title: Asia T-49/02: Brasserie Nationalen 26.2.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 109/62                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        4.5.2002
Kantajien mukaan neuvoston mainituissa direktiiveissä anta-                Kantaja väittää, että komissio loukkasi EY 253 artiklan mukais-
milla säännöksillä ei ole perustaa yhteisön oikeudessa, joten              ta perusteluvelvollisuutta ja rikkoi sakkojen laskemista koske-
niillä on suora syy-yhteys siihen, että julkistamisesta kieltäydy-         via suuntaviivoja. Kantajan mukaan komissio jätti määrittele-
tään, ja että direktiivien säännösten syy-yhteys aiheutuneeseen            mättä relevantit markkinat määrittäessään osapuolten taloudel-
ja vielä odotettavissa olevaan vahinkoon on näin ollen il-                 lisen aseman. Kantajan mukaan päätöksessä ei täsmennetä,
meinen.                                                                    ovatko relevantit markkinat sellaiset markkinat, joilla myydään
                                                                           jakelijoiden olutmerkkejä, vai olutmarkkinat yleensä. Kantaja
                                                                           väittää, että komissio myös yliarvioi kantajan taloudellisen
(1) Niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsen-     aseman sellaisilla markkinoilla, joilla myydään jakelijoiden
    valtioissa vaaditaan perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa       olutmerkkejä, jos kyseiset markkinat katsotaan relevanteiksi
    tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen     markkinoiksi. Kantaja väittää lisäksi, että komissio katsoi
    suojaamiseksi, 9 päivänä maaliskuuta 1968 annettu ensimmäinen          virheellisesti, että kantajalla oli aktiivinen rooli kartellissa.
    neuvoston direktiivi 68/151/ETY (EYVL L 65, s. 8).                     Kantajan mukaan on katsottava, että sen rooli kartellissa oli
(2) Yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä, perusta-
    missopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla,
                                                                           täysin passiivinen tai ainakin vähemmän aktiivinen, kuin
    25 päivänä kesäkuuta 1978 annettu neljäs neuvoston direktiivi          komissio totesi.
    78/660/ETY (EYVL L 222, s. 11).
                                                                           Kantaja väittää lopuksi, että yhteistyötä koskevaa tiedonantoa
                                                                           rikottiin ja että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta loukattiin.
                                                                           Kantajan mukaan komissio ei ottanut riittävästi huomioon
                                                                           kantajan ilmoitusten merkitystä, jotka se teki rikkomuksen
                                                                           olemassaolon osoittamiseksi. Komissio käsitteli näin ollen
                                                                           samanlaisia tilanteita eri tavalla, koska se ei myöntänyt saman-
Brouwerij Haacht N. V.:n 27.2.2002 Euroopan yhteisöjen                     tasoisen yhteistyön perusteella samaa alennusta sakosta. Ko-
               komissiota vastaan nostama kanne                            missio käsitteli myös samalla tavalla erilaisia tilanteita myön-
                                                                           täessään samanlaisen sakon alennuksen kantajalle ja sellaisille
                                                                           osapuolille, jotka osallistuivat vähemmässä määrin yhteistyö-
                             (Asia T-48/02)                                hön tai jotka eivät myötävaikuttaneet komission tekemään
                                                                           tutkimukseen.
                           (2002/C 109/118)
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
Brouwerij Haacht N. V., kotipaikka Boortmeerbeek (Belgia)
on nostanut 27.2.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                      Brasserie Nationalen 26.2.2002 Euroopan yhteisöjen ko-
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                                  missiota vastaan nostama kanne
komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Yves
van Gerven, Frédéric Louis ja Hendrik Viane, prosessiosoite
Luxemburgissa.                                                                                (Asia T-49/02)
                                                                                (2002/C 109/119)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–     kumoaa käsiteltävänä olevan päätöksen 4 artiklan siltä
      osin kuin se koskee Brouwerij Haacht N. V.:tä, ja tarvit-
      taessa toteaa, että Brouwerij Haacht N. V.:lle ei ole
      määrättävä sakkoa, tai toissijaisesti alentaa sakkoa olen-
      naisesti                                                             Brasserie National, kotipaikka Bascharage (Luxemburg) on
                                                                           nostanut 26.2.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                           siota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Alexandre
                                                                           Carnelutti ja Jean-Louis Schiltz, prosessiosoite Luxemburgissa.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                           Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                           mioistuin:
Kantajan kanne koskee päätöstä siltä osin kuin siinä määrätään
kantajalle sakko, joka koskee Belgian olutmarkkinakartellia                –     kumoaa komission asiassa COMP/37800/F3-Brasseries
jakelijoiden suorittaman olutmerkkien jaon osalta.                               Luxembourgeoises (Luxemburgin panimot) 5.12.2001
 ---pagebreak--- 4.5.2002                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 109/63
      tekemän päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin siinä tode-           –     Komissio teki tosiseikkoja koskevan virheen katsoessaan,
      taan, että kantaja on rikkonut perustamissopimuksen                      että sopimuksen tarkoituksena oli estää ulkomaisten
      81 artiklan 1 kohtaa                                                     panimoiden pääsy markkinoille ja että tämä vaikutti
                                                                               merkittävästi kilpailuun.
–     kumoaa päätöksen 2 artiklan siltä osin kuin siinä määrä-
      tään kantajalle sakko, tai toissijaisesti alentaa sakkoa
      olennaisesti                                                       Kantaja korostaa, että sopimuksen tekemisen syynä oli epäta-
                                                                         vallinen kansallisesta oikeudellisesta tilanteesta johtuva vaarati-
                                                                         lanne, joka uhkasi välittömästi vilpitöntä kilpailua. Tämän
                                                                         takia panimoiden välinen rajoitettu ja tavoitteeseen nähden
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         oikeasuhteinen yhteistyö oli ainoa keino olutsopimusehdoissa
                                                                         olevien takuiden varmistamiseksi.
                                                                         Sakkojen määrän osalta kantaja vetoaa asetuksen N:o 17
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      15 artiklan 2 kohdan rikkomiseen ja perusteluvelvollisuuden
                                                                         noudattamatta jättämiseen.
Käsiteltävänä oleva kanne koskee komission päätöstä, jossa
todetaan kartelli, joka toteutettiin viiden luxemburgilaisen
panimon, joihin myös kantaja kuuluu, 8.10.1985 allekirjoitta-
malla sopimuksella, jonka tarkoituksena oli varmistaa yksin-
myyntioikeutta koskevien niin sanottujen olutsopimusehtojen
noudattaminen; nämä ovat tunnusomaisia panimoiden ja
anniskeluliikkeiden, jotka muodostavat kahvila-, hotelli- ja
                                                                         Brasserie Battinin 26.2.2002 Euroopan yhteisöjen komis-
ravintola-alan Luxemburgissa ja koko yhteisössä, välisissä
                                                                                siota vastaan nostama kanne
sopimuksissa. Tällaisten sopimusten tarkoituksena on säilyttää
kyseinen HORECA-alan asiakaskunta Luxemburgissa ja estää
ulkomaisten panimoiden pääsy alalle.                                                               (Asia T-51/02)
                                                                                (2002/C 109/120)
Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi seuraaviin kanneperustei-
siin:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–     Komissio teki oikeudellisen virheen jättäessään huomioi-
      matta ja kieltäytyessään tunnustamasta velvollisuuttaan
      ottaa huomioon taloudellinen asiayhteys, jossa kyseinen
      sopimus tehtiin, arvioidakseen kaikkia tarkasteltavana             Brasserie Battin, kotipaikka Esch / Alzette (Luxemburg) on
      olevia sopimusehtoja ja kyseisen sopimuksen tarkoitusta.           nostanut 26.2.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                         asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                         siota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Alexandre
                                                                         Carnelutti ja Marie Santini, prosessiosoite Luxemburgissa.
–     Komissio teki kyseisen sopimuksen soveltamisalaa koske-
      van analysointivirheen todetessaan, että sopimusta sovel-
      lettiin hankintasopimuksen tai olutsopimusehtojen puut-
      tuessa, ja se teki näin ollen arviointivirheen, koska sen          Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
      sopimusta koskeva kielteinen arvointi perustui sopimuk-            mioistuin:
      sen oletettuun soveltamisalaan.
                                                                         –     kumoaa komission asiassa COMP/37800/F3-Brasseries
–     Komissio teki arviointivirheen katsoessaan, että sopimuk-                Luxembourgoises 5.12.2001 tekemän päätöksen 1 artik-
      sen tarkoituksena oli sopimuspuolten asiakaskunnan säi-                  lan siltä osin kuin siinä todetaan, että kantaja on rikkonut
      lyttäminen. Sopimuksen keskeisenä ja ainoana tarkoituk-                  perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa
      sena oli nimittäin anniskeluliikkeen ja panimon välisen
      sopimukseen perustuvan yksinmyynnin noudattaminen.                 –     kumoaa päätöksen 2 artiklan siltä osin kuin siinä määrä-
      Sopimuksella ei näin ollen ollut muuta tarkoitusta kuin                  tään kantajalle sakko, tai toissijaisesti alentaa sakkoa
      olla laillinen horisontaalisen yhteistyön väline sen varmis-             olennaisesti
      tamiseksi, että kyseisen alan talouden, kehityksen ja
      vilpittömän kilpailun kannalta ratkaisevaa seikkaa nouda-
      tettaisiin.                                                        –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-142/06: Kanne 28.12.2006 — Bligny v. komissio

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/40

         Kanne 28.12.2006 — Bligny v. komissio
   (Asia F-142/06)
   (2007/C 20/62)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Francesco Bligny (Tassin-la-Demi-Lune, Ranska) (edustaja: asianajaja P. Lebel-Nourissat)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Avoimen kilpailun EPSO/AD/06/05 valintalautakunnan 7.12.2006 ja 23.11.2006 tekemät ne päätökset on kumottava, joilla kantajalta evättiin kilpailuun osallistuminen ja joilla näin ollen kieltäydyttiin korjaamasta hänen koevastauksensa

               —

               EPSOn internetsivuilla 15.5.2006 kilpailun hakijoita varten julkaistun hakemuslomakkeen on todettava olevan sääntöjenvastainen

               —

               Vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 5 000 euroa korvauksena hänelle aiheutuneesta vahingosta

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajaa, joka läpäisi edellä mainitun kilpailun esivalintakokeet, ei hyväksytty kilpailun seuraavaan vaiheeseen siltä osin kuin, toisin kuin Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistussa kilpailuilmoituksessa (1) todetaan, hän ei liittänyt hakemukseensa minkäänlaista asiakirjaa, josta käy ilmi hänen kansalaisuutensa.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että luottamuksensuojan periaatetta ja hyvän hallinnon periaatetta on loukattu ja että huolenpitovelvollisuutta on laiminlyöty. Kantaja väittää muun muassa, että kansalaisuuden osalta EPSOn internetsivuilta ladattavissa olevassa mallihakemuksessa edellytetään vain hakijan omaa ilmoitusta ja ilmoitetaan hakijoille, että heidän on pyydettäessä toimitettava tätä ilmoitusta tukeva asiakirja.

