA Nord Distribu
tion Automobile vastaan SARL Arnor " Soco " ( väliintulijat:        III . Jos asetuksia ( ETY ) Nro 123/85 ja ( ETY ) N:o 1475/95
SA Automobiles Peugeot ja SA Automobiles Citroen )                           ei voitaisi tulkita niin, että niissä säädettyä poikkeusta
ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin :                                    sovelletaan edellä kysymyksessä I ja II tarkoitettujen
                                                                             sopimusten kaltaisiin myyntisopimuksiin, onko ETY:n
                                                                             perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa tulkittava
  I. Voidaanko ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan                        niin, että moottoriajoneuvojen valmistajan yksinmyyn
      3 kohdan perusteella 12.12.1984 annettua Euroopan                      tijakeluverkosto, joka jäsenvaltion koko alueella pe
      yhteisöjen komission asetusta ( ETY ) N:o 123/85 ( J )                 rustuu tällaisiin myyntisopimuksiin, kuuluisi kysei
      tulkita niin, että asetuksen ensimmäisessä artiklassa                  sessä artiklassa asetetun kiellon alaisuuteen ?
      säädettyä poikkeusta sovelletaan moottoriajoneuvojen
      valmistajan ja jälleenmyyjän väliseen yksinmyyntisopi
      mukseen, kun tässä sopimuksessa                               (!) EYVL N:o L 15 , 18.1.1985 , s . 16
                                                                    ( 2 ) EYVL N:o L 145 , 29.6.1995 , s . 25
      1 ) ei täsmennetä yksityiskohtaisesti asetuksen 5 artik
           lan 2 kohdan 1 alakohdan a ja b alakohdassa sekä
           saman artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja " asiallisia
           perusteita ";
      2 ) suljetaan kokonaan pois se mahdollisuus, että
           jälleenmyyjä voisi myydä muiden kuin kyseisen            Ranskan tasavallan 8.7.1996 Euroopan yhteisöjen komis
           valmistajan tarjoamia uusia moottoriajoneuvoja ,                              siota vastaan nostama kanne
           vaikka niitä myytäisiin muissa kuin sopimustava
                                                                                ( Asia C-232/96 )
           roiden myyntiin käytettävissä tiloissa , paitsi jos
           esitetään sellaisia aiheellisia perusteita , joita ei                                  ( 96/C 269/22 )
           sopimuksen tekohetkellä ollut olemassa , ja kun
           tätä sopimusmääräystä on tulkittava asetuksen
           3 artiklan 3 kohdan ja 5 artiklan 2 kohdan                Ranskan tasavalta on nostanut 8.7.1996 Euroopan yhtei
           säännösten nojalla ;                                      söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                     komissiota vastaan . Kantajan asiamiehinä ovat Catherine
                                                                     de Salins ja Frederic Pascal ja prosessiosoite Luxemburgissa
       3 ) asetetaan myyntitavoite, jonka mukaan jälleen            Ranskan suurlähetystö, 9 boulevard Prince Henri .
           myyjä sitoutuu tekemään parhaansa myydäkseen
           jokaisena vuotena sopimusajoneuvoja määrän,
           jonka valmistaja määrää laatimiensa ennakko              Ranskan tasavalta vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
           arvioiden tai määrittelemiensä arviointiperustei
           den perusteella , koska määrää ei osapuolten väli        — kumoaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston
           sessä sopimuksessa ole tarkennettu , ja kun sopi               ( EMOTR ) tukiosastosta varainhoitovuonna 1992 ra
           muksessa täsmennetään, että jos 7/ 11 osaa myyn                hoitettuja menoja koskevien jäsenvaltioiden tilien sekä
           titavoitteesta ei toteuteta 90-prosenttisesti kyseisen          tiettyjen varainhoitovuoden 1993 menojen tarkastami
           vuoden elokuun loppuun mennessä ja jos sopimus                 sesta ja hyväksymisestä 10 päivänä huhtikuuta 1996
            ajoneuvojen " kokonaismarkkinaosuus " sopimus                 tehdyn komission päätöksen 96/31 l /EY ('), koska
            alueella " prosenteissa ilmaistuna " on kyseisen               komissio on Ranskan osalta hylännyt varainhoitovuo
            vuoden heinäkuun lopussa sopimusalueen                         den 1992 osalta
            sijainnista riippuen 15—45% pienempi kuin
            samojen ajoneuvojen valtakunnallinen markki
            naosuus prosenteissa ilmaistuna, valmistaja voi                — 76 041 440 Ranskan frangia naudanliha-alan inter
            kolme tai kuusi kuukautta etukäteen asiasta il                      ventiotoimenpiteisiin käytettyjä menoja siltä osin
            moitettuaan muuttaa sopimusaluetta ja/tai poistaa                    kuin kyseessä oli tarjousten tekeminen tarjouskilpai
            jälleenmyyjältä yksinoikeuden tai purkaa jälleen                    lumenettelyssä ,
            myyntisopimuksen, ja kun näitä sopimusmääräyk
            siä on tulkittava asetuksen 4 artiklan 1 kohdan                — 84 061 448 Ranskan frangia sellaisiin interventio
            3 alakohdan ja 5 artiklan 2 kohdan 2 ja 3 alakoh                    toimenpiteisiin käytettyjä menoja , jotka koskevat
            dan nojalla ?                                                        viljan julkista varastointia ;


