title: Asia T-265/13: Kanne 20.5.2013 — Polo/Lauren v. SMHV — Freshside (Polkupyörän selässä olevaa, poolomailaa pitelevää poikaa esittävä kuva)

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/44

         Kanne 20.5.2013 — Polo/Lauren v. SMHV — Freshside (Polkupyörän selässä olevaa, poolomailaa pitelevää poikaa esittävä kuva)
   (Asia T-265/13)
   2013/C 207/74
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: The Polo/Lauren Company, LP (New York, Yhdysvallat) (edustaja: solicitor S. Davies, barrister J. Hill ja solicitor R. Black)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Freshside Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan neljännen valituslautakunnan asiassa R 15/2012-2 1.3.2013 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki, johon sisältyy polkupyörän selässä olevaa, poolomailaa pitelevää poikaa esittävä kuva, luokkiin 18, 25 ja 28 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 8 766 917

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: kuviomerkki, johon sisältyy hevosen selässä olevaa poolonpelaajaa esittävä kuva, luokkiin 9, 18, 20, 21, 24 ja 25 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylättiin.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin.

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 5 kohdan rikkominen


title: Asia C-142/08: Yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräys 18.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/32

         Yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräys 18.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-142/08) (1)

   (2009/C 69/69)

      Oikeudenkäyntikieli: puola

   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 142, 7.6.2008.


title: Asia F-97/06: Kanne 15.8.2006 — Lopez Teruel v. SMHV

text:
               30.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 237/24

         Kanne 15.8.2006 — Lopez Teruel v. SMHV
   (Asia F-97/06)
   (2006/C 237/42)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Adelaida Lopez Teruel (El Casar, Espanja) (edustajat: asianajajat G. Vandersanden, L. Levi ja C. Ronzi)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (SMHV)
   Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen 6.10.2005 tekemä päätös, jolla se hylkäsi kantajan henkilöstösääntöjen 78 artiklaan perustuvan pyynnön työkyvyttömyyslautakunnan koolle kutsumisesta, on kumottava.

               —

               Tarvittaessa nimittävän viranomaisen 5.5.2006 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan 6.1.2006 tekemä valitus, on kumottava.

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   SMHV:n virkamiehenä toimiva kantaja osoitti 8.6.2005 hallinnolle pyynnön, jotta työkyvyttömyyslautakunta kokoontuisi arvioimaan henkilöstösääntöjen 78 artiklassa tarkoitetun työkyvyttömyyden olemassaoloa. SMHV kieltäytyi kutsumasta koolle tällaista lautakuntaa ja väitti yhtäältä, että nimittävällä viranomaisella oli henkilöstösääntöjen 59 artiklan neljännen alakohdan nojalla harkintavalta asiassa, ja toisaalta, että kantajan vetoamaa tautia koskevaa asiaa ei voitu käsitellä työkyvyttömyyttä koskevassa menettelyssä, kun otettiin huomioon, että sitä oli jo käsitelty välimiesmenettelyssä.
   Kantaja tuo kanteessaan esille kolme kanneperustetta, joista ensimmäinen, joka perustuu henkilöstösääntöjen 78 artiklan rikkomiseen, sisältää kaksi osaa. Ensimmäisessä osassa väitetään, että asianomaisella virkamiehellä on oikeus saattaa asia työkyvyttömyyslautakunnan ratkaistavaksi riippumatta mahdollisuudesta saattaa se myös nimittävän viranomaisen käsiteltäväksi, kun otetaan huomioon, että henkilöstösääntöjen 78 ja 59 artiklalla on eri tarkoitus (ratio legis) ja niillä säännellään eri tilanteita. Toisessa osassa kantaja moittii SMHV:a siitä, että se on tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja ylittänyt toimivaltansa siltä osin kuin se oli oman harkintansa sijasta antanut harkintavallan lääketieteellisille asiantuntijoille.
   Toinen kanneperuste perustuu huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiin ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen. Erityisesti SMHV ei ollut asianmukaisesti arvioinut kyseessä olevien intressien vakavuutta, eikä se ollut millään tavalla ottanut huomioon kantajan erityisen epävakaata terveydentilaa.
   Kolmas kanneperuste perustuu syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaamiseen. Kantajan mukaan toisin kuin SMHV:n virkamiehet, kaikki muut Euroopan yhteisöjen virkamiehet voivat saada oikeuden päästä työkyvyttömyyslautakunnan arvioitavaksi. SMHV:n henkilöstösääntöjen 78 artiklasta tekemä tulkinta johtaa Amsterdamin sopimuksen 9 artiklan 3 kohdassa määrätyn yhteisöjen julkishallinnon yhtenäisyyden rikkoutumiseen.


title: Asia T-37/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2011 — Walton v. komissio (Budjetin toimeenpano — Perintä — Saamisten kuittaaminen — Taannehtiva vaikutus — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, jolla komissio velvoitetaan maksamaan vahingonkorvausta korkoineen — Selvä, rahassa määritelty ja erääntynyt saaminen)

text:
               17.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 370/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2011 — Walton v. komissio
   (Asia T-37/08) (1)

   (Budjetin toimeenpano - Perintä - Saamisten kuittaaminen - Taannehtiva vaikutus - Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, jolla komissio velvoitetaan maksamaan vahingonkorvausta korkoineen - Selvä, rahassa määritelty ja erääntynyt saaminen)
   2011/C 370/35
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Robert Walton (Oxford, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: barrister D. Beard)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: J. Currall)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan 16.11.2007 tehdyn komission päätöksen periä kuittaamalla 36 551,58 euron määräisen saamisensa kantajalta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Komission 16.11.2007 tehty päätös kumotaan siltä osin kuin siinä sisällytetään kuitattaviin määriin korko, joka on kertynyt 12.7.2007 jälkeen.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 92, 12.4.2008.


title: Asia T-598/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.2.2017 – Pipiliagkas v. komissio (Kumoamiskanne — Henkilöstö — Virkamiehet — Asemapaikka — Toisiin tehtäviin siirtäminen yksikön edun nimissä — Kantajan asemapaikan siirto — Tuomion täytäntöönpano — Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.2.2017 – Pipiliagkas v. komissio
   (Asia T-598/16) (1)

   ((Kumoamiskanne - Henkilöstö - Virkamiehet - Asemapaikka - Toisiin tehtäviin siirtäminen yksikön edun nimissä - Kantajan asemapaikan siirto - Tuomion täytäntöönpano - Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen))
   (2017/C 112/52)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Nikolaos Pipiliagkas (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat J. N. Louis ja N. de Montigny)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis Kayser ja G. Gattinara)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 266 ja SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus yhtäältä sen komission päätöksen kumoamiseksi, jolla jätettiin määräämättä 15.4.2015 annetun tuomion Pipiliagkas v. komissio (F-96/13, EU:F:2015:29) täytäntöönpanotoimia, ja toisaalta sen 22.12.2015 annetun komission päätöksen kumoamiseksi, jolla kantaja siirrettiin Euroopan unionin Länsirannan ja Itä-Jerusalemin Gazan alueen edustustosta liikenteen ja liikkumisen pääosastoon

