title: Asia T-34/03: André Hecqin ja Syndicat des fonctionnaires internationaux et Européensin (SFIE) 4.2.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
26.4.2003               FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 101/37
Väiteosaston ratkaisu:          Kantajan hakemuksen hylkäämi-                  –     komission jäsenten kollegion 5.12.2001 tekemän
                                nen ”vaatteet, jalkineet” osalta,                    päätöksen,      jolla   lainvastaisesti    irtisanottiin
                                väitteen hylkääminen muilta osin                     20.9.1974 solmittu puitesopimus, hyväksyttiin uu-
                                                                                destaan 19.1.2000 sovitut ”Yhteistoiminnan tasoja,
Valituslautakunnan rat-         Kantajan valituksen hylkääminen                      yhteistoimintaelintä ja -menettelyjä koskevat toi-
kaisu:                                                                               mintasäännöt” ja väitetty 4.4.2001 tehty ”sopimus”
                                                                                ” – keskuskomitealle ja paikallisille henkilöstökomi-
Kanneperusteet:                 –     Asetuksen N:o 40/94 (1)                        teoille sekä ammattiliitoille annettavista resursseista”
                                      8 artiklan 1 kohdan b ala-
                                      kohdan rikkominen
                                                                         –     kumoaa, jos se on tarpeellista, kyseiset 15.1.2002,
                                –     sekaannusvaaran       puuttu-            23.1.2002 ja 5.12.2001 tehdyt päätökset
                                      minen
                                –     väitteen tekijän tavaranmer-
                                      kin vähäinen erottamiskyky         –     velvoittaa vastaajaan maksamaan 100 000,00 EUR vahin-
                                                                               gonkorvauksena
                                –     puuttuva samankaltaisuus
                                –     tavaroiden        huomattava       –     velvoittaa vastaajan korvaamaan työjärjestyksen 69 artik-
                                      poikkeavaisuus.                          lan 2 kohdan nojalla oikeudenkäyntikulut sekä korvaa-
                                                                               maan työjärjestyksen 73B artiklan nojalla oikeudenkäyn-
                                                                               nistä aiheutuneet välttämättömät kulut ja muun muassa
( 1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu                prosessiosoitteesta aiheutuneet kulut, matka- ja oleskelu-
     neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).                        kulut ja asianajajien palkkiot.
                                                                         Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
André Hecqin ja Syndicat des fonctionnaires internatio-
naux et Européensin (SFIE) 4.2.2003 Euroopan yhteisöjen
              komissiota vastaan nostama kanne
                                                                         Kantaja on komission virkamies ja ”Syndicat des Fonctionnai-
                           (Asia T-34/03)                                res Internationaux et Européens” (SFIE) -nimisen ammattiliiton
                                                                         pääsihteeri.
                         (2003/C 101/68)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ensimmäiseksi siihen, että
                                                                         20.9.1974 solmittua puitesopimusta ja erityisesti sen loppu-
                                                                         määräyksiä on rikottu ja siihen, että sopimusoikeuden yleisiä
                                                                         periaatteita on loukattu. Kantajan mukaan puitesopimuksessa
André Hecq, kotipaikka Mondercange (Luxemburg) ja Syndicat               ei sovittu mitään mahdollisuutta irtisanoa se yksipuolisesti.
des fonctionnaires internationaux et Européens (SFIE), koti-
paikka Bryssel, ovat nostaneet 4.2.2003 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustaja on
asianajaja Lucas Vogel.                                                  Kantaja vetoaa lisäksi siihen, että 20.9.1974 solmitun puiteso-
                                                                         pimuksen 11 ja 12 artiklaa on rikottu siltä osin kuin kaikki
                                                                         ammattiliitot ja -järjestöt eivät ole hyväksyneet kyseisiä teks-
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            tejä.
–      kumoaa nimittävän viranomaisen 4.10.2002 tekemän
       päätöksen, joka annettiin kantajalle tiedoksi päiväyksellä
       9.10.2002, mutta joka vastaanotettiin 25.10.2002 ja               Kantaja vetoaa myös siihen, että henkilöstösääntöjen 24 a ar-
       jolla hylättiin kantajan 4.4.2002 henkilöstösääntöjen             tiklaa on rikottu, 20.9.1974 solmitun puitesopimuksen 18,
       90 artiklan 2 kohdan perusteella tekemä valitus, jossa            19 ja 20 artiklaa on rikottu, että on tapahtunut ilmeinen
       kantaja kyseenalaisti eri päätöksiä ja muun muassa                arviointivirhe ja että syrjintäkiellon periaatetta on loukattu.
                                                                         Kantajan mukaan edustavuutta koskevat arviointiperusteet
       –    kaksi 15.1.2002 ja 23.1.2002 tiedoksi annettua               ovat virheelliset ja omavaltaiset ja niillä suositaan tiettyjä
            yksittäispäätöstä                                            ammattiliittoja ja -järjestöjä.
 ---pagebreak--- C 101/38                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                           26.4.2003
Lopuksi kantaja vetoaa siihen, että syrjintäkiellon periaatetta       siltä osin kuin kyse oli hänen väitetysti kärsimänsä aineellisen
on loukattu siltä osin kuin riidanalaisilla päätöksillä evättiin      vahingon korvaamisesta ajalta 1.7.2001–31.12.2001, ja nosti
kantajan johtamalta ammattiliitolta kaikki henkilöstölliset ja        nyt käsiteltävänä olevan kanteen. Väitteidensä tueksi kantaja
aineelliset resurssit ottamatta huomioon sen edustavuutta.            esittää, että henkilöstösääntöjen edellä mainittua artiklaa on
                                                                      rikottu.
José Pedro Pessoa e Costan 31.1.2003 Euroopan yhteisö-
            jen komissiota vastaan nostama kanne                      DaimlerChrysler AG:n 7.2.2003 sisämarkkinoiden harmo-
                                                                      nisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama
                                                                                kanne
                            (Asia T-36/03)
                                                                                (Asia T-39/03)
                          (2003/C 101/69)
                                                                                (2003/C 101/70)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                      (Oikeudenkäyntikieli määrätään työjärjestyksen 131 artiklan
                                                                            2 kohdan mukaisesti Kieli, jolla kanne on laadittu: saksa)
José Pedro Pessoa e Costa, kotipaikka Brysseli (Belgia), on
nostanut 31.1.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-            DaimlerChrysler AG, Stuttgart (Saksa), on nostanut 7.2.2003
siota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Albert            Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal, prosessiosoite            messa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tava-
Luxemburgissa.                                                        ramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja
                                                                      M. Trimborn. Muuna osapuolena valituslautakunnassa oli
                                                                      AXON Leasing GmbH, Grasbrunn (Saksa).
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
–     toteaa, että komissio on toiminut virheellisesti, koska se      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      ei ole ottanut kantajaa uudelleen palvelukseen ensimmäi-
      seen palkkaluokassa A5 vapaana olleeseen toimeen, johon         –     kumoaa neljännen valituslautakunnan 4.11.2002 valitus-
      hän oli soveltuva                                                     asiassa R 329/2001-4 tekemän päätöksen ja hylkää
                                                                            valituksen;
–     velvoittaa komission järjestämään uudelleen hänen
      uransa ja maksamaan palkan, johon hänellä on oikeus             –     velvoittaa viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      1.8.2001–31.12.2001 väliseltä ajalta korotettuna
      5,25 prosentin vuotuisella viivästyskorolla
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Tavaramerkin hakija:            Kantaja
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   Haettu tavaramerkki:            Sanamerkki ”AXOR” luokkiin 12
                                                                                ja 37 kuuluville tavaroille ja palve-
                                                                                luille (moottoriajoneuvot ja niiden
Kantaja, joka on komission virkamies ja joka oli virkavapaalla                                        osat (sikäli kuin sisältyvät luok-
henkilökohtaisista syistä 30.6.2001 saakka, pyysi henkilöstö-                                         kaan 12) sekä moottoriajoneuvo-
sääntöjen 40 artiklan 4 kohdan d alakohdan mukaisesti, että                                           jen korjaus ja huolto); hakemus
hänet otetaan uudelleen palvelukseen. Kantaja teki 30.5.2002                                          nro 1111061
valituksen väittäen, että häntä ei ollut siirretty ensimmäiseen
hänen palkkaluokkaansa vastaavaan toimeen, johon hän oli              Väitemenettelyssä vedo-         AXON Leasing GmbH
soveltuva. Kantaja väitti, että tämä valitus oli osittain hylätty,    tun tavaramerkin haltija:


title: Asia T-451/10: Kanne 28.9.2010 — Fuchshuber Agrarhandel v. Euroopan komissio

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/46

         Kanne 28.9.2010 — Fuchshuber Agrarhandel v. Euroopan komissio
   (Asia T-451/10)
   ()
   2010/C 317/81
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Fuchshuber Agrarhandel GmbH (Hörsching, Itävalta) (edustaja: asianajaja G. Lehner)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Asiassa on pidettävä suullinen käsittely

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle 14 päivän kuluessa 2 623 282,31 euroa ja maksamaan lisäksi 24.9.2007 lähtien 6 prosentin vuotuista korkoa 1 641 372,50 euron suuruiselle määrälle ja 16.10.2007 lähtien 6 prosentin suuruista korkoa 981 909,81 suuruiselle määrälle

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan kantajalle mahdollisesti aiheutuneet muut vahingot, jotka liittyvät 3.9.2007 valittuun erään KUK459 ja 17.9.2007 valittuun erään KUK456

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kantajalle 14 päivän kuluessa; maksu on suoritettava kantajan oikeudenkäyntiasiamiehelle

