title: Asia T-63/00: Lars Bo Rasmussenin 20.3.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 135/28                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       13.5.2000
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Lars Bo Rasmussenin 20.3.2000 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Kanne koskee 14.12.1999 tehtyä komission päätöstä nro                                                (Asia T-63/00)
C(1999)4559, jolla peruutettiin kantajana olevalle, alan kansal-
liselle tuottajayhdistykselle 29.6.1984 tehdyllä päätöksellä nro
C(84)500/213 myönnetty tuki. Maaliskuussa 1983 kantaja                                              (2000/C 135/49)
oli esittänyt komissiolle pyynnön kyseisen yhteisön tuen
myöntämiseksi oliiviöljyn varastointia, jalostusta ja myyntiä
varten Castrin (Lecce), Ebolin (Salerno) ja San Lorenzon (Regio                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Calabria) kuntiin perustettaville kolmelle laitokselle yhteisistä
toimista maataloustuotteiden jalostus- ja myyntiolosuhteiden
parantamiseksi 15 päivänä helmikuuta 1977 annetun neuvos-                Lars Bo Rasmussen, kotipaikka Dalheim (Luxemburgin suur-
ton asetuksen N:o 355/77 mukaisesti. (1)                                 herttuakunta), on nostanut 20.3.2000 Euroopan yhteisöjen
                                                                         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on
                                                                         asianajaja Michel Karp, Luxemburg.
Riitautettu päätös perustuu seuraaviin kolmeen seikkaan:
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Tukea saaneilla Iaitoksilla ei ole ollut toimintaa, laitokset eivät
vastaa esitettyjä suunnitelmia, kantaja on esittänyt virheellisiä        –    kumoaa 22.7.1999 tehdyn komission päätöksen, jolla
tietoja asianomaisilla alueilla jo olemassaolevista oliiviöljyn               kantajalta evättiin kahden ja puolen päivän mittainen
jalostus- ja varastointirakenteista, jotka ovat saman tyyppisiä               erityisestä syystä myönnettävä loma vuoden 1998 maalis-
kuin ne, joille oli myönnetty tukea.                                          kuun 11. päivästä (iltapäivä) 13. päivään,
                                                                         –    velvoittaa vastaajan suorittamaan kantajalle yhden frangin
                                                                              vertauskuvallisen korvauksen henkisestä kärsimyksestä, ja
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa T-61/00, A.P.O.L. v. komissio. Lisäksi kantaja
painottaa erityisesti seuraavaa:                                         –    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–    Vastaaja on erehtynyt asianomaisille alueille suunniteltujen        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     kaltaisten rakenteiden olemassaoloa koskevien, kantajan
     toimittamien päivämäärätietojen osalta.
                                                                         Kantaja vaatii kumottavaksi nimittävän viranomaisen päätöstä,
                                                                         jolla tämä kieltäytyi myöntämästä hänelle kahden ja puolen
–    Vastaaja on väärässä väittäessään, etteivät tietyt suoritetut       päivän mittaista erityisestä syystä myönnettävää lomaa Tans-
     rakennustyöt ja laitokset ole hyväksytyn suunnitelman               kassa vuonna 1998 järjestetyissä yleisissä vaaleissa äänestä-
     mukaisia.                                                           mistä varten.
–    Toiminnan harjoittamisen viivästyminen johtuu välittö-              Tältä osin on täsmennetty, että kantaja ei voinut esittää
     mästi siitä, että kantajalla on ollut suuria taloudellisia          todistetta osallistumisestaan vaaleihin, koska Tanskan lainsää-
     vaikeuksia vuodesta 1989 alkaen, koska se oli kärsinyt              dännön mukaan äänestystoimipaikka ei voi vahvistaa
     3 500 000 000 Italian liiran suuruiset tappiot, koska sen           äänestäjän osallistuneen vaaliin. Tämän vuoksi kantaja antoi
     oli pitänyt korvata sellaisten kauppatavaroiden arvo, joiden        osallistumisestaan juhlallisen vakuutuksen.
     säilyttämisestä se oli vastannut ja jotka oli varastettu.
                                                                         Kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin:
–    Esillä olevassa asiassa on kyse osittaisesta sääntöjenvastai-
     suudesta.                                                           –    Kumottavaksi vaaditun päätöksen perustelut ovat virheelli-
                                                                              siä ja puutteellisia.
                                                                         –    Henkilöstösääntöjen 57 artiklaa on rikottu.
(1) EYVL L 51, 23.2.1977, s. 1.
                                                                         –    Yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu, koska
                                                                              vastaajan hyväksymän ratkaisun mukaan ainoastaan ne
                                                                              virkamiehet, joilla on sellaisen jäsenvaltion kansalaisuus,
                                                                              jonka lainsäädännössä säädetään äänestämisestä annetta-
                                                                              vasta todistuksesta, voivat saada kyseistä erityisestä syystä
                                                                              myönnettävää lomaa.
 ---pagebreak--- 13.5.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 135/29
–   Subsidiariteettiperiaatetta on loukattu, koska kantajan              B:n 20.3.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
    mahdollisuus saada tällaista lomaa edellyttäisi asiaa koske-                                    nostama kanne
    van Tanskan lainsäädännön muuttamista.
                                                                                (Asia T-66/00)
                                                                                (2000/C 135/51)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Angeliki Ioannoun 20.3.2000 Euroopan unionin neuvos-                     B, kotipaikka Tervueren (Belgia), on nostanut 20.3.2000
                  toa vastaan nostama kanne                              yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                         teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
                                                                         jina ovat asianajajat Jean-Noël Louis, Greta-Françoise Parmen-
                            (Asia T-65/00)                               tier ja Véronique Peere, Bryssel.
                          (2000/C 135/50)                                Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –    toteaa, että 4.3.1999 tehty päätös on mitätön ja palauttaa
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                             kantajan oikeudet ennalleen;
                                                                         –    toissijaisesti kumoaa päätökset, joilla poistettiin kantajan
Angeliki Ioannou, kotipaikka Bryssel, on nostanut 20.3.2000                   pojan osalta huollettavana olevasta lapsesta maksettava
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                     lisä ja pienennettiin ulkomaanlisää 1.9.1997 lähtien;
teen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustajana
on asianajaja Jean van Rossum, Bryssel.                                  –    toissijaisesti kumoaa päätöksen, jolla poistettiin saman
                                                                              lapsen osalta koulutuslisä 1.9.1997 lähtien;
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               –    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–   kumoaa neuvoston 21.5.1999 tekemän päätöksen, jossa
    kieltäydyttiin nimittämästä kantajaa toimielimen koeajalla           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    olevaksi virkamieheksi;
                                                                         Kantaja vastustaa ”huollettavana olevasta lapsesta” ja ”koulu-
–   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 tuksesta” maksettavan lisän peruuttamista, kuten myös nimit-
                                                                         tävän viranomaisen päätöstä periä tältä osin tietty rahamäärä
                                                                         takaisin. Kantaja katsoo, että kyseinen peruuttaminen perustuu
                                                                         hallintopäällikköjen 30.1.1990 tekemään päätökseen 188/89,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         josta kantaja ei ole voinut saada tietoa ennen helmikuuta 1999
                                                                         ja joka vahvistaa tulorajan, jonka ylittyessä lapsen ei voida
Kantaja, joka on Union économique Beneluxin entinen työnte-              enää katsoa olevan virkamiehenä työskentelevän vanhempansa
kijä ja joka oli määrätty Schengenin sopimuksen täytääntöön-             huollettavana.
panosta vastaavan sihteeristön palvelukseen, on nostanut
kanteen nimittävän viranomaisen päätöstä vastaan, jolla tämä             Kantaja vetoaa väitteidensä tueksi
viranomainen kieltäytyi nimittämästä häntä koeajalla olevaksi
virkamieheksi integroitaessa Schengenin sihteeristöä neuvos-             –    21.1.1998 tehdyn päätöksen rikkomiseen, joka koskee
ton pääsihteeristöön.                                                         nimittävälle viranomaiselle henkilöstösäännöissä annetun
                                                                              toimivallan käyttöä, koska se hallintoelin, joka sovelsi
                                                                              henkilöstösääntöjen 85 artiklaa, ei tehnyt riidanalaisten
Kantaja vetoaa kanteensa tueksi                                               etuuksien myöntämis- ja peruuttamispäätöksiä;
–   henkilöstösääntöjen 25 artiklan toisen kohdan rikkomi-               –    henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan rikko-
    seen ja puolustautumisoikeuksia koskevan periaatteen                      miseen;
    loukkaamiseen, sekä
                                                                         –    siihen, että hallintopäällikköjen päätöstä 188/89 ei voida
–   kyseistä tapausta koskevaan ilmeiseen arviointivirheeseen.                soveltaa ja toissijaisesti siihen, että se on lainvastainen;
                                                                         –    henkilöstösääntöjen 85 artiklan rikkomiseen;
                                                                         –    perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin ja


title: Cassa nazionale di previdenza ed assistenza a favore degli avvocati e procuratorin tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 11.1.1995 antamasta määräyksestä asiassa T-116/94, Cassa nazionale di previdenza ed assistenza a favore degli avvocati e procuratori vastaan Euroopan unionin neuvosto (Asia C-87/95 P)