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Nikolaos Pipiliagkas velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 296, 16.8.2016 (asia on alkujaan kirjattu Euroopan unionin virkamiestuomiostuimessa asianumerolla F-28/16, ja se on siirretty unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia T-415/10 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 15.10.2010 — Nexans France v. yhteisyritys Fusion for Energy (Väliaikainen oikeussuoja — Julkiset hankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Tarjouksen hylkääminen — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 15.10.2010 — Nexans France v. yhteisyritys Fusion for Energy
   (Asia T-415/10 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Julkiset hankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Tarjouksen hylkääminen - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2010/C 328/51
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Nexans France SAS (Clichy, Ranska) (edustajat: asianajajat J.-P. Tran Thiet ja J.-F. Le Corre)

      Vastaaja: Eurooppalainen yhteisyritys ITER:iä ja fuusioenergian kehittämistä varten (Barcelona, Espanja) (asiamiehet: A. Verpont, avustajinaan solicitor C. Kennedy-Loest, solicitor C. Thomas ja solicitor M. Farley sekä asianajajat J. Derenne ja N. Pourbaix)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Hakemus vastaajan TF- ja PF-johtojen toimittamista koskevassa tarjouskilpailumenettelyssä tekemien sellaisten päätösten täytäntöönpanon lykkäämiseksi, jotka koskevat kantajan tarjouksen hylkäämistä ja sopimuksen tekemistä toisen tarjoajan kanssa.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-455/10: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 1.7.2011 (Centrale Raad van Beroepin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — G.A.P. Peeters — van Maasdijk v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/38

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 1.7.2011 (Centrale Raad van Beroepin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — G.A.P. Peeters — van Maasdijk v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Asia C-455/10) (1)

   2011/C 269/80
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 328, 4.12.2010.


title: Asia C-441/06: Kanne 25.10.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/9

         Kanne 25.10.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-441/06)
   (2006/C 310/17)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: C. Giolito)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että koska Ranskan tasavalta ei ole pannut määräajassa täytäntöön komission 2.8.2004 tekemää päätöstä valtiontuesta, jota Ranska on myöntänyt France Télécomille (valtiontuki K 13/b/2003) (1), se ei ole noudattanut mainitun päätöksen 2 ja 3 artiklan, EY 249 artiklan neljännen kohdan sekä EY 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan.

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kun muistetaan aluksi, että laittoman tuen epääminen perimällä se takaisin on looginen seuraus tuen laittomaksi toteamisesta, kantaja esittää, että vastaaja ei noudata tätä oikeuskäytäntöä, koska yli kaksi vuotta kyseisen päätöksen tekemisen jälkeen France Télécomille myönnettyjä tukia ei ole maksettu takaisin eikä minkäänlaista takaisinmaksumenettelyä ole edes aloitettu kansallisella tasolla. Näin ollen useita yhteisön oikeuden olennaisia säännöksiä on rikottu ja etenkin EY 10 artiklaa ja EY 249 artiklan neljättä kohtaa.
   Kantaja muistuttaa tältä osin, että yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan yhteisön oikeuden säännöksissä ei edellytetä, että komissio määrää takaisin perittävän laittoman tuen tarkan määrän. Riittää, että päätöksessä, jolla tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi, on viitteitä, joiden perusteella päätöksen adressaatti voi itse päätellä tämän määrän ilman kohtuutonta vaivaa. Siinä tapauksessa, että tämän määrän päättelyssä ilmenisi kuitenkin käytännön ongelmia, komission ja kyseisen jäsenvaltion tulisi joka tapauksessa näiden ongelmien ratkaisemiseksi toimia yhteistyössä EY 10 artiklan lojaalia yhteistyötä koskevaa velvollisuutta noudattaen.
   Näin ollen kantaja kiistää vastaajan väitteen, jonka mukaan on mahdotonta arvioida tarpeeksi luotettavasti takaisin perittävän tuen määrä sikäli kuin 2.8.2004 tehdyn päätöksen perusteluissa viitataan nimenomaisesti kahteen Ranskan viranomaisten hallinnollisen menettelyn aikana antamaan arvioon, joiden perusteella komissio määräsi päätöksessään takaisin perittävien määrien vaihteluvälin. Tästä päätöksestä ilmenee samoin selvästi, että takaisin perittävän tuen määrä vastaa sitä eroa, joka on sen elinkeinoveron määrän, joka France Télécomin olisi yhteisön oikeutta soveltaen pitänyt maksaa, ja kyseisen yhtiön tosiasiallisesti maksaman veron välillä.
   Kantaja tuo sitä paitsi esiin, että takaisinmaksumenettelyn yhteydessä komissio laati useita konkreettisia suunnitelmia takaisin perittävästä määrästä, vaikka yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan periaatteessa kyseisen jäsenvaltion tehtävänä on ensisijaisesti esittää mainitut suunnitelmat ongelmatapauksissa. Lisäksi vastaaja ei ole ikinä tehnyt komission suunnitelmia koskevia parannusehdotuksia.
   Kantaja tuo lopuksi esiin, että oikeuskäytännöstä seuraa myös, että sellaista komission päätöstä, jolla tuki todetaan laittomaksi, vastaan nostettu kanne ei lykkää velvollisuutta panna mainittu päätös täytäntöön eli siis saada laiton ja yhteismarkkinoille soveltumaton tuki perityksi takaisin, ellei yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ole myöntänyt välitoimia EY 2442 artiklan perusteella.

      (1)  EUVL 2005, L 269, s. 30.


title: Asia C-377/04: Euroopan yhteisöjen komission 2.9.2004 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/23

         Euroopan yhteisöjen komission 2.9.2004 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-377/04)
   (2004/C 262/41)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.9.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Denis Martin ja Horstpeter Kreppel, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin antaa asiassa seuraavan ratkaisun:

               1.

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut vähimmäisvaatimuksista räjähdyskelpoisten ilmaseosten aiheuttamalle vaaralle mahdollisesti alttiiksi joutuvien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun parantamiseksi 16 päivänä joulukuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/92/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin täysimääräisen täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle.

               2.

               Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin 1999/92/EY täytäntöönpanolle päättyi 30.6.2003.
   Komissio väittää, että kyseistä direktiiviä ei ole vielä pantu täysimääräisesti täytäntöön liittovaltion tasolla eikä liioin osavaltioissa Ala-Itävallan ja Tirolin osavaltioissa tapahtunutta täytäntöönpanoa lukuun ottamatta.

