title: Francisco Fernandez Ruizin 24.2.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne. (Asia T-31/97)

text:
26.4.97               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 131 /21
katasolle 1.9.1983 tehdyn komission päätöksen 2 artiklan           Deborah Gabrielin 24.2.1997 Euroopan yhteisöjen komis
2 kohdan mukaisesti .                                                                siota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-32/97)
Tämän vaatimuksensa tueksi hän vetoaa lisäksi toissijai                                     ( 97/C 131 /50 )
sesti kyseisen päätöksen lainvastaisuuteen, siltä osin kuin
päätöksessä todetaan, että väliaikaisiin toimenhaltijoihin,                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
jotka on otettu palvelukseen Euroopan yhteisöjen muihin
toimenhaltijoihin sovellettavien palvelussuhteen ehtojen           Deborah Gabriel, koitipaikka Bryssel, on nostanut
2 artiklan a alakohdan perusteella, sovelletaan kyseisen           24.2.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
päätöksen 2 artiklan 1 kohtaa, sekä perusteluvelvollisuu          tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
den rikkomiseen, henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 koh            vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Nicolas Lhoëst,
dan rikkomiseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen.                  Bryssel , ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson
                                                                   SARL, 30 rue Cessange .
                                                                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                   tuin
Francisco Fernandez Ruizin 24.2.1997 Euroopan yhteisö             — kumoaa 20.6.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla
            jen komissiota vastaan nostama kanne.                       hylättiin kantajan hakemus sen arvioimisesta, voidaan
                                                                        ko henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohtaa soveltaa,
                        ( Asia T-31/97
                         ( 97/C 131 /49                            — kumoaa tarpeellisilta osin sen nimenomaisen hylkää
                                                                        vän päätöksen, jonka komissio teki 22.11.1996 kanta
                                                                        jan valituksen johdosta,
                 (Oikeuaenkäyntikieli: ranska)
                                                                   — velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
                                                                        tikulut .
Francisco Fernandez Ruiz, kotipaikka Waterloo ( Belgia ),
on nostanut 24.2.1997 kanteen Euroopan yhteisöjen en
simmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yh               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
teisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asian
ajaja Nicolas Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue Cessange .             mat kuin asiassa T-16/97 (').
                                                                   (') EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin
— kumoaa komission 17.6.1996 tekemän päätöksen , jol
     la kantajan vaatimus henkilöstösäännön 31 artiklan 2          Luc Jacobsin 24.2.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota
     kohdan mahdollisesta soveltamisesta hylättiin ;                                    vastaan nostama kanne
                                                                                Asia T-33/97 )
— kumoaa tarvittaessa komission 22.11.1996 tekemän                                           ( 97/C 131 /51 )
     päätöksen, jolla nimenomaisesti hylättiin kantajan va
     litus asiassa;
                                                                                (Oikeuaenkäyntikieli: ranska)
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut              Luc Jacobs, kotipaikka Koekelberg ( Belgia ), on nostanut
     kokonaisuudessaan .                                           24.2.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                   tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                   vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                Lhoëst, Bryssel , ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
                                                                   Myson SARL, 30 rue Cessange, L-1320 Luxemburg.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
mat kuin asiassa T-16/97 ( 1 ).                                    tuin
(M EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s. 27.                                 — kumoaa komission 20.6.1996 tekemän päätöksen, jol
                                                                        la se kantajan vaatimuksen vastaisesti päätti olla arvi
                                                                        oimatta henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohdan
                                                                        mahdollista soveltuvuutta;


title: Asia T-253/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.11.2015 – Orthogen v. SMHV – Arthrex (IRAP) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön sanamerkki IRAP — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta)

text:
               11.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.11.2015 – Orthogen v. SMHV – Arthrex (IRAP)
   (Asia T-253/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön sanamerkki IRAP - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta))
   (2016/C 007/24)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Orthogen AG (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Finger ja S. Krüger)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi D. Walicka, sitten A. Schifko)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Arthrex GmbH (Garching bei München, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Greiffenberg ja O. Stöckel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 21.2.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 382/2012-1), joka koskee Arthrex GmbH:n ja Orthogen AG:n välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Orthogen AG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja Arthrex GmbH:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013.


title: Asia T-118/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.2.2011 — P.P.TV v. SMHV — Rentrak (PPT) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin PPT rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki PPTV — Suhteellinen hylkäämisperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               2.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 103/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.2.2011 — P.P.TV v. SMHV — Rentrak (PPT)
   (Asia T-118/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin PPT rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki PPTV - Suhteellinen hylkäämisperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2011/C 103/32
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: P.P.TV — Publicidade de Portugal e Televisão, SA (Lissabon, Portugali) (edustajat: asianajajat I. de Carvalho Simões ja J.M. Conceição Pimenta)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi S. Laitinen, sittemmin D. Botis)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Rentrak Corp. (Portland, Oregon, Yhdysvallat)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 17.1.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 1040/2005 1), joka liittyy P.P.TV — Publicidade de Portugal e Televisão, SA:n ja Rentrak Corp:in väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               P.P.TV — Publicidade de Portugal e Televisão, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 155, 7.7.2007.


title: Asia T-449/13: Kanne 23.8.2013 — CEDC International v. SMHV — Fabryka Wódek Polmos Łańcut (WISENT)

text:
               19.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 304/22

         Kanne 23.8.2013 — CEDC International v. SMHV — Fabryka Wódek Polmos Łańcut (WISENT)
   (Asia T-449/13)
   2013/C 304/39
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: CEDC International (Oborniki Wielkopolskie, Puola) (edustaja: asianajaja M. Siciarek)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Fabryka Wódek Polmos Łańcut S.A. (Łańcut, Puola)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) asiassa R 33/2012-4 10.6.2013 tekemän päätöksen, ja

               —

               velvoittamaan kantajan ja vastapuolena valituslautakunnassa olleen osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: vihreän, keltaisen ja kullan värinen kuviomerkki, joka esittää nautaeläintä ja joka sisältää sanan ”WISENT” luokkaan 32 ja 33 kuuluvia tavaroita varten — Yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 5 142 039

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 53 artiklan 1 kohdan a alakohdan säännökset yhdessä 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 8 artiklan 5 kohdan säännösten kanssa

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Riidanalaisen yhteisön tavaramerkin julistaminen mitättömäksi

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalaisen päätöksen kumoaminen

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 53 artiklan 1 kohdan alakohdan, 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 8 artiklan 5 kohdan sekä 75 artiklan ja 76 artiklan 1 ja 2 kohdan rikkominen.

      (1)  EUVL L 78, s. 1.


title: Asia T-260/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.4.2008 — Cestas v. komissio (Kumoamiskanne — Euroopan kehitysrahasto — Ennakkomaksujen palauttaminen — Veloitusilmoitus — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Valmisteleva toimi — Tutkimatta jättäminen)

text:
               24.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 128/30

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.4.2008 — Cestas v. komissio
   (Asia T-260/04) (1)

   (Kumoamiskanne - Euroopan kehitysrahasto - Ennakkomaksujen palauttaminen - Veloitusilmoitus - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Valmisteleva toimi - Tutkimatta jättäminen)
   (2008/C 128/65)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Centro di educazione sanitaria e tecnologie appropriate sanitarie (Cestas) (Bologna, Italia) (edustajat: asianajajat N. Amadei ja C. Turk, sittemmin Amadei ja asianajaja P. Manzini)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Montaguti ja F. Dintilhac)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa vaaditaan sen komission (Guinean tasavallan edustuston) 21.4.2004 tekemän päätöksen kumoamista, joka toimitettiin kantajalle kirjatulla kirjeellä ja jossa kantajaa vaaditaan maksamaan 959 543 835 Guinean frangin (397 126,02 euron) suuruinen summa
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Le Centro di educazione sanitaria e tecnologie appropriate sanitarie (Cestas) vastaa kolmesta viidesosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan. Se velvoitetaan myös korvaamaan kolme viidesosaa komission oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Komissio vastaa kahdesta viidesosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan. Se velvoitetaan myös korvaamaan kaksi viidesosaa Cestasin oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 217, 28.8.2004.


title: Asia T-17/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  6.4.2006  — Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke v. komissio (Valtiontuki — Vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettäviä valtiontukia koskevat suuntaviivat — Tuen välttämättömyys)

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/38

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6.4.2006 — Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke v. komissio
   (Asia T-17/03) (1)

   (Valtiontuki - Vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettäviä valtiontukia koskevat suuntaviivat - Tuen välttämättömyys)
   (2006/C 131/70)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke GmbH (Gotha, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Matzat)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Kreuschitz ja V. di Bucci)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan valtiontuesta, jonka Saksa on myöntänyt Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke GmbH:lle, 30.10.2002 tehty komission päätös 2003/194/EY (EYVL 2003, L 77, s. 41)
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 124, 24.5.2003.