text:
 N:o C 159/ 14        FI                         Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                       24.6.95
 Cassa nazionale di previdenza ed assistenza a favore degli          kantajan ja muiden italialaisten sosiaaliturvan alan yhteisö
 avvocati e procuratorin tekemà valitus Euroopan yhteisòjen          jen tilanteesta, mutta neuvosto kuitenkin antoi mainitun
 ensimmàisen oikeusasteen tuomioistuimen 11.1.1995 anta             säännöksen, jolla erityisesti pyritään estämään kantajaa
 masta mâàrâyksestà asiassa T-l 16/94, Cassa nazionale di            samoin kuin muita italialaisia sosiaaliturvayhteisöjä hyöty
 previdenza ed assistenza a favore degli avvocati e procura         mästä perustamissopimuksen 104 a artiklan ensimmäisen
          tori vastaan Euroopan unionin neuvosto                     kohdan kiellosta tämän säännöksen tarkoituksen vastai
                       (Asia C-87/95 P)                              sesti . Jos onkin yleisesti ottaen varmaa, että perustamisso
                                                                     pimuksen 173 artiklan mukaisen mitätöimiskanteen tutkit
                         ( 95/C 159/27)                              tavaksi ottaminen ei ole riippuvainen kansallisessa tuomio
                                                                     istuimessa käytettävien valituskeinojen tehottomuudesta,
 Cassa nazionale di previdenza ed assistenza a favore degli          niin tässä tapauksessa toteamus varsinaisen valituksen
avvocati e procuratori, Rooma , edustajinaan Pietro Adon            puuttumisesta — ottaen huomioon oikeudenkäynnin " hi
nino, Mario Sanino, Maurizio de Stefano ja Alberto                   tauden " Italiassa erityisesti siviiliasioissa — kyseenalaistaa
 Colabianci, prosessiosoite Luxemburgissa Marianne Goe              vakavasti yhteisön toimielinten antamien säännösten tehok
belin toimisto, 1 , rue François Faber, on tehnyt 20.3.1 995         kaan oikeudellisen kontrollin ja siten puolustuksen oikeuk
valituksen Euroopan yhteisòjen tuomioistuimeen Euroopan              sien tehokkaan suojaamisen .
yhteisòjen ensimmàisen oikeusasteen tuomioistuimen 11.1 .
 1995 antamasta mààràyksestà asiassa T- 1 1 6/94, Cassa              H EYVL N:o L 332 , 31.12.1993 , s . 4
nazionale di previdenza ed assistenza a favore degli avvocati
e procuratori, vastaan Euroopan unionin neuvosto .
Kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta :
                                                                    D:n 24.3.1995 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensim
a ) mitätöimään yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                  mäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston
    tuomioistuimen asiassa T- 1 1 6/94 11.1.1994 antaman            26.1.1995 antamasta tuomiosta asiassa T-549/93 , D
    määräyksen, jossa jätetään tutkimatta kantajan toissi                       vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
    jainen vaatimus perustamissopimuksen 104 a artiklan                                     (Asia C-89/95 P)
    erityisoikeuksia koskevan kiellon soveltamiseksi tarvit                                   ( 95/C 159/28
    tavien määritelmien täsmentämisestä annetun neuvos
    ton asetuksen ( EY ) N:o 3604/93 ( ! ) 4 artiklan 2 kohdan      D, edustajanaan asianajaja Eric Boigelot, prosessiosoite
    viimeisen alakohdan mitätöimisestä siltä osin kuin se           Luxemburgissa asianajotoimisto Louis Schiltz, 2 , rue du
    sulkee rahoituslaitosten määritelmästä sellaiset yhteisöt,      Fort Rheinsheim, on valittanut 24.3.1995 Euroopan yhtei
    jotka " kuuluvat EKT:n mukaisesti määriteltyyn julki           söjen tuomioistuimelle Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
    seen alaan ";                                                   oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston 26.1 . 1995
                                                                    antamasta tuomiosta asiassa T-549/93 D vastaan Euroopan
b ) jos mahdollista , hyväksymään yhteisöjen ensimmäisen            yhteisöjen komissio .
    oikeusasteen tuomioistuimessa toissijaisesti esitetyt vaa
    timukset asetuksen 4 artiklan 2 kohdan viimeisen                Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
    alakohdan mitätöimisestä siltä osin kuin siinä suljetaan
    rahoituslaitosten määritelmästä sellaiset yhteisöt, jotka       — julistaa kokonaan mitättömäksi valituksen kohteena
    " kuuluvat EKT:n mukaisesti määriteltyyn julkiseen                   olevan tuomion ( 1 );
    alaan ", tai
                                                                    — ratkaisee asian ja, niin kuin alkuperäisessä kanteessa on
    — palauttamaan asian yhteisöjen ensimmäisen oikeus                  vaadittu, julistaa mitättömäksi vastaajan 30.9.1993
        asteen tuomioistuimeen, jotta se ratkaisee pääasian              tekemän, 1.12.1993 voimaan tulleen päätöksen, jossa
        uudelleen;                                                       valittajalle oli määrätty henkilöstösääntöjen 86 artiklan
                                                                         2 kohdan f alakohdan mukaisena kurinpitorangaistuk
c ) velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäynti                   sena viraltapano, ilman että hänen oikeuttaan eläkkee
    kulut nyt vireillä olevassa oikeudenkäynnissä sekä                   seen poistettiin, ja jossa kantajaa kiellettiin harjoitta
    yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                 masta virkaansa 30.11.1 993 asti, ja mikäli se katsotaan
    käydyssä oikeudenkäynnissä .                                         tarpeelliseksi, julistaa mitättömäksi päätöksen hylätä
                                                                         kantajan 23.2.1994 tekemä, 24.2.1994 tiedoksi annettu
                                                                         henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukainen
Pääasialliset perusteet ja perustelut                                    valitus kyseisestä kurinpitorangaistuksesta, ja toteaa
                                                                         muun päätöksen kanssa yhdenmukaisesti, että vastaajan
Kantaja katsoo , että sen neuvostoa vastaan nostaman                     on otettava kantaja takaisin samoihin tehtäviin ja
mitätöimiskanteen toissijainen vaatimus asetuksen (EY )                  saatettava taannehtivasti voimaan kantajan entinen
N:o 3604/93 4 artiklan 2 kohdan viimeisen alakohdan                      virka-aste, palkkataso ja palkka kanteen kohteena
suhteen, jossa suljetaan rahoituslaitoksen määritelmän                   olevan päätöksen voimaantulopäivästä, ja velvoittaa
ulkopuolelle " EKT:n mukaisesti määriteltyyn julkiseen                   lisäksi vastaajan maksamaan valittajalle erääntyneen
alaan kuuluvat yhteisöt ", täyttää perustamissopimuksen                  palkan ja korvaukset, joihin kantajalla on oikeus, ja
173 artiklan edellytykset tutkittavaksi ottamisesta . Pää               jotka olisi pitänyt maksaa tälle 1.12.1993 lähtien asian
asian suhteen kantaja huomauttaa, että mitätöimiskanteen                 ratkaisupäivään asti, lisättynä 8 % laillisella vuotuisella
kohteena olevan asetuksen antamishetkellä neuvosto tiesi                 korolla , laskettuna jokaisen palkan erän eräpäivästä, ja


title: Asia T-66/11: Kanne 28.1.2011 — Present Service Ullrich v. SMHV — Punt-Nou (babilu)

text:
               19.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/26

         Kanne 28.1.2011 — Present Service Ullrich v. SMHV — Punt-Nou (babilu)
   (Asia T-66/11)
   2011/C 89/50
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Present Service Ullrich Verwaltungs-GmbH (Erlangen, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Graf von Kalckreuth)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Punt-Nou, SL (Ontynient, Espanja)

      Vaatimukset

               —

               on kumottava sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 19.11.2010 asiassa R 773/2010-2 tekemä päätös

               —

               on hylättävä hakijan tavaramerkkiä ”babilu” vastaan tehty väite ja todettava, että tavaramerkki ”babilu” rekisteröidään kaikkia hakemuksessa tarkoitettuja tavaroita ja palveluja varten

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”babilu” luokkiin 16, 18, 35, 36, 38 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 7205305

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Numerolla 3363645 rekisteröity yhteisön sanamerkki ”BABIDU” muun muassa luokkaan 35 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että kyseisten merkkien välillä on sekaannusvaara merkityksellisen yleisön keskuudessa.


title: Asia C-115/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Linz (Itävalta) on esittänyt 17.3.2008 — Land Oberösterreich v. ČEZ, as

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Linz (Itävalta) on esittänyt 17.3.2008 — Land Oberösterreich v. ČEZ, as
   (Asia C-115/08)
   (2008/C 142/22)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Landesgericht Linz
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Land Oberösterreich

      Vastaaja: ČEZ, as
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

                           a)

                           Onko kyseessä EY 28 artiklassa tarkoitettu vaikutukseltaan vastaava toimenpide, kun yritys, joka ylläpitää ydinvoimalaa, jota se käyttää eri jäsenvaltioihin toimittamansa sähkön tuottamiseen, tietyssä jäsenvaltiossa kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön ja asiaa koskevien yhteisön oikeuden säännösten mukaisesti, velvoitetaan naapurijäsenvaltion tuomioistuimen antaman tuomion, jossa määrätään lopettamaan kyseisestä ydinvoimalasta peräisin oleva mahdollinen immissio ja joka on täytäntöönpantavissa kaikissa jäsenvaltioissa tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun asetuksen nojalla, mukaisesti muuttamaan kyseistä laitosta, jotta se on toisen jäsenvaltion teknisten standardien mukainen, tai jopa lopettamaan kyseisen laitoksen toiminta, jos kyseisiä muutoksia ei laitoskokonaisuuden monimutkaisuuden vuoksi voida tehdä, tilanteessa, jossa kyseinen tuomioistuin ei kyseisen jäsenvaltion korkeimman tuomioistuimen suorittaman kansallisten säännösten tulkinnan vuoksi voi ottaa huomioon laitoksen sijaintijäsenvaltion viranomaisten myöntämää olemassa olevaa toimintalupaa ydinvoimalalle, vaikka se ottaisi huomioon kansallisten viranomaisten myöntämän toimintaluvan laitokselle kanteessa, jossa vaaditaan immission lopettamista, joten kun on kyse kansallisten viranomaisten myöntämän luvan nojalla toimivasta laitoksesta, immission lopettamiseen ei voitaisi velvoittaa?