      (1)  EYVL 2000, L 23, s. 57.


title: Asia T-227/15: Kanne 27.4.2015 – Redpur v. SMHV – Redwell Manufaktur (Redpur)

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/43

         Kanne 27.4.2015 – Redpur v. SMHV – Redwell Manufaktur (Redpur)
   (Asia T-227/15)
   (2015/C 236/58)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muu osapuoli

      Kantaja: Redpur GmbH (Hayingen, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Schiller)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Redwell Manufaktur GmbH (Hartberg, Itävalta)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkki, jossa on sanaosa ”Redpur” – Rekisteröintihakemus nro 10 934 305

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 11.2.2015 asiassa R 678/2014-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hylkää väitteen

               —

               hyväksyy hakemuksen nro 10 934 305 kyseisen sanamerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi tai toissijaisesti palauttaa asian valituslautakuntaan

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan kantajalle nyt kyseessä olevassa menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittaa Redwell Manufaktur GmbH:n korvaamaan kantajalle väiteosastossa ja valituslautakunnassa pidetyissä menettelyissä aiheutuneet kulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: GESTEVISION TELECINCO, SA:n 17.6.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-95/96)

text:
24.8.96              1 FI |                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 247/ 17
mapaikaksi määrättiin Euroopan yhteisöjen virallisten jul           pätevyyden huomioon ottaen epäpäteviä sekä ettei valinta
kaisujen toimisto Luxemburgissa , ensimmäisen oikeusas-              menettelyssä ole noudatettu objektiivisuutta .
teen tuomioistuimen presidentti on antanut 25.7.1996
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava :                           Kantajan kirjallisten kokeiden osien c ja d arvostelua ei ole
                                                                     tarkistettu objektiivisesti, ja komissio on virheellisesti
1 ) Välitoimia koskeva hakemus hylätään.                             hyväksynyt itävaltalaisten korjaajien arvostelun.
2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                      Joka tapauksessa henkilöstösääntöjen liitteessä III olevaa
                                                                     3 artiklaa on rikottu kaikkien kilpailun osanottajien osalta ,
                                                                     koska valintalautakunta käytti kansallisia korjaajia " liitty
                                                                     misen yhteydessä järjestetyssä kilpailussa ", ja näillä korjaa
                                                                     jilla oli todellisuudessa ratkaiseva päätösvalta .
                                                                     Tämän menettelyä koskevan virheen vuoksi kaikkien kil
    Martin Hagleitnerin 17.6.1996 Euroopan yhteisöjen
               komissiota vastaan nostama kanne
                                                                     pailun osanottajien etuja on loukattu, koska valintamenet
                                                                     tely ei ole ollut objektiivinen ja lainmukainen . Lisäksi ei ole
                          ( Asia T-94/96 )                           varmaa , onko nimettömyyttä ylläpidetty ottaen huomioon
                            ( 96/C 247/38 )                          valituiksi tulleet hakijat sekä kokeen korjanneet henkilöt.
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Martin Hagleitner, Wien, on nostanut 17.6.1996 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan            GESTEVISION TELECINCO, SA:n 17.6.1996 Euroopan
edustaja on asianajaja Harald Svoboda, Wien, ja prosessi                    yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
osoite Luxemburgissa c/o asianajaja Alex Schmitt, asiana                                     ( Asia T-95/96 )
jotoimisto Bonn & Schmitt, 62 , avenue Guillaume .
                                                                                ( 96/C 247/39 )
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
— määrää, että komission on selvitettävä , että kokeiden             GESTEVISION TELECINCO , SA, kotipaikka Madrid, on
     korjaajat olivat päteviä, kilpailumenettely tapahtui            nostanut 17.6.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
     ilman nimiä ja että arvostelu oli objektiivista ;               oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
                                                                     jen komissiota vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja
— määrää , että asiantuntevat henkilöt ( pääosasto IV,               D. Santiago Muñoz Machado, Madrid, ja prosessiosoite
     oikeudellinen yksikkö, pääosasto I ) tarkastavat kanta         Luxemburgissa c/o Carlos Amo Quiriones, 2 , rue Gabriel
     jan kirjallisen kokeen osien c ja d arvostelun;                 Lippmann .
— kumoaa valintamenettelyn KOM/A/904 yhteydessä
     toteutetut toimenpiteet tai ainakin tämän kilpailumenet        Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                     istuin
     telyn valintalautakunnan päätöksen olla hyväksymättä
     kantajaa suullisiin kokeisiin;
                                                                     — toteaa , että komissio on laiminlyönyt sille EY :n perusta
— velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn                    missopimuksen mukaan kuuluvat velvoitteet, kun se
     tikulut .                                                            ei ole tehnyt minkäänlaista päätöstä eikä aloittanut
                                                                          perustamissopimuksen 93 artiklan toisessa kohdassa
                                                                          määrättyä kontradiktorista menettelyä niiden ilmianto
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      jen johdosta , jotka kantaja oli tehnyt 2.3.1992 ja
                                                                          12.11.1993 Espanjan kuningaskuntaa vastaan;
Tultuaan hyväksytyksi kirjallisiin kokeisiin kantaja osallis             2.3.1992 tekemiensä ilmiantojen yhteydessä kantaja
 tui valintamenettelyyn KOM/A/904 varallaololistan laati                 väitti , että autonomisten paikallishallintoyksiköiden
 miseksi    itävaltalaisista    hallintovirkamiehistä . Komissio          ( Comunidades Autonomas ) maksamat valtion tuet tele
 ilmoitti kantajalle 1.6.1 995 päivätyssä kirjeessä , että kan           visiotoimintaa harjoittaville itsenäisille yrityksille ( Em
 tajan kirjallisten kokeiden tulosten vuoksi hän ei kuulunut              presa Publica de Radio Television de Andalucia , Corpo
 150 parhaan hakijan joukkoon, eikä häntä siten hyväksytty                ració Catalana de Radio i Televisio, Radio Television
 suullisiin kokeisiin . Komission kirjeessä esitetyistä henkilö          Madrid, Empresa Publica Radio Television Valenciana ,
 kohtaisista tuloksista kävi ilmi, että nimenomaan kokeista c             Radio y Television de Galicia ja Euskal Irrati Telebista )
 ja d, verrattuna kokeisiin a ja b, oli mahdollista antaa                 olivat EY :n perustamissopimuksen 92 artiklan vastaisia ;
 kummankin kokeen osalta enintään 30 pistettä .                           12.11.1993 tekemiensä ilmiantojen yhteydessä kantaja
                                                                          väitti , että Espanjan valtio oli myöntänyt Ente Pulico
 Kantaja väittää , että itävaltalaiset virkamiehet korjasivat             RTVE:lle myös EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan
 kirjalliset kokeet ja että nämä korjaajat ovat osanottajien              vastaisia tukia ; toissijaisesti kantaja vaatii, että ensim
 ---pagebreak--- N:o C 247/ 18          FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      24.8.96
     mäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa pääosasto               on perustamissopimuksessa taattu edellä mainitun kontra
     IV:ään kuuluvan yksikön päällikön Claude Rouamin                diktorisen menettelyn aikana .
     20.2.1996 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän komission
     päätöksen;
— velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeuden
     käyntikulut .
                                                                     Neue Maxhiitte Stahlverke GmbH:n 18.6.1996 Euroopan
                                                                             yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                ( Asia T-97/96 )
                                                                                ( 96/C 247/40 )
Kanne on nostettu komission jatkuneen passiivisuuden
vuoksi, kun kantajana oleva yritys, joka on yksityisen
televisiokanavan käyttöoikeuden haltija , on ilmiantanut                              (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
komissiolle valtion tukia, joita sekä mainosmarkkinoista
että oikeuksien ostomarkkinoista kantajan kanssa kilpaile           Neue Maxhiitte Stahlwerke GmbH, kotipaikka Sulzbach
vat, Espanjassa televisiotoimintaa harjoittavat julkiset yri        Rosenberg ( Saksan liittotasavalta ), on nostanut 18.6.1996
tykset ovat saaneet.                                                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                     tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
Kantaja on tältä osin huomauttanut, että Espanjassa julkis          Kantajan asiamies on asianajaja Rainer M. Bierwagen,
ten televisioyritysten ohjelmatarjonta ei olennaisesti poik         Bryssel , ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o asianajaja
kea yksityisten televisioyritysten ohjelmatarjonnasta . Julki       Victor Elvinger, asianajotoimisto Elvinger & Dessoy, 31 ,
silla televisiotoimintaa harjoittavilla yrityksillä ei ole mitään    rue d'Eich .
erityisiä julkiseen palveluun liittyviä velvoitteita tai vastuu
ta, joita yksityisillä televisiotoiminnan harjoitajilla ei olisi .   Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
Toisaalta mainosmarkkinoille osallistumista koskevat,                istuin
vuodesta 1994 alkaen sovelletut nykyiset rajoitukset ovat
samat julkisille yrityksille kuin yksityisille espanjalaisille       — kumoaa komission 13.3.1996 tekemän päätöksen kan
televisiotoiminnan harjoittajille .                                      tajaa koskevilta osin;
Tällaisten ilmiantojen käsittelystä vastaavan komission              — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                         lut .
yksikön kanssa käydyn toistuneen neuvonpidon jälkeen
kantajalle ilmoitettiin, että mainittu käsittely oli lykätty
siihen asti, kun komissiolle on esitetty tutkimus televisio         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
toimintaa harjoittavien yritysten rahoituksesta koko yhtei
sön alueella . Tällainen tutkimus oli tilattu ulkopuoliselta         Kanne koskee kantajalle sen yksityistämisen yhteydessä
asiantuntijalta .                                                    myönnettyjen lainojen luokittelemista EHTYrn perustamis
                                                                     sopimuksen 4 artiklan ensimmäisen kohdan c alakohdan
                                                                     vastaisiksi tuiksi .
Kantaja väittää oikeudelliselta kannalta , että asiaa koske
van vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan komissio oli
velvollinen aloittamaan perustamissopimuksen 93 artiklan             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
2 kohdassa määrätyn menettelyn, ottaen huomioon ne                   samaa yksityistämishanketta koskevassa asiassa T-2/96 ,
erityiset vaikeudet, jotka sillä näyttää olleen sen tutkimi         Neue Maxhiitte Stahlvverke GmbH v . komissio, esitettyjä
sessa , olivatko ilmiannetut tuet perustamissopimuksen               perusteita ja perusteluita .
vastaisia . Tällä perusteella ilmiantojen jälkeen kulunut
suhteettoman pitkä aika ( yli neljä vuotta itsenäisten televi
siotoimintaa harjoittavien yritysten osalta ja yli kaksi ja
puoli vuotta valtion yrityksen osalta ) jo sinänsä osoittaa,
että komissiolla on ollut ilmeisiä vaikeuksia arvioida sitä ,
soveltuvatko kyseiset tuet yhteisön markkinoille vai eivät .         Miguel Vicente Nunezin 27.6.1996 Euroopan yhteisöjen
Toisaalta se, että komissio on pyytänyt ulkopuoliselta                             komissiota vastaan nostama kanne
asiantuntijalta edellä mainittua tutkimusta , vahvistaa myös                                Asia T-100/96 )
tätä päätelmää .
                                                                                ( 96/C 247/41 )
Kantajan mielestä on siten selvää , että komissio on laimin
lyönyt sille perustamissopimuksen mukaan kuuluvat                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
velvoitteet, koska se ei ole aloittanut perustamissopimuksen
93 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä , mikä loukkaa           Miguel Vicente Nunez, Krainem ( Belgia ), on nostanut
selvästi yhteisön oikeusjärjestyksessä kantajalle tuen ilmian       27.6.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tajana taattuja oikeuksia . Asiaa käsittelevä toimielin ei voi       tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
hyväksyttävästi pysyä alustavassa arviossa useita vuosia             vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja Marc-Albert
ottaen huomioon, että yhteisön toimielin tällä tavalla               Lucas, Liege, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi
loukkaa niitä menettelyllisiä oikeuksia , jotka ilmiantajalle        misto Evelyne Korn, 21 , rue de Nassau .