      (1)  EUVL C 178 A, 27.7.2005, s. 3.


title: Asia T-509/09: Kanne 18.12.2009 — Portugali v. komissio

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/26

         Kanne 18.12.2009 — Portugali v. komissio
   (Asia T-509/09)
   2010/C 80/47
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Portugalin tasavalta (Lissabon, Portugali) (asiamiehet: L. Inez Fernandes, A. Trindade Mimoso ja A. Miranda Boavida)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               On kumottava 14.10.2009 tehty komission päätös, joka on annettu tiedoksi Portugalin tasavallalle numerolla 11656 ja jolla jätetään maksamatta aiemmin myönnetyt määrät kahden kalastustoiminnan verovalvontaan käytettävän laivan (Navios-Patrulha Oceânicos) hankintaa varten

               —

               Vastaaja on määrättävä antamaan päätös, jolla hyväksytään maksupyynnöt, jotka Portugalin hallitus on esittänyt 10.12.2002 tehdyn komission päätöksen 2002/978/EY puitteissa

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               a)

               Oikeudellinen virhe, koska Portugalin tasavalta noudatti tarkasti kaikkia julkisiin hankintoihin liittyviä säännöksiä

               b)

               Tosiseikkoja koskeva virhe

               c)

               Perusteluvelvollisuuden laiminlyöminen: riidanalaista päätöstä ei ole perusteltu vähäisimmässäkään määrin. Varsinkin tällainen päätös, joka loukkaa jäsenvaltion asianmukaisesti vahvistettua oikeusasemaa ja vaikuttaa siihen voimakkaasti aiheuttaen jäsenvaltiolle vakavaa vahinkoa, on perusteltava vahvasti ja uskottavasti, mikä ei kaiken kaikkiaan ole tilanne.


title: Asia T-280/07: Kanne 18.7.2007 — Sepracor v. SMHV — Laboratorios Ern (LEVENIA)

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/14

         Kanne 18.7.2007 — Sepracor v. SMHV — Laboratorios Ern (LEVENIA)
   (Asia T-280/07)
   (2007/C 235/26)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Sepracor (Malborough, Yhdysvallat) (edustajat: lawyers E. De Gryse, E. Cornu, D. Moreau)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 18.4.2007 asiassa R 155/2006-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Sepracor, Inc.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Yhteisön sanamerkki LEVENIA luokkaan 5 kuuluville tavaroille — hakemus N:o 2 563 799

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Laboratorios Ern, SA

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen sanamerkki LEVELINA luokkiin 1 ja 5 kuuluville tavaroille

      Väiteosaston ratkaisu: Väite on kokonaisuudessaan hylätty

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus on hyväksytty

      Kanneperusteet: Kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan yhteisön tavaramerkkiasetuksen 43 artiklaa ja sen täytäntöönpanoasetuksen 22 sääntöä, koska ensimmäisen valituslautakunnan perustelu, jonka mukaan se, ettei kansallista tavaramerkkiä LEVELINA käytetty tietyntyyppisissä lääketuotteissa ja –valmisteissa, oli perusteltua, ei voi olla pätevä syy tavaramerkkiasetuksen 43 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulle käyttämättä jättämiselle. Kantaja väittää lisäksi, että vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin pitäisikin valituslautakunnan ratkaisua oikeana ja käyttämättä jättämistä riittävästi perusteltuna, riidanalaisella päätöksellä rikotaan tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa.


title: Asia C-360/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 5.6.2014 (Supreme Court of the United Kingdomin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Public Relations Consultants Association Ltd v. Newspaper Licensing Agency Ltd ym. (Tekijänoikeudet — Tietoyhteiskunta — Direktiivi 2001/29/EY — 5 artiklan 1 ja 5 kohta — Kappaleen valmistaminen — Poikkeukset ja rajoitukset — Kopioiden luominen internetsivustosta näytölle ja kiintolevyn välimuistiin internetiä selailtaessa — Tilapäinen kappaleen valmistaminen, joka on väliaikaista tai liitännäistä sekä erottamaton ja välttämätön osa teknistä prosessia — Laillinen käyttö — Itsenäinen taloudellinen merkitys)

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 5.6.2014 (Supreme Court of the United Kingdomin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Public Relations Consultants Association Ltd v. Newspaper Licensing Agency Ltd ym.
   (Asia C-360/13) (1)

   ((Tekijänoikeudet - Tietoyhteiskunta - Direktiivi 2001/29/EY - 5 artiklan 1 ja 5 kohta - Kappaleen valmistaminen - Poikkeukset ja rajoitukset - Kopioiden luominen internetsivustosta näytölle ja kiintolevyn välimuistiin internetiä selailtaessa - Tilapäinen kappaleen valmistaminen, joka on väliaikaista tai liitännäistä sekä erottamaton ja välttämätön osa teknistä prosessia - Laillinen käyttö - Itsenäinen taloudellinen merkitys))
   2014/C 253/16
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court of the United Kingdom

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Public Relations Consultants Association Ltd

      Vastapuolet: Newspaper Licensing Agency Ltd ym.

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Supreme Court of the United Kingdom – Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10) 5 artiklan 1 kohdan tulkinta – Oikeus kappaleen valmistamiseen – Poikkeukset ja rajoitukset – Tilapäisten, väliaikaisten tai satunnaisten tai erottamattoman ja välttämättömän osan teknistä prosessia muodostavan kopion käsitteet – Automaattisesti välimuistiin ja tietokoneen näytölle luotu verkkosivun kopio

      Tuomiolauselma

   Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 5 artiklaa on tulkittava siten, että käyttäjän tietokoneen näytöllä olevat kopiot ja tämän tietokoneen kiintolevyn välimuistissa olevat kopiot, jotka loppukäyttäjä luo katsellessaan internetsivustoa, täyttävät edellytykset, joiden mukaan näiden kopioiden on oltava tilapäisiä sekä väliaikaisia tai liitännäisiä ja myös erottamaton ja välttämätön osa teknistä prosessia, sekä saman direktiivin 5 artiklan 5 kohdassa vahvistetut edellytykset, ja tällaisia kopioita voidaan näin ollen luoda ilman tekijänoikeuksien haltijoiden lupaa.

      (1)  EUVL C 260, 7.9.2013.


title: Asia C-356/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 22.5.2014 (Bayerischer Verwaltungsgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Wolfgang Glatzel v. Freistaat Bayern (Ennakkoratkaisupyyntö — Liikenne — Direktiivi 2006/126/EY — Liitteessä III oleva 6.4 kohta — Pätevyys — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 20 artikla, 21 artiklan 1 kohta ja 26 artikla — Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimus vammaisten henkilöiden oikeuksista — Ajokortti — Moottoriajoneuvon kuljettamiseen vaadittava fyysinen ja henkinen suorituskyky — Vähimmäisvaatimukset — Näöntarkkuus — Yhdenvertainen kohtelu — Poikkeamismahdollisuuden puuttuminen — Oikeasuhteisuus)

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 22.5.2014 (Bayerischer Verwaltungsgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Wolfgang Glatzel v. Freistaat Bayern
   (Asia C-356/12) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Liikenne - Direktiivi 2006/126/EY - Liitteessä III oleva 6.4 kohta - Pätevyys - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 20 artikla, 21 artiklan 1 kohta ja 26 artikla - Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimus vammaisten henkilöiden oikeuksista - Ajokortti - Moottoriajoneuvon kuljettamiseen vaadittava fyysinen ja henkinen suorituskyky - Vähimmäisvaatimukset - Näöntarkkuus - Yhdenvertainen kohtelu - Poikkeamismahdollisuuden puuttuminen - Oikeasuhteisuus))
   2014/C 253/07
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Wolfgang Glatzel

      Vastapuoli: Freistaat Bayern

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Ajokorteista 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/126/EY (EUVL L 403, s. 18) liitteessä III, sellaisena kuin se on muutettuna 25.8.2009 annetulla komission direktiivillä 2009/113/EY (EUVL L 223, s. 31), olevan 6.4 kohdan pätevyys – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20, 21 ja 26 artiklan tulkinta – Ajokorttiluokkiin C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 ja D1E kuuluvien moottoriajoneuvojen kuljettamiseen vaadittavaa fyysistä ja henkistä suorituskykyä koskevat vähimmäisvaatimukset – Säännös, jonka mukaan huonomman silmän näöntarkkuuden, tarvittaessa korjaavia linssejä käyttäen, on oltava vähintään 0,1

      Tuomiolauselma

   Kysymyksen tarkastelussa ei ole ilmennyt mitään seikkaa, joka voisi vaikuttaa ajokorteista 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/126/EY liitteessä III, sellaisena kuin se on muutettuna 25.8.2009 annetulla komission direktiivillä 2009/113/EY, olevan 6.4 kohdan pätevyyteen Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 artiklan, 21 artiklan 1 kohdan tai 26 artiklan kannalta.

      (1)  EUVL C 9, 12.1.2013.


title: Asia F-72/12: Kanne 9.7.2012 — ZZ v. komissio

text:
               25.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 258/29

         Kanne 9.7.2012 — ZZ v. komissio
   (Asia F-72/12)
   2012/C 258/54
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal ja D. Abreu Caldas)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Komission sellaisen päätöksen kumoaminen, jonka mukaan henkilöstösääntöjen 85 artiklan nojalla peritään takaisin tietty määrä kantajan, joka aiemmin oli palkkaluokan A4 (AD12) väliaikainen toimihenkilö ja sittemmin palkkaluokan AD6 virkamies, palkasta.

      Vaatimukset

               —

               20.12.2011 tehty päätös, jonka mukaan henkilöstösääntöjen 85 artiklan nojalla peritään takaisin 172 236,42 euron määrä, on kumottava

               —

               toissijaisesti komissio on velvoitettava korvaamaan kantajalle 172 236,42 euron määrä tai edelleen toissijaisesti määrä, joka vastaa siihen päivään mennessä, jolloin virhe havaittiin mutta sitä ei korjattu, perusteettomasti maksettuja määriä tai ainakin määrä, joka vastaa marraskuuhun 2010 mennessä, jolloin korjattiin ainoastaan hänen korjauskertoimensa, perusteettomasti maksettuja määriä.