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii korvausta vahingosta, joka sille on sen mukaan aiheutunut siitä, että tietty määrä kantajan vuonna 2007 Unkarin interventioelimen hallusta kahden tarjouskilpailun puitteissa ostamasta maissista puuttui varastoista.
   Kanteen perusteluissa kantaja vetoaa siihen, että komissio ei ole käyttänyt tarkastusvaltuuksiaan Unkarin maksajaviraston osalta, eikä ole myöskään vaatinut Unkarin maksajavirastoa täyttämään sille kuuluvia velvollisuuksia. Lisäksi kantaja väittää, että sille ei olisi aiheutunut vahinkoa, jos komissio olisi asettanut oikeudellisesti ja tosiasiallisesti ankarammat ja tarkemmat edellytykset ja valvontakeinot varastoijan soveltuvuudelle ja luotettavuudelle, varastotilojen soveltuvuudelle, varastojen luetteloimiselle sekä interventioelimen hallussa olevan tavaran tunnistamiselle ja varastoinnille.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 27 päivänä huhtikuuta 2004 asiassa C-358/02 (Tribunal du travail de Bruxellesin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Yamina Haddad vastaan Belgian valtio (Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta — ETY:n ja Marokon välinen yhteistyösopimus — 41 artiklan 1 kohta — Henkilöllinen soveltamisala — Syrjintäkiellon periaate sosiaaliturvan alalla — Vammaisavustus)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/26

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS

   (kolmas jaosto)
   27 päivänä huhtikuuta 2004
   asiassa C-358/02 (Tribunal du travail de Bruxellesin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Yamina Haddad vastaan Belgian valtio (1)

   (Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta - ETY:n ja Marokon välinen yhteistyösopimus - 41 artiklan 1 kohta - Henkilöllinen soveltamisala - Syrjintäkiellon periaate sosiaaliturvan alalla - Vammaisavustus)
   (2004/C 118/46)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-358/02, jonka Tribunal du travail de Bruxelles on saattanut EY:n perustamissopimuksen EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Yamina Haddad vastaan Belgian valtio ennakkoratkaisun Euroopan talousyhteisön ja Marokon kuningaskunnan välisen yhteistyösopimuksen, joka on allekirjoitettu Rabatissa 27.4.1976 ja hyväksytty yhteisön puolesta 26.9.1978 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2211/78 (EYVL L 264, s. 1), 41 artiklan 1 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja K. Schiemann, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on 27.4.2004 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
   Euroopan talousyhteisön ja Marokon kuningaskunnan välisen yhteistyösopimuksen, joka on allekirjoitettu Rabatissa 27.4.1976 ja hyväksytty yhteisön puolesta 26.9.1978 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2211/78, 41 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei sitä sovelleta sellaiseen Marokon kansalaiseen, joka on työtön opiskelija ja työttömän Marokon kansalaisen aviopuoliso ja joka asuu aviopuolisonsa kanssa jäsenvaltiossa, joka kieltäytyy myöntämästä asianomaiselle henkilölle vammaisavustusta, kun aviopuolisot on vakuutettu vapaaehtoisen vakuutuksen perusteella kyseisen valtion sairausvakuutusjärjestelmässä ja kun ei ole osoitettu, että asianomainen asuu sellaisen marokkolaisen työntekijän kanssa, jonka kanssa hänellä olisi läheinen sukulaisuussuhde.

      (1)  EYVL C 305, 7.12.2002.


title: Asia T-325/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.5.2012 — Amador López v. SMHV (AUTOCOACHING) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin AUTOCOACHING rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               23.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.5.2012 — Amador López v. SMHV (AUTOCOACHING)
   (Asia T-325/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin AUTOCOACHING rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)
   2012/C 184/21
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Pedro Germán Amador López (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja A. Falcón Morales)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 23.11.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 1665/2010-2), joka koskee hakemusta sanamerkin AUTOCOACHING rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Pedro Germán Amador López velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 252, 27.8.2011.


title: Asia T-435/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.9.2016 – Tose’e Ta’avon Bank v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen — Varojen jäädyttäminen — Lainvastaisuusväite — Neuvostolle myönnetty täytäntöönpanotoimivalta — Yhteisöjä, jotka tukevat Iranin hallitusta, koskeva peruste — Oikeudellinen virhe — Virheelliset tosiseikat — Perusteluvelvollisuus — Oikeasuhteisuus — Perusoikeudet)

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.9.2016 – Tose’e Ta’avon Bank v. neuvosto
   (Asia T-435/14) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Lainvastaisuusväite - Neuvostolle myönnetty täytäntöönpanotoimivalta - Yhteisöjä, jotka tukevat Iranin hallitusta, koskeva peruste - Oikeudellinen virhe - Virheelliset tosiseikat - Perusteluvelvollisuus - Oikeasuhteisuus - Perusoikeudet))
   (2016/C 410/13)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Tose’e Ta’avon Bank (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja J. M. Thouvenin)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. Vitro ja M. Bishop)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Euroopan unionin neuvoston päätös pysyttää kantajan nimi Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (EUVL 2010, L 195, s. 39) liitteeseen II sisältyvässä luettelossa, ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (EUVL 2012, L 88, s. 1), sellaisena kuin se on annettu tiedoksi 15.3.2014 päivätyllä ilmoituksella, liitteeseen IX sisältyvässä luettelossa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Tose’e Ta’avon Bank velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 253, 4.8.2014.


title: Asia T-190/15: Kanne 16.4.2015 – Intervog v.SMHV (meet me)

text:
               15.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 198/42

         Kanne 16.4.2015 – Intervog v.SMHV (meet me)
   (Asia T-190/15)
   (2015/C 198/58)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Intervog (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja M.-R. Hirsch)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”meet me” – Rekisteröintihakemus nro 12 010 781

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 11.2.2015 asiassa R 845/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklaa on rikottu

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu (tavaramerkin erottamiskykyä arvioitaessa tapahtunut arviointivirhe)

               —

               Yhdenvertaisuusperiaatetta on loukattu


title: Asia T-95/09 R III: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 25.11.2010 — United Phosphorus v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Direktiivi 91/414/ETY — Päätös napropamidin sisällyttämättä jättämisestä direktiivin 91/414 liitteeseen I — Täytäntöönpanon lykkäämistoimen soveltamisen jatkaminen)

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 25.11.2010 — United Phosphorus v. komissio
   (Asia T-95/09 R III)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Direktiivi 91/414/ETY - Päätös napropamidin sisällyttämättä jättämisestä direktiivin 91/414 liitteeseen I - Täytäntöönpanon lykkäämistoimen soveltamisen jatkaminen)
   2011/C 30/70
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: United Phosphorus Ltd (Warrington, Cheshire, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat C. Mereu ja K. Van Maldegem)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Parpala ja F. Wilman)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Napropamidin jättämisestä sisällyttämättä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja kyseistä ainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 7.11.2008 tehdyn komission päätöksen 2008/902/EY (EUVL L 326, s. 35) täytäntöönpanon lykkäämistoimen soveltamisen jatkamista koskeva hakemus.

      Määräysosa

               1)

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin asiassa T-95/09 R, United Phosphorus v. komissio, 28.4.2009 antaman määräyksen (ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa) määräysosan 1 kohdassa määrätyn täytäntöönpanon lykkäystoimen soveltamista jatketaan 31.12.2011 saakka tai enintään siihen päivään saakka, jona pääasiassa annetaan ratkaisu, jos se annetaan tätä päivää ennen.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-392/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka First-tier-Tribunal (Tax Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 25.7.2011 — Field Fisher Waterhouse LLP v. Commissioners forHer Majesty’s Revenue and Custom

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka First-tier-Tribunal (Tax Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 25.7.2011 — Field Fisher Waterhouse LLP v. Commissioners forHer Majesty’s Revenue and Custom
   (Asia C-392/11)
   2011/C 282/27
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   First-tier-Tribunal (Tax Chamber)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Field Fisher Waterhouse LLP

      Vastaaja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Custom

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Nyt käsiteltävässä asiassa pääasiallinen kysymys koskee sitä, onko vuokranantajan vuokralaisensa kanssa tekemän vuokrasopimuksen nojalla suorittamia palveluja (jäljempänä palvelut) pidettävä kiinteistön vuokrausta koskevan yhden ainoan arvonlisäverosta vapautetun suorituksen osatekijöinä joko siitä syystä, että palvelut muodostavat vuokrauksen kanssa objektiivisesti tarkasteltuna yhden jakamattoman taloudellisen suorituksen tai koska palvelut ovat ”liitännäisiä” vuokraukselle, joka on pääasiallinen suoritus (jäljempänä pääasiallinen suoritus). Kun tähän kysymykseen vastataan ja kun otetaan huomioon yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-572/07, Tellmer, antama tuomio, mikä merkitys on sillä, että muut henkilöt kuin vuokranantaja voisivat suorittaa palvelut (mutta tosiasiallisesti eivät suorita niitä), joskaan sovellettavien vuokrasopimusten ehtojen nojalla vuokralaisella ei ollut muuta mahdollisuutta kuin hankkia palvelut vuokranantajalta?

               2)

               Päätettäessä, onko kyse yhdestä ainoasta suorituksesta, mikä merkitys on sillä, että jos vuokralainen ei maksa palvelumaksua, vuokranantajalla on oikeus paitsi jättää palvelut suorittamatta myös irtisanoa vuokralaisen kanssa tehty vuokrasopimus?

               3)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan siten, että kolmansien osapuolten mahdollisuudella suorittaa palvelut suoraan vuokralaiselle on merkitystä, onko kyse ainoastaan myötävaikuttavasta seikasta ratkaistaessa, ovatko palvelut yksi jakamaton taloudellinen suoritus, jonka paloittelu osiin olisi keinotekoista, tai pääasialliselle suoritukselle liitännäinen suoritus, vai onko se ratkaiseva seikka? Jos kyse on pelkästään myötävaikuttavasta seikasta tai jos sillä ei ole minkäänlaista merkitystä, mitkä muut seikat ovat merkityksellisiä päätettäessä, ovatko palvelut liitännäinen suoritus? Etenkin, miten suuri merkitys on sillä, suoritetaanko palvelut vuokrasopimuksen kohteena olevissa tiloissa tai niihin liittyen vai rakennuksen muissa tiloissa?