title: Asia C-132/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.6.2012 (Oberlandesgericht Innsbruckin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH v. Betriebsrat Bord der Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH (Direktiivi 2000/78/EY — Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa — Ikään perustuva erilainen kohtelu — Euroopan unionin perusoikeuskirja — Unionin oikeuden yleiset periaatteet — Työehtosopimus — Samaan konserniin kuuluvassa toisessa yhtiössä hankitun työkokemuksen huomioon ottamatta jättäminen lentoyhtiön matkustamohenkilökuntaan kuuluvien työntekijöiden palkkaluokan luokittelemisessa — Sopimuslauseke)

text:
               21.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.6.2012 (Oberlandesgericht Innsbruckin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH v. Betriebsrat Bord der Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH
   (Asia C-132/11) (1)

   (Direktiivi 2000/78/EY - Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa - Ikään perustuva erilainen kohtelu - Euroopan unionin perusoikeuskirja - Unionin oikeuden yleiset periaatteet - Työehtosopimus - Samaan konserniin kuuluvassa toisessa yhtiössä hankitun työkokemuksen huomioon ottamatta jättäminen lentoyhtiön matkustamohenkilökuntaan kuuluvien työntekijöiden palkkaluokan luokittelemisessa - Sopimuslauseke)
   2012/C 217/08
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH

      Vastaaja: Betriebsrat Bord der Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberlandesgericht Innsbruck — Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklan, SEUT 6 artikaln 1 ja 3 kohdan sekä yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (EYVL L 303, s. 16) 1, 2 ja 6 artiklan tulkinta — Ikään perustuva erilainen kohtelu — Työehtosopimus, jossa määrätään matkustamohenkilökuntaan kuuluvien työntekijöiden palkkaluokan luokittelemiseksi ammatillisen kokemuksen huomioon ottaminen samaan konserniin kuuluvassa toisessa lentoyhtiössä hankittua kokemusta lukuun ottamatta — Työsopimuslausekkeen soveltamatta jättäminen perusoikeuksien horisontaalisen oikeusvaikutuksen vuoksi

      Tuomiolauselma

   Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 2 artiklan 2 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä työehtosopimuksen määräykselle, jossa otetaan huomioon työehtosopimuksen mukaisiin ammattiluokkiin luokittelemiseksi ja siten palkan suuruuden määrittämiseksi vain tietyn lentoyhtiön matkustamohenkilökuntaan kuuluvana työntekijänä hankittu työkokemus muttei oteta huomioon sisällöllisesti samanlaista kokemusta, joka on hankittu samaan konserniin kuuluvassa toisessa yhtiössä.