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-354/14: Kanne 19.5.2014 – Comercializadora Eloro v. SMHV – Zumex Group (zumex)

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/41

         Kanne 19.5.2014 – Comercializadora Eloro v. SMHV – Zumex Group (zumex)
   (Asia T-354/14)
   2014/C 253/55
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Comercializadora Eloro, SA (Ecatepec, Meksiko) (edustaja: asianajaja J. L. de Castro Hermida)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Zumex Group, SA (Moncada, Espanja)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               katsomaan hallinnollisen menettelyn kuluessa ja tämän kanteen käsittelyssä esitettyjen asiakirjojen perusteella, että kantaja on esittänyt riittävän näytön aikaisemman tavaramerkkinsä ”JUMEX” käyttämisestä luokkaan 32 kuuluvien mehujen yhteydessä

               —

               epäämään kantajan ja väitteen tekijän merkin aikaisemmasta käytöstä esittämän näytön johdosta haetun tavaramerkin ”ZUMEX” rekisteröinnin kaikkien luokkaan 32 kuuluvien tavaroiden osalta, koska kuluttajille syntyy sekaannusvaaraa, jos molempia merkkejä käytetään markkinoilla, kun otetaan huomioon niiden kirjoitusasun samankaltaisuus ja samanlainen käyttö.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Zumez Group, SA.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, jossa on sanaosa ”zumex”, luokkaan 32 kuuluvia tavaroita varten – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 6 8 45  598.

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja.

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki ”JUMEX” luokkaan 32 kuuluvia tavaroita varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston ratkaisun kumoaminen ja väitteen hylkääminen.

      Kanneperusteet:

               —

               näyttö aikaisemman tavaramerkin käytöstä

               —

               asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 2 kohdan rikkominen.


title: Asia C-444/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.11.2011 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Finanzamt Lüdenscheid v. Christel Schriever (Arvonlisävero — Kuudes direktiivi — 5 artiklan 8 kohta — Käsite ”varallisuuskokonaisuuden tai sen osan siirto” — Liikkeen tuotevaraston ja kalusteiden siirto, johon liittyy liiketilojen vuokraaminen)

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/17

      Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.11.2011 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Finanzamt Lüdenscheid v. Christel Schriever
      (Asia C-444/10) (1)

      (Arvonlisävero - Kuudes direktiivi - 5 artiklan 8 kohta - Käsite ”varallisuuskokonaisuuden tai sen osan siirto” - Liikkeen tuotevaraston ja kalusteiden siirto, johon liittyy liiketilojen vuokraaminen)
      (2012/C 25/28)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bundesfinanzhof

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Finanzamt Lüdenscheid

         Vastaaja: Christel Schriever

         Oikeudenkäynnin kohde

      Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesfinanzhof — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 5 artiklan 8 kohdan tulkinta — Jäsenvaltioiden mahdollisuus vapauttaa varallisuuskokonaisuuden siirto arvonlisäverosta — Myymälän liiketilan vuokraaminen toistaiseksi siten, että omaisuuden vuokraajalle myös luovutetaan tavaravarasto ja mainitun myymälän kalusteet — Mahdollisuus luokitella tällainen toimi direktiivin 77/388/ETY 5 artiklan 8 kohdassa tarkoitetuksi ”varallisuuskokonaisuuden siirroksi”

         Tuomiolauselma

      Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 5 artiklan 8 kohtaa on tulkittava siten, että vähittäisliikkeen tuotevaraston ja kalusteiden omistusoikeuden siirtäminen ja samanaikainen mainitun liikkeen liikehuoneiston vuokraaminen luovutuksensaajalle toistaiseksi voimassa olevalla mutta molempien osapuolten lyhyttä irtisanomisaikaa noudattaen irtisanottavissa olevalla vuokrasopimuksella merkitsee varallisuuskokonaisuuden tai sen osan siirtoa, jos siirretty varallisuus mahdollistaa luovutuksensaajalle itsenäisen taloudellisen toiminnan pitkäaikaisen jatkamisen.

         (1)  EUVL C 317, 20.11.2010.


title: Asia C-145/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 26.3.2015 – K. Ruijssenaars ja A. Jansen v. Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu ja Royal Air Maroc

text:
               15.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 198/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 26.3.2015 – K. Ruijssenaars ja A. Jansen v. Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu ja Royal Air Maroc
   (Asia C-145/15)
   (2015/C 198/29)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: K. Ruijssenaars ja A. Jansen

      Vastapuolet: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu ja Royal Air Maroc

      Ennakkoratkaisukysymys

   Velvoittaako matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46) 16 artikla, kun otetaan huomioon, että Alankomaiden oikeudessa annetaan mahdollisuus nostaa kanne siviilituomioistuimessa matkustajille unionin oikeuden nojalla asetuksen 5 artiklan 1 kohdan c alakohdasta ja 7 artiklasta johtuvien oikeuksien turvaamiseksi, kansalliset viranomaiset ryhtymään täytäntöönpanotoimiin, jotka antavat perustan sille, että 16 artiklan perusteella nimetty elin ryhtyy erikseen jokaisessa yksittäisessä tapauksessa, jossa asetuksen 5 artiklan 1 momentin c alakohtaa ja 7 artiklaa rikotaan, hallinto-oikeudellisiin täytäntöönpanotoimiin, joiden tarkoituksena on taata erikseen jokaisessa yksittäisessä tapauksessa matkustajan oikeus korvaukseen?


title: Asia C-465/04: La Corte Suprema di Cassazionen 11.6.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Honyvem Informazioni Commerciali S.r.l. vastaan Mariella De Zotti

text:
               5.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/4

         La Corte Suprema di Cassazionen 11.6.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Honyvem Informazioni Commerciali S.r.l. vastaan Mariella De Zotti
   (Asia C-465/04)
   (2005/C 31/10)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   La Corte Suprema di Cassazione on pyytänyt 11.6.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 3.11.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Honyvem Informazioni Commerciali S.r.l. vastaan Mariella De Zotti seuraaviin kysymyksiin:
   ”Direktiivin 86/653 (1) 17 artiklan päämäärien kannalta ja niiden kriteerien kannalta, joita tässä artiklassa käytetään siinä tarkoitetun hyvityksen määrän arvioimiseksi, on selvitettävä voidaanko direktiivin 19 artiklaa tulkita siten, että kansallinen lainsäädäntö, jolla direktiivi on pantu täytäntöön, sallii sen, että kollektiivisopimuksin (joka sitoo osapuolia määrätyissä suhteissa) määrätään kauppaedustajalle direktiivin 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen edellytysten täyttyessä kuuluvan, tässä artiklassa tarkoitettujen kriteerien perusteella suoritettavan hyvityksen sijasta hyvityksestä, johon kauppaedustajalle syntyy oikeus riippumatta siitä, täyttyvätkö tämän artiklan 2 kohdan a alakohdan kahdessa luetelmakohdassa tarkoitetut edellytykset (hyvityksestä kaikissa edustussuhteen päättymistilanteissa) ja jonka määrää ei arvioida direktiiviin perustuvien, vaan kyseisessä kollektiivisopimuksessa vahvistettujen kriteerien mukaisesti (tapauksen mukaan direktiivissä vahvistetuissa rajoissa). Kyse on siis hyvityksestä, joka määräytyy (ilman minkäänlaista viittausta kauppaedustajan hankkimiin uusiin liikesuhteisiin) ennalta kauppaedustajan edustussuhteensa aikana saamien palkkioiden perusteella vahvistettujen prosenttiosuuksien mukaisesti, mikä merkitsee sitä, että hyvitys on silloinkin kun direktiivissä hyvityksen saamiselle asetetut edellytykset täyttyvät kaikki tai ainakin suurelta osin, useissa tapauksissa suoritettava pienempänä (tai huomattavasti pienempänä) kuin direktiivissä säädetty enimmäishyvitys ja ainakin pienempänä kuin miksi tuomioistuin sen olisi määrännyt, jos sen ei olisi tarvinnut soveltaa kollektiivisopimuksessa tarkoitettuja laskuperusteita direktiivissä vahvistettujen laskuperusteiden sijasta.
   On myös selvitettävä, onko hyvityksen laskeminen suoritettava analyyttisesti ottaen huomioon arvio tulevista provisioista, jotka kauppaedustaja olisi oletettavasti voinut saada edustussuhteen päättymistä seuraavien vuosien ajan toimittamiensa uusien asiakkaiden tai sen huomattavan liikesuhteiden kasvun tai jo olemassa olevien liikesuhteiden laajentumisen vuoksi, ja soveltaen vasta tämän jälkeen hyvityksen määrää mahdollisesti korjaavia, tasapuolisuuden periaatteeseen ja direktiiviin maksimihyvitykseen perustuvia seikkoja; vai onko mahdollista käyttää erilaisia laskentaperusteita ja erityisesti synteettisiä menetelmiä, joissa otetaan laajemmin huomioon tasapuolisuuden periaate ja tätä laskennan lähtökohtana pitäen direktiivissä säädetty yläraja.
   Asia on siis EY 234 artiklan nojalla saatettava yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi edellä muotoiltujen, jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta 18 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/653/ETY 17 ja 19 artiklan tulkintaa koskevien kysymysten ratkaisemiseksi.”