               4)

               Jos kolmansien osapuolten mahdollisuudella suorittaa palvelut on merkitystä, onko lähemmin tarkasteltuna merkitystä sillä, voivatko kolmannet osapuolet suorittaa palvelut oikeudellisesti, vaikka sitä olisi käytännössä vaikea järjestää tai sopia vuokranantajan kanssa, vai onko käytännön mahdollisuus tai yleinen käytäntö tällaisten palvelujen suorittamisessa ratkaiseva näkökohta?

               5)

               Nyt käsiteltävän asian palvelut muodostuvat erilaisista palveluista, jotka suoritetaan yhtä palvelumaksua vastaan. Jos jokin näistä palveluista (esim. yleisten tilojen siivous tai turvallisuuspalvelut) ei ole osa yhtä jakamatonta taloudellista suoritusta, toisin kuin muut palvelut, tai sitä pidetään pääasialliselle suoritukselle liitännäisenä, olisiko oikein jakaa kokonaisvastike eri palvelujen kesken, jotta voidaan määrittää, mikä osa vastikkeesta on veronalaista ja mikä ei? Vaihtoehtoisesti, olisiko oikein pitää suoritettuja palveluja niin läheisesti toisiinsa liittyvinä, että ne muodostavat ”yhden jakamattoman taloudellisen suorituksen, jonka paloittelu osiin olisi keinotekoista”, koska ne ovat yhtenä kokonaisuutena pidettävä suoritus, joka on erillinen kiinteistön vuokrauksesta?


title: Asia T-330/12: Kanne 19.7.2012 — Hut.com v. SMHV — Intersport France (THE HUT)

text:
               29.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 295/27

         Kanne 19.7.2012 — Hut.com v. SMHV — Intersport France (THE HUT)
   (Asia T-330/12)
   2012/C 295/48
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: The Hut.com Ltd (Northwich, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: barrister S. Malyniscz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Intersport France (Longjumeau, Ranska)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 27.4.2012 tekemän päätöksen asiassa R 814/2011-2 ja

               —

               velvoittamaan vastaajan ja vastapuolen valituslautakunnassa vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastaaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”THE HUT” muun muassa luokkaan 35 kuuluvia palveluja varten — Yhteisön tavaramerkkihakemus nro 8394091

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkin ”LA HUTTE” rekisteröiminen ranskalaiseksi tavaramerkiksi nro 33228708 luokkiin 3, 5, 18, 22, 25 ja 28 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalaisen päätöksen osittainen kumoaminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta


title: Asia T-224/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.6.2014 – Accorinti ym. v. EKP (Kumoamiskanne — Talous- ja rahapolitiikka — EKP — Kansalliset keskuspankit — Kreikan valtionvelan uudelleenjärjestely — Kreikan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuus eurojärjestelmän rahapolitiikan toimia varten — Riittävän luottokelpoisuuden vähimmäisvaatimusten pysyttäminen vakuuskelpoisuuden säilyttämiseksi — Erillistakaus, joka on toteutettu velkainstrumenttien takaisinosto-ohjelman muodossa kansallisten keskuspankkien hyväksi — Yksityiset luotonantajat — Tiettyjen oikeusvaikutusten johtuminen riidanalaisesta toimesta — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen — Toimi ei koske kantajia suoraan — Tutkimatta jättäminen)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/49

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.6.2014 – Accorinti ym. v. EKP
   (Asia T-224/12) (1)

   ((Kumoamiskanne - Talous- ja rahapolitiikka - EKP - Kansalliset keskuspankit - Kreikan valtionvelan uudelleenjärjestely - Kreikan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuus eurojärjestelmän rahapolitiikan toimia varten - Riittävän luottokelpoisuuden vähimmäisvaatimusten pysyttäminen vakuuskelpoisuuden säilyttämiseksi - Erillistakaus, joka on toteutettu velkainstrumenttien takaisinosto-ohjelman muodossa kansallisten keskuspankkien hyväksi - Yksityiset luotonantajat - Tiettyjen oikeusvaikutusten johtuminen riidanalaisesta toimesta - Oikeussuojan tarpeen puuttuminen - Toimi ei koske kantajia suoraan - Tutkimatta jättäminen))
   2014/C 315/83
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Alessandro Accorinti (Nichelino, Italia) ja muut määräyksen liitteessä nimeltä mainitut kantajat (edustajat: asianajajat S. Sutti ja R. Spelta)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: aluksi A. Sáinz de Vicuña Barroso, S. Bening ja P. Papapaschalis, sitten S. Bening ja P. Papapaschalis, avustajinaan asianajajat E. Castellani, T. Lübbig ja B. Kaiser)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Helleenien tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuudesta velkojen vaihtoa koskevan Helleenien tasavallan tarjouksen yhteydessä (EKP/2012/3) 5.3.2012 annetun Euroopan keskuspankin päätöksen 2012/153/EU (EUVL l 77, s. 19) kumoamista koskeva vaatimus

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Alessandro Accorinti ja muut määräyksen liitteessä nimeltä mainitut kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 243, 11.8.2012.


title: Asia T-742/16 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.5.2017 – CW v. parlamentti (Henkilöstö — Virkamiehet — Työpaikkakiusaaminen — Henkilöstösääntöjen 12 a artikla — Avustamisvelvollisuus — Työpaikkakiusaamista ja työpaikkakiusaamisen ehkäisemistä käsittelevän neuvoa-antavan komitean sisäiset säännöt — Henkilöstösääntöjen 24 artikla — Avustamispyynnön hylkääminen — Valituksen hylkäämispäätös — Itsenäinen sisältö — Valituksen ennenaikaisuuden puuttuminen — Työpaikkakiusaamista ja työpaikkakiusaamisen ehkäisemistä käsittelevän neuvoa-antavan komitean tehtävä ja oikeudet — Virkamies saattaa omaehtoisesti asian komitean käsiteltäväksi — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
               10.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.5.2017 – CW v. parlamentti
   (Asia T-742/16 RENV) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Työpaikkakiusaaminen - Henkilöstösääntöjen 12 a artikla - Avustamisvelvollisuus - Työpaikkakiusaamista ja työpaikkakiusaamisen ehkäisemistä käsittelevän neuvoa-antavan komitean sisäiset säännöt - Henkilöstösääntöjen 24 artikla - Avustamispyynnön hylkääminen - Valituksen hylkäämispäätös - Itsenäinen sisältö - Valituksen ennenaikaisuuden puuttuminen - Työpaikkakiusaamista ja työpaikkakiusaamisen ehkäisemistä käsittelevän neuvoa-antavan komitean tehtävä ja oikeudet - Virkamies saattaa omaehtoisesti asian komitean käsiteltäväksi - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu))
   (2017/C 221/35)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: CW (edustaja: asianajaja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: E. Taneva ja M. Dean)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus, jolla vaaditaan yhtäältä kumoamaan parlamentin 8.4.2013 päivätty päätös, joka koskee kantajan tekemän sellaisen avustamispyynnön hylkäämistä, joka liittyy työpaikkakiusaamiseen, jonka uhriksi kantaja katsoo joutuneensa esimiestensä toiminnan takia, ja parlamentin pääsihteerin 23.10.2013 tekemä päätös, joka koskee kantajan 9.7.2013 päivätyn valituksen hylkäämistä, sekä toisaalta korvausta vahingosta, jota kantaja väittää kärsineensä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan parlamentin pääsihteerin nimittävän viranomaisen ominaisuudessa 23.10.2013 tekemä päätös CW:n 9.7.2013 tekemän valituksen hylkäämisestä kumotaan.

               2)

               Vaatimus parlamentin 8.4.2013 tekemän sellaisen päätöksen kumoamisesta, jolla CW:n avustamispyyntö hylätään, jätetään tutkimatta.

               3)

               Parlamentti velvoitetaan maksamaan CW:lle vahingonkorvauksena 2 000 euroa, ja tämän tuomion julistamispäivästä alkaen viivästyskorkoa, joka on Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaation korko.

               4)

               Vahingonkorvauskanne hylätään muilta osin.

               5)

               Parlamentti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan ne kulut, jotka CW:lle ovat aiheutuneet asian alkuperäisestä käsittelystä Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa, muutoksenhakumenettelystä asiassa T-309/15 P ja tästä palautetun asian käsittelyä koskevasta menettelystä asiassa T-742/16 RENV.

      (1)  EUVL C 52, 22.2.2014 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-124/13, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia C-117/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 9.3.2015 – Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH v. Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte (GEMA)

text:
               15.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 198/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 9.3.2015 – Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH v. Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte (GEMA)
   (Asia C-117/15)
   (2015/C 198/23)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Köln

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH

      Vastapuoli: Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte (GEMA)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Arvioidaanko sitä, onko kyseessä direktiivin 2001/29 (1) 3 artiklan 1 kohdassa ja/tai direktiivin 2006/115 (2) 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yleisölle välittäminen, aina samojen, nimittäin seuraavien arviointiperusteiden mukaan:

                           —

                           käyttäjä täysin tietoisena menettelynsä seurauksista saattaa toiminnallaan kolmansien saataville suojatun teoksen, jota kolmannet eivät ilman tätä välittämistoimea voisi vastaanottaa;

                           —

                           ”yleisöllä” tarkoitetaan rajoittamatonta määrää potentiaalisia vastaanottajia, ja henkilöitä on lisäksi oltava varsin huomattava määrä, jolloin vastaanottajia on rajoittamaton määrä, jos kyse on ”yleisesti keistä tahansa henkilöistä” eikä siis tietyistä yksityiseen ryhmään kuuluvista henkilöistä, ja ”varsin huomattavalla määrällä” on tarkoitus ilmaista, että yleisön käsitteelle on ominaista tietty vähimmäistaso, jolla tämän käsitteen piiristä suljetaan pois liian pieni tai merkityksetön henkilöjoukko, ja tässä suhteessa ei ole ainoastaan tärkeää tietää, kuinka monen henkilön saatavilla sama teos on samanaikaisesti, vaan myös, kuinka monen heistä saatavilla se on peräkkäin;

                           —

                           kyse on uudesta yleisöstä, jolle teos välitetään, toisin sanoen yleisöstä, jota teoksen tekijä ei ole ottanut huomioon salliessaan teoksen käytön yleisölle välittämällä, ellei myöhemmässä välittämisessä käytetä erityistä tekniikkaa, joka eroaa alkuperäisessä välittämisessä käytetystä tekniikasta, ja

                           —

                           ei ole vailla merkitystä, tavoitellaanko kyseisellä käytöllä voittoa ja onko yleisö vastaanottavainen käyttäjän välittämille lähetyksille eikä ”saa niitä saatavilleen” vain sattumalta, missä yhteydessä tämä ei ole yleisölle välittämisen ehdoton edellytys?