      (1)  EUVL C 186, 25.6.2011.


title: Asia T-64/15: Kanne 9.2.2015 – Shoe Branding Europe v. SMHV (Samansuuntaiset viistot raidat)

text:
               30.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/38

      Kanne 9.2.2015 – Shoe Branding Europe v. SMHV (Samansuuntaiset viistot raidat)
      (Asia T-64/15)
      (2015/C 107/50)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgia) (edustaja: asianajaja J. Løje)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Menettely SMHV:ssa

         Riidanalainen tavaramerkki: yhteisön kuviomerkki (kuva kahdesta samansuuntaisesta vinosta raidasta) – Rekisteröintihakemus nro 10 984 102

         Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 3.12.2014 asiassa R 2563/2013-5 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-219/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Ferracci v. komissio (Valtiontuet — Kunnallinen kiinteistövero — Tietynlaista toimintaa harjoittaville ei-kaupallisille yhteisöille myönnetty vapautus — Konsolidoitu tuloverolaki — Vapautus kertaluonteisesta kunnallisverosta — Päätös, jossa todetaan valtiontuen osittainen puuttuminen ja jossa todetaan kyseisen tuen olevan osittain yhteensoveltumaton sisämarkkinoiden kanssa — Kumoamiskanne — Sääntelytoimi, joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä — Yksityistä suoraan koskeva päätös — Tutkittavaksi ottaminen — Takaisinperinnän täydellinen mahdottomuus — Asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohta — Perusteluvelvollisuus)

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Ferracci v. komissio
   (Asia T-219/13) (1)

   ((Valtiontuet - Kunnallinen kiinteistövero - Tietynlaista toimintaa harjoittaville ei-kaupallisille yhteisöille myönnetty vapautus - Konsolidoitu tuloverolaki - Vapautus kertaluonteisesta kunnallisverosta - Päätös, jossa todetaan valtiontuen osittainen puuttuminen ja jossa todetaan kyseisen tuen olevan osittain yhteensoveltumaton sisämarkkinoiden kanssa - Kumoamiskanne - Sääntelytoimi, joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä - Yksityistä suoraan koskeva päätös - Tutkittavaksi ottaminen - Takaisinperinnän täydellinen mahdottomuus - Asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohta - Perusteluvelvollisuus))
   (2016/C 392/24)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Pietro Ferracci (San Cesareo, Italia) (edustajat: aluksi asianajajat A. Nucara ja E. Gambaro, sitten E. Gambar)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi V. Di Bucci, G. Conte ja D. Grespan, sitten G. Conte, D. Grespan ja F. Tomat)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Italian tasavalta (asiamiehet: G. Palmieri ja G. De Bellis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan valtiontuesta SA.20829 (C 26/2010, ex NN 43/2010 (ex CP 71/2006)) Ei-kaupallisten yhteisöjen tiettyihin tarkoituksiin käyttämille kiinteistöille myönnettävää vapautusta kunnallisesta kiinteistöverosta koskeva järjestely, jonka Italia on toteuttanut, 19.12.2012 annetun komission päätöksen 2913/284/EU (EUVL 2013, L 166, s. 24) kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Pietro Ferracci vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Italian tasavalta vastaa omista väliintulosta aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 164, 8.6.2013.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 14 päivänä heinäkuuta 2005, asiassa C-452/00: Alankomaiden kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely — Sokerin ja sokeri– ja kaakaoseosten tuonti — Asetus (EY) N:o 2081/2000 — Kumoamiskanne — Suojatoimenpide — Suhteellisuusperiaate)

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   14 päivänä heinäkuuta 2005,
   asiassa C-452/00: Alankomaiden kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely - Sokerin ja sokeri– ja kaakaoseosten tuonti - Asetus (EY) N:o 2081/2000 - Kumoamiskanne - Suojatoimenpide - Suhteellisuusperiaate)
   (2005/C 217/03)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asiassa C 452/00, jossa on kyse EY 230 artiklaan perustuvasta kumoamiskanteesta, joka on nostettu 6.12.2000, Alankomaiden kuningaskunta, asiamiehenään J. van Bakel, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään T. van Rijn ja C. van der Hauwaert, prosessiosoite Luxemburgissa, jota tukee Espanjan kuningaskunta, asiamiehenään N. Díaz Abad, prosessiosoite Luxemburgissa, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen (esittelevä tuomari), G. Arestis ja J. Klučka, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 14.7.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 45, 10.2.2001.


               25.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/23

         Posten Norge AS:n 14 päivänä syyskuuta 2010 EFTAn valvontaviranomaista vastaan nostama kanne
   (Asia E-15/10)
   2010/C 320/12
   Posten Norge AS, asiamiehinään asianajaja Siri Teigum ja asianajaja Frode Elgesem asianajotoimistosta Advokatfirmaet Thommessen AS, Haakon VIIs gate 10, 0116 Oslo, NORWAY, on nostanut 14 päivänä syyskuuta 2010 EFTAn tuomioistuimessa kanteen EFTAn valvontaviranomaista vastaan.
   Kantaja vaatii, että tuomioistuin:

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen,

               —

               peruuttaa sakon tai pienentää tuntuvasti sen määrää,

               —

               määrää EFTAn valvontaviranomaisen maksamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kantaja, Posten Norge AS, toimii postipalvelujen alalla Norjassa. Sen toiminta kattaa kirje-, paketti- ja rahoituspalvelut. Sen ainoa omistaja on Norjan valtio. Suurimpaan osaan (90 prosenttiin) Posten Norge AS:n palveluista kohdistuu kilpailua.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen totesi asiassa N:o 34250 ”Norway Post/Privpak”14 päivänä heinäkuuta 2010 tekemässään päätöksessä, että Posten Norge AS syyllistyi ETA-sopimuksen 54 artiklan yhteen ja jatkuvaan rikkomiseen 20 päivästä syyskuuta 200031 päivään maaliskuuta 2006 kuluttajan ja yrityksen välisten noutopakettilähetysten palvelujen markkinoilla Norjassa, sillä se noudatti Post-in-Shop-verkostonsa kehittämisessä ja ylläpidossa yksinoikeusstrategiaa, johon liittyi etuuskohtelu. Tämän johdosta sen maksettavaksi määrättiin 12,89 miljoonan EUR sakko.

               —

               Kantaja vaatii, että päätös on kumottava seuraavista syistä:

                           —

                           EFTAn valvontaviranomainen erehtyi ETA-sopimuksen 54 artiklan tulkinnassa ja soveltamisessa katsoessaan, että mikä tahansa haitta kilpailijan kilpailukyvylle on riittävä osoitus väärinkäytöstä.

                           —

                           EFTAn valvontaviranomainen ei ole todistanut, että Posten Norge AS olisi rikkonut tässä asiassa kilpailusääntöjä. Se ei muun muassa ole osoittanut, että yksinoikeusstrategia haittasi uusien, markkinoille tulevien yritysten kilpailua, rajoitti niiden pääsyä johtaviin elintarvikekauppa-, kioski- ja huolto-asemaketjuihin sellaisella tavalla, jota voitaisiin pitää aseman väärinkäyttönä, taikka johti varsinaisiin kilpailua haittaaviin vaikutuksiin.

                           —

                           Posten Norge AS:n toiminta oli kaiken kaikkiaan objektiivisesti tarkastellen perusteltua.