      (1)  EYVL L 382, 31.12.1986, s. 17.


title: Asia C-183/99: Obersten Gerichtshofes der Republik Österreichin 27.4.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hugo Boss Aktiengesellschaft vastaan Trigavina in Storitve D.O.O.

text:
C 204/30                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      17.7.1999
2) Onko pääomien vapaan liikkuvuuden mukaista, että raken-             Obersten Gerichtshofes der Republik Österreichin
     tamiskelpoisen kiinteistön hankkiminen edellyttää kiin-           27.4.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
     teistönluovutusviranomaisten myöntämää, luonteeltaan              kaisupyyntö asiassa Hugo Boss Aktiengesellschaft vastaan
     konstitutiivista lupaa?                                                             Trigavina in Storitve D.O.O.
3) Mikä vaikutus on ETA-sopimuksen liitteessä XII olevan 1                                      (Asia C-183/99)
     kohdan e alakohdan seisautuslausekkeella niihin kiin-
     teistön saantoa koskevan lainsäädännön uusiin lupaedelly-
     tyksiin, joista säädettiin uusina vaatimuksina vasta sen                                   (1999/C 204/58)
     jälkeen, kun ETA-sopimus 2.5.1992 oli jo allekirjoitettu?
                                                                       Obersten Gerichtschofes der Republik Österreich on pyytänyt
                                                                       27.4.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 18.5.1999, Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Hugo Boss Aktienge-
                                                                       sellschaft vastaan Trigavina in Storitve D.O.O. ennakkoratkai-
                                                                       sua seuraavaan kysymykseen:
                                                                       Onko väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden
Bundessozialgerichtin 15.10.1998 tekemällään päätök-                   vapaaseen liikkeeseen luovutuksen, viennin, jälleenviennin
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Meriem                    tai suspensiomenettelyyn asettamisen kieltämistä koskevista
          Addou vastaan Land Nordrhein-Westfalen                       toimenpiteistä 22 päivänä joulukuuta 1994 annettua neuvos-
                                                                       ton asetusta N:o 3295/94 (Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
                                                                       L 341, 30.12.1994) tulkittava niin, että asetus koskee myös
                         (Asia C-180/99)                               niitä tilanteita, joissa Euroopan yhteisöön kuulumattomasta
                                                                       maasta toiseen Euroopan yhteisöön kuulumattomaan maahan
                                                                       läpikulkumatkalla olevat, asetuksessa tarkemmin määritellyt
                         (1999/C 204/57)                               tavarat, voidaan saada oikeuksiaan loukatuiksi väittävän, jossa-
                                                                       kin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista kotipaikan omaavan
                                                                       oikeudenhaltijan hakemuksesta kyseisen asetuksen nojalla jon-
Bundessozialgericht on pyytänyt 15.10.1998 tekemällään                 kin jäsenvaltion tulliviranomaisten toimenpitein väliaikaisesti
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-            pysäytetyksi jossakin jäsenmaassa?
tuimen kirjaamoon 17.5.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuimelta asiassa Meriem Addou vastaan Land Nordrhein-
Westfalen ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
1) Sovelletaanko sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yh-
     teisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja
     heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971
     annettua asetusta (ETY) N:o 1408/71 (1)pakolaisiin ja             Tribunal du Travail de Nivellesin (toinen jaosto) 7.5.1999
     heidän perheenjäseniinsä, jotka ovat kolmannen maan               tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
     kansalaisia, kun näillä ei Euroopan yhteisöjen perustami-         asiassa Rudy Grzelczyk vastaan Centre public d’aide
     sesta 25.3.1957 tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se                           sociale d’Ottignies-Louvain-La-Neuve
     on muutettuna Euroopan unionista 7.2.1992 tehdyllä
     sopimuksella, ole oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen yh-
     teisössä?                                                                                (Asia C-184/99)
2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:                                          (1999/C 204/59)
     Sovelletaanko asetusta N:o 1408/71 myös silloin, kun
     työntekijänä työskentelevä pakolainen ja hänen perheen-           Tribunal du Travail de Nivelles (toinen jaosto) on pyytänyt
     jäsenensä ovat tulleet jäsenvaltioon välittömästi kolman-         7.5.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen
     nesta valtiosta eivätkä ole muuttaneet yhteisön sisällä           tuomioistuimeen 19.5.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
     jäsenvaltiosta toiseen?                                           tuimelta ennakkoratkaisua asiassa Rudy Grzelczyk vastaan
                                                                       Centre public d’aide sociale d’Ottignies-Louvain-La-Neuve,
3) Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko                 seuraaviin kysymyksiin:
     Bundeserziehungsgeldgesetziin perustuvan kasvatusrahan (Er-
     ziehungsgeld) kaltainen perhe-etuus myönnettävä myös              1. Onko yhteisön oikeutta ja erityisesti EY:n perustamissopi-
     sellaisen työntekijän puolisolle, joka ei myöskään ole                 muksen 6 ja 8 artiklan mukaisia unionin kansalaisuuden ja
     minkään jäsenvaltion kansalainen ja jota ei ole tunnustettu            syrjinnän kiellon periaatteita tulkittava siten, että niissä
     työntekijäksi eikä pakolaiseksi?                                       kielletään kansallinen lainsäädäntö, jossa rajataan oikeus
                                                                            vakuutusmaksuihin perustumattomiin sosiaalietuuksiin,
                                                                            kuten vähimmäismääräiseen toimeentulotukeen, sellaisena
(1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.                                             kuin se on otettu käyttöön 7.8.1974 annetulla Belgian
                                                                            lailla, koskemaan ainoastaan sellaisia toisen jäsenvaltion
                                                                            kansalaisia, jotka kuuluvat asetuksen (ETY) N:o
                                                                            1612/68 (1)soveltamisalaan, eikä se siten koske kaikkia
                                                                            unionin kansalaisia?


title: Asia F-150/12: Virkamiestuomioistuimen määräys 24.6.2013 — Weissefels v. Parlamentti

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/52

         Virkamiestuomioistuimen määräys 24.6.2013 — Weissefels v. Parlamentti
   (Asia F-150/12) (1)

   2013/C 252/97
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 147, 25.5.2013, s. 36


title: Asia T-4/09: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 4.6.2009 — UniCredit v. SMHV — Union Investment Privatfonds (UniCredit) (Yhteisön tavaramerkki — Väite — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/50

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 4.6.2009 — UniCredit v. SMHV — Union Investment Privatfonds (UniCredit)
   (Asia T-4/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väite - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2009/C 180/94
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: UniCredit SpA (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat G. Floridia ja R. Floridia)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: O. Montalto)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Union Investment Privatfonds GmbH (Frankfurt, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Zindel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 3.11.2008 (asia R 1449/2006-2) tekemästä päätöksestä, joka liittyy UniCredit SpA:n ja Union Investment Privatfonds GmbH:n väliseen väitemenettelyyn

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan vastaajan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009


title: Asia T-361/04: Itävallan tasavallan 1.9.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/44

         Itävallan tasavallan 1.9.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-361/04)
   (2004/C 300/86)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Itävallan tasavalta, asiamiehenään Ministerialrat Dr. Harald Dossi, prosessiosoite Luxemburgissa, on nostanut 1.9.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa 22.6.2004 päivätyn komission kirjeen perustana olleen komission päätöksen, jossa komissio ei hyväksy lakiesitystä, jossa on ehdotus ekopisteseurantajärjestelmäksi tai vastaavaksi järjestelmäksi ympäristönsuojelun ja kansanterveyden takaamiseksi kestävältä ja ympäristön kannalta oikealta pohjalta vuoden 1994 liittymisasiakirjan pöytäkirjassa N:o 9 myönnetyn poikkeuksen hengessä, ja jossa komissio on siten lopullisesti hylännyt tätä koskevan Itävallan tasavallan 31.3.2004 komissiolle esittämän kehotuksen tehdä ratkaisu;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyssä asiakirjassa oleva maantie- ja rautatieliikenteestä sekä yhdistetyistä kuljetuksista Itävallassa 24.6.1994 annettu pöytäkirja N:o 9 sisältää erityisiä määräyksiä raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen kauttakulkuliikenteestä Itävallan läpi ympäristön ja ihmisten terveyden suojelemiseksi. Kantajan mukaan näistä määräyksistä seuraa tavoite vähentää ”kauttakulkuliikenteeseen Itävallan läpi käytettävien raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen NOx -päästöjen kokonaismäärää 60 prosentilla 1 päivän tammikuuta 1992 ja 31 päivän joulukuuta 2003 välisenä aikana liitteessä 4 olevan taulukon mukaisesti”. Tämän määräyksen päämäärän ja tarkoituksen mukaan NOx -päästöjen kokonaismäärää olisi siis vähennettävä 60 prosentilla.
   Kantaja esittää, että pöytäkirjan 11 artiklan 4 kohdan mukaan tavoiteltu kauttakulkevien raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen NOx -päästöjen 60 prosentin vähennys on saavutettava kestävältä ja ympäristön kannalta oikealta pohjalta ja että sen vuoksi se lähtee siitä, että tällä pöytäkirjassa muotoillulla päämäärällä on vaikutuksia myös 31.12.2003 tapahtuneen siirtymäajan muodollisen päättymisen jälkeen. Itävallan tasavallan oikeuskäsityksen mukaan pöytäkirjan tavoitteet ovat edelleen sitovia, ja primäärioikeuden mukaisen ekopisteseurantajärjestelmän tai kauttakulkupöytäkirjan päämäärän vastaavalla tavalla varmistavan järjestelmän säätämisestä on oikeudellisesti määrätty.
   Kantaja vetoaa siihen, että neuvoston ja parlamentin tällä välin antama asetus (EY) N:o 2327/2003 (1) ei vastaa ympäristönsuojelun ja kansanterveyden varmistamisen vaatimuksia kestävältä ja ympäristön kannalta oikealta pohjalta liittymisasiakirjan pöytäkirjassa N:o 9 myönnetyn poikkeuksen hengessä ja sen vuoksi kantaja on nostanut kanteen sen kumoamiseksi (2). Näin ollen on todettu, että tällä hetkellä ei ole olemassa mitään edelleen sitovan primäärioikeudellisen pöytäkirjan päämääräpoikkeusta vastaavaa yhteisön oikeuteen kuuluvaa suojajärjestelmää ja komissio viivyttelee sen käsittelyvelvollisuutensa noudattamisessa, että se esittää viipymättä ehdotuksen ylimenokauden järjestelmäksi, kunnes uusi tiemaksudirektiivi hyväksytään.
   Kantaja vetoaa sen jälkeen siihen, että komission 22.6.2004 tapahtunut lopullinen kieltäytyminen toimimasta tämän käsittelyvelvollisuuden mukaisesti on kumottava.

      (1)  Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavan siirtymäkauden pistejärjestelmän käyttöönotosta vuodeksi 2004 kestävän liikennepolitiikan toteuttamiseksi 22 päivänä joulukuuta 2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2327/2003 (EUVL L 345, s. 30).