               2)

               Onko pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa tapauksissa, joissa kuntoutuskeskuksen toiminnanharjoittaja asentaa tiloihinsa televisiovastaanottimia, joihin hän välittää lähetyssignaalin, ja mahdollistaa näin televisiolähetysten katsomisen, kysymystä siitä, onko kyseessä yleisölle välittäminen, arvioitava direktiivin 2001/29 3 artiklan 1 kohtaan tai direktiivin 2006/115 8 artiklan 2 kohtaan sisältyvän käsitteen ”välittäminen yleisölle” perusteella, jos katsottavissa olevat televisiolähetykset koskevat useiden teosten valmistamiseen osallistuneiden, etenkin säveltäjien, sanoittajien ja musiikinkustantajien mutta myös esittäjien, äänitteiden tuottajien sekä kirjallisten teosten tekijöiden ja kustantajien, tekijänoikeuksia ja lähioikeuksia?

               3)

               Onko pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa tapauksissa, joissa kuntoutuskeskuksen toiminnanharjoittaja asentaa tiloihinsa televisiovastaanottimia, joihin hän välittää lähetyssignaalin, ja mahdollistaa näin potilailleen televisiolähetysten katsomisen, kyseessä direktiivin 2001/29 3 artiklan 1 kohdassa tai direktiivin 2006/115 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yleisölle välittäminen?

               4)

               Jos pääasiassa kyseessä olevan kaltaisia tapauksia pidetään yleisölle välittämisenä edellä kuvatussa merkityksessä: pysyttääkö unionin tuomioistuin oikeuskäytäntönsä, jonka mukaan hammaslääkärin yksityisvastaanotolla tai vastaavissa tiloissa tapahtuvassa suojattujen äänitteiden levittämisessä radioitse asiakaskunnalle (ks. tuomio SCF, C 135/10 (3)) ei ole kyse yleisölle välittämisestä?

      (1)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10).

      (2)  Vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/115/EY (EUVL L 376, s. 28).

      (3)  EU:C:2012:140


title: Asia C-430/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 2.9.2010 — Hristo Gaydarov v. Direktor na Glavna direktsia ”Ohranitelna politsia” pri Ministerstvo na vatreshnite raboti

text:
               6.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 2.9.2010 — Hristo Gaydarov v. Direktor na Glavna direktsia ”Ohranitelna politsia” pri Ministerstvo na vatreshnite raboti
   (Asia C-430/10)
   ()
   2010/C 301/21
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Sofia-grad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hristo Gaydarov

      Vastaaja: Direktor na Glavna direktsia ”Ohranitelna politsia” pri Ministerstvo na vatreshnite raboti

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Onko Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY (1) 27 artiklan 1 ja 2 kohtaa tulkittava pääasian olosuhteissa siten, että direktiiviä voidaan soveltaa, jos jäsenvaltion kansalaista kielletään poistumasta oman maansa alueelta, koska hän on syyllistynyt kolmannessa valtiossa huumausaineisiin liittyvään rikokseen, mikäli on kyse seuraavanlaisista olosuhteista:

                           1.1

                           Edellä mainittuja direktiivin säännöksiä ei ole nimenomaisesti pantu täytäntöön oman jäsenvaltion kansalaisten osalta

                           1.2

                           kansallisen lainsäätäjän esittämät syyt Bulgarian kansalaisten vapaata liikkuvuutta koskevan rajoituksen sallitulle tavoitteelle perustuvat henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15.3.2006 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 562/2006 (2) ja

                           1.3

                           hallinnollisten toimenpiteiden soveltaminen tapahtuu Schengenin sopimuksen soveltamisesta 14.6.1985 tehdyn yleissopimuksen 71 artiklan mukaisesti sekä ottamalla huomioon henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 johdanto-osan 5 ja 20 perustelukappale?

               2.

               Seuraako unionin kansalaisten vapaan liikkuvuuden harjoittamiseen liittyvistä rajoituksista ja ehdoista sekä niiden täytäntöönpanemiseksi unionin oikeuden mukaisesti annetuista toimenpiteistä, muun muassa Schengenin sopimuksen soveltamisesta 14.6.1985 tehdyn yleissopimuksen 71 artiklan 1, 2 ja 5 kohdasta sekä henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 johdanto-osan 5 ja 20 perustelukappaleesta, pääasian olosuhteissa, että sellainen kansallinen oikeussäännös on sallittu, jossa säädetään, että jäsenvaltio voi kohdistaa huumausaineisiin liittyvään rikokseen syyllistyneeseen kansalaiseensa hallinnollisen pakkokeinon, jonka mukaan tämä kansalainen ei saa poistua maasta, jos kansalainen on tuomittu mainitusta teosta kolmannen valtion tuomioistuimessa?

               3.

               Onko unionin kansalaisten vapaan liikkuvuuden harjoittamiseen liittyviä rajoituksia ja ehtoja sekä niiden täytäntöönpanemiseksi unionin oikeuden mukaisesti annettuja toimenpiteitä, muun muassa Schengenin sopimuksen soveltamisesta 14.6.1985 tehdyn yleissopimuksen 71 artiklan 1, 2 ja 5 kohtaa sekä henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 johdanto-osan 5 ja 20 perustelukappaletta, tulkittava pääasian olosuhteissa siten, että tuomitsemalla jäsenvaltion kansalaisen kolmannen valtion tuomioistuimessa sellaisen teon vuoksi, joka tämän jäsenvaltion oikeuden mukaan on törkeä tahallinen huumausaineita koskeva rikos, on todettu yleis- ja erityisestävyyteen liittyvistä syistä, mukaan lukien muiden terveyden suojeleminen entistä paremmin ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti, että tämän kansalaisen oma käyttäytyminen muodostaa todellisen, välittömän ja riittävän vakavan uhan, joka vaikuttaa johonkin yhteiskunnan olennaiseen etuun laissa ennalta määritetyn tulevan ajanjakson ajan, joka ei ole yhteydessä langetetun rangaistuksen kärsimiseen mutta on kuitenkin rehabilitaatioaikaa lyhyempi?

      (1)  EYVL L 158, s. 77.

      (2)  EYVL L 105, s. 1.


title: Asia C-180/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 7.4.2017 – X ja Y v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               26.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 7.4.2017 – X ja Y v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Asia C-180/17)
   (2017/C 202/18)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: X ja Y

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (EUVL 2008, L 348; jäljempänä palauttamisdirektiivi) 13 artiklaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 4 artiklan, 18 artiklan, 19 artiklan 2 kohdan ja 47 artiklan kanssa, tulkittava siten, että unionin oikeudesta seuraa, että oikeussuojakeinona käytettävällä ylemmänasteisella muutoksenhaulla, jos se on kansallisen lainsäädännön mukaan mahdollinen menettelyissä, joissa haetaan muutosta palauttamisdirektiivin 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun palauttamispäätöksen sisältävään päätökseen, on automaattinen lykkäävä vaikutus, kun kolmannen maan kansalainen väittää, että palauttamispäätöksen täytäntöönpano johtaa vakavaan vaaraan palauttamiskieltoa koskevan periaatteen loukkauksesta? Toisin sanoen: onko tällaisessa tapauksessa asianomaisen kolmannen maan kansalaisen maasta poistamista lykättävä ylemmänasteiselle muutoksenhaulle asetetuksi määräajaksi, tai jos muutosta on haettu, siihen asti, kunnes siitä on annettu ratkaisu, ilman että asianomaisen kolmannen maan kansalaisen täytyy sitä erikseen pyytää?

               2)

               Onko kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/32/EU (uudelleenlaadittu) (EUVL 2013, L 180) 46 artiklaa, kun se luetaan yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 4 ja 18 artiklan, 19 artiklan 2 kohdan ja 27 artiklan kanssa, tulkittava siten, että unionin oikeudesta seuraa, että oikeussuojakeinona käytettävällä ylemmänasteisella muutoksenhaulla, jos se on kansallisen lainsäädännön mukaan mahdollinen kansainvälisen suojelun myöntämistä koskevan hakemuksen hylkäämistä koskevissa menettelyissä, on automaattinen lykkäävä vaikutus? Toisin sanoen: onko tällaisessa tapauksessa hakijan maasta poistamista lykättävä muutoksenhaulle varatuksi määräajaksi, tai jos muutosta on haettu, siihen asti, kunnes siitä on annettu ratkaisu, ilman, että hakijan täytyy sitä erikseen pyytää?