               —

               Vaihtoehtoisesti kantaja vaatii, että sakon määrää on tuntuvasti pienennettävä, koska EFTAn valvontaviranomainen

                           —

                           erehtyi väitetyn rikkomisen kestosta

                           —

                           arvioi rikkomisen vakavuusasteen väärin

                           —

                           ei saattanut hallinnollisia menettelyjä päätökseen kohtuullisessa ajassa, minkä jo yksistään on johdettava sakon alentamiseen vähintään 50 prosentilla.


title: AVOINTA KILPAILUA KOSKEVA ILMOITUS

text:
C 42/16         FIÚ                  Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                              17.2.1999
                                      TUOMIOISTUIN
                                AVOINTA KILPAILUA KOSKEVA ILMOITUS
                                              (1999/C 42/12)
        Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ja Euroopan parlamentin pääsihteeristö julkaisevat 17. helmi-
        kuuta 1999 ilmestyvässä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä C 42ØA seuraavan avointa
        kilpailua koskevan ilmoituksen:
        Ranskankielinen laitos
        EUR/A/145 (Luxemburgilaisen oikeustieteellisen tutkinnon suorittaneet lakimiehet – hallinto-
        virkamiehet)
        Tämän virallisen lehden voi tilata Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen henkilöstöosastolta,
        L-2925 Luxemburg.
        Hakemusasiakirjojen viimeinen jättöpäivä on 31. maaliskuuta 1999.


title: Asia C-527/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 3.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2005/65/EY — Liikennepolitiikka — Satamien turvallisuus — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               24.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 3.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-527/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2005/65/EY - Liikennepolitiikka - Satamien turvallisuus - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   2009/C 256/12
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: K. Simonsson ja A.-A. Gilly)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: S. Ossowski)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Satamien turvallisuuden parantamisesta 26.10.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/65/EY (EUVL L 310, s. 28) noudattamisen edellyttämiä säännöksiä ei ole annettu säädetyssä määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut satamien turvallisuuden parantamisesta 26.10.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/65/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 19, 24.1.2009.


title: Asia C-369/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 13.7.2015 – Siderurgia Sevillana S.A. v. Espanjan valtio

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/35

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 13.7.2015 – Siderurgia Sevillana S.A. v. Espanjan valtio
   (Asia C-369/15)
   (2015/C 311/41)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Siderurgia Sevillana S.A.

      Vastaaja: Espanjan valtio

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko päätös 2013/448/EU (1) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 296 artiklan ja perusoikeuskirjan (2) 41 artiklan vastainen siltä osin kuin korjauskerroin on määritetty menettelyssä, joka loukkaa perusteluvelvollisuutta, koska laitosten toiminnanharjoittajat eivät voi saada tietoonsa kertoimen määrittämisessä huomioon otettuja tietoja, laskelmia ja perusteita?

               2)

               Onko päätös 2013/448/EU, siltä osin kuin siinä määritellään ja vahvistetaan direktiivin 2003/87/EY (3) 10 a artiklan 5 kohdassa ja päätöksen 2011/278/EU (4) 15 artiklassa tarkoitettu teollisuuden päästökatto ja monialainen korjauskerroin, mainitun vuoden 2003 direktiivin 10 a artiklan 1 kohdan ja 23 artiklan 3 kohdan vastainen, koska sitä ei ole hyväksytty päätöksessä 1999/468/EY (5) tarkoitetussa valvonnan sisältävässä sääntelymenettelyssä?

               3)

               Kun otetaan huomioon, että päätöksellä 2013/448/EU ja/tai päätöksen 2011/278/EU 15 artiklalla aiheutetaan epäsuhta

                           —

                           direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohdan a ja b alakohdassa määritetyn laskentaperustan, johon ei sisällytetä päästöjä, jotka aiheutuvat jätekaasujen polttoon liittyvästä sähköntuotannosta ja lämmön yhteistuotannosta direktiivin liitteessä I mainituissa laitoksissa,

                           —

                           ja mainitun direktiivin 10 a artiklan 1 ja 4 kohdassa määritettyjen maksuttomien päästöoikeuksien jakoperusteiden, jotka sisältävät tällaiset päästöt, välillä:

                                       a)

                                       Rikotaanko päätöksellä 2013/448/EU ja/tai päätöksen 2011/278/EU 15 artiklalla direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohtaa tarkasteltuna yhdessä sen 3 artiklan u kohdan ja 10 a artiklan 1 kohdan kolmannen kohdan viimeisen virkkeen kanssa, kun niissä säädetään, että päästöjä, jotka aiheutuvat jätekaasujen poltosta tai lämmön tuotannosta direktiivin liitteessä I tarkoitetuissa sähköä tuottavissa laitoksissa, on teollisuuden päästökattoa määritettäessä joka tapauksessa pidettävä ”sähköntuottajien” päästöinä ja ne on siis jätettävä laskelman ulkopuolelle?

                                       b)

                                       Jos edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi, rikotaanko päätöksellä 2013/448/EU ja/tai päätöksen 2011/278/EU 15 artiklalla direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohtaa ja/tai kyseisen direktiivin tavoitteita siltä osin kuin niissä jätetään mainitussa säännöksessä säädetyn teollisuuden päästökaton laskentaperusteen ulkopuolelle päästöt, jotka aiheutuvat sähkön tuotannosta jätekaasuilla ja lämmön yhteistuotannosta kyseisen direktiivin liitteessä I mainituissa laitoksissa, joille kuitenkin voidaan jakaa maksutta päästöoikeuksia saman direktiivin 10 a artiklan 1–4 kohdan mukaisesti?

               4)

               Ovatko komission päätös 2013/448/EU ja tapauksen mukaan päätös 2011/278/EU, jota siinä sovelletaan, direktiivin 10 a artiklan 12 kohdan vastaisia siltä osin kuin niillä ulotetaan toimialojen välinen korjauskerroin koskemaan komission päätöksessä 2010/2/EU (6) (nykyinen päätös 2014/746/EU) (7) määritettyjä aloja, joiden katsotaan olevan alttiita merkittävälle hiilivuodon riskille, minkä seurauksena maksutta jaettavien päästöoikeuksien määrä pienenee?

               5)

               Rikotaanko päätöksellä 2013/448/EU direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohtaa, koska Euroopan komissio kyseisen kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuja kaudella 2005–2007 todennettuja päästöjä määrittäessään

                           a)

                           ei ottanut huomioon päästöjä, joita ei ollut kirjattu unionin tapahtumalokiin, vaikka kyse olisi ollut päästöistä, joiden kirjaaminen ei ollut pakollista kyseisellä kaudella;

                           b)

                           ekstrapoloi mahdollisuuksien mukaan relevantit päästöluvut vuotta 2008 myöhempien vuosien todennetuista päästöistä soveltamalla 1,74 prosentin kerrointa käänteiseen suuntaan;

                           c)

                           jätti laskelman ulkopuolelle kaikki ennen 30.6.2011 suljettujen laitosten päästöt?

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan 3 kohdan mukaisista kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä päästöoikeuksien jakamiseksi maksutta siirtymäaikana 5.9.2013 annettu komission päätös 2013/448/EU (EUVL L 240, s. 27).

      (2)  EYVL 2000, C 364, s. 1.

      (3)  Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EUVL L 275, s. 32).

      (4)  Päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten vahvistamisesta direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti 27.4.2011 annettu komission päätös 2011/278/EU (EUVL L 130, s. 1).