title: Asia C-200/99: Euroopan yhteisöjen komission 26.5.1999 Ison Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 226/18               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         7.8.1999
1. Määritettäessä sitä, onko kantaja, joka on Yhdistyneen                 c) siinä myönnetään oikeuksia, joilla on välitön oikeusvai-
   kuningaskunnan merentakaisten alueiden kansalainen (Bri-                    kutus ja joihin unionin kansalaiset voivat vedota kan-
   tish Overseas Citizen), jolla (Yhdistyneen kuningaskunnan                   sallisissa tuomioistuimissa,
   lainsäädännön mukaan) ei ole oikeutta tulla Yhdistynee-
   seen kuningaskuntaan tai jäädä sinne, EY:n perustamissopi-
   muksessa tarkoitettu henkilö, ”jolla on jonkin jäsenvaltion            d) sitä sovelletaan tilanteisiin, jotka ovat ainoastaan yhden
   kansalaisuus” ja näin ollen ”unionin kansalainen”:                          jäsenvaltion täysin sisäinen asia?
   (1) Mikä vaikutus (jos mikään) yhteisön oikeuden kannalta
       on
       a) Yhdistyneen kuningaskunnan vuonna 1972 anta-
           malla julistuksella ”ilmaisun ’kansalainen’ määri-
           telmästä”, joka annettiin Yhdistyneen kuningaskun-
           nan liittyessä Euroopan yhteisöihin ja joka on             Euroopan yhteisöjen komission 26.5.1999 Ison Britannian
           liittymiskonferenssin päätösasiakirjan liitteenä, ja       ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan
                                                                                nostama kanne
       b) Yhdistyneen kuningaskunnan vuonna 1982 anta-
           malla julistuksella ”Yhdistyneen kuningaskunnan                                      (Asia C-200/99)
           kansalaisen käsitteestä”, ja
                                                                                (1999/C 226/29)
       c) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen liitteenä
           olevalla julistuksella N:o 2, joka on allekirjoitettu
           7.2.1992 ja jonka mukaan jäsenvaltion kansalai-            Euroopan yhteisöjen komissio on 26.5.1999 nostanut kanteen
           suus määräytyy yksinomaan kyseisen jäsenvaltion            Ison Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskun-
           kansallisen lainsäädännön perusteella sekä jonka           taa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa. Kantajan
           mukaan jäsenvaltiot voivat tiedottaakseen asiasta          asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja Peter Oliver ja
           antaa julistuksen siitä, keiden voidaan yhteisön           prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen osaston virka-
           kannalta katsoa olevan niiden kansalaisia?                 mies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
   (2) Jos ja siinä määrin kuin Yhdistynyt kuningaskunta ei           tuin
       voi yhteisön oikeuden mukaan vedota edellä 1 kohdas-
       sa mainittuihin julistuksiin, mitkä ovat ne asiaankuulu-
       vat perusteet, joiden avulla voidaan määrittää se,             –   toteaa, että Ison Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt
       onko henkilöllä 8 artiklassa tarkoitettu jäsenvaltion              kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopi-
       kansalaisuus, kun kansallisessa lainsäädännössä tunne-             muksen, terveyttä koskevista kysymyksistä lihavalmistei-
       taan useita kansalaisuusryhmiä, joista vain osalla on              den ja tiettyjen muiden eläinperäisten tuotteiden tuotan-
       oikeus tulla ja jäädä kyseiseen jäsenvaltioon?                     nossa ja markkinoille saattamisessa annetun direktiivin
                                                                          77/99/ETY (1) muuttamisesta annetun neuvoston direktii-
                                                                          vin 95/68/EY (2), eikä eläinten terveyttä ja kansanterveyttä
   (3) Mikä vaikutus on tässä asiayhteydessä yhteisön oikeu-              koskevista vaatimuksista sellaisten tuotteiden yhteisön
       dessa tunnetulla perusoikeuksien kunnioittamista kos-              sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa, joita eivät koske
       kevalla periaatteella, johon kantaja vetoaa, erityisesti           direktiivin 89/662/ETY (3) ja, taudinaiheuttajien osalta,
       kun kantaja vetoaa Euroopan ihmisoikeussopimuksen                  direktiivin 90/425/ETY (4) liitteessä A olevassa I luvussa
       neljännen lisäpöytäkirjan 3 artiklan 2 kappaleeseen,               mainittujen erityisten yhteisön säädösten kyseiset vaati-
       jonka mukaan keneltäkään ei saa evätä oikeutta tulla               mukset direktiivin 92/118/ETY (5) muuttamisesta annetun
       sen valtion alueelle, jonka kansalainen hän on, ja jota            neuvoston direktiivin 96/90/EY (6) mukaisia velvoitteitaan,
       Yhdistynyt kuningaskunta ei ole ratifioinut?                       koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen
                                                                          direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
                                                                          hallinnollisia määräyksiä; ja,
2. Onko EY:n perustamissopimuksen 8 a artiklan 1 kohtaa
   tulkittava siten, että
                                                                      –   velvoittaa Ison Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen
                                                                          kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
   a) siinä myönnetään unionin kansalaiselle oikeus tulla ja
       jäädä sen jäsenvaltion alueelle, jonka kansalainen hän
       on, vaikka hänellä ei kansallisen lainsäädännön mu-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       kaan olisi tähän oikeutta,
                                                                      EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan (josta on muutettuna
   b) siinä myönnetään lisäoikeuksia verrattuna niihin oi-            tullut 249 EY artikla) mukaan direktiivi velvoittaa saavutetta-
       keuksiin, joita ETY:n perustamissopimuksessa oli               vaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on
       ennen sen muuttamista Euroopan unionista tehdyksi              osoitettu, ja siinä asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus panna
       sopimukseksi,                                                  direktiivi täytäntöön tässä direktiivissä säädetyssä määräajassa.
 ---pagebreak--- 7.8.1999                   FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 226/19