                           b)

                           Onko EY:n perustamissopimuksessa vahvistettuja oikeuttamisperusteita tulkittava siten, että jäsenvaltion lainsäädännössä on joka tapauksessa lainvastaista tehdä erottelu kansallisten viranomaisten ja toisen jäsenvaltion viranomaisten laitoksille myöntämien lupien välillä ainakin sikäli kuin tämä erottelu perustuu haluun suojella yksinomaan oman valtion kansantaloutta muttei toisen jäsenvaltion kansantaloutta, koska tämä on puhtaasti taloudellinen peruste, jota ei sellaisena tunnusteta suojelun arvoiseksi perusvapautena?

                           c)

                           Onko EY:n perustamissopimuksessa vahvistettuja oikeuttamisperusteita ja näitä vastaavaa suhteellisuusperiaatetta tulkittava siten, että jäsenvaltion lainsäädännössä tehty yleinen erottelu kansallisten viranomaisten ja toisen jäsenvaltion viranomaisten laitoksille myöntämien lupien välillä on sellaisenaan lainvastainen, koska sijaintijäsenvaltion laitoksen, jolle kyseisen jäsenvaltion viranomaiset ovat antaneet luvan, toimintaa on arvioitava toisen jäsenvaltion kansallisessa tuomioistuimessa kussakin yksittäistapauksessa sen perusteella, millaisen tosiasiallisen vaaran laitos aiheuttaa yleiselle järjestykselle, turvallisuudelle tai terveydelle tai muille tunnustetuille yleistä etua koskeville pakottaville vaatimuksille?

                           d)

                           Kun otetaan huomioon suhteellisuusperiaate, jota on tarkasteltava oikeuttamisperusteiden yhteydessä, onko jäsenvaltion tuomioistuinten velvollisuutena joka tapauksessa kohdella sijaintijäsenvaltiossa myönnettyä laitoksen toimintalupaa samalla tavoin kuin kansallisten viranomaisten myöntämää toimintalupaa, jos sijaintijäsenvaltiossa myönnetty toimintalupa on oikeudellisesti tarkasteltuna käytännössä samanarvoinen kuin kansallisten viranomaisten myöntämä toimintalupa?

                           e)

                           Onko edellä mainitun kysymyksen tarkastelussa merkitystä sillä, että sijaintijäsenvaltiossa luvan saanut laitos on ydinvoimala, kun taas toisessa jäsenvaltiossa, jossa on nostettu preventiivinen kanne ydinvoimalan aiheuttaman mahdollisen immission lopettamiseksi, tämäntyyppisten laitosten toiminta ei per se ole sallittua, vaikka kyseisessä valtiossa toimii muita ydinteknisiä laitoksia?

                           f)

                           Jos 1 a kohdassa esitetty kansallisten säännösten tulkinta rikkoo EY 28 artiklaa, onko jäsenvaltion tuomioistuinten, joissa on vireillä tällainen kanne immission lopettamiseksi, velvollisuutena tulkita kansallista lainsäädäntöä yhteisön oikeuden mukaisesti siten, että ilmaisu ”viranomaisten hyväksymä laitos” voi kattaa sekä kansallisten viranomaisten että toisen jäsenvaltion viranomaisten myöntämät toimintaluvat?

               2)

                           a)

                           Onko se, että yritys, joka ylläpitää jäsenvaltiossa ydinvoimalaa kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön ja asiaa koskevien yhteisön oikeuden säännösten mukaisesti, velvoitetaan naapurijäsenvaltion tuomioistuimen antaman tuomion, jossa määrätään lopettamaan kyseisestä ydinvoimalasta peräisin oleva mahdollinen immissio ja joka on täytäntöönpantavissa kaikissa jäsenvaltioissa tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun asetuksen nojalla, mukaisesti muuttamaan kyseistä laitosta, jotta se on toisen jäsenvaltion teknisten standardien mukainen, tai jopa lopettamaan kyseisen laitoksen toiminta, jos kyseisiä muutoksia ei laitoskokonaisuuden monimutkaisuuden vuoksi voida tehdä, tilanteessa, jossa kyseinen tuomioistuin ei kyseisen jäsenvaltion korkeimman tuomioistuimen suorittaman kansallisten säännösten tulkinnan vuoksi voi ottaa huomioon laitoksen sijaintijäsenvaltion viranomaisten myöntämää olemassa olevaa toimintalupaa ydinvoimalalle, vaikka se ottaisi huomioon kansallisten viranomaisten myöntämän toimintaluvan laitokselle kanteessa, jossa vaaditaan immission lopettamista, joten kun on kyse kansallisten viranomaisten myöntämän luvan nojalla toimivasta laitoksesta, immission lopettamiseen ei voitaisi velvoittaa, yhdenmukaista EY 43 artiklassa asetetun kiellon rajoittaa toisen jäsenvaltion kansalaisten sijoittautumisvapautta toisen jäsenvaltion alueella kanssa?

                           b)

                           Onko sijoittautumisvapauden rajoittamista koskevia oikeuttamisperusteita tulkittava siten, että jäsenvaltion lainsäädännössä on joka tapauksessa lainvastaista tehdä erottelu kansallisten viranomaisten ja toisen jäsenvaltion viranomaisten laitoksille myöntämien lupien välillä ainakin sikäli kuin tämä erottelu perustuu haluun suojella yksinomaan oman valtion kansantaloutta muttei toisen jäsenvaltion kansantaloutta, koska tämä on puhtaasti taloudellinen peruste, jota ei sellaisena tunnusteta suojelun arvoiseksi perusvapautena?

                           c)

                           Onko EY:n perustamissopimuksessa vahvistettuja sijoittautumisvapauden rajoittamista koskevia oikeuttamisperusteita ja erityisesti suhteellisuusperiaatetta tulkittava siten, että jäsenvaltion lainsäädännössä tehty yleinen erottelu kansallisten viranomaisten ja toisen jäsenvaltion viranomaisten laitoksille myöntämien lupien välillä on sellaisenaan lainvastainen, koska sijaintijäsenvaltion laitoksen, jolle kyseisen jäsenvaltion viranomaiset ovat antaneet luvan, toimintaa on arvioitava toisen jäsenvaltion kansallisessa tuomioistuimessa kussakin yksittäistapauksessa sen perusteella, millaisen tosiasiallisen vaaran laitos aiheuttaa yleiselle järjestykselle, turvallisuudelle tai terveydelle tai muille tunnustetuille yleistä etua koskeville pakottaville vaatimuksille?

                           d)

                           Kun otetaan huomioon suhteellisuusperiaate, jota on tarkasteltava sijoittautumisvapauteen puuttumiseen liittyvien oikeuttamisperusteiden yhteydessä, onko jäsenvaltion tuomioistuinten velvollisuutena joka tapauksessa kohdella sijaintijäsenvaltiossa myönnettyä laitoksen toimintalupaa samalla tavoin kuin kansallisten viranomaisten myöntämää toimintalupaa, jos sijaintijäsenvaltiossa myönnetty toimintalupa on oikeudellisesti tarkasteltuna käytännössä samanarvoinen kuin kansallisten viranomaisten myöntämä toimintalupa?

                           e)

                           Onko edellä mainitun kysymyksen tarkastelussa myös, kun on kyse sijoittautumisvapaudesta, merkitystä sillä, että sijaintijäsenvaltiossa luvan saanut laitos on ydinvoimala, kun taas toisessa jäsenvaltiossa, jossa on nostettu preventiivinen kanne ydinvoimalan aiheuttaman mahdollisen immission lopettamiseksi, tämäntyyppisten laitosten toiminta ei per se ole sallittua, vaikka kyseisessä valtiossa toimii muita ydinteknisiä laitoksia?

                           f)

                           Jos 2 a kohdassa esitetty kansallisten säännösten tulkinta rikkoo EY 43 artiklaa, onko jäsenvaltion tuomioistuinten, joissa on vireillä tällainen kanne immission lopettamiseksi, velvollisuutena tulkita kansallista lainsäädäntöä yhteisön oikeuden mukaisesti siten, että ilmaisu ”viranomaisten hyväksymä laitos” voi kattaa sekä kansallisten viranomaisten että toisen jäsenvaltion viranomaisten myöntämät toimintaluvat?

               3)

                           a)

                           Onko kyseessä EY 12 artiklassa tarkoitettu kansalaisuuteen perustuva syrjintä, kun jäsenvaltion tuomioistuimet ottavat huomioon kansallisten viranomaisten myöntämät laitosten toimintaluvat sellaisen preventiivisen kanteen yhteydessä, jonka yksityinen on nostanut tällaisia laitoksia vastaan immission lopettamiseksi, sillä seurauksella, että vaatimukset laitoksen toiminnan lopettamisesta tai muuttamisesta ovat poissuljettuja, kun nämä tuomioistuimet eivät ota huomioon muissa jäsenvaltioissa sijaitsevien laitosten toimintalupia, jotka kyseisten jäsenvaltioiden viranomaiset ovat myöntäneet, tällaisten kanteiden yhteydessä?

                           b)

                           Kuuluuko tällainen syrjintä perustamissopimuksen soveltamisalaan, koska se vaikuttaa sellaisten yritysten oikeudellisiin edellytyksiin, jotka ylläpitävät tällaisia laitoksia ja jotka haluavat sijoittautua EU:n jäsenvaltioon, sekä oikeudellisiin edellytyksiin, joiden mukaan tällaiset yritykset tuottavat tavaraksi katsottavaa sähköä ja toimittavat sen muihin jäsenvaltioihin, joten se liittyy ainakin välillisesti perusvapauksien toteuttamiseen?