title: Asian T-232/99 poistaminen rekisteristä

text:
C 372/18              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  23.12.2000
        Asian T-121/98 (1) poistaminen rekisteristä                             Asian T-232/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 372/35)                                                        (2000/C 372/37)
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                          (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men toisen jaoston puheenjohtajan 29.9.2000 antamalla mää-             men kolmannen jaoston puheenjohtajan 6.9.2000 antamalla
räyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia                määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
T-121/98, Taurus Beteiligungs-GmbH & Co. KG vastaan                    T-232/99, Margaret McKenzie-Campbell vastaan Euroopan
Euroopan yhteisöjen komissio.                                          yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 312, 10.10.1998.                                            (1) EYVL C 20, 22.1.2000.
       Asian T-204/98 R (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 372/36)                                          Asian T-39/00 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2000/C 372/38)
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men presidentin 11.10.2000 antamalla määräyksellä tuomiois-
                                                                       Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
tuimen rekisteristä on poistettu asia T-204/98 R, British Sugar
                                                                       men viidennen jaoston puheenjohtajan 27.9.2000 antamalla
plc vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                       määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
                                                                       T-39/00, PlantaVet Vertrieb biologischer Tierarzneimittel
(1) EYVL C 48, 20.2.1999.                                              GmbH vastaan Euroopan lääkearviointivirasto.
                                                                       (1) EYVL C 135, 13.5.2000.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 15 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa C-495/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Suomen tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 77/388/ETY — Arvonlisävero — 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta — Veron peruste — Hintaan suoraan liittyvä tuki — Asetus (EY) N:o 603/95 — Kuivarehualalla myönnetyt tuet)

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   15 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa C-495/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Suomen tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 77/388/ETY - Arvonlisävero - 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta - Veron peruste - Hintaan suoraan liittyvä tuki - Asetus (EY) N:o 603/95 - Kuivarehualalla myönnetyt tuet)
   (2004/C 228/05)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Asiassa C-495/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään E. Traversa ja I. Koskinen) vastaan Suomen tasavalta (asiamiehenään T. Pynnä), jota tukevat Saksan liittotasavalta (asiamiehinään W.-D. Plessing ja M. Lumma) ja Ruotsin kuningaskunta (asiamiehinään A. Kruse ja A. Falk), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, ettei Suomen tasavalta ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on jättänyt kantamatta arvonlisäveron kuivarehualan yhteisestä markkinajärjestelystä 21 päivänä helmikuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 603/95 (EYVL L 63, s. 1) nojalla maksetusta tuesta, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä tuomari), J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues ja N. Colneric, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 15.7.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Saksan liittotasavalta ja Ruotsin kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 58, 2.3.2002.


title: Asia F-62/07: Kanne 20.6.2007 — De Fays v. komissio

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/53

         Kanne 20.6.2007 — De Fays v. komissio
   (Asia F-62/07)
   (2007/C 199/102)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Chantal De Fays (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajaja P.-P. Gehuchten ja asianajaja Ph. Reyniers)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission 16.3.2007 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan ennen oikeudenkäyntiä esittämä korvausvaatimus, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle 25 000 euroa

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja valitti nimittävän viranomaisen 15.9.2006 tekemästä päätöksestä, jolla hänelle myönnettiin 500 euron suuruinen korvaus henkisestä kärsimyksestä, joka hänelle oli aiheutunut vuosien 2003, 2004 ja 2005 arviointikierroksiin liittyvien, urakehitystä koskevien kertomusten laatimisen johdosta. Nimittävä viranomainen hylkäsi tämän valituksen riidanalaisella päätöksellä.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi siihen, että kyseessä olevien urakehitystä koskevien kertomusten laatimismenettelyt ovat viivästyneet ja että ne luovat epävarmuuden tilan hänen urakehityksensä osalta. Lisäksi se, että kussakin näistä urakehitystä koskevista kertomuksista toistetaan väitetysti loukkaavia ja epäasianmukaisia asioita, aiheuttaa henkistä kärsimystä. Komissio ei ole noudattanut velvollisuuksia, jotka perustuvat ihmisarvon suojelun ja hyvän hallintotavan periaatteisiin, huolellisuusperiaatteeseen sekä analogisesti niihin yhteisön oikeuden säännöksiin, joita sovelletaan työpaikalla tapahtuvaan häirintään (1).

      (1)  Miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5.7.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/54/EY (uudelleenlaadittu toisinto) (EUVL L 204, s. 23); miesten ja naisten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla 13.12.2004 annettu neuvoston direktiivi 2004/113/EY (EUVL L 373, s. 37); miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY muuttamisesta 23.9.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/73/EY (EYVL L 269, s. 15).


title: Asia C-407/10: Kanne 16.8.2010 — Euroopan komissio v. Viron tasavalta

text:
               9.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/20

         Kanne 16.8.2010 — Euroopan komissio v. Viron tasavalta
   (Asia C-407/10)
   ()
   2010/C 274/31
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet): A.Sipos ja E. Randvere)

      Vastaaja: Viron tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, että Viron tasavalta ei ole ilmoittanut aktiivisia implantoitavia lääkinnällisiä laitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 90/385/ETY, lääkinnällisistä laitteista annetun neuvoston direktiivin 93/42/ETY sekä biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun direktiivin 98/8/EY muuttamisesta 5.9.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/47/EY (1) täytäntöönpanon edellyttämistä toimenpiteistä,

               —

               Viron tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin kansallisen täytäntöönpanon määräaika päättyi 21.12.2008.

      (1)  EUVL L 247, s. 21.


11.11.95         1 FI 1                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 299/ 1
                                                              I
                                                       (Tiedonantoja)
                                                 TUOMIOISTUIN
                                                      TUOMIOISTUIN
                              Yhteisöjen tuomioistuimen uuden jäsenen valan vannominen
                                                       ( 95/C 299/01 )
         Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 13.9.1995 (') tekemällä päätöksellä
         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomariksi valittu Melchior Wathelet vannoi 18.9.1 995 valan
         yhteisöjen tuomioistuimessa .
         (') EYVL N:o L 233 , 30.9.1995 , s . 88
                Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen uusien jäsenten valan vannominen
                                                       ( 95/C 299/02 )
         Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 1 7.7. 1 995 ( 1 ) ja 26.7.1995 ( ) tekemillä
         päätöksillä Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomariksi valitut
         Andre Potocki ja Rui Manuel Gens de Moura Ramos vannoivat 18.9.1995 valan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimessa .
         (M EYVL N:o L 172 , 22.7.1995 , s . 23
         t 2 ) EYVL N:o L 188 , 9.8.1995 , s . 7
                     Yhteisöjen tuomioistuimen 19.9.1995 pidetyssä kokouksessa tehdyt päätökset
                                                       ( 95/C 299/03 )
         Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on 19.9.1995 pidetyssä kokouksessaan tehnyt seuraavat
         päätökset:
         Tuomari Watheletin määrääminen jaostoon
         Yhteisöjen tuomioistuin on päättänyt määrätä tuomari Watheletin ensimmäiseen ja viidenteen
         jaostoon .


title: X:n 28.4.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-109/95)