Tämä määräaika on päättynyt, mutta yhdistynyt kuningaskun-                   2. Direktiivin mukaan ei ole mahdollista, että lääkäri, jolla
ta ei ole antanut komission vaatimuksissa mainittujen direktii-                   yksi ainoa tutkintotodistus ja jolle on myönnetty oikeus
vien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnolli-                 harjoittaa yhtä ainoaa ammattia, merkitään samanaikaisesti
sia määräyksiä.                                                                   sekä lääkärin- että hammaslääkärintoiminnanharjoittajia
                                                                                koskevaan luetteloon.
(1) Terveyttä koskevista kysymyksistä yhteisön sisäisessä lihavalmis-        3. Komissio toteaa ammattinimikkeen osalta, että lääkärit,
    teiden kaupassa 21.12.1976 annettu neuvoston direktiivi                       jotka harjoittavat Italiassa pääasiallisesti hammaslääkärin-
    77/99/ETY, EYVL L 26, 31.1.1977, s. 85.                                       toimintaa, eivät käytä nimikettä ”hammashoitaja” (odon-
(2) Annettu 22.12.1995, EYVL L 332, 30.12.1995, s. 10.                            toiatra), vaan nimikettä ”hammaslääkäri” (medico dentista),
(3) Eläinlääkärintarkastuksia yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkki-            mistä ei ole ilmoitettu komissiolle.
    noiden toteuttamista varten 11.12.1989 annetu neuvoston direk-
    tiivi, EYVL L 395, 30.12.1989, s. 13.                                         Komissio toteaa, että nykytilanne on ristiriidassa ham-
(4) Eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä
    tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa 26.6.1990 annettu
                                                                                maslääkärintoimen yhteensovittamisesta annetun direktii-
    direktiivi, EYVL L 224, 18.8.1990, s. 29.                                     vin kanssa. Tällainen tilanne aiheuttaa sekaannusta vas-
(5) Annettu 17.12.1992, EYVL L 62, 15.3.1993, s. 49.                              taanottavassa jäsenvaltiossa ja aiheuttaa haittaa ammatin-
(6) Annettu 17.12.1996, EYVL L 13, 16.1.1997, s. 24.                              harjoittajalle, joka aikoo käyttää vapaata liikkuvuutta kos-
                                                                                kevaa oikeuttaan, koska vastaanottava valtio voi olla
                                                                                hyväksymättä hänen tutkintotodistustaan pitäen sitä direk-
                                                                                tiivin vastaisena.
                                                                             (1) 25.7.1978 annettu neuvoston direktiivi (EYVL L 233, 24.8.1978,
                                                                                s. 1).
Euroopan yhteisöjen komission 26.5.1999 Italian tasaval-
                     taa vastaan nostama kanne
                            (Asia C-202/99)                                  Højesteretin 21.5.1999 tekemällään päätöksellä esittämä
                                                                             ennakkoratkaisupyyntö asiassa Henning Veedfald vastaan
                            (1999/C 226/30)                                                         Århus Amtskommune
                                                                                (Asia C-203/99)
Euroopan yhteisöjen komissio on 26.5.1999 nostanut kanteen
Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
messa. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen neuvonantaja                                            (1999/C 226/31)
Enrico Traversa ja oikeudellisen yksikön virkamies Bernard
Mongin ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o Carlos Gómez                  Højesteret on pyytänyt 21.5.1999 tekemällään päätöksellä,
de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                                        joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 26.5.1999,
                                                                             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
                                                                             sa Henning Veedfald vastaan Århus Amtskommune seuraaviin
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-               kysymyksiin:
tuin
1. toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin             Kysymys 1:
     78/687/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt
     voimassa tämän direktiivin vastaista rinnakkaiskoulutus-                Onko        25.7.1985       annetun        neuvoston       direktiivin
     järjestelmää hammaslääkärintoimeen pääsemiseksi ja                      85/374/ETY (1) 7 artiklan a kohtaa tulkittava siten, että viallista
     koska se on sallinut menettelyn, jonka mukaan ham-                      tuotetta ei ole laskettu liikkeelle, jos viallisen tuotteen valmista-
     maslääkärintointa harjoittavat lääkärit ovat voineet tulla              ja konkreettisen lääkintäpalvelun suorittamisen yhteydessä
     merkityiksi sekä lääkärin- että hammaslääkärintoiminnan-                valmistaa tuotteen ja käyttää sitä ihmisen elimeen, joka
     harjoittajia koskevaan luetteloon,                                      vahingon tapahtuessa on irrotettu luovuttajan kehosta sen
                                                                             valmistelemiseksi siirrettäväksi toiselle henkilölle, ja jos tästä
2. velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-                  seuraa vahinko?
     kulut.
                                                                             Kysymys 2:
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          Onko 25.7.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/374/ETY
                                                                             7 artiklan c kohtaa tulkittava siten, ettei julkisyhteisön omista-
1. Komission mukaan on riidatonta, että 24.7.1985 säädetyllä                 malla sairaalalla ole direktiivin mukaista vastuuta tuotteista,
     lailla nro 409 (kolmen vuoden pituinen hammaslääketie-                  jotka on valmistettu ja käytetty julkisyhteisön omistamassa
     teellinen koulutus) säädetty rinnakkainen koulutus ei vastaa            sairaalassa julkisilla varoilla kustannetun konkreettisen palve-
     ”yhdenmukaistamis” direktiivin 1 artiklassa säädettyä edel-             lun yhteydessä, jonka valmistaja on suorittanut vahingon
     lytystä, jonka mukaan hammaslääketieteellisen koulutuk-                 kärsineelle henkilölle ja josta vahingon kärsinyt henkilö ei ole
     sen on oltava viiden vuoden pituinen.                                   suorittanut vastiketta?