                           c)

                           Onko tällainen syrjintä oikeutettavissa objektiivisin perustein sikäli kuin jäsenvaltion asianomaiset tuomioistuimet eivät tutki tilannetta erikseen ja ota huomioon tosiseikkoja, jotka ovat sijaintijäsenvaltion laitoksen saaman luvan taustalla? Eikö se, että toisen jäsenvaltion tuomioistuimet ottaisivat huomioon sijaintijäsenvaltion viranomaisten myöntämän luvan ainakin sen edellytyksen täyttyessä, että tämä lupa on oikeudellisesti tarkasteltuna käytännössä samanarvoinen kuin kansallisten viranomaisten myöntämä toimintalupa, olisi suhteellisuusperiaatteen mukaista?

                           d)

                           Jos 3 a kohdassa esitetty kansallisten säännösten tulkinta rikkoo EY 12 artiklaa, onko jäsenvaltion tuomioistuinten, joissa on vireillä tällainen kanne immission lopettamiseksi, velvollisuutena tulkita kansallista lainsäädäntöä yhteisön oikeuden mukaisesti siten, että ilmaisu ”viranomaisten hyväksymä laitos” voi kattaa sekä kansallisten viranomaisten että toisen jäsenvaltion viranomaisten myöntämät toimintaluvat?

               4)

                           a)

                           Sovelletaanko EY 10 artiklassa yhteisön oikeuden soveltamisessa määrättyä lojaalin yhteistyön periaatetta myös jäsenvaltioiden välisiin suhteisiin?

                           b)

                           Onko tästä lojaalin yhteistyön periaatteesta pääteltävä, että jäsenvaltiot eivät saa vaikeuttaa toisen jäsenvaltion julkisen vallan käyttöä tai tehdä sitä mahdottomaksi, ja päteekö tämä erityisesti niiden päätöksiin, jotka koskevat ydinvoimalaitosten suunnittelua, rakentamista ja toimintaa niiden alueella?

                           c)

                           Jos 4 a kohdassa esitetty kansallisten säännösten tulkinta rikkoo EY 10 artiklaa, onko jäsenvaltion tuomioistuinten, joissa on vireillä tällainen kanne immission lopettamiseksi, velvollisuutena tulkita kansallista lainsäädäntöä yhteisön oikeuden mukaisesti siten, että ilmaisu ”viranomaisten hyväksymä laitos” voi kattaa sekä kansallisten viranomaisten että toisen jäsenvaltion viranomaisten myöntämät toimintaluvat?


title: Asia T-16/10 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 26.3.2010 — Alisei v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Ohjelma, jolla varmistetaan kehittyville maille tarkoitettu elintarvikkeiden saatavuus — Ehdotuspyyntö tukien saamiseksi — Tuen epääminen — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen — Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 26.3.2010 — Alisei v. komissio
   (Asia T-16/10 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Ohjelma, jolla varmistetaan kehittyville maille tarkoitettu elintarvikkeiden saatavuus - Ehdotuspyyntö tukien saamiseksi - Tuen epääminen - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Oikeussuojan tarpeen puuttuminen - Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen - Tutkimatta jättäminen)
   2010/C 134/64
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Alisei (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat F. Sciaudone, R. Sciaudone ja A. Neri)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Prete ja P. van Nuffel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Välitoimihakemus, joka koskee ”Nopeasti saatava vastaus elintarvikkeiden hintojen äkilliseen nousuun kehittyvissä maissa” -nimisen ohjelman (EuropeAid/128608/C/ACT/Multi) yhteydessä esitettyjen tukihakemusten valintaa

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


20150731052617052015/C 270/483242015TC27020150817FI01FIINFO_JUDICIAL20150623383921Asia T-324/15: Kanne 23.6.2015 – Volkswagen v. SMHV – Bagpax Cargo Systems (BAG PAX)
 ---documentbreak--- C2702015FI3810120150623FI0048381392Kanne 23.6.2015 – Volkswagen v. SMHV – Bagpax Cargo Systems (BAG PAX)
   (Asia T-324/15)2015/C 270/48Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Volkswagen AG (Wolfsburg, Saksa) (edustaja: asianajaja U. Sander)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Bagpax Cargo Systems e.K. (Saarlouis, Saksa)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen malli: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki BAG PAX

      SMHV:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 23.4.2015 asiassa R 1971/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

            —

            Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-223/03: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto)  21.2.2006  (VAT and Duties Tribunal, Manchesterin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — University of Huddersfield Higher Education Corporation v. Commissioners of Customs & Excise (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 2 artiklan 1 kohta, 4 artiklan 1 ja 2 kohta, 5 artiklan 1 kohta ja 6 artiklan 1 kohta — Taloudellinen toiminta — Tavaroiden luovutukset — Palvelujen suoritukset — Toimet, joiden ainoana tarkoituksena on verotuksellisen edun saaminen)

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 21.2.2006 (VAT and Duties Tribunal, Manchesterin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — University of Huddersfield Higher Education Corporation v. Commissioners of Customs & Excise
   (Asia C-223/03) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 2 artiklan 1 kohta, 4 artiklan 1 ja 2 kohta, 5 artiklan 1 kohta ja 6 artiklan 1 kohta - Taloudellinen toiminta - Tavaroiden luovutukset - Palvelujen suoritukset - Toimet, joiden ainoana tarkoituksena on verotuksellisen edun saaminen)
   (2006/C 131/04)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   VAT and Duties Tribunal, Manchester
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: University of Huddersfield Higher Education Corporation

      Vastaaja: Commissioners of Customs & Excise
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — VAT and Duties Tribunals, Manchester — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) tulkinta — Arvonlisäverollisten tavaroiden luovutusten ja palvelujen suoritusten käsite — Taloudellisen toiminnan käsite — Vuokrasopimukset ja sopimukset niiden siirrosta, joiden ainoana tavoitteena on verotuksellisen edun saaminen
   Tuomiolauselma
   Pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset liiketoimet ovat jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.4.1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/7/EY, 2 artiklan 1 kohdassa, 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa, 5 artiklan 1 kohdassa ja 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tavaroiden luovutuksia tai palvelujen suorituksia ja taloudellista toimintaa, koska ne täyttävät ne objektiiviset arviointiperusteet, joihin kyseiset käsitteet perustuvat, vaikka niiden ainoana tarkoituksena on verotuksellisen edun saaminen eikä niillä ole muuta liiketoimintaan liittyvää päämäärää.

      (1)  EUVL C 213, 6.9.2003.


title: Asia T-80/13: Kanne 13.2.2013 — Syrian Lebanese Commercial Bank v. neuvosto

text:
               23.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/28

         Kanne 13.2.2013 — Syrian Lebanese Commercial Bank v. neuvosto
   (Asia T-80/13)
   2013/C 86/48
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Syrian Lebanese Commercial Bank S.A.L. (Beirut, Libanon) (edustajat: asianajajat P. Vanderveeren, L. Defalque ja T. Bontinck)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa 29.11.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/739/YUTP 25 artiklan ja sen I.b liitteen siltä osin kuin kantaja mainitaan kyseisen liitteen 34 kohdassa

               —

               kumoaa 29.11.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1117/2012 siltä osin kuin sen johdosta pidettiin voimassa kantajan merkitseminen neuvoston asetuksen (EU) N:o 36/2012 liitteeseen II 23.1.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen N:o 55/2012 1 artiklan ja liitteessä olevan 27 kohdan mukaisesti

               —

               kumoaa siltä osin kuin se on tarpeen neuvoston 30.11.2012 päivätyn kirjeen

               —

               velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu riittävien ja täsmällisten perustelujen puuttumiseen, koska neuvosto on esittänyt ainoastaan ylimalkaisia ja yleisluontoisia perusteita mainitsematta niitä erityisiä ja konkreettisia syitä, joiden johdosta se katsoi, että kantajaan on kohdistettava rajoittavia toimenpiteitä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu puolustautumisoikeuksien, oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden ja tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden loukkaamiseen, koska riidanalaisten toimien antamismenettely ei ole ollut kontradiktorinen ja koska neuvosto on implisiittisesti kieltäytynyt esittämästä todisteita, joilla oikeutettaisiin seuraamusten luonne ja laajuus.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin kyse on kantajan osallistumisesta Syyrian hallituksen rahoittamiseen, koska neuvosto ei ole ennen riidanalaisten toimien antamista eikä myöskään sen jälkeen esittänyt näyttöä siitä, että kantaja olisi osallistunut Syyrian hallituksen rahoittamiseen.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu neuvoston tutkintamenettelyssä tapahtuneisiin virheisiin, joiden johdosta neuvoston toteuttamat rajoittavat toimenpiteet ovat lainvastaisia, koska neuvosto ei ole tutkinut rajoittavan toimenpiteen perustana mahdollisesti olevien tietojen ja todisteiden merkityksellisyyttä ja paikkansapitävyyttä ennen toimenpiteen toteuttamista.


title: Asia T-579/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.2.2015 – Akhras v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Varojen jäädyttäminen — Puolustautumisoikeudet — Perusteluvelvollisuus — Ilmeinen arviointivirhe — Oikeus elämään — Omistusoikeus — Oikeus yksityiselämän kunnioittamiseen — Oikeasuhteisuus)

text:
               30.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/23

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.2.2015 – Akhras v. neuvosto
      (Asia T-579/11) (1)

      ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Varojen jäädyttäminen - Puolustautumisoikeudet - Perusteluvelvollisuus - Ilmeinen arviointivirhe - Oikeus elämään - Omistusoikeus - Oikeus yksityiselämän kunnioittamiseen - Oikeasuhteisuus))
      (2015/C 107/30)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Tarif Akhras (Homs, Syyria) (edustajat: solicitor S. Ashley, solicitor S. Millar, solicitor S. Jeffrey, solicitor A. Irvine, D. Wyatt, QC, ja barrister R. Blakeley)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi M. Bishop, F. Naert ja M.-M. Joséphidès, sitten M. Bishop ja M.-M. Joséphidès)

         Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi E. Paasivirta ja F. Castillo de la Torre, sitten F. Castillo de la Torre ja D. Gauci)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Vaatimus kumota Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/273/YUTP muuttamisesta 2.9.2011 annettu neuvoston päätös 2011/522/YUTP (EUVL L 228, s. 16), Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 442/2011 muuttamisesta 2.9.2011 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 878/2011 (EUVL L 228, s. 1), päätöksen 2011/273 muuttamisesta 23.9.2011 annettu neuvoston päätös 2011/628/YUTP (EUVL L 247, s. 17), asetuksen N:o 442/2011 muuttamisesta 13.10.2011 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1011/2011 (EUVL L 269, s. 18), Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä ja päätöksen 2011/273 kumoamisesta 1.12.2011 annettu neuvoston päätös 2011/782/YUTP (EUVL L 319, s. 56), Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 442/2011 kumoamisesta 18.1.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 36/2012 (EUVL L 16, s. 1), päätöksen 2011/782 täytäntöönpanosta 23.3.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2012/172/YUTP (EUVL L 87, s. 103), asetuksen N:o 36/2012 32 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 23.3.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 266/2012 (EUVL L 87, s. 45), Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä ja päätöksen 2011/782 kumoamisesta 29.11.2012 annettu neuvoston päätös 2012/739/YUTP (EUVL L 330, s. 21), päätöksen 2012/739 täytäntöönpanosta 22.4.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2013/185/YUTP (EUVL L 111, s. 77), asetuksen N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 22.4.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 363/2013 (EUVL L 111, s. 1), Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 31.5.2013 annettu neuvoston päätös 2013/255/YUTP (EUVL L 147, s. 14), päätöksen 2013/255 täytäntöönpanosta 20.10.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2014/730/YUTP (EUVL L 301, s. 36) ja asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 20.10.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1105/2014 (EUVL L 301, s. 7) siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/273/YUTP muuttamisesta 2.9.2011 annettu neuvoston päätös 2011/522/YUTP, Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 442/2011 muuttamisesta 2.9.2011 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 878/2011, Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/273/YUTP muuttamisesta 23.9.2011 annettu neuvoston päätös 2011/628/YUTP, Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 442/2011 muuttamisesta 13.10.2011 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1011/2011, Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä ja päätöksen 2011/273/YUTP kumoamisesta 1.12.2011 annettu neuvoston päätös 2011/782/YUTP ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 442/2011 kumoamisesta 18.1.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 36/2012 kumotaan siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat Tarif Akhrasia.

                  2)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  3)

                  Asianosaiset vastaavat tästä menettelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan.

                  4)

                  Akhras vastaa välitoimia koskevasta menettelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvostolle välitoimia koskevasta menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 6, 7.1.2012.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 8 päivänä marraskuuta 2001 asiassa C-127/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivin 91/676/ETY puutteellinen täytäntöönpano – Vesien suojeleminen maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta)

text:
5.1.2002                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                  C 3/5
sittemmin H. van Lier ja A. Caeiros, avustajanaan advogado                U. Leanza, avustajanaan P. G. Ferri), jossa kantaja vaatii, että
E. Braga) vastaan Manuel Pereira Roldão & Filhos Lda, kotipaik-          yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että koska Italian tasavalta on
ka Marinha Grande (Portugali), Instituto Superior Técnico,
kotipaikka Lissabon (Portugali), edustajinaan advogado J. L. da
Cruz Vilaça ja advogado T. Aragão Morais, ja King, Taudevin
                                                                          –     laiminlyönyt laatia toimintaohjelman tai toimintaohjel-
& Gregson (Holdings) Ltd, jossa kantaja vaatii EY:n perustamis-
                                                                                mia, joilla on vesien suojelemisesta maataloudesta peräi-
sopimuksen 181 artiklan (josta on tullut EY 238 artikla)                        sin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta
nojalla, että yhteisöjen tuomioistuin velvoittaa vastaajat palaut-
                                                                                12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktii-
tamaan ennakkomaksun, jonka komissio oli suorittanut vas-
                                                                                vin 91/676/ETY (EYVL L 375, s. 1) 5 artiklassa säädetyt
taajille energiateknologian edistämiseen Euroopassa liittyviä                   ominaisuudet ja jotka täyttävät siinä säädetyt edellytykset,
hankkeita (Thermie-ohjelma) koskevan sopimuksen nro IN
90/91 PO/UK perusteella, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
F. Macken sekä tuomarit C. Gulmann ja J. N. Cunha Rodrigues               –     laiminlyönyt toteuttaa täydellisesti ja asianmukaisesti
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja:                 direktiivin 6 artiklassa tarkoitetut valvontatoimet ja
hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 13.11.2001 tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                          –     laiminlyönyt laatia ja antaa täydellisen direktiivin 10 artik-
1)     Manuel Pereira Roldão & Filhos Lda ja Instituto Superior                lan mukaisen kertomuksen,
       Técnico velvoitetaan maksamaan yhteisvastuullisesti Euroopan
       yhteisöjen komissiolle 357 813 euroa.
2)     Manuel Pereira Roldão & Filhos Lda velvoitetaan maksamaan         se on jättänyt noudattamatta sille yhteisön oikeuden mukaan
       Euroopan yhteisöjen komissiolle 185 833,78 euroa 1.1.1999          kuuluvia jäsenyysvelvoitteita, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
       mennessä kertyneenä korkona sekä sopimuksessa määrättyä            jaosto), toimien kokoonpanossa: kuudennen jaoston puheen-
       korkoa kyseisestä päivämäärästä lukien päävelan täysimääräi-       johtajan tehtäviä hoitava toisen jaoston puheenjohtaja N. Col-
       seen maksamiseen asti.                                             neric sekä tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet, V. Skouris ja
                                                                          J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), julkisasiamies:
3)     Manuel Pereira Roldão & Filhos Lda ja Instituto Superior          L. A. Geelhoed, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on
       Técnico velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               antanut 8.11.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
                                                                          raava:
(1) EYVL C 121, 1.5.1999.
                                                                          1)    Italian tasavalta ei ole noudattanut vesien suojelemisesta
                                                                                maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pi-
                                                                                laantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston
                                                                                direktiivin 91/676/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           (kuudes jaosto)                                      –     ei ole laatinut direktiivin 5 artiklan mukaisia toimintaoh-
                                                                                jelmia,
                   8 päivänä marraskuuta 2001
asiassa C-127/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                          –     ei ole toteuttanut direktiivin 6 artiklan mukaisia valvonta-
                         Italian tasavalta (1)                                        toimia ja
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
vin 91/676/ETY puutteellinen täytäntöönpano – Vesien                            –     ei ole antanut komissiolle direktiivin 10 artiklassa tarkoi-
suojeleminen maataloudesta peräisin olevien nitraattien ai-                           tettua kertomusta.
                   heuttamalta pilaantumiselta)
                            (2002/C 3/07)                                 2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                          (1) EYVL C 204, 17.7.1999.
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-127/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
nään P. Stancanelli), vastaan Italian tasavalta (asiamiehenään


title: Asian C-26/97 poistaminen rekisteristä

text:
C 204/36              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   17.7.1999
         Asian C-11/98 (1) poistaminen rekisteristä                          Asian C-23/97 (1) poistaminen rekisteristä
                       (1999/C 204/78)                                                    (1999/C 204/82)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.4.1999           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.4.1999
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-11/98 (Pretura circondariale di Roman esittämä           tu asia C-23/97 (Tribunale di Genovan esittämä ennakkoratkai-
ennakkoratkaisupyyntö), Abdulreza Kazemi Nava vastaan              supyyntö), Palmira Ieropoli, Giovanni Sgambellone vastaan
Confcommercio.                                                     Banca Carige SpA.
(1) EYVL C 113, 11.4.1998.                                         (1) EYVL C 74, 8.3.1997.
                                                                             Asian C-72/99 (1) poistaminen rekisteristä
         Asian C-342/98 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (1999/C 204/83)
                       (1999/C 204/79)
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27.4.1999
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.4.1999           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     tu asia C-72/99 (Landesvergabeamt Tirolin esittämä ennakko-
tu asia C-342/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan             ratkaisupyyntö), Firma Ortner GmbH vastaan Innsbrucker
Luxemburgin suurherttuakunta.                                      Kommunalbetriebe AG.
(1) EYVL C 340, 7.11.1998.                                         (1) EYVL C 136, 15.5.1999.
         Asian C-346/98 (1) poistaminen rekisteristä                         Asian C-25/97 (1) poistaminen rekisteristä
                       (1999/C 204/80)                                                    (1999/C 204/84)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.4.1999           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 30.4.1999
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-346/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan             tu asia C-25/97 (Tribunale di Genovan esittämä ennakkoratkai-
Irlanti.                                                           supyyntö), Fiduciaria Internazionale Srl vastaan Amministra-
                                                                   zione delle Finanze dello Stato.
(1) EYVL C 340, 7.11.1998.
                                                                   (1) EYVL C 74, 8.3.1997.
         Asian C-419/98 (1) poistaminen rekisteristä                         Asian C-26/97 (1) poistaminen rekisteristä
                       (1999/C 204/81)                                                    (1999/C 204/85)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 23.4.1999           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 30.4.1999
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-419/98 (Pretura circondariale di Genovan esittämä        tu asia C-26/97 (Tribunale di Genovan esittämä ennakkoratkai-
ennakkoratkaisupyyntö), Marcella Moretti vastaan Banco             supyyntö), Giolfo e C. Srl vastaan Amministrazione delle
Ambrosiano Veneto SpA.                                             Finanze dello Stato.
(1) EYVL C 20, 23.1.1999.                                          (1) EYVL C 74, 8.3.1997.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13 päivänä helmikuuta 2003 asiassa C-409/00, Espanjan kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuet – Vaikutus kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan – alakohtaiset sääntelyt ja ympäristönsuojeluun myönnettävää valtiontukea koskevat suuntaviivat)