text:
N:o C 174/ 8            FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          8.7.95
1 ) Välitoimea koskeva hakemus hylätään.                                  tiedon saantia yhteisön asiakirjoista . Jos komissio
                                                                          vetoaa poikkeukseen yleisestä oikeudesta saada tietoa
                                                                          sen asiakirjoista , sen on esitettävä pakottavia syitä
2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään pääasian ratkaisun
                                                                          täyttääkseen poikkeussäännön käyttämisen edellytykset
      yhteydessä .
                                                                          ja selvitettävä tapauksen erityispiirteet sekä niiden
                                                                          asiakirjojen sisältö , joista tietoa halutaan .
                                                                          Kantaja esittää , että komissio vetosi kahteen syyhyn
                                                                          kieltäytyessään antamasta tietoa kyseisistä asiakirjoista :
                                                                          menettelynsä luottamuksellisuuden takaamiseen ja ylei
WWF UK:n ( Maailman Luonnonsäätiö ) 18.4.1995 Eu                         sen edun suojelemiseen , erityisesti kykyynsä ryhtyä
    roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                    rikkomusmenettelyyn . Komissio ei kuitenkaan esittänyt
                          ( Asia T-105/95 )                               mitään pakottavia syitä , joiden vuoksi kyseisten asiakir
                            ( 95/C 174/ 14 )
                                                                          jojen salaaminen vaikuttaisi sen menettelyn luottamuk
                                                                          sellisuuden takaamiseen ; toisen syyn perustelemiseksi
                                                                          komissio ei selvittänyt tapauksen erityispiirteitä : sen
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                          perustelut koostuivat pelkästään yleisistä väitteistä ,
                                                                          jotka oikeiksi todettuina soveltuisivat kaikkiin rikko
                                                                          musmenettelyihin . Näistä syistä kantaja katsoo , että
WWF UK ( Maailman Luonnonsäätiö ), edustajanaan Georg
                                                                          komissio on vedonnut virheellisesti menettelysääntöjen
M. Berrisch , prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimi                 poikkeussäännökseen ja tästä seuraa , että riidanalainen
sto Turk et Prum , Av . Guillaume 13 B, L-1651 Luxemburg,
                                                                          päätös rikkoo törkeästi kantajan oikeutta saada tietoa
on 18.4.1995 nostanut yhteisöjen ensimmäisen oikeus                      komission asiakirjoista .
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
komissiota vastaan .
                                                                      2 . Riittämätön perustelu ja EY:n perustamissopimuksen
Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta :                  190 artiklan rikkominen
— julistamaan mitättömäksi Euroopan komission päätök
                                                                          Kantaja esittää , että 1 90 artiklassa edellytetään yhteisön
     sen , joka sisältyy Euroopan yhteisöjen komission
                                                                          toimielinten perustelevan päätöksensä . Määräyksen
     pääsihteerin 2.2.1995 päivättyyn kirjeeseen kantajan                 pääasiallinen tarkoitus on tehdä tällaisten päätösten
     asianajajalle , jossa pääsihteeri vahvisti pääosastojen DG           oikeudellinen arviointi mahdolliseksi . Tässä suhteessa
     XI ja DG XVI pääjohtajien kiellon antaa kantajalle                   velvollisuus perustella päätökset riittävästi turvaa
     tilaisuutta tutustua komission asiakirjoihin, jotka kos
                                                                          päätöksen kohteena olevan puolustautumisoikeuksia .
      kevat Mullaghmore-projektin tutkimista ja erityisesti
     sen tutkimista , voidaanko rakennerahastojen varoja
      käyttää projektiin ; ja                                             Kantaja korostaa , että riidanalaisen päätöksen peruste
                                                                          luissa ei selvitetä tapauksen erityispiirteitä . Perustelut
— velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäynti                      koostuvat vain yleisistä väitteistä , jotka eivät ole riittä
     kulut .                                                              viä perustelemaan väitettä , jonka mukaan komissiolla
                                                                          olisi oikeus kieltäytyä julkistamasta kyseisiä asiakir
                                                                          jo) a .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja esittää , että riidanalainen päätös on julistettava
mitättömäksi kahdesta syystä :
 1 . Komissio on rikkonut menettelysääntöjä , jotka koske
      vat yleisön oikeutta saada tietoa komission ja neuvoston
      asiakirjoista ( Code of Conduct Concerning Public
      Access to Commission and Council Documents , jäljem            X:n 28.4.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
      pänä menettelysäännöt ) sekä yleisön oikeudesta saada                                     nostama kanne
      tietoa komission asiakirjoista 8.2.1994 tehtyä päätöstä
      94/90/EHTY/EY/EURATOM ( jäljempänä täytäntöön                                          ( Asia T-109/95 )
      panopäätös ).                                                                              ( 95 /C 174/ 15 )
      Kantaja katsoo, että menettelysäännöt ja täytäntöönpa
      nopäätös sitovat komissiota oikeudellisesti , ja että niissä                    (Oikeudenkäyntikieli : englanti)
      määrätään sille velvollisuus antaa mahdollisimman
      paljon tietoa asiakirjoistaan . Tämä velvollisuus on
      seuraus siitä oikeudesta , joka kuuluu luonnollisille ja        X, edustajanaan asianajaja P. Bergkamp, prosessiosoite
      oikeudellisille henkilöille yhteisössä . Menettelysääntö       Luxemburgissa c/o Ruth Bleijerveld , Alankomaiden suurlä
      jen poikkeussäännöstä on tulkittava suppeasti eikä sen          hetystö, 5 , rue C. M. Spoo, 2546 Luxemburg, on 28.4.1995
      soveltaminen saa haitata yhteisön tavoitetta parantaa           nostanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
 ---pagebreak--- 8.7.95                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 174/ 9
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota             ajan " uuteen lääkärintarkastukseen ennen virkaan nimittä
vastaan .                                                           mistä ".
                                                                    Kantaja katsoo, että
Kantaja     vaatii   yhteisöjen   ensimmäisen    oikeusasteen
tuomioistuinta :
                                                                    a ) ETY:n perustamissopimuksen 176 artiklasta seuraa ,
                                                                        että 9.6.1994 annetun tuomion johdosta ryhdyttäviin
— julistamaan mitättömäksi Euroopan yhteisöjen komis                   toimenpiteisiin on välttämättä sisällytettävä päätös,
    sion 17.2.1995 tekemän päätöksen , jonka on allekir                jossa todetaan kantajan sopivuus kohtuuttomasti ja
    joittanut henkilöstö- ja hallintoasioiden pääosaston                tarpeettomasti viivyttelemättä ja alistamatta kantajaa
                                                                        enempiin lääkärintarkastuksiin .
    pääjohtaja Frans de Koster, jossa vahvistetaan vastaajan
    4.11.1994 tekemä päätös, jonka on allekirjoittanut
    henkilöstö- ja hallintoasioiden pääosaston pääjohtaja           b ) Vastaajalla on kaikki tarvittava tieto kantajan sopivu
    Frans de Koster sekä vastaajan 2.8.1 994 tekemä päätös,             udesta , jotta siitä voitaisiin tehdä päätös .
    jonka on allekirjoittanut henkilöstö- ja hallintoasioiden
    pääosaston työterveysyksikön päällikkö Nicolas Hoff
    mann ;
                                                                    c ) Vastaajalla on ollut tilaisuus tutkia kantaja , joka on
                                                                        toiminut täysin yhteistyössä kaikkien testien ja tutkimu
                                                                        sten suhteen , joita vastaaja on vaatinut.
— julistamaan mitättömäksi vastaajan 1.2.1995 tekemän
    päätöksen , jonka on allekirjoittanut henkilöstö- ja            d ) Kantajan tämänhetkisellä terveydentilalla ei ole merki
    hallintoasioiden pääosaston pääjohtaja Frans de Koster,             tystä , sillä komission on perustettava päätöksensä
    jossa hylätään kantajan vahingonkorvausvaatimus siitä ,             kantajan sopivuuteen silloin , kun lääkärintarkastus
    että vastaaja on vaatinut, että kantajan maksasta ote              tehtiin vuonna 1990 .
    taan koepala ja siitä , että vastaaja on rikkonut velvolli
    suuttaan pitää kantajan terveydentila ja henkilökohtai
    set tiedot luottamuksellisina ;                                 e ) Vastaaja on kieltäytynyt korvaamasta vahinkoja , joita
                                                                        kantajalle on aiheutunut koepalan ottamisesta maksasta
                                                                        sekä luottamuksellisuuden rikkomisesta , huolimatta
                                                                        siitä tosiseikasta , että päätöstä vaatia kantajalta otetta
— velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaiken sen aineel                 vaksi uusi koepala maksasta ei tehnyt ainoastaan
    lisen ja aineettoman vahingon, jonka tämä koepalan                  erityisasiantuntija , vaan vastaaja itse, ja siitä tosisei
    ottaminen ja luottamuksellisuuden rikkominen on                     kasta , että vastaajan lääkärit ovat rikkoneet velvollisu
    aiheuttanut; ja                                                     uttaan säilyttää tiedot luottamuksellisina , ja että kantaja
                                                                        on kärsinyt aineellista ja aineetonta vahinkoa näiden
                                                                        vastaajan virheellisten toimien vuoksi .
— velvoittamaan vastaajan korvaamaan sovellettavan lain
    mukaiset 1 ) oikeudenkäyntikulut ja 2 ) kantajan asiana
    jokulut .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Friedel Börschin 12.5.1995 Euroopan unionin neuvostoa ja
Kantaja on sama kuin asiassa T-94/92 , josta on annettu              Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
tuomio 9.6.1994 , jossa yhteisöjen ensimmäisen oikeusa
steen tuomioistuin on julistanut mitättömäksi vastaajan                                      ( Asia T-120/95 )
24.9.1991 ja 3.7.1992 tekemät päätökset, joiden mukaan                                         ( 95 /C 174/ 16 )
kantajan terveydentila ei vastannut henkilöstösäännön
28 artiklan e kohdassa määriteltyjä edellytyksiä .
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Vaikka kantaja oli aikaisemmin ilmoittanut vastaajalle , että
hänen maksastaan oli otettu koepala Espanjassa , komissio           Friedel Börsch , Wipperfürth ( Saksan liittotasavalta ) on
määräsi vuonna 1990 otettavaksi toisen koepalan, jossa              nostanut 12.5.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
ensimmäisen tutkimuksen tulos vahvistui .Toisen koepalan            oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
ottamisen seuraksena kantaja sai sappitulehduksen ( biliary         neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
peritonitis ), kärsi ankarista kivuista ja hänen tilansa oli
hengenvaarallinen . Lisäksi komission työterveysyksikön
lääkäri oli kantajan luvatta antanut useille muille henkilöille     Kantajan edustajina oikeudenkäynnissä ovat asianajajat
tietoja koepalan ottamisen tuloksista . Lopuksi vastaaja            Bernd Meisterernst, Mechtild Düsing, Dietrich Manstetten ,
pyysi 2.8.1 994 päiväämällään kirjeellä kantajaa varaamaan          Dr . Frank Schulze ja Dr . Winfried Haneklaus , Münster,


title: Asia T-296/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.3.2012 — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung v. komissio (INTI-ohjelman puitteissa maksettu tuki — Tuen saajalle maksettavan määrän määrittäminen — Arviointivirheet)

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.3.2012 — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung v. komissio
   (Asia T-296/08) (1)

   (INTI-ohjelman puitteissa maksettu tuki - Tuen saajalle maksettavan määrän määrittäminen - Arviointivirheet)
   2012/C 138/24
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV (Berliini, Saksa) (edustajat: aluksi asianajaja U. Claus, sitten asianajajat S. Reichmann ja L. J. Schmidt)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi B. Simon, sitten S. Grünheid, avustajanaan asianajaja R. Van der Hout)

      Oikeudenkäynnin kohde

   23.5.2008 tehtyä komission päätöstä kantajalle aiheutuneiden menojen osittaisesta hyväksymättä jättämisestä tukisopimuksen JLS/2004/INTI/077 puitteissa koskeva kumoamisvaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               23.5.2008 tehty komission päätös Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV:lle aiheutuneiden menojen osittaisesta hyväksymättä jättämisestä tukisopimuksen JLS/2004/INTI/077 puitteissa kumotaan kohtiin B 9, B 10, B 37, B 38 ja G 5 liittyvien kulujen osalta.