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 31 päivänä lokakuuta 2000 asiassa T-76/00 R, Bruno Farmaceutici SpA ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely – Ihmiskäyttöön tarkoitettuja, amfepramonia sisältäviä lääkkeitä koskevien markkinoille saattamislupien peruuttaminen – Direktiivi 75/319/ETY – Kiireellisyys – Intressivertailu)

text:
C 108/20                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         7.4.2001
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto M. Loesch,                  1)    Kanne jätetään tutkimatta.
11 rue Goethe, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-
miehenään M. W. Wils), jossa ensimmäisen oikeusasteen                     2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
tuomioistuinta vaaditaan lykkäämään osittain EY:n perustamis-                   taan.
sopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä, 26 päivänä
lokakuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 2000/117/EY
asia N:o IV/33.884 – Nederlandse Federatieve Vereniging voor              (1) EYVL C 149, 27.5.2000.
de Groothandel op Elektronisch Gebied ja Technische Unie
(FEG ja TU) (EYVL 2000, L 39, s. 1) täytäntöönpanoa,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi-
dentti on 14.12.2000 antanut määräyksen, jonka määräysosa
on seuraava:
1)    CEF City Electrical Factors BV ja CEF Holdings Ltd hyväksytään
      väliintulijoiksi tukemaan vastaajan vaatimuksia välitoimime-
      nettelyssä.                                                               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
2)    Välitoimihakemus hylätään.
                                                                                31 päivänä lokakuuta 2000
3)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                          asiassa T-76/00 R, Bruno Farmaceutici SpA ym. vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                          (Välitoimimenettely – Ihmiskäyttöön tarkoitettuja, amfepra-
                                                                          monia sisältäviä lääkkeitä koskevien markkinoille saattamis-
                                                                          lupien peruuttaminen – Direktiivi 75/319/ETY – Kiireelli-
                                                                                syys – Intressivertailu)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                                          (2001/C 108/37)
                    19 päivänä lokakuuta 2000
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
asiassa T-58/00, Bond van de Fegarbel-Beroepsverenigin-
     gen ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                     Asiassa T-76/00 R, Bruno Farmaceutici SpA, kotipaikka
                                                                          Rooma, Essential Nutrition Ltd, kotipaikka Brough (Yhdistynyt
                                                                          kuningaskunta), Hoechst Marion Roussel Ltd, kotipaikka Ux-
(Kumoamiskanne – Komission asetus N:o 2790/1999 –                         bridge (Yhdistynyt kuningaskunta), Hoechst Marion Roussel
                       Tutkimatta jättäminen)                             SA, kotipaikka Bryssel, Marion Merrell SA, kotipaikka Puteaux
                                                                          (Ranska), Marion Merrell SA, kotipaikka Barcelona (Espanja),
                           (2001/C 108/36)                                Sanova Pharma GmbH, kotipaikka Wien, Temmler Pharma
                                                                          GmbH & Co. KG, kotipaikka Marburg (Saksa), edustajanaan
                                                                          asianajaja B. Sträter, Bonn, prosessiosoite Luxemburgissa asian-
                                                                          ajotoimisto Bonn et Schmidt, 7 Val Sainte-Croix, vastaan
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                      Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään H. Støvlbæk
                                                                          ja B. Wägenbaur), jossa vaaditaan kumottavaksi komission
                                                                          9.3.2000 tekemä päätös K (2000) 453, joka koskee ihmiskäyt-
Asiassa T-58/00, Bond van de Fegarbel-Beroepsverenigingen,
                                                                          töön tarkoitettuja, amfepramonia sisältäviä lääkkeitä koskevien
kotipaikka Bryssel, Jules Appeltants, kotipaikka Grâce-Hollo-             markkinoille saattamislupien peruuttamista, yhteisöjen ensim-
gne (Belgia) ja Benny Corbeels, kotipaikka Leuven (Belgia),
                                                                          mäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on
edustajanaan asianajaja J. Van Hoof, Bryssel, prosessiosoite              31.10.2000 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu-
Luxemburgissa asianajotoimisto F. Brouxel, 6 rue Zithe, vas-              raava:
taan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään W. Wils),
jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuinta kumoamaan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan                    1)    Komission 9.3.2000 tekemän päätöksen K (2000) 453, joka
3 kohdan soveltamisesta tiettyihin vertikaalisten sopimusten                    koskee ihmiskäyttöön tarkoitettuja, amfepramonia sisältäviä
ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin 22 päivänä                      lääkkeitä koskevien markkinoille saattamislupien peruuttamis-
joulukuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY)                                ta, täytäntöönpanoa lykätään kantajien osalta.
N:o 2790/1999 (EYVL L 336, s. 21), yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-              2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
nossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit K. Lenaerts
ja M. Jaeger, kirjaaja: H. Jung, on antanut määräyksen, jonka
määräysosa on seuraava:


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 19 päivänä lokakuuta 2000 asiassa C-339/98, (Finanzgericht Düsseldorfin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Peacock AG vastaan Hauptzollamt Paderborn (Yhteinen tullitariffi – Tariffinimikkeet – Verkkokorttien tariffiluokittelu – Luokittelu yhdistettyyn nimikkeistöön)

text:
23.12.2000                 FI                              Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 372/3
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                      sittelykoneisiin asennettaviksi, voidaan luokitella yhdistetyn nimik-
                                                                                keistön nimikkeeseen 8471. Vuoden 1990 heinäkuun ja vuoden
                                                                                1995 toukokuun välisenä aikana verkkokortit oli siten luokiteltava
                              (viides jaosto)                                   nimikkeeseen 8471 tällaisten koneiden yksikköinä.
                     19 päivänä lokakuuta 2000
                                                                                (1) EYVL C 358, 21.11.1998.
asiassa C-339/98, (Finanzgericht Düsseldorfin esittämä
ennakkoratkaisupyyntö), Peacock AG vastaan Hauptzol-
                           lamt Paderborn (1)
(Yhteinen tullitariffi – Tariffinimikkeet – Verkkokorttien
   tariffiluokittelu – Luokittelu yhdistettyyn nimikkeistöön)
                                                                                Euroopan yhteisöjen komission 29.9.2000 Italian tasaval-
                            (2000/C 372/04)                                                         taa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-363/00)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (2000/C 372/05)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.9.2000 Euroo-
                                                                                pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
                                                                                vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja
Asiassa C-339/98, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on                     Enrico Traversa ja prosessiosoite Luxemburgissa Carlos Gómez
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on                      de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-
reillä olevassa asiassa Peacock AG vastaan Hauptzollamt                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Paderborn ennakkoratkaisun tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja
yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun                   a)     toteaa, että Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1)                               yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY,
liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 2.8.1989 annetun                        Euratom soveltamisesta annetun asetuksen (EY, Euratom)
komission asetuksen N:o 2886/89 (EYVL L 282, s. 1),                                    N:o 1150/2000 (1) 9, 10 ja 11 artiklan mukaisia velvoittei-
31.7.1990 annetun komission asetuksen N:o 2472/90 (EYVL                                taan, koska se ei ole asetuksen 9 ja 10 artiklan mukaisesti
L 247, s. 1), 26.7.1991 annetun komission asetuksen                                    tulouttanut yhteisön omina varoina komissiolle
N:o 2587/91 (EYVL L 259, s. 1), 14.7.1992 annetun komission                            1 484 936 000 000 Italian liiran suuruista summaa ja
asetuksen N:o 2505/92 (EYVL L 267, s. 1), 10.8.1993 annetun                            koska se on kieltäytynyt maksamasta viivästyskorkoa
komission asetuksen N:o 2551/93 (EYVL L 241, s. 1) ja                                  tälle summalle kyseisen asetuksen 11 artiklan mukaisesti.
20.12.1994 annetun komission asetuksen N:o 3115/94 (EYVL
L 345, s. 1) liitteillä, olevan yhteisen tullitariffin yhdistetyn               b)     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
nimikkeistön 84 ryhmän 5 huomautuksen B kohdan tulkinnas-                              kulut.
ta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: ensimmäisen jaoston puheenjohtaja M. Wathelet, joka
hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuoma-
rit D. A. O. Edward (esittelevä tuomari), J.-P. Puissochet, P. Jann             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ja L. Sevón, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: apulaiskirjaaja
H. von Holstein, on antanut 19.10.2000 tuomion, jonka                           Komissio väittää, että Italian tasavalta on 30.5.1996 hyvittänyt
tuomiolauselma on seuraava:                                                     komission tilille 1 486 594 526 Italian liiran suuruisen
                                                                                summan,          vaikka      sen       olisi     pitänyt     hyvittää
                                                                                1 486 442 594 526 Italian liiraa, ja suorittanut näiden välisen
Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä      erotuksen vasta 27.6.1996, ja tällä tavoin perusteettomasti
heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87                   viivyttänyt yhteisöjen omien varojen tulouttamista edellä mai-
(EYVL L 256, s. 1) liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna               nitun asetuksen vastaisesti.
2.8.1989 annetun komission asetuksen N:o 2886/89, 31.7.1990
annetun komission asetuksen N:o 2472/90, 26.7.1991 annetun
komission asetuksen N:o 2587/91, 14.7.1992 annetun komission                    Tämän vuoksi komissio katsoi, että asiassa oli sovellettava
asetuksen N:o 2505/92, 10.8.1993 annetun komission asetuksen                    asetuksen N:o 1552/89 (2) 11 artiklaa, jossa säädetään korkojen
N:o 2551/93 ja 20.12.1994 annetun komission asetuksen                           maksusta silloin kun jäsenvaltio hyvittää liian myöhään yhtei-
N:o 3115/94 liitteellä, olevan yhteisen tullitariffin yhdistetyn                söjen omia varoja tätä tarkoitusta varten komission nimissä
nimikkeistön 84 ryhmän 5 huomautuksen B kohtaa on tulkittava                    avatulle tilille kussakin jäsenvaltiossa tätä varten nimeämän
siten, että verkkokortit, jotka on tarkoitettu automaattisiin tietojenkä-       laitoksen kautta.


title: Asia T-330/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.2.2012 — Ligny Pesca di Guaiana Francesco ym. v. komissio (Kumoamiskanne — Asetus (EY) N:o 530/2008 — Tonnikalakannan elvytystoimenpiteet — Suurimpien sallittujen saaliiden (TAC) vahvistaminen vuodeksi 2008 — Yleisesti sovellettava toimi — Toimi ei koske kantajaa erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               14.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 109/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.2.2012 — Ligny Pesca di Guaiana Francesco ym. v. komissio
   (Asia T-330/08) (1)