text:
26.4.2003                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                                 C 101/5
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                6 päivänä maaliskuuta 2003
                           (kolmas jaosto)
                                                                         asiassa C-466/00 (Immigration Adjudicatorin esittämä
                   13 päivänä helmikuuta 2003                            ennakkoratkaisupyyntö), Arben Kaba vastaan Secretary
                                                                                of State for the Home Department ( 1)
asiassa C-409/00, Espanjan kuningaskunta vastaan Euroo-                  (Työntekijöiden vapaa liikkuvuus – Asetus N:o 1612/68 –
                    pan yhteisöjen komissio (1)                          Sosiaalinen etu – Siirtotyöläisen puolison oikeus saada lupa
                                                                                oleskella pysyvästi jäsenvaltion alueella)
(Valtiontuet – Vaikutus kilpailuun ja jäsenvaltioiden väli-
seen kauppaan – alakohtaiset sääntelyt ja ympäristönsuoje-                                          (2003/C 101/09)
    luun myönnettävää valtiontukea koskevat suuntaviivat)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                          (2003/C 101/08)
                                                                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen         Asiassa C-466/00, jonka Immigration Adjudicator (Yhdistynyt
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                    kuningaskunta) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen
                                                                         tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
                                                                         tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Arben Kaba ja Secre-
                                                                         tary of State for the Home Department ennakkoratkaisun
                                                                         yhteisöjen tuomioistuimessa käytävää menettelyä koskevien
                                                                         yleisten oikeusperiaatteiden sekä työntekijöiden vapaasta liik-
Asiassa C-409/00, Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään
                                                                         kuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968
M. López-Monís Gallego) vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                         annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257,
sio (asiamiehinään D. Triantafyllou ja S. Pardo), jossa kantaja
                                                                         s. 2) 7 artiklan 2 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin,
vaatii hyötyajoneuvojen ostojen tukijärjestelmästä, jonka Es-
                                                                         toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias,
panja on pannut täytäntöön Espanjan teollisuus- ja energiami-
                                                                         jaostojen puheenjohtajat J.-P. Puissochet, M. Wathelet,
nisteriön ja Instituto de Crédito Oficialin 26 päivänä helmikuu-
                                                                         R. Schintgen ja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit
ta 1997 tekemän yhteistyösopimuksen perusteella, 26 päivänä
                                                                         D. A. O. Edward, P. Jann (esittelevä tuomari), F. Macken,
heinäkuuta 2000 tehdyn komission päätöksen 2001/605/EY
                                                                         N. Colneric, S. von Bahr ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasia-
(EYVL 2001, L 212, s. 34) kumoamista, yhteisöjen tuomiois-
tuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-             mies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirka-
                                                                         mies L. Hewlett, on antanut 6.3.2003 tuomion, jonka tuomio-
johtaja J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit
                                                                         lauselma on seuraava:
F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: s. Alber,
kirjaaja: H. A. Rühl, johtava hallintovirkamies, on antanut
13.2.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                     Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-356/98, Kaba, 11.4.2000
                                                                         antamassaan tuomiossa (Kok. 2000, s. I-2623) ennakkoratkaisuky-
                                                                         symyksiin antama vastaus ei olisi ollut toisenlainen, jos yhteisöjen
1)     Hyötyajoneuvojen ostojen tukijärjestelmästä, jonka Espanja on     tuomioistuin olisi ottanut huomioon sen, että kansallisen oikeuden
       pannut täytäntöön Espanjan teollisuus- ja energiaministeriön      mukaan siirtotyöläisenä työskentelevän muun jäsenvaltion kuin
       ja Instituto de Crédito Oficialin 26 päivänä helmikuuta           Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan
       1997 tekemän yhteistyösopimuksen perusteella, 26 päivänä          kansalaisen puolison ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa ”oleskelevan
       heinäkuuta 2000 tehdyn komission päätöksen 2001/605/EY            ja sinne asettuneen” henkilön puolison tilanteet ovat ennakkoratkaisu-
       2 ja 4 artikla kumotaan.                                          pyynnön esittäneen kansallisen tuomioistuimen mukaan kaikilta osin
                                                                         rinnastettavissa toisiinsa, lukuun ottamatta sen oleskelun kestoa, jota
                                                                         edellytetään myönnettäessä lupa oleskella pysyvästi Yhdistyneen
2)     Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeu-       kuningaskunnan alueella. Koska tilanteet eivät yhteisön oikeuden
       denkäyntikulut.                                                   mukaan ole rinnastettavissa toisiinsa, sillä, onko tällainen erilainen
                                                                         kohtelu perusteltua, ei ole merkitystä esillä olevassa asiassa.
( 1) EYVL C 28, 27.1.2001.
                                                                         (1 ) EYVL C 61, 24.2.2001.


title: Asia C-85/11: Kanne 24.2.2011 — Euroopan komissio v. Irlanti

text:
               14.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/10

         Kanne 24.2.2011 — Euroopan komissio v. Irlanti
   (Asia C-85/11)
   2011/C 145/14
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamies: R. Lyal)

      Vastaaja: Irlanti

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Irlanti ei ole noudattanut yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 9 artiklan ja 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on sallinut sen, että ei-verovelvolliset voivat olla arvonlisäveroryhmän (jota pidetään arvonlisäverotuksessa yhtenä verovelvollisena) jäseniä

               —

               Irlanti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Arvonlisäverodirektiivissä sallitaan helppouden ja mahdollisten väärinkäytösten ehkäisemisen vuoksi se, että jäsenvaltiot voivat käsitellä kahta tai useampaa verovelvollista yhtenä verovelvollisena. Kantaja väittää, että direktiivissä ei sallita sitä, että jäsenvaltiot voivat sisällyttää ei-verovelvollisia tällaiseen ryhmään ja siten ulottaa verovelvollisten oikeudet ja velvollisuudet koskemaan ei-verovelvollisia. Irlannin lainsäädäntö, jossa sallitaan ei-verovelvollisten sisällyttäminen arvonlisäveroryhmään, on siten direktiivin vastainen.

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia C-93/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 21.2.2012 — ET Agrokonsulting-04-Velko Stoyanov v. Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond ”Zemedelie” — Razplashtatelna agentsia

text:
               5.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 21.2.2012 — ET Agrokonsulting-04-Velko Stoyanov v. Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond ”Zemedelie” — Razplashtatelna agentsia
   (Asia C-93/12)
   2012/C 133/34
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Sofia-grad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: ET Agrokonsulting 04 Velko Stoyanov

      Vastaaja: Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond ”Zemedelie” — Razplashtatelna agentsia

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan unionin [tuomioistuimen] oikeuskäytännössä vahvistettua tehokkuusperiaatetta ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistettua tehokkaiden oikeussuojakeinojen periaatetta tulkittava siten, että ne ovat esteenä hallintomenettelylain 133 §:n 1 momentin kaltaiselle kansalliselle menettelyoikeudelliselle säännökselle, jonka nojalla tuomioistuimen toimivalta määräytyy Euroopan unionin yhteisen maatalouspolitiikan toteuttamista koskevissa hallinto-oikeudellisissa riidoissa yksinomaan riidanalaisen hallintotoimen toteuttaneen hallintoviranomaisen toimipaikan perusteella, kun kyseisessä säännöksessä ei oteta huomioon maatalousmaiden sijaintipaikkaa eikä oikeussubjektin kotipaikkaa?

               2)

               Onko Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistettua vastaavuusperiaatetta tulkittava siten, että se on esteenä hallintomenettelylain 133 §:n 1 momentin kaltaiselle kansalliselle menettelyoikeudelliselle säännökselle, jonka nojalla tuomioistuimen toimivalta määräytyy Euroopan unionin yhteisen maatalouspolitiikan toteuttamista koskevissa hallinto-oikeudellisissa riidoissa yksinomaan riidanalaisen hallintotoimen toteuttaneen hallintoviranomaisen toimipaikan perusteella, kun otetaan huomioon hallintomenettelylain muuttamisesta ja täydentämisestä annetun lain siirtymä- ja loppusäännösten 19 § (joka koskee tuomioistuimen toimivaltaa maatalousmaihin liittyvissä kansallisissa hallinto-oikeudellisissa riidoissa)?


title: Asia C-300/16 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 26.5.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-103/14, Frucona Košice v. komissio, 16.3.2016 antamasta tuomiosta

text:
               18.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/35

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 26.5.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-103/14, Frucona Košice v. komissio, 16.3.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-300/16 P)
   (2016/C 260/43)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Armati, T. Maxian Rusche, B. Stromsky ja K. Walkerová)

      Muu osapuoli: Frucona Košice a.s.