      (2)  Asia C-161/04, Itävallan tasavalta v. neuvosto ja parlamentti (EUVL 2004 C 106, s. 49)


title: Asia T-137/07: Kanne 2.5.2007 — Portela — Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares v. komissio

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/25

         Kanne 2.5.2007 — Portela — Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares v. komissio
   (Asia T-137/07)
   (2007/C 155/51)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Portela — Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, Lda. (Queluz, Portugal) (edustaja: asianajaja C. Mourato)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komissio on velvoitettava toimimaan 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/42/ETY (1) 14 b artiklan mukaisesti, ja sen on erityisesti velvoitettava ilmoitettu laitos, Saksan valtion välityksellä, ottamaan käyttöön direktiivin 93/42 liitteessä XI olevassa 6 artiklassa ja asiakirjan MEDDEV 2.10-2 Rev 1.4.2001 7 kohdan a alakohdassa tarkoitettu vastuuvakuutus kantajalle aiheutuneiden vahinkojen korvaamiseksi;

               —

               toissijaisesti ja siinä tapauksessa, että kantajalle ei korvata sille aiheutuneita vahinkoja kyseisestä pakollisesta vastuuvakuutuksesta, komissio on velvoitettava suorittamaan kantajalle 2.419.665,42 euroa korvauksena sille aiheutuneesta vahingosta;

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle viivästyskorkoa, joka alkaa juosta kanteen nostamisesta lukien ja jonka määrä on laskettava Euroopan keskuspankin viitekoron perusteella, lisättynä kahdella prosenttiyksiköllä.

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja kantajalle asian käsittelystä aiheutuneet välttämättömät kustannukset, erityisesti matka- ja oleskelukulut, sekä asiamiehen, avustajan tai asianajajan palkkio, työjärjestyksen 91 artiklan b kohdan mukaisesti.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on kaupallinen yhtiö, jonka kotipaikka on Portugalissa, toi kaupallisen toimintansa yhteydessä Taiwanista vuoden 2002 ensimmäisellä vuosipuoliskolla kaksi erää, jotka sisälsivät 5184 digitaalista kuumemittaria, jotka Geon Corporation -niminen yhtiö (jäljempänä Geon) oli valmistanut, ja jotka osoittautuivat viallisiksi.
   Geonin laadunvalvontajärjestelmän tarkasti TÜV Rheinland, joka oli ilmoitettuna laitoksena vastuussa tästä menettelystä ja jolla oli lakisääteinen velvollisuus tehdä asianmukaiset tarkastukset ja arvioinnit voidakseen varmentaa, että valmistaja huolehtii hyväksytyn laatujärjestelmän soveltamisesta, ja sillä oli lisäksi mahdollisuus tehdä valmistajan toimitiloihin yllätyskäyntejä, joissa voidaan tarvittaessa tehdä tai teettää laadunvalvontajärjestelmän moitteetonta toimintaa koskeva tarkastus direktiivin liitteessä V olevan 4.2 ja 4.3 kohdan mukaisesti.
   Kyseinen ilmoitettu laitos eli TÜV Rheinland ei kyennyt takaamaan, että sen varmentamaa tuotetta voitiin markkinoida turvallisesti Euroopassa, eikä se myöskään katsonut olevansa vastuussa, kun kantaja ilmoitti sille kyseisestä tuotteesta aiheutuneista vakavista ongelmista.
   Kyseinen laitos rikkoi näin ollen direktiivin liitteessä V olevaa 4.2 ja 4.3 kohtaa ja erityisesti 22.7.1993 tehdyn neuvoston päätöksen 93/465/ETY (2) D moduulin 1.2 ja 4 kohtaa, erityisesti 4.1, 4.3 ja 4.4 kohtaa.
   Menettelyssä, jota komission ja jäsenvaltioiden on noudatettava, jos on epäilystä ilmoitetun laitoksen pätevyydestä, kuten käy ilmi uuteen lähestymistapaan ja kokonaisvaltaiseen lähestymistapaan perustuvien direktiivien täytäntöönpano-oppaan 6.2.2 kohdan 1 alakohdasta, on arvioitava uudelleen kyseisen laitoksen kyky toteuttaa ne tehtävät, joita varten se on ilmoitettu.
   Komission toimivaltaan kuului vaatia toimivaltaiselta saksalaiselta viranomaiselta päätöksen 93/465 liitteessä olevan I luvun A kohdassa määrätyn mukaisesti, että sen oli toteutettava huhtikuussa 2001 tehtyyn asiakirjaan MEDDEV 2.10-2 Rev 1 perustuvat asianmukaiset toimet, ja että sen oli ryhdyttävä toimenpiteisiin ilmoittamansa laitoksen suhteen.
   Esillä olevan asian kaltaisten sellaisten tapausten varalta, joissa havaitaan sellainen puute kyseisen yrityksen tuotannon laatua koskevassa arviointimenettelyssä, joka on johtanut siihen, että markkinoille on saatettu tuotteita, jotka eivät ole vaatimustenmukaisia ja jotka vaarantavat kuluttajien terveyden, direktiivin liitteessä XI olevassa 6 kohdassa todetaan, että ilmoitetun laitoksen on otettava vastuuvakuutus, joka on otettava käyttöön vahinkotapauksissa, ja tämä kattaa erityisesti tapaukset, joissa ilmoitetun laitoksen on peruutettava tai keskeytettävä varmennukset, kuten todetaan myös asiakirjan MEDDEV 2.10-2 Rev 1 7 kohdassa.
   Riippumatta niiden kansallisten yksikköjen vastuusta, joiden tehtävänä on valvoa markkinoita ilmoitetun laitoksen pätevyyden tutkinnassa, ja vaikka komissio ei voi toimia suoraan kyseisen ilmoitetun laitoksen suhteen, oli komission — jolle ilmoitettiin asianmukaisesti esiin tulleesta vakavasta ongelmasta — tehtävänä toimia yhdessä sen jäsenvaltion kanssa, jonka alueella kyseisellä laitoksella on toimipaikka, ja velvoittaa se toteuttamaan tarvittavat korjaavat toimenpiteet, jotta voidaan varmistaa yhteisön kansalaisten turvallisuus ja terveys, siten kuin EY:n perustamissopimuksen 152 artiklan 1 kohdassa määrätään.
   Kantaja vaati ainoastaan, että komission on velvoitettava toimivaltainen Saksan viranomainen eli BfArM, Saksan valtion välityksellä, ottamaan käyttöön lakisääteinen vastuuvakuutus, jotta kantaja voi saada korvauksen vahingoista, jotka sille ovat aiheutuneet siitä, että markkinoille on saatettu CE-merkinnällä varustettuja tuotteita, jotka eivät olleet vaatimustenmukaisia.
   Täytäntöönpano-oppaan 8.3.3 kohdassa todetaan, että ”komissio on vastuussa suojalausekkeen hallinnoinnista yhteisön tasolla sekä sen varmistamisesta, että lauseketta sovelletaan koko yhteisöön”.
   Infarmed (Instituto Nacional da Farmácia e do Medicamento) keskeytti kyseisten tavaroiden markkinoinnin Portugalissa ja määräsi tavarat palautettaviksi erityisesti direktiivin 14 artiklan b kohdan nojalla.
   Näin ollen komissio on rikkonut seuraavia säännöksiä ja määräyksiä: EY:n perustamissopimuksen 152 artiklan 1 kohta, direktiivin 93/42 14 artiklan b kohta, uuteen lähestymistapaan ja kokonaisvaltaiseen lähestymistapaan perustuvien direktiivien täytäntöönpano-oppaan 6.2.2 kohdan 1 alakohta, 8.2.2, 8.2.3, 8.3.2 ja 8.3.3 kohta sekä päätöksen 93/465 liitteessä olevan I luvun A kohta.
   Jättäessään noudattamatta sille edellä mainituista säännöksistä johtuvia velvoitteita komissio on estänyt kantajaa saamasta sille aiheutuneiden vahinkojen johdosta korvausta edellä mainitusta pakollisesta vastuuvakuutuksesta.
   Kantaja oli arvioinut voivansa myydä ainakin 500.000 kuumemittaria vuodessa.
   Tavaroiden markkinoilta vetämistä koskevan päätöksen tekemisestä lähtien kyseiset markkinat sulkeutuivat kantajalta, koska sen imagoon liitettiin korjaamattomalla tavalla sen markkinoille saattamien tuotteiden puuttuva vaatimustenmukaisuus.
   Kantajan kärsimän vahingon määrä on yhteensä 2.419.665,42 €.

      (1)  Lääkinnällisistä laitteista 14.6.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/42/ETY (EYVL L 169, s. 1).

      (2)  EYVL L 220, s. 23.


title: Asia C-403/10 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.7.2011 — Mediaset SpA v. Euroopan komissio ja Sky Italia Srl (Muutoksenhaku — Avustukset, jotka Italian tasavalta on myöntänyt edistääkseen digisovittimien hankintaa — Sellaisten sovittimien sulkeminen avustusten ulkopuolelle, jotka mahdollistavat yksinomaan satelliittivälitteisten televisio-ohjelmien vastaanottamisen — Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi)

text:
               8.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 298/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.7.2011 — Mediaset SpA v. Euroopan komissio ja Sky Italia Srl
   (Asia C-403/10 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Avustukset, jotka Italian tasavalta on myöntänyt edistääkseen digisovittimien hankintaa - Sellaisten sovittimien sulkeminen avustusten ulkopuolelle, jotka mahdollistavat yksinomaan satelliittivälitteisten televisio-ohjelmien vastaanottamisen - Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi)
   2011/C 298/17
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Mediaset SpA (edustajat: dikigoros K. Adamantopoulos, avvocato G. Rossi, ja dikigoros E. Petritsi)

      Valittajan vastapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Martenczuk ja B. Stromsky) ja Sky Italia Srl (edustajat: abogado F. González Díaz ja asianajaja F. Salerno)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-177/07, Mediaset vastaan komissio, 15.6.2010 antamasta tuomiosta, jolla kyseinen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jolla vaadittiin kumottavaksi osittain komission 24.1.2007 tekemä päätös K(2006) 6634 lopullinen, jolla todettiin yhteismarkkinoille soveltumattomiksi avustukset, jotka Italia myönsi vuosina 2004 ja 2005, jotta kuluttajat voisivat ostaa tai vuokrata interaktiivisia digisovittimia, jotka mahdollistavat ohjelmien vastaanottamisen maanpäällistä verkkoa tai kaapeliverkkoa pitkin jaettavan digitaaliteknologian välityksellä, koska kyseisten avustusten ulkopuolelle jäävät sovittimet, jotka mahdollistavat ohjelmien vastaanottamisen satelliittitelevisiolähetysteknologian välityksellä (tuki nro C 52/2005, ex NN 88/2005, ex CP 101/2004)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Mediaset SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission ja Sky Italia Srl:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 301, 6.11.2010.