               3)

               Onko edellä mainitun automaattisen lykkäävän vaikutuksen olemassaolon kannalta merkityksellistä vielä se, onko kansainvälistä suojelua koskeva hakemus, joka johti kannemenettelyyn ja tämän jälkeen muutoksenhakumenettelyyn, hylätty jollakin direktiivin 2013/32/EU 46 artiklan 6 kohdassa mainituista perusteita? Vai päteekö tämä vaatimus kaikkien turvapaikkapäätösten ryhmien osalta, sellaisina kuin ne mainitaan direktiivissä?


title: Asia C-475/09 P: Valitus, jonka Territorio Histórico de Álava — Diputación foral de Álava on tehnyt 26.11.2009 yhdistetyissä asioissa T-227/01–T-229/01 ja T-266/01, T-265/01 ja T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava ja Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco ym. v. komissio, 9.9.2009 annetusta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) tuomiosta

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/16

         Valitus, jonka Territorio Histórico de Álava — Diputación foral de Álava on tehnyt 26.11.2009 yhdistetyissä asioissa T-227/01–T-229/01 ja T-266/01, T-265/01 ja T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava ja Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco ym. v. komissio, 9.9.2009 annetusta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) tuomiosta
   (Asia C-475/09 P)
   2010/C 37/17
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Territorio Histórico de Álava — Diputación foral de Álava (edustajat: abogado I. Sáenz-Cortabarría Fernández ja abogado M. Morales Isasi)

      Muut osapuolet: Comunidad Autónoma del País Vasco — Baskimaan hallitus, Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio y Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Euroopan yhteisöjen komissio ja Comunidad Autónoma de la Rioja

      Vaatimukset

               —

               Valitus on otettava tutkittavaksi ja todettava perustelluksi.

               —

               Valituksenalainen tuomio on kumottava.

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitetty vaatimus ja näin riidanalaisen päätöksen 3 artiklaan toissijaisesti kohdistettu kumoamisvaatimus on hyväksyttävä.

               —

               Asia on toissijaisesti palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi ja se on näin velvoitettava ottamaan vastaan todisteet, joiden vastaanottaminen oli evätty.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan asian käsittelystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet ja valituksen käsittelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut ja väliintulijana ollut Comunidad Autónoma de la Rioja korvaamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on syyllistynyt oikeudelliseen virheeseen katsoessaan kyseessä olevassa konkreettisessa tapauksessa, etteivät siinä vallitse sellaiset poikkeukselliset olosuhteet, jotka oikeuttavat perusteltuun luottamukseen riidanalaisen verotoimenpiteen sääntöjenmukaisuuteen ja jotka estävät tukien määräämisen takaisin perittäviksi asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti luottamuksensuojan periaatteen nojalla. Istunnossa käydyn keskustelun sisällölle on annettu väärä merkitys ja kontradiktorisen menettelyn periaatetta on loukattu. Perusteluja koskevaa oikeuskäytäntöä ei ole noudatettu.
               Riidanalaisen verotoimenpiteen ja päätöksen 93/337 (2) kohteena olevan toimenpiteen välistä muodollista eroa eikä sitä, että komissio olisi voinut perustella valikoivuuden perusteita muilla tekijöillä kuin sillä, joka on nimenomaisesti mainittu päätöksessä 93/337, eikä päätöksessä 93/337 tehtyä soveltumattomuutta koskevaa toteamusta ole pidettävä oikeudellisesti riittävinä syinä sille, ettei ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ole ottanut huomioon sellaisen poikkeuksellisen olosuhteen olemassaoloa, joka yksin tai yhdessä muiden tapauksessa kyseeseen tulevien olosuhteiden kanssa estää komissiota määräämästä riidanalaisessa päätöksessä tarkoitetut tuet takaisin perittäviksi.
               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsomalla, etteivät yhdistetyissä asioissa T-30/01–T-32/01 ja T-86/02–T-88/02 riitautetut toimenpiteet olleet verotusteknisesti ja etuuksien ulottuvuuden vuoksi samat kuin riidanalainen verotoimenpide, antanut väärän merkityksen riidan osapuolten asiassa käymälle keskustelulle, sivuuttanut kontradiktorisen menettelyn periaatteen ja rikkonut ilmeisellä tavalla perusteluja koskevaa oikeuskäytäntöä.
               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että komission asenne vuoden 1993 verovapautuksiin ja lain nro 22/1993 mukaiseen verohyvitykseen ei ole sellainen poikkeuksellinen tekijä, joka olisi voinut oikeuttaa minkäänlaiseen perusteltuun luottamukseen riidanalaiseen verotoimenpiteen sääntöjenmukaisuuteen ja jolla olisi voitu estää tukien takaisinperiminen asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan nojalla luottamuksensuojan periaatteen loukkaamisen vuoksi.

               2.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään noudattamatta todisteiden vastaanottamista koskevia prosessuaalisia sääntöjä ja päättäessään olla vastaanottamatta tiettyjen komission asiakirjojen avulla esitettävää todistelua, jota valittaja oli vaatinut ja jota on ensimmäisen oikeusasteen käyttämien niiden toteamusten, joilla valittajan vaatimus hylättiin, perusteella pidettävä olennaisen tärkeänä valittajan etujen puolustuksen kannalta. Oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja prosessuaalisen yhdenvertaisuuden sekä puolustautumisoikeuksien periaatteita on loukattu.
               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut valittajan perusoikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, koska se ei ole ottanut vastaan valittajan kannalta olennaisen tärkeätä todistetta loukaten näin valittajan puolustautumisoikeutta siksi, että valittajan vaatimus hylättiin perusteella, jonka mukaan se ei ollut osoittanut seikkoja, jotka se oli nimenomaisesti tällä vastaanottamatta jätetyllä todisteella pyrkinyt osoittamaan, eli kieltäytymällä katsomasta näytöksi komission lopullista nimenomaista kantaa vuoden 1993 verosäännöksistä (joihin sisältyi verohyvitys), joita on pidettävä asiallisesti samoina kuin nyt riidanalainen verotoimenpide, vuonna 1994 tehtyyn kanteluun, ainakin siltä osin kuin komission kantaa olisi asiassa voitu pitää poikkeuksellisena olosuhteena, joka oli herättänyt perustellun luottamuksen riidanalaisten verotoimenpiteiden sääntöjenmukaisuuteen, mikä oli johtanut riidanalaisen verotoimenpiteen toteuttamiseen.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus, EYVL L 83, s. 1.

      (2)  Baskimaassa investointeihin suunnatusta verotukijärjestelmästä 10.5.1993 tehty komission päätös, EYVL L 134, s. 25


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (suuri jaosto)  17 päivänä tammikuuta 2006 , asiassa C-1/04 (Bundesgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): asiassa Susanne Staubitz-Schreiber (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Maksukyvyttömyysmenettelyt — Asetus (EY) N:o 1346/2000 — Ajallinen soveltamisala — Toimivaltainen tuomioistuin)

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (suuri jaosto)
   17 päivänä tammikuuta 2006,
   asiassa C-1/04 (Bundesgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): asiassa Susanne Staubitz-Schreiber (1)

   (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Maksukyvyttömyysmenettelyt - Asetus (EY) N:o 1346/2000 - Ajallinen soveltamisala - Toimivaltainen tuomioistuin)
   (2006/C 60/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-1/04, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 27.11.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 2.1.2004, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Susanne Staubitz-Schreiber, yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas ja J. Malenovský sekä tuomarit A. La Pergola, J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, J. Klučka, U. Lõhmus ja E. Levits, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 17.1.2006 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Maksukyvyttömyysmenettelyistä 29 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sen jäsenvaltion tuomioistuin, jonka alueella velallisen pääintressien keskus sijaitsee velallisen jättäessä hakemuksen maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisesta, pysyy toimivaltaisena aloittamaan kyseisen menettelyn, kun kyseinen velallinen hakemuksen jätettyään mutta ennen menettelyn aloittamista koskevaa päätöstä siirtää pääintressiensä keskuksen toisen jäsenvaltion alueelle.

      (1)  EUVL C 71, 20.3.2004.