   (Kumoamiskanne - Asetus (EY) N:o 530/2008 - Tonnikalakannan elvytystoimenpiteet - Suurimpien sallittujen saaliiden (TAC) vahvistaminen vuodeksi 2008 - Yleisesti sovellettava toimi - Toimi ei koske kantajaa erikseen - Tutkimatta jättäminen)
   2012/C 109/26
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Ligny Pesca di Guaiana Francesco e C. Snc (Trapani, Italia) sekä kuusi muuta kantajaa, joiden nimet mainitaan määräyksen liitteessä (edustajat: asianajajat A. Clarizia, P. Ziotti, P. De Luca, A. Amatucci ja R. Malinconico)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Banks ja D. Nardi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Tonnikalaa Atlantin valtamerellä pituuspiirin 45° läntistä pituutta itäpuolella sekä Välimerellä kalastavia kurenuotta-aluksia koskevista kiireellisistä toimenpiteistä 12.6.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 530/2008 (EUVL L 155, s. 9) 1 artiklan ja 3 artiklan 1 kohdan kumoamista koskeva vaatimus.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Ligny Pesca di Guaiana Francesco e C. Snc sekä kuusi muuta kantajaa, joiden nimet mainitaan määräyksen liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 272, 25.10.2008.


title: Asia C-524/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.3.2007 (High Court of Justice, Chancery Divisionin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation v. Commissioners of Inland Revenue (Sijoittautumisvapaus — Pääomien vapaa liikkuvuus — Yhtiövero — Lainakorot, jotka on maksettu toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa asuvalle konserniyhtiölle — Korkojen luokittelu voitonjaoksi — Verojärjestelmän johdonmukaisuus — Veron kiertäminen)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.3.2007 (High Court of Justice, Chancery Divisionin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation v. Commissioners of Inland Revenue
   (Asia C-524/04) (1)

   (Sijoittautumisvapaus - Pääomien vapaa liikkuvuus - Yhtiövero - Lainakorot, jotka on maksettu toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa asuvalle konserniyhtiölle - Korkojen luokittelu voitonjaoksi - Verojärjestelmän johdonmukaisuus - Veron kiertäminen)
   (2007/C 95/07)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation

      Vastaaja: Commissioners of Inland Revenue
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (Chancery Division) — EY 43, EY 49 ja EY 56 artiklan tulkinta — Kansallinen verolainsäädäntö — Jäsenvaltion alueelle sijoittautuneen yhtiön mahdollisuus vähentää verotuksessa korot, jotka se on maksanut emoyhtiönsä myöntämästä lainasta — Eri tilanne sen mukaan, mihin valtioon emoyhtiö on sijoittautunut
   Tuomiolauselma

               1)

               EY 43 artikla on esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa rajoitetaan tässä jäsenvaltiossa asuvan yhtiön mahdollisuutta vähentää verotuksessaan sellaisista lainoista maksamansa korot, jotka se on saanut toisessa jäsenvaltiossa asuvalta välittömältä tai välilliseltä emoyhtiöltä tai tällaisen emoyhtiön määräysvallassa olevalta toisessa jäsenvaltiossa asuvalta yhtiöltä, kun tällainen rajoitus ei koske ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa asuvaa yhtiötä, joka on saanut lainaa myös tässä jäsenvaltiossa asuvalta yhtiöltä, mutta tällaiselle lainsäädännölle ei ole kyseistä estettä, jos yhtäältä lainsäädäntö perustuu sellaisten objektiivisten ja tarkistettavissa olevien seikkojen tutkimiseen, joiden avulla voidaan tunnistaa pelkässä verotuksellisessa tarkoituksessa toteutettu täysin keinotekoinen järjestely, ja kyseisen lainsäädännön mukaan verovelvollisella on mahdollisuus esittää tarvittaessa ja joutumatta noudattamaan liiallisia hallinnollisia velvoitteita näyttöä kyseessä olevan liiketoimen taustalla olevista liiketaloudellisista syistä ja jos toisaalta, kun tällaisen järjestelyn on osoitettu olevan kyseessä, lainakorot luokitellaan kyseisessä lainsäädännössä voitonjaoksi vain sikäli kuin ne ylittävät sen, mistä olisi markkinaehtoisesti sovittu.

               2)

               Ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetun kaltainen jäsenvaltion lainsäädäntö ei kuulu EY 43 artiklan soveltamisalaan silloin, kun sitä sovelletaan tilanteeseen, jossa tässä jäsenvaltiossa asuva yhtiö saa lainan toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa asuvalta yhtiöltä, jolla itsellään ei ole määräysvaltaa lainanottajayhtiössä, ja kun nämä molemmat yhtiöt ovat kolmannessa maassa asuvan yhteisen konserniyhtiön välittömässä tai välillisessä määräysvallassa.

               3)