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-103/14, Frucona Košice v. komissio, 16.3.2016 antaman tuomion, joka on annettu komissiolle tiedoksi samana päivänä,

               —

               ratkaisee itse ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyn kanteen ja hylkää kanteen lakiin perustumattomana ja

               —

               velvoittaa vastapuolen, joka oli kantajana ensimmäisessä oikeusasteessa, korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Toissijaisesti komissio vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-103/14, Frucona Košice v. komissio, 16.3.2016 antaman tuomion, joka on annettu komissiolle tiedoksi samana päivänä, ja

               —

               palauttamaan asian unionin yleiseen tuomioistuimeen uudelleen ratkaistavaksi toisen kanneperusteen ja, siltä osin kuin tarpeen, kolmannen ja neljännen kanneperusteen osalta, ja

               —

               toteamaan, että ensimmäisessä oikeusasteessa ja sen jälkeen aiheutuneiden oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta päätetään myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komission mukaan riidanalainen tuomio on kumottava seuraavilla perusteilla, jotka koskevat ensinnäkin yksityinen velkoja -arviointiperusteen soveltumista ja toiseksi yksityinen velkoja -arviointiperusteen soveltamista.
   Yksityinen velkoja -arviointiperusteen soveltumisesta komissio tuo esiin kolme valitusperustetta. Ensinnäkin riidanalaista päätöstä on tulkittu virheellisesti, toiseksi SEUT 107 artiklan 1 kohdan tulkinnassa on tapahtunut oikeudellinen virhe yksityinen velkoja -arviointiperusteen soveltumisen osalta ja kolmanneksi on virheellisesti katsottu, että asia on jo ratkaistu lainvoimaisessa aiemmassa oikeuskäytännössä.
   Valituksenalaisessa tuomiossa katsotaan, että yksityinen velkoja -arviointiperustetta voidaan soveltaa silloinkin, kun jäsenvaltio väittää hallinnollisessa menettelyssä yksityiskohtaisten argumenttien perusteella, että julkinen viranomainen ei ole toiminut sellaisten näkökohtien pohjalta, jotka ohjaisivat yksityistä markkinatoimijaa, kunhan se, jota asia koskee, väittää päinvastaista. Komission näkemys oikeuskäytännöstä on, että jäsenvaltion kannalla on perustavanlaatuinen merkitys silloin, kun on kyse yksityinen velkoja -arviointiperusteen soveltumisesta.
   Yksityinen velkoja -arviointiperusteen soveltamisesta komissio esittää kaksi valitusperustetta. Ensinnäkin SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on rikottu yksityinen velkoja -arviointiperusteen soveltamisen osalta. Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen tulkitessaan velvollisuutta tutkia väitetty valtiontuki huolellisesti ja puolueettomasti SEUT 107 artiklan 1 kohdan nojalla.
   Unionin yleinen tuomioistuin edellyttää, että komissio simuloi viran puolesta ihanteellisen, rationaalisen ja hyvin valistuneen hypoteettisen yksityisen velkojan menettelyn. Lisäksi mainittu vaatimus on olemassa riippumatta siitä, mitä kyseinen jäsenvaltio on tosiasiallisesti tehnyt tai sanonut. Komission näkemys oikeuskäytännöstä on, että se edellyttää, ettei komissio itse kerää todisteita ja tietoa, jotka rationaalinen yksityinen velkoja olisi kerännyt ennen kuin se tekee arvionsa, silloin, kun kyseinen julkinen viranomainen ei ole tehnyt niin. Komission tehtävä rajoittuu pikemminkin sen tarkastamiseen, onko julkinen viranomainen subjektiiviselta kannalta katsottuna menettelynsä ja niiden todisteiden ja tietojen valossa, jotka sillä tosiasiallisesti oli käytössään, kun se teki päätöksensä, menetellyt niin kuin yksityinen velkoja olisi menetellyt tilanteessa, joka mahdollisimman läheisesti muistuttaa tilannetta, jossa julkinen viranomainen on päättänyt suostua kyseiseen toimenpiteeseen.


title: Asia T-111/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.3.2012 — Portugali v. komissio (EAKR — Taloudellisen tuen alentaminen — Toimintaohjelma Portugalin talouden rakenteiden nykyaikaistamiseksi — Täsmällisten ja tarkastettavissa olevien pakottavien tavoitteiden puuttuminen — Luottamuksensuoja)

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.3.2012 — Portugali v. komissio
   (Asia T-111/10) (1)

   (EAKR - Taloudellisen tuen alentaminen - Toimintaohjelma Portugalin talouden rakenteiden nykyaikaistamiseksi - Täsmällisten ja tarkastettavissa olevien pakottavien tavoitteiden puuttuminen - Luottamuksensuoja)
   2012/C 138/28
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Portugalin tasavalta (asiamies: L. Inez Fernandes, avustajinaan asianajajat N. Mimoso Ruiz, P. Moura Pinheiro ja J. Silva Martins)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi A. Steiblytė ja G. Braga da Cruz, sitten A. Steiblytė ja P. Guerra e Andrade)

      Oikeudenkäynnin kohde

   21.12.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 10624, jolla vähennettiin Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) Portugalille toimintaohjelman ”Talouden rakenteiden nykyaikaistaminen” CCI: 1994 PT 16 1 PO 004 (aiempi FEDER viite 94.12.09.004) nojalla EAKR:n tuen myöntämisestä 4.3.1994 tehdyllä komission päätöksellä K (94)464/3 myönnettyä taloudellista tukea, kumoamista koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 113, 1.5.2010.


title: Asia C-334/05 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto jaosto) 12.6.2007 — Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) v. Shaker di L. Laudato C. Sas, Liminana y Botella, SL (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Sekaannusvaara — Hakemus sanat Limoncello della Costiera Amalfitana ja shaker sisältävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Kansallisen sanamerkin LIMONCHELO haltijan väite)

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto jaosto) 12.6.2007 — Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) v. Shaker di L. Laudato C. Sas, Liminana y Botella, SL
   (Asia C-334/05 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Sekaannusvaara - Hakemus sanat ’Limoncello della Costiera Amalfitana’ ja ’shaker’ sisältävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Kansallisen sanamerkin LIMONCHELO haltijan väite)
   (2007/C 170/07)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Valittaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: O. Montalto ja P. Bullock)

      Muut osapuolet: Shaker di L. Laudato C. Sas (edustaja: asianajaja F. Sciaudone), Limiñana y Botella
   Oikeudenkäynnin kohde
   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-7/04, Shaker di L. Laudato & C. vastaan SMHV, 15.6.2005 antaman sen tuomion kumoaminen, jolla se kumosi SMHV:n toisen valituslautakunnan 24.10.2003 tekemän päätöksen R 933/2002-2, jolla oli osittain hylätty kyseisen tavaramerkin rekisteröintiä koskeva hakemus luokkaan 33 kuuluville tavaroille rekisteröidyn kansallisen sanamerkin ”LIMONCHELO” haltijan tehtyä tästä väitteen
   Tuomiolauselma

               1)

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-7/04, Shaker v. SMHV — Limiñana y Botella (Limoncello della Costiera Amalfitana shaker), 15.6.2005 antama tuomio kumotaan.

               2)

               Asia palautetaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 296, 26.11.2005.


title: Th. H. P. Neelenin 13.3.1997 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-65/97)

text:
10.5.97                  FI 1                   Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 142/29
Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois            b ) velvoittaa yhteisön korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
tuin
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
a ) ensisijaisesti velvoittaa yhteisön maksamaan kantajalle
     386 439 Alankomaiden guldenia 8 prosentin vuotuisi
     ne korkoineen 19.5.1992 alkaen aina siihen saakka,             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
     kun koko summa on maksettu;                                    mat kuin asiassa T-50/97 ( J )
     toissijaisesti velvoittaa yhteisön maksamaan kantajalle        (M Ks. tämän virallisen lehden sivu 24 .
     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kohtuulli
     seksi katsoman summan mutta kuitenkin vähintään
     39 954 Alankomaiden guldenia (eli summan, joka pe
     rustuu asetuksen ( ETY) N:o 2187/93 soveltamiseen ) 8
     prosentin vuotuisine korkoineen 19.5.1992 alkaen
     aina siihen saakka, kun koko summa on maksettu;
                                                                    J. T. F. J. Op 't Veldin 13.3.1997 Euroopan unionin neu
                                                                    vostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama
b ) velvoittaa yhteisön korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                              kanne
                                                                                (Asia T-66/97)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                ( 97/C 142/63 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
mat kuin asiassa T-50/97 (M                                                          (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(') Ks . tämän virallisen lehden sivu 24 .
                                                                    J. T. F. J. Op 't Veld, kotipaikka Vlodrop ( Alankomaat),
                                                                    on nostanut 13.3.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                    oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
                                                                    neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
                                                                    Kantajan edustajina ovat asianajaja E. H. Pijnacker Hor
                                                                    dijk, Amsterdam, ja asianajaja M. T. P. J. van Oers, 's
Th. H. P. Neelenin 13.3.1997 Euroopan unionin neuvos               Gravenhage, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajo
toa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama               toimisto L. Frieden, 62 avenue Guillaume .
                                 kanne
                           ( Asia T-65/97)
                                                                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                            ( 97/C 142/62                           tuin
                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                    a ) ensisijaisesti velvoittaa yhteisön maksamaan kantajalle
                                                                         280 097 Alankomaiden guldenia 8 prosentin vuotuisi
Th. H. P. Neelen, kotipaikka Nunhem ( Alankomaat), on                    ne korkoineen 19.5.1992 alkaen aina siihen saakka,
nostanut 13.3.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi                   kun koko summa on maksettu;
keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
Kantajan edustajina ovat asianajaja E. H. Pijnacker Hor                 toissijaisesti velvoittaa yhteisön maksamaan kantajalle
dijk, Amsterdam, ja asianajaja M. T. P. J. van Oers, 's                  ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kohtuulli
Gravenhage, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajo                 seksi katsoman summan mutta kuitenkin vähintään
toimisto L. Frieden, 62 avenue Guillaume .                               116 957 Alankomaiden guldenia ( eli summan, joka pe
                                                                         rustuu asetuksen ( ETY ) N:o 2187/93 soveltamiseen ) 8
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                  prosentin vuotuisine korkoineen 19.5.1992 alkaen
tuin                                                                     aina siihen saakka, kun koko summa on maksettu ;
a ) ensisijaisesti velvoittaa yhteisön maksamaan kantajalle         b ) velvoittaa yhteisön korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     323 980 Alankomaiden guldenia 8 prosentin vuotuisi
     ne korkoineen 19.5.1992 alkaen aina siihen saakka,
     kun koko summa on maksettu;                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     toissijaisesti velvoittaa yhteisön maksamaan kantajalle        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kohtuulli             mat kuin asiassa T-50/97 ( 1 )
     seksi katsoman summan mutta kuitenkin vähintään
     133 491 Alankomaiden guldenia ( eli summan, joka pe           (') Ks . tämän virallisen lehden sivu 24 .
     rustuu asetuksen ( ETY ) N:o 2187/93 soveltamiseen ) 8
     prosentin vuotuisine korkoineen 19.5.1992 alkaen
     aina siihen saakka, kun koko summa on maksettu;


title: Asia C-138/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 9.3.2007 — Belgische staat v. N.V. Cobelfret