title: Asia C-433/03: Euroopan yhteisöjen komission 10.10.2003 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
29.11.2003              FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 289/15
Lisäksi nyt esillä olevassa tapauksessa ei ole perusteita myöntää           välisiä sopimuksia sisävesiväylien liikenteestä Romanian,
vapautusta tukien takaisinperimisvelvollisuudesta.                          Puolan ja Ukrainan kanssa;
                                                                      –     toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY
                                                                            10 artiklan ja asetuksen (ETY) N:o 1356/96 (2) mukaisia
                                                                            velvoitteitaan, koska sen Romanian, Puolan, Ukrainan,
                                                                            Tsekkoslovakian tasavallan ja Unkarin kanssa tekemät
                                                                            erilliset kahdenväliset sopimukset sisävesiväylien liiken-
Giudice di Pace di Milazzo 18.4.2003 tekemällään päätök-                    teestä ovat asetuksen (ETY) N:o 1356/96 vastaisia ja
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Provviden-                     koska se on kieltäytynyt irtisanomasta niitä;
          za Regio vastaan AXA Assicurazioni SpA
                                                                      –     velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
                         (Asia C-425/03)                                    käyntikulut.
                         (2003/C 289/29)
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Giudice di Pace di Milazzo, on pyytänyt 18.4.2003 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen              –     Saksan liittotasavalta on loukannut AETR-oikeuskäytän-
6.10.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                    nössä tarkoitettua yhteisön yksinomaista toimivaltaa
ratkaisua asiassa Provvidenza Regio vastaan AXA Assicurazio-                tehdä kansainvälisiä sopimuksia, kun se on neuvotellut,
ni SpA, seuraavaan kysymykseen:                                             tehnyt, ratifioinut ja saattanut voimaan sellaisia erillisiä
                                                                            kahdenvälisiä sopimuksia sisävesiväylien liikenteestä Ro-
Käsiteltävänä olevassa asiassa esiin tuodut perustuslaillisuutta            manian, Puolan ja Ukrainan kanssa, jotka vaikuttavat
koskevat kysymykset koskevat decreto leggen nro 18/03                       yhteisön asetuksella (ETY) N:o 3921/91 antamiin oikeus-
1 artiklan säännöksiä, joiden mukaan giudice di pace (rauhan-               sääntöihin. Tässä asetuksessa asetetaan edellytykset, joilla
tuomioistuin) ei voi ratkaista sen mukaan, minkä se katsoo                  muut kuin tiettyyn jäsenvaltioon sijoittautuneet kuljetus-
oikeaksi ja kohtuulliseksi (giudizio di equità), toimivaltaansa             yritykset voivat kuljettaa tavaroita tai matkustajia kyseisen
kuuluvia asioita, jotka koskevat malleille tai lomakkeille tehtyjä          jäsenvaltion sisävesillä. Tämä avautuminen toteutettiin
arvoltaan enintään 1 100 euron suuruisia sopimuksia.                        vaiheittain. Näin aikaansaatua tasapainoa häiritään Puo-
                                                                            lan, Romanian ja Ukrainan kanssa tehtyjen sopimusten
                                                                            6 artiklalla, jonka mukaan kolmansiin valtioihin sijoittau-
                                                                            tuneilla kuljetusyrityksillä on oikeus kabotaasiin Saksassa.
                                                                      –     Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 10 artiklan
                                                                            mukaisia velvoitteitaan, koska se on neuvotellut, tehnyt,
Euroopan yhteisöjen komission 10.10.2003 Saksan liitto-                     ratifioinut ja saattanut voimaan riitautetut kahdenväliset
              tasavaltaa vastaan nostama kanne                              sopimukset sen jälkeen, kun neuvosto oli antanut komis-
                                                                            siolle toimivallan neuvotella eikä Saksan liittotasavallalta
                                                                            voinut jäädä huomaamatta, että neuvottelut johtavat
                         (Asia C-433/03)                                    monenvälisen sopimuksen tekemiseen.
                         (2003/C 289/30)                              –     Saksan liittotasavallan tekemät kahdenväliset sopimukset
                                                                            ovat jäsenvaltioiden väliseen sisävesiväylien tavara- ja
                                                                            matkustajaliikenteeseen sovellettavista yhteisistä sään-
                                                                            nöistä palvelujen tarjoamisen vapauden toteuttamiseksi
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.10.2003 Euroo-
                                                                            tällaisessa liikenteessä annetun neuvoston asetuksen (EY)
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
                                                                            N:o 1356/96 vastaisia. Puolalaiset, ukrainalaiset, roma-
taa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Euroopan yhteisöjen
                                                                            nialaiset, tsekkiläiset, slovakialaiset ja unkarilaiset yksityis-
komission oikeudellisen yksikön jäsenet Claudia Schmidt ja
                                                                            henkilöt ja sisävesiliikennettä harjoittavat yritykset, joille
Wils Wouter sekä Euroopan yhteisöjen komission oikeudelli-
                                                                            voidaan kyseessä olevien kahdenvälisten sopimusten mu-
sen yksikön apulaishallintovirkamies Andreas Manville, pro-
                                                                            kaan antaa lupa harjoittaa kuljetuksia Saksan ja muiden
sessiosoite Luxemburgissa.
                                                                            jäsenvaltioiden välillä, eivät täyttäneet kyseisessä asetuk-
                                                                            sessa asetettuja edellytyksiä.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin
                                                                      (1) EYVL L 373, s. 1.
–     toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY       (2) EYVL L 175, s. 7.
      10 artiklan ja asetuksen (ETY) N:o 3921/91 (1) mukaisia
      velvoitteitaan, koska se on neuvotellut, tehnyt, ratifioinut,
      muuttanut ja kieltäytynyt irtisanomasta erillisiä kahden-


title: Asia T-9/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.4.2015 – National Iranian Gas Company v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen — Varojen jäädyttäminen — Lainvastaisuusväite — Oikeudellinen virhe — Oikeasuhteisuus — Omaisuudensuoja — Neuvoston toimivalta — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Toteutettujen rajoittavien toimenpiteiden uudelleentarkastelu — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Arviointivirhe)

text:
               15.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 198/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.4.2015 – National Iranian Gas Company v. neuvosto
   (Asia T-9/13) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Lainvastaisuusväite - Oikeudellinen virhe - Oikeasuhteisuus - Omaisuudensuoja - Neuvoston toimivalta - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Toteutettujen rajoittavien toimenpiteiden uudelleentarkastelu - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Arviointivirhe))
   (2015/C 198/41)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: National Iranian Gas Company (Teheran, Iran) (edustajat: asianajajat E. Glaser ja S. Perrotet)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. Vitro ja M. Bishop)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä vaatimus Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.10.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/635/YUTP (EUVL L 282, s. 58) 1 artiklan 8 kohta osittaisesta kumoamisesta ja toisaalta vaatimus päätöksen 2012/635, Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.10.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 945/2012 (EVL L 282, s. 16) kumoamisesta sekä neuvoston 14.3.2014 päivätyllä kirjeellä tiedoksi antaman päätöksen kumoamisesta siltä osin kuin kyse on kantajan nimen merkitsemisestä Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39) liitteessä II olevaan luetteloon ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1) liitteessä IX olevaan luetteloon,

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               National Iranian Gas Company velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 79, 16.3.2013.


               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/2

         Luettelot, joiden avulla määritetään, ketkä tuomarit kuuluvat ratkaisukokoonpanoon
   (2008/C 51/04)
   Yhteisöjen tuomioistuin laati 15.1.2008 pitämässään kokouksessa yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 11 b artiklan 2 kohdassa tarkoitetun seuraavan luettelon, jonka perusteella päätetään, ketkä tuomarit kuuluvat suureen jaostoon:

               Tizzano

               Kasel

               Cunha Rodrigues

               Toader

               Silva de Lapuerta

               Arabadjiev

               Schiemann

               von Danwitz

               Makarczyk

               Bonichot

               Kūris

               Lindh

               Juhász

               Bay Larsen

               Arestis

               Ó Caoimh

               Borg Barthet

               Levits

               Ilešič

               Lõhmus

               Malenovský

               Klučka

         Yhteisöjen tuomioistuin laati 15.1.2008 pitämässään kokouksessa yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 11 c artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun luettelon tuomareista, jotka nimetään ensimmäiseen jaostoon:

               Tizzano

               Kasel

               Borg Barthet

               Levits

               Ilešič

         Yhteisöjen tuomioistuin laati 15.1.2008 pitämässään kokouksessa yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 11 c artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun luettelon tuomareista, jotka nimetään viidenteen jaostoon:

               Borg Barthet

               Ilešič

               Levits

               Kasel


title: Asia C-36/04: Espanjan kuningaskunnan 2.2.2004 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
20.3.2004                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                               C 71/15
Euroopan yhteisöjen komission 30 päivänä tammikuuta                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
2004 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama
                                kanne
                                                                       –      kumoaa tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja
                            (Asia C-35/04)                                    koskevan pyyntiponnistuksen hallinnoinnista, asetuksen
                                                                              (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta sekä asetusten (EY)
                                                                              N:o 685/95 ja (EY) N:o 2027/95 kumoamisesta 4 päivänä
                           (2004/C 71/24)                                     marraskuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY)
                                                                              N:o 1954/2003 (1) 3, 4 ja 6 artiklan ja
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30 päivänä tammi-             –      velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan
kuuta 2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen                       oikeudenkäyntikulut.
Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamies on
K. Banks ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
      tanut tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirtei-
      den yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22 päi-
      vänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja             Syrjintäkiellon periaatteen loukkaaminen
      neuvoston direktiivin 2001/29/EY (1) 13 artiklan mukai-
      sia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktii-
      vin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-      –      riidanalaisen asetuksen 3, 4 ja 6 artiklassa vahvistetun
      nollisia määräyksiä tai koska joka tapauksessa se ei ole                sellaisen viiteajanjakson käyttäminen, jossa viitataan vuo-
      ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle;                          siin 1998–2002, merkitsee Espanjan laivaston kansalli-
                                                                              suuteen perustuvaa syrjintää varsinkin, koska kyseisinä
–     velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan                     vuosina Espanjan laivaston pääsy rajoittui ICESin vyöhyk-
      oikeudenkäyntikulut.                                                    keille V b, VI, VII ja VIII a, b, d ja e Espanjan kuningaskun-
                                                                              nan ja Portugalin tasavallan liittymisestä Euroopan yhtei-
                                                                              söihin tehdyn sopimuksen mukaisesti
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       –      asetuksen 6 artiklassa mainitun herkän alueen perustami-
Määräaika, jonka kuluessa jäsenvaltioiden on tullut saattaa                   nen syrjii myös Espanjan laivastoa, kun otetaan huo-
direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet voimaan,                  mioon, että uusi herkkä alue on osittain sama kuin niin
on päättynyt 22.12.2002.                                                      kutsuttu ”Irish box”, jolla Espanjan laivastoa koskivat
                                                                              rajoitukset Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasa-
                                                                              vallan liittymissopimuksen mukaisesti.
(1) EYVL L 167, 22.6.2001, s. 10.
                                                                       Harkintavallan väärinkäyttö: 6 artiklassa vahvistetun herkän
                                                                       alueen suojelu olisi pitänyt toteuttaa kalavarojen säilyttämises-
                                                                       tä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknis-
                                                                       ten toimenpiteiden avulla annetussa asetuksessa (EY) N:o 850/
                                                                       1998, jossa vahvistetaan tiettyjä vuodenaikoja, tiettyjä alueita
Espanjan kuningaskunnan 2.2.2004 Euroopan unionin
                                                                       tai tiettyjen valikoivampien pyyntivälineiden käyttöä koskevia
              neuvostoa vastaan nostama kanne
                                                                       toimenpiteitä näiden nuorten eliöiden eloonjäämisen takaami-
                                                                       seksi, säädettyjä menettelyjä soveltamalla. Sen sijaan riidanalai-
                            (Asia C-36/04)                             sessa asetuksessa pyritään jatkamaan Espanjan laivaston syrji-
                                                                       mistä Irlannin lähivesillä kummeliturskan suojeluun vetoam-
                           (2004/C 71/25)                              alla.
Espanjan kuningaskunta on nostanut 2.2.2004 (faksi                     (1) EUVL L 289, 7.11.2003, s. 1.
29.1.2004) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen
Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehenä
on valtionasiamies Nuria Díaz Abad, prosessiosoite Luxembur-
gissa.


title: Asia T-484/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.9.2012 — Skyhawke Technologies v. SMHV — British Sky Broadcasting ja Sky IP International (SKYCADDIE)

text:
               17.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.9.2012 — Skyhawke Technologies v. SMHV — British Sky Broadcasting ja Sky IP International (SKYCADDIE)
   (Asia T-484/11) (1)

   2012/C 355/80
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 319, 29.10.2011.


title: Asia T-199/06: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.12.2009 — Akzo Nobel ym. v. komissio

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/48

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.12.2009 — Akzo Nobel ym. v. komissio
   (Asia T-199/06) (1)

   2010/C 37/72

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 212, 2.9.2006.