               Koska yhteisö ei ole antanut asiaa koskevia säännöksiä, kunkin jäsenvaltion asiana on sisäisessä oikeusjärjestyksessään määrittää toimivaltaiset tuomioistuimet ja antaa menettelysäännöt sellaisia oikeussuojakeinoja varten, joilla pyritään turvaamaan yhteisön oikeuteen perustuvat yksityisten oikeudet, ja tähän kuuluu sen määrittäminen, mitä tyyppiä ovat ne kanteet, joita henkilöt, joiden oikeuksia on loukattu, ovat nostaneet kansallisissa tuomioistuimissa. Kansallisten tuomioistuimien on kuitenkin taattava, että yksityisillä on käytettävissään tehokas oikeussuojakeino, jonka avulla niiden on mahdollista saada palautus perusteettomasti kannetusta verosta ja tämän jäsenvaltion pidättämistä ja sille maksetuista rahamääristä, jotka ovat suorassa yhteydessä tähän veroon. Muiden vahinkojen osalta, joita henkilölle on aiheutunut jäsenvaltion syyksi luettavasta yhteisön oikeuden rikkomisesta, tämän jäsenvaltion on korvattava yksityisille aiheutuneet vahingot yhdistetyissä asioissa C-46/93 ja C-48/93, Brasserie du Pêcheur ja Factortame, 5.3.1996 annetun tuomion 51 kohdassa asetetuin edellytyksin, kuitenkin niin, että on mahdollista, että jäsenvaltion vastuu syntyy kansallisen oikeuden väljempien edellytysten perusteella.
               Kun osoittautuu, että jäsenvaltion lainsäädäntö merkitsee EY 43 artiklassa kiellettyä sijoittautumisvapauden rajoitusta, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin voi korvattavien vahinkojen määrittämiseksi selvittää, ovatko henkilöt, joiden oikeuksia on loukattu, osoittaneet kohtuullista huolellisuutta välttääkseen kyseiset vahingot tai rajoittaakseen ne mahdollisimman vähäisiksi ja ovatko he erityisesti käyttäneet ajoissa kaikkia heidän käytettävissään olleita oikeussuojakeinoja. Jotta kuitenkin voitaisiin välttää, että EY 43 artiklassa yksityisille annettujen oikeuksien käyttö tulee mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin voi selvittää, olisiko kyseisen lainsäädännön, sovellettuna mahdollisesti kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehtyjen sopimusten merkityksellisten määräysten kanssa, soveltaminen joka tapauksessa johtanut siihen, että pääasian kantajien esittämät vaatimukset hylätään kyseessä olevan jäsenvaltion veroviranomaisessa.

      (1)  EUVL C 57, 5.3.2005.


title: Véronique Kohn-Bergén 17.4.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-55/96)

text:
N:o C 158/ 16       I fI                      Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                        1.6.96
sesta aiheutuneesta aineellisesta vahingosta ja henkisestä        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
kärsimyksestä maksettavan korvauksen 150 000 BEFriin .            istuin
Tässä yhteydessä muistutetaan, että sen jälkeen kun kanta        — kumoaa kilpailun KOM/T/C/96 valintalautakunnan
jalta oli kielletty pääsy komission rakennuksiin terveys- ja          päätöksen olla hyväksymättä kantajaa kilpailun kokei
sosiaalipalvelujen tiloja lukuun ottamatta , häntä pyydettiin         siin ,
noutamaan työhuoneestaan henkilökohtaiset tavaransa .
Sen jälkeen kun tavaroiden noutamista varten oli sovittu          — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                      lut .
tapaaminen, huomattiin kuitenkin, että kaikki kantajan
henkilökohtaiset tavarat olivat kadonneet .
                                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja korostaa, että virkavirhe ja aiheutettu vahinko ovat
ilmeisiä ja väittää, että komission korvausehdotus ei tästä       Kantaja , joka on väliaikainen toimenhaltija palkkaluokassa
syystä ole millään tavoin kohtuullinen aiheutuneeseen             C 5 , riitauttaa päätöksen , jolla hänen hakemustaan kilpai
vahinkoon nähden .                                                luun KOM/T/C/96 ei ole hyväksytty sillä perusteella, ettei
                                                                  hän täytä edellytystä , jonka mukaan hakijan on pitänyt olla
                                                                  keskeytyksettä vähintään kolmen vuoden ajan Euroopan
                                                                  yhteisöjen komission palveluksessa väliaikaisena toimen
                                                                  haltijana .
Véronique Kohn-Bergén 17.4.1996 Euroopan yhteisöjen               Kanteensa tueksi hän esittää seuraavat oikeusperusteet:
             komissiota vastaan nostama kanne
                                                                  — väliaikaisten toimenhaltijoiden oikeutta osallistua sisäi
                         ( Asia T-55/96 )                             siin kilpailuihin on loukattu ja henkilöstösäännön 27 ar
                           ( 96/C 158 /39 )                           tiklan 1 kohtaa sekä 29 artiklan 1 kohtaa on rikottu ,
                                                                      koska edellytys, jonka mukaan hakijoiden on pitänyt
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        olla palveluksessa keskeytyksettä, voi johtaa siihen, että
                                                                      kilpailussa hylätään hakijoita, jotka ovat yhtä päteviä tai
Véronique Kohn-Bergé, kotipaikka Florange ( Ranska ), on              pätevämpiä kuin muut kilpailuun hyväksytyt hakijat;
nostanut 17.4.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö           — tapauksessa on tehty ilmëinen arviointivirhe, koska
jen komissiota vastaan . Kantajan edustajat ovat asianajajat          kantaja on ollut tehokkaasti vastaajana olevan to
Jean-Noël Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel ,                 imielimen palveluksessa 16.10.1991 alkaen, joten
Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson             29.9.1995 hänen virkaikänsä olisi voitu todeta ylittävän
SARL, 1 rue Glesener .                                                kolme vuotta .