               2)

               Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung vastaa omien oikeudenkäyntikulujensa kahdesta kolmasosasta ja se velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa komission oikeudenkäyntikuluista. Komissio vastaa omien oikeudenkäyntikulujensa yhdestä kolmasosasta ja se velvoitetaan korvaamaan yksi kolmasosa Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschungin oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 247, 27.9.2008.


title: Euroopan yhteisöjen komission 30.7.1997 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-276/97)

text:
C 295/ 18               I M                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       27.9.97
4 ) Jääkö neuvoston direktiivin 76/207/ETY soveltamis                   — varauksia ei saa merkitä suoraan vastaaviin mer
     alan ulkopuolelle 224 artiklan perusteella jäsenvaltion                  kittyjen erien arvonvähennyksiksi (20 artiklan
     periaate, jonka mukaan naiset eivät voi toimia laivas                   3 kohta ),
     ton erityisiskujoukoissa ( interoperable marines ) rauhan
     aikana ja/tai sen valmistautuessa sotaan ? Mikäli näin
     on, mitä periaatteita tai arviointiperusteita pitäisi               — kaikki sellaiset ennakoitavissa olevat vastuut ja
     soveltaa määriteltäessä, jääkö kyseinen periaate                         mahdolliset menetykset, jotka liittyvät kyseiseen
     direktiivin 76/207/ETY soveltamisalan ulkopuolelle                       tai sitä edeltäneeseen tilikauteen, on otettava huo
     224 artiklan perusteella ?                                               mioon, vaikka tällaiset vastuut ja menetykset tuli
                                                                              sivat tietoon vasta tilinpäätöspäivän ja tilinpäätök
                                                                              sen laatimisen välisenä aikana ( 31 artiklan 1 koh
                                                                              dan c alakohdan bb alakohta ),
5 ) Voiko jäsenvaltion periaate, jonka mukaan naiset eivät
     voi toimia rauhan aikana ja/tai sotaan valmistaudut
     taessa laivaston erityisiskujoukoissa ( interoperable               — vastaaviin ja vastattaviin kuuluvat omaisuuserät on
     marines ), olla neuvoston direktiivin 76/207/ETY                         arvostettava erikseen ( 31 artiklan 1 kohdan
     2 artiklan 2 kohdan mukaan perusteltua ?                                 e alakohta ), ja
6 ) Mikäli näin on, millä perusteilla kansallisen tuomiois              — tehdyt varaukset eivät saa määrältään olla suurem
     tuimen on arvioitava, onko tällaisen periaatteen nou                    pia kuin on tarpeen (42 artiklan 1 kohta ),
     dattaminen perusteltua ?
                                                                         se, jos talonrakennusyritys, joka urakoidensa suoritta
O Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteutta
    misesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen         miseksi käyttää omien työntekijöiden ohella myös aliu
    ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta           rakoitsijoita, ei tee yksittäisiä varauksia niistä takuu
    1976 annettu neuvoston direktiivi 76/207/ETY ( EYVL L 39,            velvoitteista, jotka ilmenevät vasta tilinpäätöspäivän
    14.2.1976 , s . 40 ).                                                jälkeen, sen mukaan millaisia yksittäisiä takuuriskejä
                                                                         tiettyihin urakoihin liittyy, vaan tekee summittaisen
                                                                         varauksen, joka on kiinteä prosenttiosuus takuun kat
                                                                         tamasta liikevaihdosta ?
                                                                     2 ) Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä,
Finanzgericht Kölnin 16.7.1997 tekemällään päätöksellä                   niin
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa DE + ES Bauun
        ternehmung GmbH vastaan Finanzamt Bergheim
                          (Asia C-275/97 )
                                                                         millä edellytyksillä, millä arviointiperusteilla ja minkä
                                                                         suuruisina prosenttisosuuksina — tarvittaessa liiketa
                            ( 97/C 295/27 )                              van mukaisena omana arviona — saadaan tehdä tällai
                                                                         nen summittainen varaus ottaen myös huomioon mah
                                                                         dolliset, mutta vain rajoitetusti sallitut regressivaati
                                                                         mukset omia työntekijöitä ja aliurakoitsijoita kohtaan,
Finanzgericht Köln ( 13 . Senat ) on pyytänyt 16.7.1997                  ja kenen haitaksi on epäselvässä tilanteessa katsottava
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan                       tarpeellisten varausten suuruuden näyttämättä jättämi
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 30.7.1997, Euroo                   nen ?
pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa DE + ES Bauunter
nehmung GmbH vastaan Finanzamt Bergheim ennakkorat
kaisua seuraaviin kysymyksiin:
1 ) Vastaako 25.7.1978 annetussa neljännessä direktiivissä
     ( tilinpäätösdirektiivi 78/660/ETY, EYVL L 222,
     14.8.1978 , s . 11 ) säädettyjä tilinpäätössäännöksiä, joi     Euroopan yhteisöjen komission 30.7.1997 Ranskan tasa
     den mukaan
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-276/97)
     — tilinpäätöksen on annettava oikea ja riittävä kuva                                      ( 97/C 295/28 )
           yhtiön varoista ja vastuista, rahoitusasemasta sekä
           tuloksesta (2 artiklan 3 kohta ),
                                                                     Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.7.1997
     — varaukset on tarkoitettu sellaisia luonteeltaan sel          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
           västi määriteltyjä menetyksiä tai velkoja varten,         tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Helene
           jotka tilinpäätöspäivänä ovat joko todennäköisiä          Michard ja Enrico Traversa, ja prosessiosoite Luxembur
           tai varmoja mutta joiden määrä ja syntymisen              gissa on c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner,
           ajankohta on epävarma ( 20 artiklan 1 kohta ),            Kirchberg.
 ---pagebreak--- 27.9.97              1 rl   [                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 295/19
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo            kyseiseltä ajalta vastaava määrä omia varoja tämän direk
mioistuin                                                            tiivin rikkomisen vuoksi . Mikäli näin ei toimittaisi, yhtei
                                                                     söille aiheutuisi taloudellinen menetys, joka on korvattava
— toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n             bruttokansantuotteen mukaan perityistä varoista . Tämän
                                                                     vuoksi    direktiivin    rikkominen      aiheuttaisi taloudellista
    perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska
                                                                     vahinkoa muille jäsenvaltioille : yhdenvertaisen kohtelun
     se ei ole kantanut arvonlisäveroa käyttäjille tarjotun
                                                                     periaatetta ei noudatettaisi .
    palvelun vastikkeena suoritettavista moottoritiemak
     suista     jäsenvaltioiden    liikevaihtoverojärjestelmän
     yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjes
     telmä : yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päi              Komissio huomauttaa, että jotkut jäsenvaltiot, kuten Ita
     vänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston                lia, Espanja ja Portugali, ovat toisin kuin Ranskan tasa
     direktiivin 77/388/ETY ( ] ) 2 ja 4 artiklan säännösten         valta, aina suorittaneet näitä palveluja vastaavat yhteisöjen
     vastaisesti ,                                                   omat varat, kun taas Alankomaat on suorittanut kyseiset
                                                                     omat varat varauksella "jollei yhteisöjen tuomioistuin toi
                                                                     sin päätä ", vaikka se vastustaa aineellisesti komission tul
— toteaa, että Ranska ei ole noudattanut EY:n perusta               kintaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä kos
     missopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole          kevassa menettelyssä . Se, että Ranskan viranomaiset eivät
     antanut vastaavia määriä viivästyskorkoineen komis             ole suorittaneet vastaavia veroja näistä samoista palve
     sion käyttöön yhteisöjen omina varoina,                         luista, johtaa yhteisön rahoitusta koskevien sääntöjen vas
                                                                     taiseen eriarvoiseen kohteluun ja vaarantaa vakavalla
— velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden                 tavalla yhteisössä peritystä arvonlisäverosta kertyviä omia
     käyntikulut.                                                    varoja koskevien säännösten yhdenmukaisen soveltamisen.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  H EYVL L 145, 13.6.1977, s . 1 .
                                                                     ( 2 ) EYVL L 155 , 7.6.1989, s . 9 .
                                                                     ( 3 ) EYVL L 336, 27.12.1977, s. 8 .
( Moottoritiemaksujen verotus )
Komission mukaan tieverkosten käyttöön antaminen on
kuudennen arvonlisäverodirektiivin 2 ja 4 artiklassa tar
koitettua taloudellista toimintaa . Kyseisen direktiivin
4 artiklan 5 kohdan mukaan ainoat toiminnat, joiden
osalta julkisoikeudellisia yhteisöjä ei ole pidettävä verovel       Oberster Gerichtshof der Republik Österreichin 10.6.1997
vollisina, ovat ne, joita ne harjoittavat toimiessaan pelkäs        tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
tään viranomaisen ominaisuudessa . Käyttäjien ei kuiten             asiassa Wrangler Germany GmbH vastaan Metro Selbst
kaan ole pakko käyttää maksullista tieverkostoa. Se, että                            bedienungs-Grofihandel GmbH
yksittäiset autoilijat suostuvat maksamaan tieverkoston                                        (Asia C-278/97)
käyttämisestä tai tietystä infrastruktuurista, osoittaa, että
tämä maksu on vastike palvelusta, jonka he saavat voidak                                       ( 97/C 295/29 )
seen käyttää kyseistä infrastruktuuria . Kuudennen arvonli
säverodirektiivin mukaisen liiketoimen oikeudellinen luon
nehdinta ei riipu eri kansallisissa oikeusjärjestelmissä mah
dollisesti tehtävistä oikeudellisista luonnehdinnoista .             Oberster Gerichtshof der Republik Österreich on pyytänyt
                                                                      10.6.1997 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
                                                                     Euroopan        yhteisöjen         tuomioistuimen     kirjaamoon
Koska Ranskan viranomaiset katsovat, että toimiluvan                 30.7.1997, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
haltijan palvelu on tarjottu valtiolle eikä infrastruktuuria         Wrangler Germany GmbH vastaan Metro Selbstbedie
käyttäville taloudellisille toimijoille, kyseiset toimijat eivät     nungs-Grofthandel GmbH ennakkoratkaisua seuraaviin
voi mitenkään vähentää tiemaksun hintaan pysyvästi sisäl            kysymyksiin:
tyvää veroa .
(Yhteisöjen omat varat)                                              Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentä
                                                                     misestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen
                                                                     neuvoston direktiivin 89/104/ETY ( EYVL L 40,
Neuvoston asetuksen ( ETY, Euratom ) N:o 1553/89 ( 2 )                11.2.1989, s . 1 , jäljempänä tavaramerkkidirektiivi ) 7 artik
 1 artiklasta ja 2 artiklan 1 kohdasta ( ja neuvoston asetuk        lan 1 kohtaa tulkittava siten, että tavaramerkin haltijalla
sen ( ETY, Euratom, EHTY) N:o 2892/77 ( 3 ) vastaavista              on oikeus kieltää kolmannelta osapuolelta tavaramerkin
säännöksistä, jotka tällä asetuksella korvattiin ) seuraa,           käyttäminen niissä tavaroissa, jotka on saatettu markki
että arvonlisäverosta kertyvät yhteisöjen omat varat anne           noille yhteisön ulkopuolisessa valtiossa tätä tavaramerkkiä
taan sen jäsenvaltion käyttöön, jossa arvonlisävero on               käyttäen ?
kannettu .
Komissio katsoo, että silloin kun kuudetta arvonlisävero            Voiko tavaramerkin haltija ainoastaan tavaramerkkidirek
direktiiviä on rikottu ja arvonlisäveron määräytymispe              tiivin 7 artiklan 1 kohdan perusteella vaatia, että kolmas
ruste on tästä syystä alentunut, yhteisöille on suoritettava         osapuoli ei käytä tavaramerkkiä niissä tavaroissa, jotka on