               15.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 467/26

         EFTAn valvontaviranomaisen 26 päivänä syyskuuta 2016 Islantia vastaan nostama kanne
   (Asia E-13/16)
   (2016/C 467/13)
   EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, B-1040 Bryssel, asiamiehinään Carsten Zatschler, Audur Ýr Steinarsdóttir ja Øyvind Bø, nosti 26 päivänä syyskuuta 2016 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Islantia vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta

               1.

               toteamaan, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIII olevan II luvun 17h kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/30/EY, annettu 6 päivänä kesäkuuta 2000, Euroopan yhteisössä liikennöivien hyötyajoneuvojen teknisistä tienvarsitarkastuksista) mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole ottanut käyttöön säädöksen 3 artiklan 1 kohdassa vaadittuja teknisiä tienvarsitarkastuksia;

               2.

               velvoittamaan Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kanteessa todetaan, että Islanti ei ole noudattanut 16 päivään syyskuuta 2014 mennessä EFTAn valvontaviranomaisen 16 päivänä heinäkuuta 2014 antamaa perusteltua lausuntoa. Lausunto koskee sitä, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIII olevan II luvun 17h kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/30/EY, annettu 6 päivänä kesäkuuta 2000, Euroopan yhteisössä liikennöivien hyötyajoneuvojen teknisistä tienvarsitarkastuksista) mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole ottanut käyttöön säädöksen 3 artiklan 1 kohdassa vaadittuja teknisiä tienvarsitarkastuksia.


title: Asia C-170/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 16.7.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Düsseldorf – Saksa) – Huawei Technologies Co. Ltd v. ZTE Corp. ja ZTE Deutschland GmbH (Kilpailu — SEUT 102 artikla — Yritys, joka on sellaisen standardin kannalta olennaisen patentin haltija, jonka osalta se on antanut standardointielimelle sitoumuksen lisensioida kolmansille oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin eli ns. FRAND-ehdoin (”fair, reasonable and non-discriminatory”) — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Loukkauskanteet — Kieltokanne — Kanne, jossa vaaditaan tuotteiden vetämistä pois markkinoilta — Kanne, jossa vaaditaan kirjanpitotietojen toimittamista — Vahingonkorvauskanne — Standardin kannalta olennaisen patentin haltijan velvollisuudet)

text:
               14.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 302/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 16.7.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Düsseldorf – Saksa) – Huawei Technologies Co. Ltd v. ZTE Corp. ja ZTE Deutschland GmbH
   (Asia C-170/13) (1)

   ((Kilpailu - SEUT 102 artikla - Yritys, joka on sellaisen standardin kannalta olennaisen patentin haltija, jonka osalta se on antanut standardointielimelle sitoumuksen lisensioida kolmansille oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin eli ns. FRAND-ehdoin (”fair, reasonable and non-discriminatory”) - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Loukkauskanteet - Kieltokanne - Kanne, jossa vaaditaan tuotteiden vetämistä pois markkinoilta - Kanne, jossa vaaditaan kirjanpitotietojen toimittamista - Vahingonkorvauskanne - Standardin kannalta olennaisen patentin haltijan velvollisuudet))
   (2015/C 302/02)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Huawei Technologies Co. Ltd

      Vastaajat: ZTE Corp. ja ZTE Deutschland GmbH

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 102 artiklaa on tulkittava siten, että standardointielimen laatimalle standardille olennaisen patentin haltija, joka on antanut tälle standardointielimelle peruuttamattoman sitoumuksen antaa kolmansille lisenssejä oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin eli ns. FRAND-ehdoin (”fair, reasonable and non-discriminatory”), ei käytä tässä artiklassa tarkoitetulla tavalla väärin määräävää markkina-asemaansa nostaessaan loukkauskanteen, jossa se vaatii patenttinsa loukkaamisen lopettamista tai sellaisten tuotteiden vetämistä pois markkinoilta, joiden valmistuksessa on käytetty tätä patenttia, silloin kun

                           —

                           yhtäältä kyseinen oikeudenhaltija on ennen mainitun kanteen nostamista varoittanut väitettyä oikeudenloukkaajaa siitä oikeudenloukkauksesta, josta sitä moititaan, ja maininnut tässä loukatun essentiaalipatentin ja tavan, jolla sitä on loukattu, ja toisaalta sen jälkeen, kun väitetty oikeudenloukkaaja on ilmoittanut tahtonsa lisenssisopimuksen tekemiseen FRAND-ehdoin, toimittanut tälle oikeudenloukkaajalle konkreettisen, kirjallisen lisenssitarjouksen tällaisin ehdoin ja ilmoittanut erityisesti lisenssimaksun ja sen laskentatapaa koskevat säännöt; ja

                           —

                           oikeudenloukkaaja, joka jatkaa kyseisen patentin loukkaamista, ei vastaa huolellisuutta noudattaen tähän tarjoukseen alalla tunnustettujen kaupallisten käytäntöjen mukaisesti ja vilpittömässä mielessä, mikä on määritettävä objektiivisten seikkojen perusteella ja mikä merkitsee muun muassa sitä, että oikeudenloukkaaja toimii viivyttelemättä.

               2)

               SEUT 102 artiklaa on tulkittava siten, ettei siinä pääasian olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa kielletä sitä, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys, joka on sellaisen standardointielimen laatimalle standardille olennaisen patentin haltija, jonka osalta tämä yritys on antanut standardointielimelle sitoumuksen lisensoida FRAND-ehdoin, nostaa essentiaalipatenttinsa väitettyä loukkaajaa vastaan loukkauskanteen, jossa se vaatii tämän essentiaalipatentin käyttöä merkitseviin menneisiin tekoihin liittyvien kirjanpitotietojen toimittamista tai vahingonkorvauksen määräämistä näiden tekojen perusteella.

      (1)  EUVL C 215, 27.7.2013.


title: Asia T-514/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.6.2013 — i-content v. SMHV — Decathlon (BETWIN) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin BETWIN rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki b’Twin — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/72

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.6.2013 — i-content v. SMHV — Decathlon (BETWIN)
   (Asia T-514/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin BETWIN rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki b’Twin - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2013/C 225/158
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: i-content Ltd Zweigniederlassung Deutschland (Berliini, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Nordemann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: P. Bullock)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Decathlon SA (Villeneuve-d’Ascq, Ranska)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 30.6.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 1816/2010-1), joka koskee Decathlon SA:n ja i-content Ltd Zweigniederlassung Deutschlandin välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 30.6.2011 tekemä päätös (asia R 1816/2010-1) kumotaan tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin tämä sopimus on tarkistettuna ja muutettuna, pohjautuvan luokituksen luokkaan 28 kuuluvien tavaroiden osalta, jotka vastaavat seuraavaa kuvausta: ”Puhallettavat uima-altaat virkistyskäyttöön; kiipeilytelineet (pelivälineet); täytetyt pehmoeläimet; uima-altaat (leikkivälineet); ilmapistoolit (lelut); kädessä pidettävät elektroniset videopelit; leikkiajoneuvot; lelumallit; kädessä pidettävät elektroniset pelit; pelimerkit; tammipelit; leikkikenttävälineet; mekaaniset toimintalelut; lelut, paitsi kotieläinten lelut; elektroniikkapelit; ilmapallot; nopat; pilailuvälineet; kädessä pidettävät elektroniikkapelit; pelikortit; flipperin tyyppiset pelit; (noppa)pikarit; tulostuslelut; lautapelien kysymyssarjat; bingokortit; lentokoneiden pienoismallit; keilapelit; dominot; koristetuulipussit; flipperit; taito- ja toimintapelit; seurapelit; kolikkoautomaatit, automaattiset; flipperikoneet (kolikkokäyttöiset tai ei-kolikkokäyttöiset); lentokoneiden pienoismallit (mittasuhteissa pienennetyt); korttipelit; frisbeet; pelipallot; pelit; noppapikarit; nuket; keilapelit; (kauko-ohjattavat) ajoneuvot (lelut); heittorenkaat; tikat (tikkapeleihin); savikyyhkysheittimet; autojen pienoismallit; mäkikelkat; kolikkopeliautomaatit (koneet); shakki; leikkinaamarit; palapelit; täytetyt lelut; kädessä pidettävät tietokonepelit; tikat; leikkilentokoneet; heittokiekkolelut; savikiekot; keinuvivut; nallekarhut; kädessä pidettävät videopelit; elektroniset leluajoneuvot; paristokäyttöiset lelut; uhkapelimerkit; maalitaulut; täytetyt leikkinallet; puhallettavat lelut; lautapelit; keinut; leijat; autojen pienoismallit.”