title: Asia C-545/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.7.2013 — Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Liikenne — Direktiivi 91/440/ETY — Yhteisön rautateiden kehittäminen — 10 artiklan 7 kohta — Sääntelyelin — Toimivalta — Direktiivi 2001/14/EY — Rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntäminen — 4 artiklan 1 kohta — Hinnoitteluperiaatteet — 6 artiklan 2 kohta — Toimenpiteet, joilla rataverkon haltijaa kannustetaan vähentämään infrastruktuurin tarjoamisesta aiheutuvia kustannuksia ja alentamaan sen käytöstä perittäviä maksuja — 7 artiklan 3 kohta — Vähimmäiskäyttömahdollisuuksista ja radan käyttömahdollisuuksista palveluihin pääsyä varten perittävien maksujen vahvistaminen — Rautatieliikenteen harjoittamisesta suoraan aiheutuvat kustannukset — 11 artikla — Suorituskannustinjärjestelmä — 30 artiklan 5 kohta — Sääntelyelin — Toimivalta — Hallinnollinen muutoksenhaku sääntelyelimen päätöksistä)

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.7.2013 — Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta
   (Asia C-545/10) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Liikenne - Direktiivi 91/440/ETY - Yhteisön rautateiden kehittäminen - 10 artiklan 7 kohta - Sääntelyelin - Toimivalta - Direktiivi 2001/14/EY - Rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntäminen - 4 artiklan 1 kohta - Hinnoitteluperiaatteet - 6 artiklan 2 kohta - Toimenpiteet, joilla rataverkon haltijaa kannustetaan vähentämään infrastruktuurin tarjoamisesta aiheutuvia kustannuksia ja alentamaan sen käytöstä perittäviä maksuja - 7 artiklan 3 kohta - Vähimmäiskäyttömahdollisuuksista ja radan käyttömahdollisuuksista palveluihin pääsyä varten perittävien maksujen vahvistaminen - Rautatieliikenteen harjoittamisesta suoraan aiheutuvat kustannukset - 11 artikla - Suorituskannustinjärjestelmä - 30 artiklan 5 kohta - Sääntelyelin - Toimivalta - Hallinnollinen muutoksenhaku sääntelyelimen päätöksistä)
   2013/C 252/06
   Oikeudenkäyntikieli: ceha

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Šimerdová ja H. Støvlbæk)

      Vastaaja: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek ja T. Müller)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamies: S. Centeno Huerta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisön rautateiden kehittämisestä 29.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/440/ETY (EYVL L 237, s. 25) 10 artiklan 7 kohdan ja rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä 26.2.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/14/EY (EYVL L 75, s. 29) 4 artiklan 1 kohdan, 6 artiklan 2 kohdan, 7 artiklan 3 kohdan, 11 artiklan ja 30 artiklan 5 kohdan noudattamisen edellyttämiä säännöksiä ei ole annettu säädetyssä määräajassa

      Määräysosa

               1)

               Tšekin tasavalta ei ole noudattanut rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä 26.2.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/14/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 29.4.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/49/EY, 4 artiklan 1 kohdan, 6 artiklan 2 kohdan, 11 artiklan ja 30 artiklan 5 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisten säännösten noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio, Tšekin tasavalta ja Espanjan kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 38, 5.2.2011


title: Asia T-179/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys  22.11.2005  — Siegfried Krahl v. komissio

text:
               28.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/25

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 22.11.2005 — Siegfried Krahl v. komissio
   (Asia T-179/04) (1)

   (2006/C 22/48)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 201, 7.8.2004.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 9 päivänä marraskuuta 2000 asiassa C-126/99 (Pretore di Torinon esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Roberto Vitari vastaan Fondation européenne pour la formation (Paikalliset toimihenkilöt – Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 79 artikla – Määräaikainen työsopimus – Muuttaminen toistaisesti voimassa olevaksi sopimukseksi – Kansallisen lainsäädännön sovellettavuus)

text:
27.1.2001                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 28/5
1)    Tässä määräyksessä ei edellytetä, että oikeuspaikkalauseke olisi      sesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin,
      muotoiltava siten, että toimivaltainen tuomioistuin voidaan           itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä
      päätellä pelkästään oikeuspaikkalausekkeen sanamuodon perus-          14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen
      teella. Riittää, että lausekkeessa määritetään ne objektiiviset       (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin tämä asetus on muutettuna
      tekijät, joista sopimuspuolet ovat sopineet valitakseen sen           ja ajan tasalle saatettuna 2.6.1983 annetulla neuvoston asetuk-
      tuomioistuimen tai ne tuomioistuimet, jotka sopimuspuolten            sella N:o 2001/83 (EYVL L 230, s. 6), sellaisena kuin se
      mukaan ovat toimivaltaisia ratkaisemaan jo syntyneet tai              on muutettuna 18.7.1989 annetulla neuvoston asetuksella
      syntyvät riidat. Näiden tekijöiden ohella, joiden tulee niin          N:o 2332/89 (EYVL L 224, s. 1), 6 ja 7 artiklan tulkinnasta,
      täsmällisiä, että asiaa käsittelevä tuomioistuin voi päätellä,        yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
      onko se toimivaltainen asiassa, voidaan tarvittaessa ottaa            nossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann, sekä tuomarit
      huomioon kunkin tapauksen olosuhteet.                                 V. Skouris, J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), R. Schintgen ja
                                                                            F. Macken, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on
2)    Tätä määräystä sovelletaan ainoastaan silloin, kun ainakin            antanut 9.11.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
      yhdellä alkuperäisen sopimuksen sopimuspuolella on kotipaikka         raava:
      jonkin sopimusvaltion alueella ja kun sopimuspuolet sopivat
      antavansa riitansa jonkin sopimusvaltion tuomioistuimen tai           Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin
      tuomioistuimien ratkaistavaksi.                                       palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja hei-
                                                                            dän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvos-
3)    Oikeuspaikkalauseke, josta rahdinkuljettaja ja lastinantaja ovat      ton asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin tämä asetus on
      sopineet ja joka on sisällytetty konossementtiin, on pätevä myös      muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.6.1983 annetulla neuvoston
      konossementin haltijana olevaan kolmanteen nähden, mikäli             asetuksella N:o 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna
      konossementin hankkiessaan tälle kolmannelle ovat sovelletta-         18.7.1989 annetulla neuvoston asetuksella N:o 2332/89, 6 ja
      van kansallisen oikeuden mukaan siirtyneet lastinantajan oikeu-       7 artiklat eivät ole esteenä sellaisten työttömyysvakuutusta koskevan
      det ja velvollisuudet. Mikäli näin ei ole, on tarkastettava           valtioiden välisen sopimuksen määräysten soveltamiselle, jotka ovat
      yleissopimuksen 17 artiklan ensimmäisen kappaleen edellytys-          vakuutetulle edullisempia, mikäli vakuutettu on käyttänyt oikeuttaan
      ten mukaisesti, onko kolmas antanut suostumuksensa oikeus-            vapaaseen liikkuvuuteen ennen asetuksen voimaantulopäivää, vaikka
      paikkalausekkeeseen.                                                  hänen oikeuksiensa määrittelemiseen sovellettavassa kansallisessa
                                                                            lainsäädännössä säädetyn viitekauden vuoksi ei etuuden saamiseksi
(1) EYVL C 397, 19.12.1998.                                                 enää voitaisi vedota oikeuteen, joka perustuu täysin tätä päivää
                                                                            edeltävään aikaan.
                                                                            (1) EYVL C 121, 1.5.1999.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           (kuudes jaosto)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                   9 päivänä marraskuuta 2000
                                                                                (viides jaosto)
asiassa C-75/99 (Bundessozialgerichtin esittämä ennakko-
ratkaisupyyntö), Edmund Thelen vastaan Bundesanstalt                                           9 päivänä marraskuuta 2000
                             für Arbeit (1)
                                                                            asiassa C-126/99 (Pretore di Torinon esittämä ennakkorat-
(Sosiaaliturva – Asetuksen N:o 1408/71 6 ja 7 artikla                       kaisupyyntö), Roberto Vitari vastaan Fondation euro-
– Työttömyysvakuutusta koskevan jäsenvaltioiden välisen                                        péenne pour la formation(1)
                    sopimuksen sovellettavuus)
                                                                            (Paikalliset toimihenkilöt – Muuhun henkilöstöön sovelletta-
                           (2001/C 28/08)                                   vien palvelussuhteen ehtojen 79 artikla – Määräaikainen
                                                                            työsopimus – Muuttaminen toistaisesti voimassa olevaksi
                                                                             sopimukseksi – Kansallisen lainsäädännön sovellettavuus)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (2001/C 28/09)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Asiassa C-75/99, jonka Bundessozialgericht (Saksa) on saatta-
nut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut                 (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
EY 234 artiklan) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevassa asiassa Edmund Thelen vastaan Bundesanstalt für                    Asiassa C-126/99, jonka Pretore di Torino (Italia) on saattanut
Arbeit, ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien soveltami-              EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY
 ---pagebreak--- C 28/6                   FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          27.1.2001
234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi                naan P. Oliver), jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-                tuin kumoaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston
vassa asiassa Roberto Vitari vastaan Fondation européenne                    (EMOTR) tukiosastosta varainhoitovuonna 1995 rahoitettuja
pour la formation ennakkoratkaisun Euroopan yhteisöjen                       menoja koskevien jäsenvaltioiden tilien tarkastamisesta ja
muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen                   hyväksymisestä 3 päivänä helmikuuta 1999 tehdyn komission
79 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto),            päätöksen 1999/187/EY (EYVL L 61, s. 37) siltä osin kuin siinä
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola                   evätään kantajana olevalta jäsenvaltiolta 869 283 Englannin
sekä tuomarit M. Wathelet (esittelevä tuomari), D. A. O. Ed-                 punnan suuruinen yhteisön rahoitus niiden menojen osalta,
ward, P. Jann, ja L. Sevón, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo                  jotka tälle ovat aiheutuneet kuitupellavan ja hampun tukea
Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 9.11.2000 tuomion,                   koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 28 päivänä huhtikuu-
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                            ta 1989 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1164/89
                                                                             (EYVL L 121, s. 4) käyttöön otetun järjestelmän puitteissa,
Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuh-          yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
teen ehtojen 79 artiklaa on tulkittava siten, että siinä kielletään          nossa: jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoitava tuomari
yhteisöjen toimielimiä tekemästä paikallisen toimihenkilön kanssa            D. A. O. Edward sekä tuomarit L. Sevón ja P. Jann (esittelevä
määräaikaista sopimusta, kun se on kiellettyä paikallisten toimihen-         tuomari), julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja:
kilöiden työsuhteen ehtoihin sovellettavien toimielimen omien mää-           hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 9.11.2000 tuomion,
räysten mukaan, joita annettaessa on otettu huomioon sen valtion             jonka tuomiolauselma on seuraava:
määräykset ja käytännöt, jossa toimihenkilö hoitaa tehtäviään.
Näin ollen ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen on               1)    Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR)
arvioitava Italiassa tehtäviään hoitavien paikallisten toimihenkilöiden            tukiosastosta varainhoitovuonna 1995 rahoitettuja menoja
työsuhteen ehtoja koskevien komission määräysten 3 artiklan mukai-                 koskevien jäsenvaltioiden tilien tarkastamisesta ja hyväksymi-
sesti, edellyttävätkö työhön liittyvät olosuhteet tai työn luonne sitä,            sestä 3 päivänä helmikuuta tehty komission päätös
että pääasian asianosaisten välillä tehty paikallisen toimihenkilön                1999/187/EY kumotaan siltä osin kuin siinä evätään Ison-
työsopimus on määräaikainen. Jos vastaus on kieltävä, tämän                        Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneeltä kuningaskunnalta
tuomioistuimen on muutettava kyseinen sopimus toistaiseksi voi-                    869 283 Englannin punnan suuruinen yhteisön rahoitus
massa olevaksi työsopimukseksi.                                                    niiden menojen osalta, jotka tälle ovat aiheutuneet kuitupella-
                                                                                van ja hampun tukea koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
                                                                                28 päivänä huhtikuuta 1989 annetulla komission asetuksella
(1) EYVL C 204, 17.7.1999.                                                         (ETY) N:o 1164/89 käyttöön otetun järjestelmän puitteissa.
                                                                             2)    Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeu-
                                                                                denkäyntikulut.
                                                                             (1) EYVL C 188, 3.7.1999.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                             (viides jaosto)
                   9 päivänä marraskuuta 2000                                        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
asiassa C-148/99, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yh-                                               (viides jaosto)
distynyt kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen ko-
                                missio (1)                                                     9 päivänä marraskuuta 2000
(EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Varain-                      asiassa C-207/99 P, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
hoitovuosi 1995 – Asetus N:o 1164/89 – Kuitupellavan ja                                           Claudine Hamptaux (1)
                              hampun tuki)
                                                                                (Valitus – Henkilöstö – Ylennys – Ansioiden vertailu)
                            (2001/C 28/10)
                                                                                (2001/C 28/11)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-148/99, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdisty-
nyt kuningaskunta (asiamiehinään J.E. Collins, avustajanaan                  Asiassa C-207/99 P, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
A. Sutton) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (edustaja-                   nään C. Berardis-Kayser ja F. Duvieusart-Clotuche, avustaja-