title: Asia T-238/07: Kanne 11.7.2007 — Ristic ym. v. komissio

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/42

         Kanne 11.7.2007 — Ristic ym. v. komissio
   (Asia T-238/07)
   (2007/C 211/79)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantajat: Ristic AG (Burgthann, Saksa), Piratic Meeresfrüchte Import GmbH (Burgthann, Saksa), Prime Catch Seafood GmbH (Burgthann, Saksa) ja Rainbow Export Processing SA (San José, Costa Rica) (edustaja: asianajaja H. Schmidt)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission 16.5.2007 tekemä päätös (2007/362/EY) on EY 231 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti kumottava niiltä osin kuin kyseisellä päätöksellä on muutettu päätöstä 2004/32/EY siten, ettei Costa Ricaa enää mainita kyseisen päätöksen liitteessä, eli ei ensimmäisessä sarakkeessa tunnuksellaan ISO-2 eikä toisessa sarakkeessa nimellään, eikä kahdeksannessa sarakkeessa enää ole kirjainta ”X” osoituksena siitä, että Costa Ricasta peräisin olevien vesiviljelyn avulla kasvatettujen eläinten ja tällaisista eläimistä saatujen tuotteiden tuonti Euroopan unioniin on päätöksen 2004/432 nojalla sallittua

               —

               on todettava, että Euroopan yhteisö on velvollinen korvaamaan sen vahingon, jonka komission päätös on kantajille aiheuttanut

               —

               komissio on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaisesti velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat riitauttavat komission päätöksen 2007/362, (1) koska siinä poistetaan Costa Rica sellaisten kolmansien maiden luettelosta, joiden jäämiä koskevat valvontasuunnitelmat hyväksytään vesiviljelyn avulla kasvatettujen eläinten ja tällaisista eläimistä saatujen tuotteiden osalta.
   Kantajat ovat yrityksiä, joiden toimintaan kuuluu erityisesti sellaisten viljeltyjen katkarapujen jalostus ja myynti, jotka saadaan Costa Ricassa ja Ecuadorissa toimivilta vesiviljelmiltä. Kantajat esittävät, että kanteen kohteena oleva päätös koskee niitä EY 230 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla suoraan ja erikseen.
   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi erityisesti siihen, että kanteen kohteena oleva päätös on lainvastainen sen takia, että sillä loukataan suhteellisuusperiaatetta. Kantajat vetoavat myös siihen, että vastaaja on loukannut niiden oikeutta tulla kuulluksi sekä käyttänyt harkintavaltaa väärin.

      (1)  Kolmansien maiden neuvoston direktiivin 96/23/EY mukaisesti esittämien jäämiä koskevien valvontasuunnitelmien hyväksymisestä tehdyn päätöksen 2004/432/EY muuttamisesta 16.5.2007 tehty komission päätös 2007/362/EY (tiedoksiannettu numerolla K(2007) 2088) (EUVL L 138, s. 18).


title: Asian C-61/99 poistaminen rekisteristä

text:
15.6.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 144/29
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                               Asian C-233/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2002/C 144/50)
–     Virheellinen oikeudellinen perusta ja komission toimival-
      lan puuttuminen: Kanteen kohteena olevan asetuksen
      oikeudellisena perustana on kalavarojen säilyttämisestä
      nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien tek-
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.3.2002
      nisten toimenpiteiden avulla annetun neuvoston asetuk-             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
      sen (EY) N:o 850/98 45 artiklan 1 kohta. Tuossa säännök-           tu asia C-233/99 (Københavns Byretin esittämä ennakkoratkai-
      sessä annetaan komissiolle rajoitettua lainsäädäntövaltaa,
                                                                         supyyntö), rikosasia Tonny Haugsted Hansenia vastaan.
      jota kyseinen toimielin voi käyttää ainoastaan kyseisessä
      säännöksessä säädetyissä tapauksissa ja siinä säädettyjen
      edellytysten mukaisesti, kun taas yleinen lainsäädäntöval-
      ta kalastusalalla kuuluu EY 37 artiklan nojalla neuvostolle.       (1) EYVL C 246, 28.8.1999.
      Komissio viittaa esillä olevassa asiassa kansainvälisen
      merentutkimusneuvoston marraskuussa 2000 laatimaan
      kertomukseen ja asetukseen N:o 1162/2001 (jolla komis-
      sion mukaan ”ei voi olla mitään vaikutusta” — ks. EYVL
      L 47, 19.2.2002, s. 21). Asiassa ei ole esitetty mitään
      muita seikkoja, joilla tuettaisiin 19.3. tehtyä toteamusta,
      jonka mukaan kummeliturskakannan elvyttäminen kysei-
      sillä ICES-suuralueilla edellytti komission välittömiä
      toimia.                                                                     Asian C-369/99 (1) poistaminen rekisteristä
–     Syrjintäkiellon periaatteen loukkaaminen.
                                                                                (2002/C 144/51)
–     Perustelujen puuttuminen.
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.3.2002
Kahden jälkimmäisen perusteen tueksi esitetyt pääasialliset              antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
perustelut vastaavat asiassa C-04/01 (2) esitettyjä.                     tu asia C-369/99, Espanjan kuningaskunta vastaan Euroopan
                                                                         yhteisöjen komissio.
(1) 19.3.2002 annettu komission asetus, EYVL L 77, 20.3.2002, s. 8.
(2) EYVL C 289, 13.10.2001, s. 15.                                       (1) EYVL C 6, 8.1.2000.
           Asian C-61/99 (1) poistaminen rekisteristä                             Asian C-407/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2002/C 144/52)
                          (2002/C 144/49)
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.12.2001
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 8.2.2002                  antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-           tu asia C-407/99 (Bundessozialgerichtin esittämä ennakkorat-
tu asia C-61/99 (Langerich Mainzin esittämä ennakkoratkaisu-             kaisupyyntö), Vetharanigam Pathminidevi vastaan Landeskre-
pyyntö), Deutsche Post AG vastaan Landal Green Parks GmbH                ditbank Baden-Württemberg – Förderbank
(1) EYVL C 121, 1.5.1999.                                                (1) EYVL C 34, 5.2.2000.