title: Yhdistetyt asiat T-530/93, T-531/93, T-87/94, T-91/94, T-106/94, T-120/94 ja T-124/94: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 23.7.2009 — Kat ym. v. neuvosto ja komissio

text:
               26.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/21

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 23.7.2009 — Kat ym. v. neuvosto ja komissio
   (Yhdistetyt asiat T-530/93, T-531/93, T-87/94, T-91/94, T-106/94, T-120/94 ja T-124/94) (1)

   2009/C 233/38

      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

   Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä yhdistetyt asiat on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 334, 9.12.1993.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 1 päivänä huhtikuuta 2004 asiassa C-229/03 (Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Monika Herbstrith vastaan Itävallan tasavalta (Ennakkoratkaisupyyntö — Tutkimatta jättäminen)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/32

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS

   (kolmas jaosto)
   1 päivänä huhtikuuta 2004
   asiassa C-229/03 (Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Monika Herbstrith vastaan Itävallan tasavalta (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Tutkimatta jättäminen)
   (2004/C 118/58)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-229/03, jonka Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Itävalta) on saattanut EY:n perustamissopimuksen EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Monika Herbstrith vastaan Itävallan tasavalta, ennakkoratkaisun toisaalta ”miesten ja naisten tasa-arvoista kohtelua ammattielämässä koskevan EU-oikeuden ja erityisesti miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun ”neuvoston direktiivin 76/207/ETY” (EYVL L 39, s. 40) välittömästä oikeusvaikutuksesta tai niistä edellytyksistä, joiden täyttyessä jäsenvaltiolle voi syntyä vahingonkorvausvastuu yhteisön oikeuden rikkomisesta yksityisille aiheutuneista vahingoista ja yhtäältä todistustaakasta sukupuoleen perustuvissa syrjintätapauksissa ”15 päivänä joulukuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin 97/80/EY” (EYVL 1998, L 14, s. 6) ”4 artiklan mukaisista todistustaakkasäännöistä, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja N. Colneric, julkisasiamies: J. Kokott, kirjaaja: R. Grass, on antanut 1.4.2004 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
   Landesgericht für Zivilrechtsachen Wienin 7.4.2003 tekemällä päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö jätetään tutkimatta.

      (1)  EUVL C 47, 21.2.2004.


title: Asia T-498/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.3.2017 – LG Electronics v. EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (Viewty) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Rekisteröintihakemuksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               6.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.3.2017 – LG Electronics v. EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (Viewty)
   (Asia T-498/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Rekisteröintihakemuksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2017/C 178/21)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: LG Electronics Inc. (Soul, Etelä-Korea) (edustaja: asianajaja M. Graf)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berliini, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Wulff ja U. Hildebrandt)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 15.6.2015 tekemästä päätöksestä (yhdistetyt asiat R 1935/2014-2 et R 1563/2014-2), joka koskee Cyrus Wellness Consulting GmbH:n ja LG Electronics Inc:n välistä väitemenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               LG Electronics Inc. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Cyrus Wellness Consulting GmbH:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 337, 12.10.2015.


title: Asia C-478/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 14.11.2013 (Landesgericht Feldkirchin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Armin Maletic ja Marianne Maletic v. lastminute.com GmbH ja TUI Österreich GmbH (Tuomioistuimen toimivalta siviili- ja kauppaoikeuden alalla — Asetus (EY) N:o 44/2001 — 16 artiklan 1 kohta — Jäsenvaltiossa asuvan kuluttajan ja toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen matkatoimiston välinen matkasopimus — Matkatoimisto käyttää kuluttajan kotipaikan jäsenvaltioon sijoittautunutta palvelujen tarjoajaa — Kuluttajan oikeus nostaa kotipaikkansa tuomioistuimessa kanne molempia yrityksiä vastaan)

text:
               11.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 14.11.2013 (Landesgericht Feldkirchin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Armin Maletic ja Marianne Maletic v. lastminute.com GmbH ja TUI Österreich GmbH
   (Asia C-478/12) (1)

   (Tuomioistuimen toimivalta siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Asetus (EY) N:o 44/2001 - 16 artiklan 1 kohta - Jäsenvaltiossa asuvan kuluttajan ja toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen matkatoimiston välinen matkasopimus - Matkatoimisto käyttää kuluttajan kotipaikan jäsenvaltioon sijoittautunutta palvelujen tarjoajaa - Kuluttajan oikeus nostaa kotipaikkansa tuomioistuimessa kanne molempia yrityksiä vastaan)
   2014/C 9/20
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landesgericht Feldkirch

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Armin Maletic ja Marianne Maletic

      Vastaajat: lastminute.com GmbH ja TUI Österreich GmbH

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Landesgericht Feldkirch — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1) 16 artiklan 1 kohdan tulkinta — Toimivalta kuluttajien tekemien sopimusten osalta — Kuluttajan ja elinkeinonharjoittajan välillä tehty sopimus matkapaketista — Tilanne, jossa elinkeinonharjoittajalla on kotipaikka eri jäsenvaltiossa kuin kuluttajalla ja jossa elinkeinonharjoittaja käyttää mainitun sopimuksen täyttämiseen elinkeinonharjoittajaa, jonka kotipaikka on kuluttajan jäsenvaltiossa — Kuluttajalla mahdollisesti oleva oikeus nostaa kotipaikkansa tuomioistuimessa kanne näitä kumpaakin elinkeinonharjoittajaa vastaan

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 16 artiklan 1 kohdassa säädettyä käsitettä ”toinen sopimuspuoli” on tulkittava siten, että sillä tarkoitetaan pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa myös toimijan, jonka kanssa kuluttaja on tehnyt kyseisen sopimuksen, sopimuspuolta, jonka kotipaikka on siinä jäsenvaltiossa, missä mainitun kuluttajan kotipaikka on.