title: Ranskan tasavallan 26.3.1998 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun toisen jaoston asiassa T-67/94, Ladbroke Racing Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 27.1.1998 antamasta tuomiosta (Asia C-83/98 P)

text:
4.7.98                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 209/15
Ranskan tasavallan 26.3.1998 tekemä valitus Euroopan                   kantaa tiettyihin komission esittämiin ja Ranskan hal-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                     lituksen väliintulokirjelmässään esittämiin ratkaiseviin
laajennetun toisen jaoston asiassa T-67/94 (1), Ladbroke               tekijöihin sekä se perusti osan arvioinnistaan väärille
Racing Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,                       lähtökohtaolettamuksille.
               27.1.1998 antamasta tuomiosta
                        (Asia C-83/98 P)
                                                                       Va l t i o n k a s s a a n maksettavien       summien
                         (98/C 209/29)                                 porrastettu maksaminen (toimenpide 5)
Ranskan tasavalta on valittanut 26.3.1998 Euroopan                     Kuten komission päätöksessä on esitetty, kyse oli siitä,
yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-                  että PMU sai maksuaikaa julkisten maksujen maksa-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun toisen                  miseksi valtionkassaan.
jaoston asiassa T-67/94, Ladbroke Racing Ltd vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio, 27.1.1998 antamasta tuo-
miosta. Valittajan asiamiehinä ovat Kareen Rispal Bellan-              Komissio katsoi, että PMU:lle myönnetyt likviditeetti-
ger, Jean-Marc Belorgey ja FreÂdeÂrik Million, prosessiosoite          edut vastasivat sille myönnettyjä maksujärjestelyjä,
Luxemburgissa Ranskan suurlähetystö, 8 Boulevard                       mikä oli sopusoinnussa järjestelmän luonteen ja yleisen
Joseph II.                                                             rakenteen kanssa eikä näin ollen ollut valtiontukea,
                                                                       mutta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi,
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                         että komissio oli soveltanut virheellisesti perustamisso-
                                                                       pimuksen 92 artiklan 1 kohtaa.
Ð kumoaa valituksenalaisen tuomion tuomiolauselman
    1 kohdan ja hyväksyy komission ensimmäisen oikeus-                 Ranskan hallitus korostaa, että tältä osin ensimmäisen
    asteen tuomioistuimelle esittämän vaatimuksen hylätä               oikeusasteen tuomioistuin ei ottanut lainkaan huomi-
    Ladbroken kanne.                                                   oon sen väliintulokirjelmässä esittämiä tosiseikkoja ja
                                                                       väitteitä. Tämän vuoksi Ranskan hallitus toistaa edel-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    listä toimenpidettä koskevan kritiikkinsä.
A) Perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan sovelta-                  Lisäksi valituksenalaisen tuomion 79 kohdassa ensim-
    minen                                                              mäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut vir-
                                                                       heellisesti, että 1) riidanalaisessa päätöksessä ei mai-
    PMU:n hyväksi tehty 1,6 %:n vähennys                               nita mitään siitä, että julkisten maksujen tilittämistä
    maksusta (toimenpide 3)                                            valtionkassaan koskevan järjestelmän muuttaminen ei
                                                                       ollut tilapäinen poikkeus vaan hevoskilpailualaa kos-
    Kuten komission päätöksessä on esitetty, kyse oli siitä,           kevan verojärjestelmän yleisluontoinen muutos, ja että
    että PMU:n hyväksi osoitettiin eräs osa maksusta, joka             2) maksujen tilittämisen lykkäämisoikeus oli myön-
    oli aikaisemmin mennyt julkisiin varoihin.                         netty ainoastaan.
    Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi komis-              Lunastamattomien voittojen antaminen
    sion päätöstä siten, että siinä katsottiin seuraavin               hevoskilpailuja            järjestäville       yhtiöille
    perustein, ettei toimenpide ole valtiontukea:                      (toimenpide 1)
    ºa) kyseessä olevalla toimenpiteellä maksujen tasoa
          alennettiin vain vähän (noin 1,6 prosenttia), millä          Kuten komission päätöksessä on esitetty, kyse oli siitä,
          ei vahvistettu jonkin monopoliasemassa olevan                että PMU sai pitää lunastamattomat voitot.
          yrityksen taloudellista tilannetta;
      b) toimenpide oli luonteeltaan pysyvä;                           Komissio katsoi, että koska tämä osa varoista oli aina
                                                                       annettu PMU:lle, kyse ei ollut valtion varojen siirtämi-
      c) toimenpiteellä ei pyritty rahoittamaan tiettyä toi-           sestä, vaikka hevoskilpailuja järjestävät yhtiöt eivät
          menpidettä vaan kasvattamaan muita kuin julki-               enää voineetkaan käyttää kyseisiä varoja mihin
          sia maksuja saavien varallisuuttaº;                          tahansa, vaan ainoastaan tiettyihin tarkoituksiin, ja
                                                                       vaikka käyttämättömät varat palautuivat valtiolle.
    tämän jälkeen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
    katsoi, että nämä arviointiperusteet eivät olleet asian-
                                                                       Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että
    mukainen peruste sen toteamiseksi, että kyseessä ei
                                                                       kyseessä ovat valtion varat, koska valtio valvoo näiden
    ollut 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki.
                                                                       varojen käyttöä, jotka muuten olisivat PMU:n normaa-
                                                                       leja, mihin tahansa käytettävissä olevia varoja.
    Ranskan hallituksen mukaan ensimmäisen oikeusas-
    teen tuomioistuin teki useita oikeudellisia virheitä
    päästäkseen tällaiseen lopputulokseen; se ei perustellut           Ranskan hallituksen mukaan ensimmäisen oikeusas-
    riittävästi tiettyjä arviointinsa osia, mikä on perusta-           teen tuomioistuin on tässäkin tehnyt oikeudellisen vir-
    missopimuksen 190 artiklan vastaista; se ei ottanut                heen.
 ---pagebreak--- C 209/16              FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       4.7.98
   Poikkeukset yhden kuukauden säännöstä                              komissiolle, että komission yhteismarkkinoille soveltu-
   alv-vähennysten osalta 1.1.1989 lukien                             mattomana tukena pitämän etuuden saajalla on ollut
                                                                      perusteltu luottamus, komissio voi yhteisön oikeuden
                                                                      perusperiaatteita noudattaen ottaa tämän itse huomi-
   Ranskan hallitus huomauttaa, että tämän toimenpiteen
   ansiosta PMU saattoi vähentää ostoistaan maksamansa                oon ja jättää vaatimatta etuuden takaisin perimistä.
   alv:n jo sen kuukauden aikana, jolloin ostot tehtiin,
   eikä vasta seuraavan kuukauden aikana, mikä olisi             (1) EYVL C 90, 26.3.1994, s. 23.
   ollut normaali käytäntö.
   Alusta alkaen eli vuodesta 1969 likviditeettietu kuiten-
   kin kompensoitiin valtionkassaan annettavalla pysy-
   vällä korottomalla vakuudella.
                                                                 Consiglio di Staton 20.1.1998 tekemällään päätöksellä
   Kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi,           esittämät ennakkoratkaisupyynnöt asioissa 1) Questore di
   on totta, että komissio teki tosiseikkoihin liittyvän vir-    Macerata vastaan Claudio Peroni, 2) Questore di Genova
   heen todetessaan päätöksessään, että valtionkassaan           vastaan Eliana Fasciolo, 3) Questore di Genova vastaan
   annettiin vakuus vasta vuonna 1989.                           Umberto Merlo, 4) Questore di Catanzaro vastaan Patri-
                                                                 zia Caffarelli, 5) Questore di Milano vastaan Chiara
                                                                 Picerno, 6) Questore di Imperia vastaan Gianluca Barrese,
   Komissio katsoi, että kyseinen toimenpide oli valtion-        Andrea De Sanctis ja SaS Riviera, 7) Questore di Pavia
   tukea, joka oli sopusoinnussa yhteismarkkinoiden              vastaan Giovanni Giacchetto ja 8) Questore di Savona vas-
   kanssa ennen vuotta 1989, koska toimenpiteestä ei                                   taan Francesco Amato
   aiheutunut merkittävää haittaa yhteismarkkinoille.
   Komissio katsoi, että koska vuodesta 1989 valtionkas-                            (Asia C-86/98 Ð C-93/98)
   saan oli kompensaatioksi annettu vakuus, kyseessä ei                                     (98/C 209/30)
   enää ollut valtiontuki.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi komis-           Consiglio di Stato on pyytänyt 20.1.1998 tekemällään
   sion arvioinnin siltä osin kuin se koski aikaa 1.1.1989       päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
   jälkeen sellaisten tekijöiden perusteella, jotka liittyvät    kirjaamoon 2.4.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
   pääasiallisesti tätä edeltäneeseen aikaan, ja sen perus-      melta ennakkoratkaisua asioissa 1) Questore di Macerata
   teella, että vuonna 1989 kompensaatio ei ollut ollut          vastaan Claudio Peroni, 2) Questore di Genova vastaan
   riittävä.                                                     Eliana Fasciolo, 3) Questore di Genova vastaan Umberto
                                                                 Merlo, 4) Questore di Catanzaro c/ Patrizia Caffarelli, 5)
                                                                 Questore di Milano vastaan Chiara Picerno, 6) Questore
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ei olisi kui-         di Imperia vastaan Gianluca Barrese, Andrea De Sanctis e
   tenkaan pitänyt nojautua ainoastaan nähin seikkoihin          SaS Riviera, 7) Questore di Pavia vastaan Giovanni Giac-
   tehdessään sen johtopäätöksen, että komission arvi-           chetto ja 8) Questore di Savona vastaan Francesco Amato,
   ointi 1.1.1989 jälkeistä aikaa koskevilta osin oli koko-      seuraavaan kysymykseen:
   naisuudessaan virheellinen. Tältä osin ensimmäisen
   oikeusasteen tuomioistuimen tuomio on virheellisesti
   perusteltu riittämättömin perustein.                          Onko Italian vedonlyöntiä koskeva lainsäädäntö perusta-
                                                                 missopimuksen palvelujen tarjoamisen vapautta koskevien
                                                                 määräysten vastainen, kun otetaan huomioon tällä Italian
B) Yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen takaisinperi-         lainsäädännöllä olevat sosiaalipoliittiset tavoitteet ja se,
   minen                                                         että sillä pyritään estämään vilpillistä menettelyä?
   Komissio katsoi päätöksessään, että PMU:n vapautta-
   minen rakentamiseen liittyvistä maksuista vuodesta
   1989 lukien oli perustamissopimuksen vastaista mutta
   että PMU:n oli maksettava takaisin saamansa etu vasta
   siitä päivästä lukien, jolloin menettely aloitettiin
   komissiossa vuonna 1991, sillä perusteella, että PMU               Itävallan tasavallan 7.4.1998 Euroopan yhteisöjen
   oli saattanut perustellusti luottaa Ranskan Conseil                         komissiota vastaan nostama kanne
   d'EÂtat'n aikaisemmin tekemään päätökseen. Ensimmäi-                                    (Asia C-99/98)
   sen oikeusasteen tuomioistuin katsoi kuitenkin, että
                                                                                (98/C 209/31)
   komissio ei itse voinut ottaa huomioon sitä, että jäsen-
   valtio oli katsonut etuuden saajalla olleen perusteltu
   luottamus, eikä komissio voinut sillä perusteella
                                                                 Itävallan tasavalta on nostanut 7.4.1998 Euroopan yhtei-
   sivuuttaa vaatimusta maksaa takaisin tuki, jonka se           söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
   katsoi olleen yhteismarkkinoille soveltumaton.
                                                                 komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on Itävallan
                                                                 tasavallan      liittokanslerinviraston   perustuslakiyksikön
   Ranskan hallitus katsoo, että ensimmäisen oikeusas-           ministerineuvos Dr. Wolf Okresek ja prosessiosoite
   teen tuomioistuimen tuomio on myös tältä osin oikeu-          Luxemburgissa on c/o suurlähettiläs Dr. Josef Magerl, Itä-
   dellisesti virheellinen ja että jos jäsenvaltio ilmoittaa     vallan suurlähetystö, 3 rue des Bains, L-1212 Luxemburg.