               2)

               Väiteosaston 21.7.2010 tekemä päätös kumotaan ja väite hylätään päätöksen 1 artiklassa mainittujen tavaroiden osalta.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 355, 3.12.2011.


title: Asia C-262/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 15.6.2006 — Deutsche Telekom AG v. Saksan liittotasavalta

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 15.6.2006 — Deutsche Telekom AG v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-262/06)
   (2006/C 212/26)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesverwaltungsgericht
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Telekom AG

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (1) (puitedirektiivi) 27 artiklan ensimmäistä virkettä ja yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (2) (yleispalveludirektiivi) 16 artiklan 1 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että aikaisemmassa kansallisessa lainsäädännössä säädetty, määräävässä markkina-asemassa olevalle yritykselle asetettu velvollisuus hakea lupa loppukäyttäjiltä puheensiirtopalveluista perittäville maksuille sekä täten myös tämän velvollisuuden vahvistava hallinnollinen päätös on pidettävä voimassa toistaiseksi?

         Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:

               2)

               Onko tällainen laajalle ulottuva voimassa pitäminen vastoin yhteisön oikeutta?

      (1)  EYVL L 108, s. 33.

      (2)  EYVL L 108, s. 51.


title: Asia T-401/12: Kanne 10.9.2012 — Klingel v. SMHV — Develey (JUNGBORN)

text:
               27.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/31

      Kanne 10.9.2012 — Klingel v. SMHV — Develey (JUNGBORN)
      (Asia T-401/12)
      (2012/C 331/60)
      Kannekirjelmän kieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Robert Klingel OHG (Pforzheim, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Zeiher)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Vastapuoli valituslautakunnassa: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (Unterhaching, Saksa)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 9.7.2012 asiassa R 936/2011-4 tekemän päätöksen

                  —

                  hylkäämään kansainvälistä rekisteröintiä W 1 002 323 — JUNGBORN vastaan tehdyn väitteen

                  —

                  toissijaisesti palauttamaan asian valituslautakunnalle, jotta se tekee uuden päätöksen asiassa

                  —

                  velvoittamaan hävinneen osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

         Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”JUNGBORN” luokkiin 29, 30, 32 ja 33 kuuluville tavaroille — kansainvälinen rekisteröinti nro W 1 002 323, jossa on nimetty Euroopan unioni

         Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG

         Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksalainen sanamerkki ”BORN” luokkiin 29, 30 ja 32 kuuluville tavaroille

         Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen osittain

         Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

         Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 41 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia T-340/04: France Télécom S.A:n 11.8.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/53

         France Télécom S.A:n 11.8.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-340/04)
   (2004/C 262/98)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   France Télécom S.A., kotipaikka Pariisi, on nostanut 11.8.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Christophe Clarenc ja Javier Ruiz Calzado.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa komission 18.5.2004 tekemän päätöksen C(2004)1929, jolla määrätään kantaja samoin kuin kaikki välittömästi tai välillisesti komission valvonnan alaisena olevat yritykset neuvoston asetuksen N:o 1/2003 20 artiklan 4 kohdan mukaiseen tarkastukseen (Asia COM/C-38.916);

               —

               velvoittaa komission maksamaan kaikki käsillä olevasta kumoamiskanteesta France Télecom S.A:lle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Kyseisessä päätöksessä tarkoitettu tarkastus kohdistuu EY:n perustamissopimuksen 82 artiklan vastaiseen ”oletettuun Internetin laajakaistayhteyksiin liittyvien sellaisten kohtuuttomien myyntihintojen käyttöön ottamiseen kotitalousasiakaskunnassa, joilla pyritään eristämään ja tukahduttamaan kilpailijat” (riidanalaisen päätöksen 1 artikla), ja koskee kantajaa ja sen tytäryhtiötä Wanadoo:ta samoin kuin kaikkia välittömästi tai välillisesti niiden valvonnan alaisena olevia yrityksiä (3 artikla). Komissio katsoi, että oletettujen käytäntöjen tarkastaminen vaatii perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta annetun asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 20 artiklan 4 kohdan mukaisen tarkastuksen. Käsillä olevassa asiassa riidanalainen on juuri päätös, jolla kyseisestä tarkastuksesta on määrätty.
   Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa ensinnäkin perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin. Kantaja täsmentää tältä osin, ettei se voi ymmärtää, miksi se on henkilökohtaisesti riidanalaisen päätöksen kohteena ja kyseisen tarkastuksen alainen. On korostettava, että 16.7.2003 asiassa Wanadoo tekemänsä päätöksen perusteluiden mukaisesti, jossa tunnustettiin kantajaan nähden Wanadoon itsenäinen asema Internetin laajakaistayhteyksiin liittyvien palveluiden hinnoittelussa Ranskan kotitalousmarkkinoilla, komissio katsoo päätöksessään kyseisten kohtuuttomiksi väitettyjen myyntihintojen samoin kuin väitetyn kilpailijoiden tukahduttamista koskevan strategian johtuvan Wanadoosta eikä France Télécomista. Lisäksi komissio on jättänyt perustelematta, miksi se katsoi tarpeelliseksi määrätä tarkastuksen Wanadoon tarjoushintojen osalta huolimatta siitä, että komissio valvoo kyseisiä hintoja 16.7.2003 tekemänsä päätöksen nojalla ja että Conseil français de la concurrence oli lisäksi juuri erityisesti tarkastanut ja hyväksynyt ne.
   Toiseksi kantaja moittii riidanalaista päätöstä siitä, että sillä loukataan sen lojaalin yhteistyön periaatteen vaatimuksia, jota komission on noudatettava suhteissaan kansallisiin toimielimiin, sellaisena kuin siitä on määrätty EY:n perustamissopimuksen 10 artiklassa ja kuin se on toteutettu asetuksella (EY) N:o 1/2003, ensinnäkin, koska komissio ei ole ilmoittanut kansalliselle tuomioistuimelle kaikkia asiaan liittyviä seikkoja, ja toiseksi, koska komissio ei ole neuvotellut Conseil français de la concurrencen kanssa, jonka käsiteltäväksi asia on kuitenkin saatettu tammikuussa 2004, kyseisen asetuksen 11 artiklan 6 kohdassa säädetyllä tavalla.
   Kolmanneksi kantaja vetoaa suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen sekä tarkastuksen ilmeiseen tarkoitukseen että sen asiayhteyteen nähden ja siihen, ettei mikään seikka osoita todisteiden salaamis- tai tuhoamisvaaran olemassaoloa.

      (1)  EUVL L 1, 4.1.2003, s. 1.


title: Asia T-365/11 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.12.2011 — AO v. komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Muutoksenhakuaika — Viivästyminen — Allekirjoitetun kannekirjelmän jättäminen määräajan päätyttyä — Ennalta-arvaamaton tapahtuma — Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 43 artiklan 6 kohta — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)

text:
               11.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.12.2011 — AO v. komissio
   (Asia T-365/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Muutoksenhakuaika - Viivästyminen - Allekirjoitetun kannekirjelmän jättäminen määräajan päätyttyä - Ennalta-arvaamaton tapahtuma - Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 43 artiklan 6 kohta - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)
   2012/C 39/29
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: AO (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja P. Lewisch)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja J. Baquero Cruz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jolla vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-45/10, AO v. komissio, 4.4.2011 antaman määräyksen (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumoamista

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               AO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 282, 24.9.2011.


title: Asia T-272/12: Kanne 12.6.2012 — Energetický a průmyslový holding ja EP Investment Advisors v. komissio

text:
               18.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 250/17

         Kanne 12.6.2012 — Energetický a průmyslový holding ja EP Investment Advisors v. komissio
   (Asia T-272/12)
   2012/C 250/31
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Energetický a průmyslový holding a.s. (Brno, Tšekin tasavalta) ja EP Investment Advisors s.r.o. (Praha, Tšekin tasavalta) (edustajat: solicitor K. Desai sekä asianajajat J. Schmidt ja M. Peristeraki)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) mukaisesta menettelystä asiassa COMP/39793 — EPH ym. 28.3.2012 annetun komission päätöksen;

               —

               vaihtoehtoisesti kumoamaan kantajille määrätyn sakon kokonaan tai alentamaan sen määrän asianmukaiseen määrään;

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan riidanalaista päätöstä annettaessa loukattiin olennaisia menettelyllisiä vaatimuksia. Kantajat väittävät erityisesti, että tutkinnassa tapahtuneiden sääntöjenvastaisuuksien vuoksi riidanalaista päätöstä annettaessa loukattiin niiden puolustautumisoikeuksia etenkin koska komissio ei huolehtinut siitä, että asianomaisille henkilöille olisi annettu asianmukaisesti tieto heidän velvollisuuksistaan tutkinnan kuluessa tai seurauksista, joita näiden velvollisuuksien laiminlyömisellä on.

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan komission toteamus, jonka mukaan kantajat kieltäytyivät niitä koskevasta tutkinnasta, on perusteeton ja kohtuuton. Kantajat väittävät, että komission esittämät todisteet sähköpostitiliin murtautumisesta ja sähköpostiviestien ohjaamisesta kantajien palvelimelle nyt käsiteltävässä asiassa eivät olleet riittäviä osoittamaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklan 1 kohdan rikkomista. Kantajat väittävät lisäksi, etteivät ne haitanneet tutkintaa tarkoituksellisesti tai tuottamuksellisesti.

               3)

               Kolmannen kanneperusteen mukaan riidanalainen päätös annettiin ns. syyllisyysolettamaa koskevan periaatteen vastaisesti, koska komissio omaksui asiassa lähestymistavan, joka ei ollut riittävän huolellinen ja avoin, ja kun samalla oli olemassa viitteitä siitä, että komission ennakkoasennoituminen suhteessa kantajiin oli kielteinen.

               4)

               Neljännen kanneperusteen — joka on esitetty vaihtoehtoisesti ja jolla tuetaan kantajien toiseksi esittämää vaatimusta siinä tapauksessa, että unionin yleinen tuomioistuin ei kumoa riidanalaista päätöstä kokonaan — mukaan komissio teki oikeudellisen virheen ja loukkasi suhteellisuusperiaatetta sekä laiminlöi velvollisuutensa esittää asianmukaiset perustelut sakon määrää määrittäessään.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003 L 1, s. 1).