      (1)  EUVL C 26, 26.1.2013.


title: Asia T-55/13: Kanne 4.2.2013 — Formula One Licensing v. SMHV — Idea Marketing (F1H2O)

text:
               6.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 101/22

         Kanne 4.2.2013 — Formula One Licensing v. SMHV — Idea Marketing (F1H2O)
   (Asia T-55/13)
   2013/C 101/49
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Formula One Licensing BV (Rotterdam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja B. Klingberg)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Idea Marketing SA (Lausanne, Sveitsi)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan neljännen valituslautakunnan asiassa R 1247/2011-4 antaman ratkaisun

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan menettelystä harmonisointivirastossa aiheutuneet kulut

               —

               velvoittaa väliintulijan korvaamaan menettelystä harmonisointivirastossa aiheutuneet kulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”F1H2O” luokkiin 9, 25, 38 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 925 383

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: merkin ”F1 et al.”, joka on rekisteröity luokkiin 1, 3, 4, 7, 8, 9, 11, 12, 14, 16, 18, 21, 24, 25, 28, 29, 30, 32–36, 38, 39 ja 41–43 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten, kansainvälinen rekisteröinti nro 732 134, Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkki nro 2277746B, yhteisön tavaramerkki nro 3 934 387, kansainvälinen rekisteröinti nro 845 571, Benelux-tavaramerkki nro 749 056, Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkki nro 2277746 D, yhteisön tavaramerkki nro 631 531, yhteisön tavaramerkki nro 3 429 396, kansainvälinen rekisteröinti nro 714 320, kansainvälinen rekisteröinti nro 823 226 ja Benelux-tavaramerkki nro 732 601

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 5 artiklan rikkominen.


title: Asia T-115/10: Kanne 4.3.2010 — Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/75

         Kanne 4.3.2010 — Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio
   (Asia T-115/10)
   2010/C 113/109
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: S. Ossowski, avustajanaan D. Wyatt, QC ja barrister M. Wood)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               on kumottava neuvoston direktiivin 92/43/ETY (1) mukaisen, Välimeren vyöhykkeen luonnonmaantieteellisellä alueella olevista yhteisön tärkeinä pitämistä alueista tehdyn luettelon kolmannesta päivityksestä 22.12.2009 tehty komissio päätös 2010/45/EU (2) siltä osin kuin päätöksessä on merkitty yhteisön tärkeänä pitämien alueiden luetteloon Estrecho oriental -niminen alue, joka on yksilöity tunnuksella ES6120032

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tällä kanteella kantaja riitauttaa komissio päätöksen 2010/45/EU (annettu tiedoksi numerolla K(2009) 10406) siltä osin kuin päätöksessä on merkitty Estrecho oriental -niminen alue yhteisön tärkeänä pitämien alueiden luetteloon ja vaatii, että päätös merkitä Estrecho oriental -niminen alue yhteisön tärkeänä pitämien alueiden luetteloon on kumottava.
   Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi seuraaviin kanneperusteisiin:

               Kantaja väittää ensinnäkin, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan direktiiviä 92/43/ETY, sillä Espanjassa sijaitsevan Estrecho oriental -nimisen alueen merkitseminen yhteisön tärkeänä pitämien alueiden luetteloon on tämän direktiivin vastaista, koska

                           —

                           merkittävä osa tästä alueesta sijaitsee brittiläisen Gibraltarin aluevesillä (British Gibraltar Territorial Waters; BGTW), jotka kuuluvat Espanjan sijaan Yhdistyneen kuningaskunnan tosiasialliseen määräysvaltaan

                           —

                           se kattaa täysin olemassa olevan Southern Waters of Gibraltar -nimisen yhteisön tärkeänä pitämän alueen.

               Toiseksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan oikeusvarmuuden periaatetta, koska Estrecho oriental -nimisen alueen merkitseminen yhteisön tärkeänä pitämien alueiden luetteloon merkitsee sitä, että Espanjaan pyritään kohdistamaan direktiivin 92/43/ETY mukaisia velvoitteita sellaisen olemassa olevan yhteisön tärkeänä pitämän alueen osalta, jonka suhteen Gibraltarin hallituksella on vastaavia direktiivin 92/43/ETY mukaisia velvoitteita. Tämä merkitsee yritystä määrittää tai kyseenalaistaa Gibraltarin hallituksen toimivalta direktiivin täytäntöönpanossa Southern Waters of Gibraltar -nimisellä yhteisön tärkeänä pitämällä alueella ja Gibraltarin lainsäädännön täytäntöönpanossa BGTW:n alueella; tästä seuraa oikeudellista epävarmuutta sekä Gibraltarin hallitukselle että Euroopan unionin kansalaisille.

               Kolmanneksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan suhteellisuusperiaatetta, koska Estrecho oriental -nimisen alueen merkitseminen yhteisön tärkeänä pitämien alueiden luetteloon siten, että se kattaa kokonaisuudessaan UK Southern Waters of Gibraltar -nimisen yhteisön tärkeänä pitämän alueen sekä muita BGWT:n alueita, ei ole asianmukaista eikä tarpeellista direktiivin 92/43/ETY ympäristötavoitteiden saavuttamiseksi.

               Lopuksi kantaja väittää, että päätös merkitä Estrecho oriental -niminen alue yhteisön tärkeänä pitämien alueiden luetteloon on kumottava kokonaisuudessaan, koska luetteloon merkitsemistä koskevan päätöksen osittainen kumoaminen muuttaisi merkinnän sisältöä; tämä puolestaan merkitsisi sitä, että unionin tuomioistuin muuttaisi luetteloa, että yhteisön tärkeänä pitämän alueen keskipiste ja pinta-ala olisi laskettava uudelleen ja että alueen loppuosan osalta olisi suoritettava ympäristöarviointi sen selvittämiseksi, täyttääkö se yhteisön tärkeänä pitämää aluetta koskevat edellytykset.

      (1)  Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/43/ETY (EYVL L 206, s. 7).

      (2)  EUVL L 30, s. 322.


title: Asia T-286/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2010 — Fidelio v. SMHV (Hallux) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Hallux rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))

text:
               12.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/9

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2010 — Fidelio v. SMHV (Hallux)
   (Asia T-286/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin Hallux rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   2011/C 46/13
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Fidelio KG (Linz, Itävalta) (edustaja: asianajaja M. Gail)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: S. Schäffner)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 21.5.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 632/2007-4), joka koskee sanamerkin Hallux rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Fidelio KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 247, 27.9.2008.


title: Asia T-586/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.12.2011 — Aktieselskabet af 21. november 2001 v. SMHV — Parfums Givenchy (only givenchy) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin only givenchy rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ja kansalliset sanamerkit ONLY — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Laaja tunnettuus — Asetuksen N:o 207/2009 5 artikla)

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/50

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.12.2011 — Aktieselskabet af 21. november 2001 v. SMHV — Parfums Givenchy (only givenchy)
      (Asia T-586/10) (1)

      (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin only givenchy rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ja kansalliset sanamerkit ONLY - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Laaja tunnettuus - Asetuksen N:o 207/2009 5 artikla)
      (2012/C 25/97)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Aktieselskabet af 21. november 2001 (Brande, Tanska) (edustaja: asianajaja C. Barrett Christiansen)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: V. Melgar)

         Vastapuoli valituslautakunnassa: Parfums Givenchy SA (Levallois-Perret, Ranska)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kumoamisvaatimus SMHV:n toisen valituslautakunnan 7.10.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1556/2009-2), joka koskee Aktieselskabet af 21. november 2001:n ja Parfums Givenchy SA:n välistä väitemenettelyä

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Aktieselskabet af 21. november 2001 velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 80, 12.3.2011.


title: Asia C-530/08: Kanne 2.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Unkarin tasavalta

text:
               24.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/21

         Kanne 2.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Unkarin tasavalta
   (Asia C-530/08)
   (2009/C 19/38)
   oikeudenkäyntikieli: unkari
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: komission virkamiehet H. Støvlbæk ja B. Béres

      Vastaaja: Unkarin tasavalta
   Kantajan vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Unkarin tasavalta ei ole noudattanut ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niitä komissiolle

               —

               Unkarin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2005/36/EY täytäntöönpanolle vahvistettu määräaika päättyi 20.10.2007.