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 9.3.2007 — Belgische staat v. N.V. Cobelfret
   (Asia C-138/07)
   (2007/C 117/22)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hof van beroep te Antwerpen
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Belgische staat

      Vastaaja: N.V. Cobelfret
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko lopullisesti verotettavia tuloja koskevan Belgian järjestelmän kaltainen lainsäädäntö, jonka mukaan asiaankuuluvat osingot lisätään ensiksi emoyhtiön veron perustaan ja maksettujen osinkojen määrä vähennetään sittemmin vuoden 1992 tuloverolain 205 §:n 2 momentin nojalla (95 prosenttiin saakka) emoyhtiön veron perustasta ainoastaan niiltä osin kuin emoyhtiöllä on verotettavia tuloja, yhteensopiva eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/ETY (EYVL L 225, s. 6) 4 artiklan (1) kanssa tilanteessa, jossa tällainen lopullisesti verotettavia tuloja koskevan vähennyksen rajoittaminen johtaa siihen, että emoyhtiön tulosta verotetaan maksettujen osinkojen osalta myöhempänä verotuskautena silloin, kun sillä ei sinä verotuskautena, jona osingot maksettiin, ollut riittävästi verotettavia tuloja, tai ainakin siihen, että verotusajanjaksoon liittyviä verotuksellisia tappioita käytetään väärin ja ettei niitä tästä syystä voida enää siirtää maksettujen osinkojen määrään saakka, joka määrä olisi joka tapauksessa verotuksellisten tappioiden puuttuessa ollut vapautettava verosta 95 prosenttiin saakka?

      (1)  EYVL L 225, s. 6.


title: Asia T-336/07: Kanne 10.9.2007 — Telefónica ja Telefónica de España v. komissio

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/55

         Kanne 10.9.2007 — Telefónica ja Telefónica de España v. komissio
   (Asia T-336/07)
   (2007/C 269/100)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantajat: Telefónica, S.A. ja Telefónica de España, S.A. (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajaja F.-E. González Díaz ja asianajaja S. Sorinas Jimeno)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Ensisijaisesti Euroopan yhteisöjen komission asiassa COMP/38.784 — Wanadoo España v. Telefónica 4.7.2007 tekemä päätös on kumottava EY 230 artiklan nojalla.

               —

               Toissijaisesti mainitulla päätöksellä kantajille määrätyt sakot on EY:n perustamissopimuksen 229 artiklan nojalla poistettava tai niiden määrää on alennettava.

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on joka tapauksessa velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Nyt käsiteltävänä oleva kanne koskee EY:n perustamissopimuksen 82 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/38.784 — Wanadoo España v. Telefónica) 4.7.2007 tehtyä päätöstä, jolla komissio on määrännyt Telefónica S.A.:lle yhteisvastuullisesti Telefónica de Españan kanssa 151 875 000 euron sakon EY:n perustamissopimuksen 82 artiklan rikkomisesta väitettyjen katteiden kaventamista koskevien käytäntöjen vuoksi.
   Vaatimustensa tueksi kantajat väittävät seuraavaa:

               —

               Kantajien puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska päätös on perustunut useisiin sellaisiin tosiseikkoihin, joista kantajille ei ole ilmoitettu hallinnollisen menettelyn aikana ja joista kantajat eivät ole voineet esittää näkemystään.

               —

               Vastaaja on tehnyt useita ilmeisiä arviointivirheitä, jotka koskevat seuraavia seikkoja:

                           —

                           On määritelty kolmet eri tukkumarkkinat eikä yhtä ADSL-yhteyden tukkumarkkinaa, joka sisältää sekä paikallisliityntäverkon että kansallisen ja alueellisen yhteyden, tai toissijaisesti ainakin kaksi viimeksi mainittua.

                           —

                           Kantajilla on väitetty olevan määräävä markkina-asema sekä tukkutuotteiden markkinoilla että vähittäiskaupassa.

                           —

                           EY:n perustamissopimuksen 82 artiklaa on sovellettu kantajien menettelyyn, jonka väitetään olevan väärinkäyttöä. Ensinnäkin komissio on soveltanut mainittua artiklaa siihen, että tosiasiallisesti sopimuksia ei tehdä silloin, kun kyseiset tukkutuotteet eivät ole ”olennaisia toimintaedellytyksiä”, ja tämä väite on ristiriidassa asiaan Oscar Bronner liittyvän oikeuskäytännön kanssa. Toiseksi vaikka katsottaisiin, että 82 artiklaa voidaan soveltaa kantajien menettelyyn, eikä sitä tosin voida, päätöksessä ei oteta huomioon Industrie des Poudres Sphériques -asiaan liittyvän oikeuskäytännön vaatimuksia, joiden mukaan jotta katteiden kaventaminen voidaan katsoa lainvastaiseksi, on ensin tarpeen näyttää joko se, että jakeluketjussa ylemmän tuotteen hinta on liian korkea tai se, että lopputuotteen hinta on saalistushinta.

                           —

                           Menettelyn väittäminen väärinkäytöksi ja sen vaikutus markkinoihin: ensinnäkin, komissio on virheellisesti valinnut tukkumyynnin vertailun pohjaksi ja toiseksi se on muun muassa tehnyt huomattavia laskuvirheitä ja jättänyt asioita huomioimatta sekä ”eri ajanjaksojen välistä” että ”diskontattuja kassavirtoja” koskevaa perustetta soveltaessaan. Nämä virheet, sekä yksinään että kokonaisuutena arvioituina, tekevät päätöksessä käytetyistä menetelmistä ja laskelmista pätemättömiä. Päätöksestä ei myöskään ilmene riittävällä tavalla menettelyn väitetty kielteinen vaikutus kilpailuun.

                           —

                           Komissio on ylittänyt toimivaltansa ja joka tapauksessa se on loukannut toissijaisuusperiaatetta, suhteellisuusperiaatetta, oikeusvarmuuden periaatetta, lojaalin yhteistyön periaatetta ja hyvän hallinnon periaatetta, kun se on toiminut sellaisessa asiassa, jossa oli jo toiminut kansallinen televiestintäalan sääntelyelin, jonka nimenomaan yhteisön lainsäätäjä on perustanut ja joka on käyttänyt yhteisön lainsäätäjän mainitulle toimielimelle antamia valtuuksia ja toimivaltaa ja noudattanut yhteisön kilpailusääntöihin perustuvia säännöksiä.

         Kantajat väittävät sakkojen peruuttamisen tai alentamisen osalta, että komissio on rikkonut perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan (nykyään 81 ja 82 artikla) täytäntöönpanosta annetun neuvoston asetuksen (ETY) 17/62 15 artiklan 2 kohtaa ja perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) 1/2003 23 artiklan 2 kohtaa, kun se on katsonut, että rikkomus on ollut tahallinen tai tuottamuksellinen ja että kyseessä oleva rikkomus on ”ilmeinen väärinkäyttö”.


title: Tuomioistuimen määräys, annettu 29 päivänä elokuuta 2014 , asiassa E-8/13 – Abelia vastaan EFTAn valvontaviranomainen (EFTAn valvontaviranomaisen päätökseen kohdistuva kumoamiskanne – Asianmukainen edustus tuomioistuimessa – Valtiontuki – Väitetty julkisten koulujen vuokranantajaomistajille myönnetty tuki – Päätös olla aloittamatta muodollista tutkintamenettelyä – Oikeudellinen intressi – Asema asianosaisena osapuolena – Kilpailuyhteys)

text:
               19.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/34

         TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   annettu 29 päivänä elokuuta 2014,
   asiassa E-8/13
   Abelia vastaan EFTAn valvontaviranomainen
   (EFTAn valvontaviranomaisen päätökseen kohdistuva kumoamiskanne – Asianmukainen edustus tuomioistuimessa – Valtiontuki – Väitetty julkisten koulujen vuokranantajaomistajille myönnetty tuki – Päätös olla aloittamatta muodollista tutkintamenettelyä – Oikeudellinen intressi – Asema asianosaisena osapuolena – Kilpailuyhteys)
   (2015/C 92/08)
   Asiassa E-8/13, Akademiet Bergen AS:n, Akademiet Drammen AS:n, Akademiet Sandnes AS:n, Akademiet Oslo AS:n, Akademiet VGS Molde AS:n ja Akademiet VGS Ålesund AS:n tukema Abelia vastaan EFTAn valvontaviranomainen, on esitetty KUMOAMISKANNE, joka koskee EFTAn valvontaviranomaisen väitetystä julkisten koulujen vuokranantajaomistajille myönnetystä tuesta 24 päivänä huhtikuuta 2013 antamaa päätöstä 160/13/COL, tuomioistuin toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, Per Christiansen, tuomari, ja Páll Hreinsson, esittelevä tuomari, on antanut 29 päivänä elokuuta 2014 tuomion,
   jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1.

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2.

               Menettelyn kustannuksista vastaa kantaja.