      (5)  Menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28.6.1999 tehty neuvoston päätös 1999/468/EY (EYVL L 184, s. 23).

      (6)  Luettelon laatimisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY nojalla niistä toimialoista ja toimialojen osista, joiden katsotaan olevan alttiita merkittävälle hiilivuodon riskille 24.12.2009 annettu komission päätös 2010/2/EU (EUVL L 1, s. 10).

      (7)  EUVL L 308, s. 114.


title: Asia T-27/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.6.2017 – Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio (Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätettävät menot — Hedelmät ja kasvikset — Oikeudellinen virhe — Asetuksen (EY) N:o 1433/2003 3 artiklan 1 ja 3 kohta — Asetuksen (EY) N:o 1580/2007 52 artiklan 1 ja 2 kohta — Laillisuusperiaate — Oikeusvarmuus — Yhdenvertainen kohtelu — Syrjinnän kiellon periaate — Perusteluvelvollisuus)

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.6.2017 – Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio
   (Asia T-27/16) (1)

   ((Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätettävät menot - Hedelmät ja kasvikset - Oikeudellinen virhe - Asetuksen (EY) N:o 1433/2003 3 artiklan 1 ja 3 kohta - Asetuksen (EY) N:o 1580/2007 52 artiklan 1 ja 2 kohta - Laillisuusperiaate - Oikeusvarmuus - Yhdenvertainen kohtelu - Syrjinnän kiellon periaate - Perusteluvelvollisuus))
   (2017/C 277/55)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (edustajat: asiamiehet J. Kraehling ja G. Brown, avustajinaan barrister S. Lee ja barrister M. Gray)

      Vastaaja: Euroopan komissio (edustajat: asiamiehet A. Sauka ja K. Skelly)

      Asia

   Vaatimus perustuu SEUT 263 artiklaan ja siinä vaaditaan kumoamaan osittain maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 13.11.2015 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2015/2098 (EUVL 2015, L 303, s. 35), jolla komissio on soveltanut 1 849 194,86 euron suuruista rahoitusoikaisua tilikausien 2008–2012 osalta tiettyjen rahoituksen ulkopuolelle jätettävien menojen vuoksi, jotka koskevat Yhdistyneen kuningaskunnan hedelmä- kasvintuottajaorganisaatioiden vuosien 2008 ja 2009 toimintaohjelmia kyseisten ohjelmien valvontajärjestelmässä olevien puutteiden perusteella.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 111, 29.3.2016.


title: Asia C-149/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Liège (Belgia) on esittänyt 30.3.2015 – Sabrina Wathelet v. Garage Bietheres & Fils SPRL

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Liège (Belgia) on esittänyt 30.3.2015 – Sabrina Wathelet v. Garage Bietheres & Fils SPRL
   (Asia C-149/15)
   (2015/C 213/25)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour d’appel de Liège

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Sabrina Wathelet

      Vastapuoli: Garage Bietheres & Fils SPRL

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko kuluttajien suojasta kulutustavaroiden kaupassa 1.9.1994 annetulla lailla, jolla kulutustavaroiden kauppaa ja niihin liittyviä takuita koskevista tietyistä seikoista 25.5.1999 annettu direktiivi 1999/44/EY (1) on saatettu osaksi Belgian oikeutta, Belgian siviililakiin lisätyssä 1649 bis §:ssä tarkoitettua kulutustavaroiden myyjän käsitettä tulkittava siten, että sillä tarkoitetaan sekä elinkeinonharjoittajaa, joka myyjänä luovuttaa kulutustavaran omistusoikeuden kuluttajalle, että elinkeinonharjoittajaa, joka osallistuu kaupantekoon muun kuin ammattimaisen myyjän puolesta, siitä riippumatta, saako se palkkion osallistumisestaan kauppaan tai onko se ilmoittanut ostajaehdokkaalle siitä, että tavaran myyjä on yksityinen henkilö?

      (1)  Kulutustavaroiden kauppaa ja niihin liittyviä takuita koskevista tietyistä seikoista 25.5.1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/44/EY (EYVL L 171, s. 12).


title: Asia T-158/09: Kanne 14.4.2009 — Helleenien tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/43

         Kanne 14.4.2009 — Helleenien tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-158/09)
   2009/C 153/85
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: V. Karra, I. Chalkias and S. Papaioannou)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               EMOTR:sta rahoitettujen menojen tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä sovellettavista rahoitusseuraamuksista tapauksissa, joissa sääntöjenvastaisuudet katsotaan toimijoiden syyksi, 13.2.2009 tehty komission päätös C(2009) 810 on, siltä osin kuin se koskee Helleenien tasavaltaa, kumottava tai sitä on muutettava

               —

               kantajalle on palautettava tapauksissa 3, 4 ja 6–13 (lukuun ottamatta tapausta 7), joissa ei ole ollut väärinkäytöksiä, ja tapauksessa 2, jossa velallinen ei ole maksukyvytön, 50 prosenttia asetuksen N:o 32 artiklan 5 kohdan nojalla pidätetystä määrästä