      (1)  EUVL L 255, s. 22.


title: The Procter & Gamble Companyn 6.10.1998 sisämarkkinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa vastaan nostama kanne (Asia T-163/98) (1999/C 1/31)

text:
4.1.1999             FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 1/15
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                          Ð määrää, että yhdenmukaistamisvirasto myöntää
    TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN M¾¾R¾YS,                               19.4.1996       esitetylle      yhteisömerkkihakemukselle
                23 päivänä lokakuuta 1998,                            nro 000200006 jättämispäivämäärän;
asiassa T-100/98 R, Anthony Goldstein vastaan Euroopan
                    yhteisöjen komissio                           Ð velvoittaa yhdenmukaistamisviraston korvaamaan
(Välitoimimenettely Ð Tutkittavaksi ottaminen Ð Kiireel-              oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.
                            lisyys)
                        (1999/C 1/30)                             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
              (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     Kyseessä oleva            ºBaby Dryº Ð
                                                                  tavaramerkki:             rekisterinumero 000200006
Asiassa T-100/98 R, Anthony Goldstein, kotipaikka Har-            Tuote tai palvelu:        vauvanvaipat
row, Middlesex (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajanaan           Valituslautakunnassa tutkijan kieltäytyminen             merkin
solicitor Raymond St John Murphy, Merriman White, 3               käsitelty päätös:         rekisteröimisestä
King's Bench Walk, Inner Temple, Lontoo, vastaan Euroo-           Esitetyt perusteet:       Ð asetuksen (EY) N:o 40/94
pan yhteisöjen komissio (asiamiehenään Richard Lyal),                                           7 artiklan 1 kohdan b alakohdan
jossa vaaditaan välitoimien määräämistä sellaisen kanteen                                       rikkominen;
yhteydessä, jolla vaaditaan korvausta vahingosta, joka                                      Ð asetuksen (EY) N:o 40/94
kantajalle on hänen mukaansa aiheutunut siitä, että                                             7 artiklan 1 kohdan c alakohdan
komissio julkaisi yleis- ja erikoislääkäreiden tutkintotodis-                                   rikkominen
tusten ja muodollisen kelpoisuuden tunnustamista kos-
keneen tiedotteen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-          Toissijaiset perusteet: Ð asetuksen (EY) N:o 40/94
men presidentti on antanut 23.10.1998 määräyksen, jonka                                         7 artiklan 3 kohdan ja 62 artiklan
määräysosa on seuraava:                                                                         rikkominen.
1) Välitoimihakemus hylätään.
2) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                    Una Film ºCity Revueº GmbH:n 23.10.1998 Euroopan
                                                                  parlamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan
                                                                                nostama kanne
                                                                                (Asia T-175/98)
                                                                                (1999/C 1/32)
The Procter & Gamble Companyn 6.10.1998 sisä-
markkinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa vastaan
                       nostama kanne                                               (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                      (Asia T-163/98)
                        (1999/C 1/31)                             Una Film ºCity Revueº GmbH, Wien (Itävalta), on nos-
                                                                  tanut 23.10.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                  oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan parla-
               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      menttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan
                                                                  edustajina ovat asianajaja Dr. Rainer Borgelt, Düsseldorf,
                                                                  ja professori Manfred Dauses, Bamberg (Saksa), ja
The Procter & Gamble Company, kotipaikka Cincinnatti,             prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Reding
Ohio (Amerikan Yhdysvallat), on nostanut 6.10.1998                & Felten, 2 rue J. P. Brasseur, Luxemburg.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuimessa kanteen sisämarkkinoilla toimivaa yhdenmukais-
tamisvirastoa vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja
                                                                  Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
Thierry van Innis, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                  tuin
asianajotoimisto Katia Manhaeve, 56Ð58 rue Charles
Martel.
                                                                  Ð kumoaa tupakkatuotteiden mainontaa ja niiden
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-               hyväksi tapahtuvaa sponsorointia koskevien jäsenvalti-
tuin                                                                  oiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten
                                                                      lähentamisestä 6 päivänä heinäkuuta 1998 annetun
                                                                      Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
Ð kumoaa valituslautakunnan 31.7.1998 tekemän pää-                    98/43/EY (EYVL L 213, 30.7.1998, s. 9, jäljennös
    töksen;                                                           liitteessä K3),


title: Asia C-521/10 P: Valitus, jonka Grúas Abril Asistencia, S.L. on tehnyt 8.11.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-386/09, Grúas Abril Asistencia, S.L. v. Euroopan komissio, 24.8.2010 antamasta määräyksestä

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/18

         Valitus, jonka Grúas Abril Asistencia, S.L. on tehnyt 8.11.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-386/09, Grúas Abril Asistencia, S.L. v. Euroopan komissio, 24.8.2010 antamasta määräyksestä
   (Asia C-521/10 P)
   ()
   2011/C 30/30
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Grúas Abril Asistencia, S.L. (edustaja: asianajaja R. García García)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Esitetyt argumentit on hyväksyttävä ja sovellettavien muodollisuuksien täyttämisen jälkeen määräys tutkimatta jättämisestä on kumottava ja kumoamiskanne on otettava tutkittavaksi, koska valittajalla on asiavaltuus, ja pääasia on ratkaistava valittajan vaatimusten mukaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valitus kohdistuu unionin yleisen tuomioistuimen antamaan määräykseen, jolla jätettiin tutkimatta kumoamiskanne, joka oli nostettu komission päätöksestä olla aloittamatta menettelyä kantelun kohteena olevien rikkomisten korjaamiseksi. Unionin yleisen tuomioistuimen mukaan yksityinen oikeussubjekti ei voi nostaa kannetta tällaisesta päätöksestä.
   Valittaja katsoo, että yksityiset oikeussubjektit valituksen kohteena olevan päätöksen, joka koskee niitä suoraan ja erikseen, adressaatteina voivat nostaa kumoamiskanteen EY 230 artiklan, Euroopan perustuslaista tehdyn sopimuksen III-365 artiklan ja oikeuskäytännön mukaisesti. Valittaja vaatii tutkimatta jättämistä koskevan määräyksen kumoamista ja kumoamiskanteen ottamista näin ollen tutkittavaksi.


title: Asia T-424/13: Kanne 7.8.2013 — Jinan Meide Casting v. neuvosto

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/36

         Kanne 7.8.2013 — Jinan Meide Casting v. neuvosto
   (Asia T-424/13)
   2013/C 325/60
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Jinan Meide Casting Co. Ltd (Jinan, Kiina) (edustajat: asianajajat R. Antonini ja E. Monard)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta ja väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta Kiinan kansantasavallasta ja Thaimaasta peräisin olevien kierteitettyjen tempervalurautaisten putkien liitos- ja muiden osien tuonnissa ja menettelyn päättämisestä Indonesian osalta 13.5.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 430/2013 (EUVL L 129, s. 1) siltä osin kuin se koskee kantajaa

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että normaaliarvon määrittämistä koskevien tietojen antamatta jättämisellä loukataan kantajan puolustautumisoikeuksia ja rikotaan polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51) 6 artiklan 7 kohtaa sekä 20 artiklan 2 ja 4 kohtaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että eräiden kantajan esittämien muutosten hylkäämisellä rikotaan asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohtaa ja Maailman kauppajärjestön tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen 1994 VI artiklan soveltamisesta tehdyn sopimuksen 2 artiklan 4 kohtaa. Vaihtoehtoisesti kantaja katsoo, että neuvosto rikkoi SEUT 296 artiklaa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaamattomien tuotelajien normaaliarvon määrittämisellä rikotaan asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa, 2 artiklan 10 kohtaa, 2 artiklan 10 kohdan a alakohtaa, 2 artiklan 11 j, 8 ja 9 kohtaa, 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa ja 9 artiklan 5 kohtaa sekä loukataan syrjintäkiellon periaatetta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohtaa on rikottu, koska arviointia siitä, täyttyikö markkinatalousedellytys kantajan osalta, ei tehty kolmen kuukauden kuluessa tutkinnan aloittamisesta.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että vahingon määrittämisessä käytetyillä epätäsmällisillä tuontitiedoilla rikotaan asetuksen N:o 1225/2009 3 artiklan 1, 2 ja 3 kohtaa.


title: Asia T-359/08: Kanne 3.9.2008 — Espanja v. komissio

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/45

         Kanne 3.9.2008 — Espanja v. komissio
   (Asia T-359/08)
   (2008/C 272/89)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: J. Rodríguez Cárcamo)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               on todettava, ettei suuntaviivoja, jotka koskevat sellaisten rahoitusta koskevien korjausten määrittämistä, joita on sovellettava rakennerahastoista ja koheesiorahastoista yhteisrahoitettuihin menoihin tapauksissa, joissa julkisia hankintoja koskevia sääntöjä ei ole noudatettu, lopullinen versio 29.11.2007, COCOF 07/0037/03-ES, voida soveltaa

               —

               Euroopan yhteisöjen komission 25.6.2008 tekemä päätös K(2008) 3243 on kumottava niiltä osin kuin siinä vähennetään tukea, joka koheesiorahastosta maksetaan hankeryhmälle N:o 2001.ES.16.C.P.E.045 (Galician jätehuolto-2001) (ryhmä II) ja