title: Asia T-429/13: Kanne 19.8.2013 — Bayer CropScience v. komissio

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/37

         Kanne 19.8.2013 — Bayer CropScience v. komissio
   (Asia T-429/13)
   2013/C 325/62
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bayer CropScience (Monheim am Rhein, Saksa) (edustajat: asianajaja K. Norlander ja solicitor P. Harrison)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan sen kanteen tutkittavaksi

               —

               kumoamaan täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse tehoaineiden klotianidi, tiametoksaami ja imidaklopridi hyväksymisedellytyksistä sekä kyseisiä tehoaineita sisältävillä kasvinsuojeluaineilla käsiteltyjen siementen käytön ja myynnin kieltämisestä 24.5.2013 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 485/2013 (EUVL L 139, 25.5.2013, s. 12)

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on riidanalaisen toimen antaessaan ylittänyt asetuksen N:o 1107/2009 (1) (jäljempänä valtuutusasetus) mukaiset valtuutensa ja että riidanalaiselta toimelta puuttuu näin ollen asianmukainen oikeudellinen perusta, koska

                           —

                           komissio on rikkonut valtuutusasetuksen 21 artiklaa i) jättämällä ottamatta huomioon seurantatietoja, jotka osoittavat, etteivät kyseiset tehoaineet merkitse sellaista mehiläisiin kohdistuvaa vaaraa, jota ei voida hyväksyä ja ii) katsomalla virheellisesti, että oli olemassa uutta ja relevanttia tieteellistä tietoa, jonka perusteella komissiolla oli toimivalta toimia

                           —

                           komissio rikkoi valtuutusasetuksen 49 artiklaa kieltämällä kyseisillä tehoaineilla käsiteltyjen siementen myynnin osoittamatta sitä, että oli olemassa ”vahvoja epäilyksiä” siitä, että käsitellyt siemenet ”todennäköisesti aiheuttavat vakavan riskin ihmisten tai eläinten terveydelle taikka ympäristölle” ja että kyseistä riskiä ”ei voida tyydyttävällä tavalla hallita” muilla toimenpiteillä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalainen toimi toteutettiin tavalla, joka oli ristiriidassa valtuutusasetuksen 12 artiklan 2 kohdan ja liitteessä II olevan 3.8.3 kohdan kanssa, ja että kyseisellä toimella loukataan kantajan perusteltua luottamusta, koska

                           —

                           valtuutusasetuksessa annettiin valtuutus siihen ja myös kantajalla oli perusteltu luottamus siihen, että olemassa olevaa ja soveltuvaa ohjeistusta käytettäisiin tehtäessä riidanalaiseen toimeen johtaneita riskiarviointeja, mutta olemassa oleva ja soveltuva ohjeistus jätettiin ottamatta huomioon ja sen sijaan otettiin huomioon tieteellinen lausunto, jota ei voida pitää ohjeistuksena, ja sellainen ohjeasiakirjan luonnos, joka ei ollut yleisesti käytettävissä eikä yleisesti hyväksytty.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että tapa, jolla komissio sovelsi valtuutusasetusta toteuttaessaan riidanalaisen toimen, merkitsi kantajan omaisuudensuojan ja liiketoiminnan harjoittamisen vapauden loukkaamista, koska

                           —

                           päätökset, jotka koskevat lupien poistamista (ja täydentämistä) kantajan tuotteiden osalta perustuivat valtuutusasetuksen lainvastaiseen soveltamiseen, jossa ei otettu huomioon sitä, että kyseisiä tehoaineita oli pitkään käytetty turvallisesti, niiden teollisoikeuksien arvoa ja merkitystä, joita kantajalla oli kyseisten tehoaineiden osalta, ja kantajan niiden osalta tekemiä pitkäaikaisia sijoituksia.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalainen toimi toteutettiin menettelyssä, jossa loukattiin kantajan oikeutta tulla kuulluksi, koska

                           —

                           asiaa koskevien riskiarviointien tekeminen tieteellisen lausunnon ja ohjeasiakirjan luonnoksen (eikä olemassa olevan ja sovellettavan ohjeistuksen) perusteella johti automaattisesti sellaisiin ”tietoaukkoihin”, joista kantaja ei koskaan saanut tilaisuutta lausua.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella toimella loukataan suhteellisuusperiaatetta, koska

                           —

                           riidanalainen toimi menee useilla aloilla (lehtien käsittely sekä harraste- ja sisäkäyttö) pitemmälle kuin on tarpeen oikeutettujen päämäärien saavuttamisen kannalta ja voi jopa vaikeuttaa niiden saavuttamista ja koska komissio on jättänyt harkitsematta sen käytössä olleita vähemmän rajoittavia sääntelymahdollisuuksia.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisen toimen toteuttaminen loukkaa ennalta varautumisen periaatetta, koska

                           —

                           sen yhteydessä komissio riskien hallinnoijana omaksui riskin suhteen puhtaasti hypoteettisen lähestymistavan, joka perustui pelkästään arvailuun jota ei ollut tieteellisesti varmennettu (sen takia, että riskiarviointeja ei suureksi osaksi voida pitää kattavana tieteellisenä arviointina), ja kieltäytyi lainkaan arvioimasta toimintansa mahdollisia hyötyjä ja kustannuksia.

      (1)  Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21.10.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1107/2009.


title: COMPOSITION OF THE EFTA COURT

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

E1998J1029(01)

Virallinen lehti nro C 331 , 29/10/1998 s. 0024 - 0024

EFTAN TUOMIOISTUIMEN KOKOONPANO (98/C 331/08)EFTAn tuomioistuimen kansliapäällikön nimittäminenEFTAn valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn sopimuksen pöytäkirjan N:o 5 9 artiklan mukaisesti EFTAn tuomioistuimen kansliapäälliköksi on nimitetty Gunnar Selvik 1 päivän syyskuuta 1998 ja 31 päivän elokuuta 2001 väliseksi ajanjaksoksi. Hän seuraa tehtävässä Per Christiansenia. Gunnar Selvik vannoi virkavalan EFTAn valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn sopimuksen pöytäkirjan N:o 5 10 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti EFTAn tuomioistuimen julkisessa istunnossa 17 päivänä syyskuuta