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Käsiteltävänä oleva asia koskee neljää hankkeiden alaryhmää, jotka liittyvät kiinteän yhdyskuntajätteen käsittelyyn Galician maakunnassa. Alun perin myönnetyn yhteisörahoituksen määrä koko hankeryhmän osalta oli 80 prosenttia tukikelpoisista julkisista menoista.
   Komissio lähetti vuoden 2006 huhtikuussa kantajalle kirjeen, jossa ilmoitettiin korjauksista, jotka tehtäisiin sellaisten sääntöjenvastaisuuksien perusteella, jotka oli havaittu aikaisemmassa tarkastuksessa. Kyseisen asiakirjan päätösosaan sisältyi kaksi rahoitusta koskeviin korjauksiin liittyvää päätöstä. Ensimmäinen näistä, joka koskee riidanalaisessa päätöksessä tarkoitettua sääntöjenvastaisuutta, liittyy siihen, että tiettyjen sopimusten luokittelussa on käytetty erilaisia perusteita. Tämän perusteella suoritettavan rahoitusta koskevan korjauksen määrä on 59 652,48 euroa.
   Vuoden 2007 lopulla voimaan tulleissa uusissa suuntaviivoissa, jotka koskevat sellaisten rahoitusta koskevien korjausten määrittämistä, joita on sovellettava rakennerahastoista ja koheesiorahastoista yhteisrahoitettuihin menoihin tapauksissa, joissa julkisia hankintoja koskevia sääntöjä ei ole noudatettu, tehtiin lopullisesti sovellettavista korjauksista ankarampia, koska kyseisiin suuntaviivoihin sisältyvät perusteet johtavat ankarampiin korjauksiin kuin ne, jotka olisivat seuranneet kyseiseen hetkeen saakka voimassa olleista suuntaviivoista.
   Kantaja on vaatimustensa tueksi esittänyt EY 241 artiklan perusteella ensinnäkin, että edellä mainitut vuoden 2007 suuntaviivat ovat lainvastaiset, koska ne ovat ristiriidassa koheesiorahastosta 16.5.1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1164/94 7 artiklan 1 kohdan ja asetuksen 1164/94 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 29.7.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1386/2002 17 artiklan kanssa, koska suuntaviivoissa ei ensinnäkään oteta huomioon tarkkoja rahoitusta koskevia korjauksia, toisin sanoen sellaisia korjauksia, jotka liittyvät niihin menoihin, joita rahastolle on sääntöjen vastaisesti todellisuudessa aiheutunut, ja koska toiseksi kertaluonteisia korjauksia määritettäessä perusmääränä pidetään hankkeen tarjoushintaa eikä varmennettuja kuluja tai niiden puuttuessa sopimuksen arvoa.
   Vuoden 2007 suuntaviivat ovat lisäksi ristiriidassa seuraavien kanssa:

               —

               EY:n perustamissopimuksen 255 artiklaan ja yleisön oikeudesta tutustua toimielinten asiakirjoihin annettuun asetukseen 1049/2001 sisältyvän yleisen avoimuusperiaatteen kanssa, koska suuntaviivat on julkistettu hyvin rajallisesti sekä niiden antamista koskevan menettelyn osalta että sen osalta, kuinka laajalti yleisö voi tutustua niihin

               —

               oikeusvarmuuden periaatteen kanssa, koska kyseisiä suuntaviivoja on pidettävä luonteeltaan taannehtivina sillä perusteella, että niitä sovelletaan vuoden 2000 jälkeen hyväksyttyihin hankkeisiin

               —

               perusteluvelvollisuuden kanssa.

         Edellä mainitun 25.6.2008 tehdyn päätöksen osalta kantaja väittää, että sen lisäksi, että päätös perustuu lainvastaiseen säännökseen, se on myös ristiriidassa edellä mainitun asetuksen N:o 1164/94 7 artiklan 1 kohdan ja edellä mainitun asetuksen N:o 1386/2002 17 artiklan kanssa, koska perusmääränä pidetään hankkeen tarjoushintaa eikä varmennettuja kuluja tai niiden puuttuessa sopimuksen arvoa.


title: Asia C-226/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.1.2014 (Audiencia Provincial de Oviedon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Constructora Principado S.A. v. José Ignacio Menéndez Álvarez (Direktiivi 93/13/ETY — Kuluttajasopimukset — Kiinteistön kauppaa koskeva sopimus — Kohtuuttomat ehdot — Arviointiperusteet)

text:
               22.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 85/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.1.2014 (Audiencia Provincial de Oviedon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Constructora Principado S.A. v. José Ignacio Menéndez Álvarez
   (Asia C-226/12) (1)

   (Direktiivi 93/13/ETY - Kuluttajasopimukset - Kiinteistön kauppaa koskeva sopimus - Kohtuuttomat ehdot - Arviointiperusteet)
   2014/C 85/05
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Audiencia Provincial de Oviedo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Constructora Principado S.A.

      Vastaaja: José Ignacio Menéndez Álvarez

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Audiencia Provincial de Oviedo — Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29) 3 artiklan 1 kohdan tulkinta — Huomattavan epätasapainon käsite — Huomioon otettavat perusteet

      Tuomiolauselma

   Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että

               —

               ”huomattava epätasapaino” ei edellytä välttämättä sitä, että sopimusehdossa kuluttajan maksettavaksi määrätyillä kustannuksilla on kuluttajaan toimen kokonaisarvoon nähden huomattava taloudellinen vaikutus, vaan huomattava epätasapaino voi seurata jo siitä, että loukataan riittävän vakavalla tavalla sitä oikeudellista asemaa, joka kuluttajalle annetaan sovellettavissa kansallisissa säännöksissä sopimuksen osapuolena, olipa kyse kuluttajalle näiden säännösten nojalla kuuluvien sopimuksesta johtuvien oikeuksien sisällön rajoittamisesta tai näiden oikeuksien käyttämisen estämisestä tai sellaisten ylimääräisten velvollisuuksien määräämisestä, joista ei säädetä kansallisissa säännöksissä

               —

               ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on huomattavan epätasapainon mahdollisen olemassaolon arvioimiseksi otettava huomioon sopimuksen kohteena olevan esineen tai palvelun luonne ja kaikki tämän sopimuksen tekemiseen liittyvät olosuhteet sekä kaikki sopimuksen muut ehdot.

      (1)  EUVL C 227, 28.7.2012.


title: Asia C-172/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 25.3.2016 – Ljiljana Kammerer ja Frank Kammerer v. Swiss International Air Lines AG

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/31

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 25.3.2016 – Ljiljana Kammerer ja Frank Kammerer v. Swiss International Air Lines AG
      (Asia C-172/16)
      (2016/C 211/40)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Amtsgericht Düsseldorf

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Ljiljana Kammerer ja Frank Kammerer

         Vastaaja: Swiss International Air Lines AG

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko Sveitsin valaliiton ja Euroopan yhteisön lentoliikenteestä 21.6.1999 tekemää sopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna yhteisön ja Sveitsin lentoliikennekomitean 26.11.2010 antamalla päätöksellä N:o 2/2010, tulkittava siten, että asetusta (EY) N:o 261/2004 (1) sovelletaan sen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan perusteella myös matkustajiin, jotka aikovat saapua Sveitsissä sijaitsevalle lentoasemalle kolmannesta valtiosta lähtevällä lennolla?

         (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1).


title: Asia C-306/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 25.6.2014 – Direktor na Agentsia ”Mitnitsi” v. Biovet AD

text:
               8.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 25.6.2014 – Direktor na Agentsia ”Mitnitsi” v. Biovet AD
   (Asia C-306/14)
   2014/C 303/33
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Varhoven administrativen sad (Bulgaria)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Direktor na Agentsia ”Mitnitsi”

      Vastaaja: Biovet AD

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Mitä alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/83/ЕTY (1) 27 artiklan 2 kohdan d alakohtaan sisältyvällä valmistuksen käsitteellä tarkoitetaan, ja kuuluvatko tähän käsitteeseen puhdistaminen ja/tai desinfiointi prosesseina, joilla pyritään saavuttamaan tietyt, lääkkeiden hyvissä tuotantotavoissa määritellyt puhtaustasot?

               2)

               Sen jälkeen kun jäsenvaltiot ovat vahvistaneet lainsäädännössään alkoholin vapauttamisen yhdenmukaistetusta valmisteverosta sillä edellytyksellä, että sitä käytetään valmistuksessa eikä lopputuote sisällä alkoholia, onko direktiivin 92/83 27 artiklan 2 kohdan d alakohdan nojalla sallittua ottaa käyttöön säännös, jonka mukaan sovellettaessa kyseistä vapautusta alkoholia, jota on käytetty puhdistamiseen, ei katsota käytetyn valmistuksessa?

               3)

               Onko oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteet huomioon ottaen sallittua antaa ZADS:n 22 §:n 7 momenttiin sisältyvän kaltainen säännös siten, että se tulee voimaan välittömästi (toisin sanoen ilman asianmukaista siirtymäaikaa, jotta markkinatoimijat voivat muuttaa toimintaansa), kun säännöksellä rajoitetaan jäsenvaltion harkintavaltaansa käyttäen käyttöönottaman valmisteverovapautuksen osalta puhdistusaineena käytetystä alkoholista maksetun veron palauttamista?

      (1)  EYVL L 316, s. 21.