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio määräsi EMOTR:sta rahoitettujen menojen tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä sovellettavista rahoitusseuraamuksista tapauksissa, joissa sääntöjenvastaisuudet katsotaan toimijoiden syyksi, 13.2.2009 tekemällään päätöksellä C(2009) 810 kantajalle 13 348 979,02 euron suuruisen rahoituskorjauksen, joka johtuu komission väittämistä kreikkalaisten viranomaisten laiminlyönneistä neljän vuoden ajan laskettuna ensimmäisestä väärinkäytöstä koskevasta toteamuksesta ja siitä, etteivät Kreikan viranomaiset ole perineet takaisin summia, jotka oli perusteettomasti suoritettu viidelle yritykselle, jotka toimivat viinialalla, puuvilla-alalla jne., ja kahdeksalle standardisointiyritykselle, jotka osallistuivat oliiviöljyn kulutustukea koskevaan järjestelmään.
   Helleenien tasavalta esittää ensimmäisessä, yleisessä kumoamisperusteessaan, ettei ole olemassa pätevää oikeudellista perustaa määrätä korjausta yhdessäkään 13 tutkitusta tapauksesta, sillä komissio oli tulkinnut ja soveltanut virheellisesti asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (1) 31 artiklan 1 kohtaa ja 32 artiklan 8 kohtaa. Kantaja väittää toissijaisesti, että komissio on tehnyt ilmeisen, olennaisen virheen ja arvioinut toimivaltaisten kreikkalaisten viranomaisten toimia koskevia tosiseikkoja virheellisesti, ja ainakin, että riidanalaisen päätöksen perustelut, jotka perustuvat virheelliselle lähtökohdalle, jonka mukaan ensimmäisestä väärinkäytöksen toteamisesta laskettava neljän vuoden määräaika oli päättynyt ilman, että takaisinperintämenettelyä tai pätevää takaisinperintämenettelyä oli aloitettu, eivät täytä EY 253 artiklan edellytyksiä, sillä ne ovat virheelliset, riittämättömät ja epäselvät, eikä Kreikan kahdenvälisissä keskusteluissa ja sovitteluelimessä käydyssä menettelyssä esittämiin argumentteihin ole vastattu.
   Kantaja esittää toisessa kumoamisperusteessaan, että komissio toimi virheellisesti, kun tämä ei soveltanut neljässä tapauksessa asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 5 kohdan e alakohtaa ja 6 kohdan a alakohtaa saman artiklan 1 ja 8 kohdan sijasta, minkä vuoksi komissio oli asettanut kyseisen menon kantajan vastattavaksi EMOTR:n sijasta.
   Kantaja väittää kolmannessa kumoamisperusteessaan, että asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artikla, jossa asetetaan yhden vuoden määräaika siitä, kun rikkominen on ensimmäisen kerran virallisesti todettu hallinnollisessa elimessä tai lainkäyttöelimessä, jotta käytettäisiin kaikkia mahdollisia kansallisessa ja yhteisön lainsäädännössä säädettyjä hallinnollisia tai oikeudellisia menettelyjä määrien takaisin perimiseksi, koskee ainoastaan mainitun asetuksen voimaantulon jälkeen tapahtuneita väärinkäytöksiä, eikä se voi koskea kymmenen vuotta aikaisemmin tapahtuneita väärinkäytöksiä; kyseessä on aikakausi, jolloin oli voimassa toinen oikeudellinen järjestelmä, jossa ei ollut asetettu tällaista määräaikaa, vaan rajoitettiin valvonta kohtuullisen ajan noudattamiseen.
   Kantaja väittää neljännessä kumoamisperusteessaan, että komission vaatimus, jolla pyritään asettamaan kyseiset määrät sen vastattaviksi, kun 15–20 vuotta oli jo kulunut väitetystä väärinkäytöksestä, on vanhentunut menettelyn liian pitkän keston vuoksi; muussa tapauksessa kyseessä on oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen.
   Kantaja katsoo lopuksi viidennessä kumoamisperusteessaan, että koska tapauksissa 3, 4, 6 ja 8–13 ei ole kyseessä minkäänlainen väärinkäytös, 24 kuukautta koskeva sääntö, josta säädetään asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artiklan 4 kohdassa, on pätevä kaikissa takaisinperintätapauksissa, joten sitä, että kantajan vastattavaksi asetetaan vastaavat määrät, jotka koskevat ajanjaksoa, joka on paljon yli 24 kuukautta ennen tarkastuksen tulosten tiedoksiantamista, rasittaa virhe, ja se on kumottava.

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1290/2005 (EUVL L 209, 11.8.2005, s. 1)


title: Asia T-165/03: Eduard Vonierin 15.5.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
6.9.2003                   FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                                 C 213/37
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                   (5 ) Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoit-
                                                                                tavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi 27 päivänä joulu-
                                                                                kuuta 2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2580/2001 (EYVL
–      kumoaa EY 230 artiklan nojalla neuvoston 27.2.2003                         L 344, s. 70).
       tekemän päätöksen (06/c/01/03): neuvoston 27.2.2003                   (6 ) Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saa-
       antama vastaus Jan Fermonin 3.2.2003 telekopiona lähet-                    misesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001
       tämään asetuksen N:o 1049/2001 7 artiklan 2 kohdan                         annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EYVL L 145,
                                                                                s. 43).
       mukaiseen uudistettuun hakemukseen, joka on annettu
       tiedoksi kantajan asiamiehelle 28.2.2003
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                             Eduard Vonierin 15.5.2003 Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                siota vastaan nostama kanne
Käsiteltävänä olevan asian kantaja, joka on sama kantaja kuin
asiassa T-47/03, Sison vastaan neuvosto ja komissio ( 1), ja                                            (Asia T-165/03)
asiassa T-110/03, Sison vastaan neuvosto (2), vaatii ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan vastaajan pää-
töksen, jonka mukaan hänelle ei annettu oikeutta tutustua                                               (2003/C 213/74)
kaikkiin niihin asiakirjoihin, jotka olivat perusteena neuvoston
päätökselle 2002/974/EY (3), jolla kumottiin aikaisempi päätös
2002/848/EY (4), jossa kantaja ja New People’s Army (NPA) on                                        (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
otettu asetuksen N:o 2580/2001 ( 5) 2 artiklan 3 kohdan
mukaiseen luetteloon.
                                                                             Eduard Vonier, Amsterdam (Alankomaat), on nostanut
Väitteidensä tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:                    15.5.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                             tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                             vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja W. Schmolke.
–      EU 1 artiklan toisen kohdan, EU 6 artiklan 1 kohdan, EY
       255 artiklan sekä asetuksen N:o 1049/2001 (6) 4 artiklan
       1 kohdan a alakohdan, 4 artiklan 6 kohdan ja 9 artiklan
       3 kohdan mukaisen asiakirjoihin tutustumista koskevan                 Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
       oikeuden loukkaaminen.
                                                                             –       kumoaa valintalautakunnan 30.7.2002 tekemän päätök-
–      Hyvän hallinnon periaatteen loukkaaminen ja perustelu-                        sen olla ottamatta kantajaa valintamenettelyn KOM/A/6/
       velvollisuuden laiminlyönti.                                                  01 (ulkosuhteet) varallaololuetteloon
                                                                             –       velvoittaa komission suorittamaan korvauksena kantajan
–      Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaan sisältyvän                         kärsimästä aineettomasta vahingosta 10 000 euroa
       yhteisön oikeuden yleisen periaatteen – erityisesti oikeu-
       den saada tieto syytöksen luonteesta ja perusteesta viipy-
       mättä, ymmärrettävällä kielellä ja yksityiskohtaisesti –              –       velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut
       loukkaaminen.                                                                 tarvittaessa työjärjestyksen 87 artiklan 3 kohdan nojalla.
( 1) EYVL C 101, s. 41.
( 2) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
( 3) Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoit- Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     tavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen
     (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta ja
     päätöksen 2002/848/EY kumoamisesta 12 päivänä joulukuuta
     2002 tehty neuvoston päätös 2002/974/EY (EYVL L 337, s. 85).
                                                                             Valintamenettely KOM/A/6/01 ( 1) järjestettiin virkamiesten
( 4) Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoit-
                                                                             palkkaamiseksi ulkosuhteiden ja kolmansille maille annettavan
     tavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen       avun hallinnoinnin alalle. Kantaja, joka on Itävallan kansalai-
     (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta ja             nen, haki ulkosuhteiden alalle. Kirjallisen kokeen läpäistyään
     päätöksen 2002/460/EY kumoamisesta 28 päivänä lokakuuta                 hänet hyväksyttiin suulliseen kokeeseen. Riidanalaisessa pää-
     2002 tehty neuvoston päätös 2002/848/EY (EYVL L 295, s. 12).            töksessä hänelle kuitenkin ilmoitettiin, ettei häntä voida hyväk-
 ---pagebreak--- C 213/38                    FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                             6.9.2003
syä varallaololuetteloon, koska hänen suullisesta kokeestaan              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
saamansa pisteet (18/40) jäivät alle vaaditun vähimmäismää-
rän, joka oli 20 pistettä.
Kantaja esittää seuraavat kanneperusteet:                                 Vastaaja määräsi 11.6.2002 tekemässään päätöksessä sakon
                                                                          kantajalle ja seitsemälle muulle itävaltalaiselle pankille asiassa
–      EY-sopimuksen 12 ja 39 artiklan mukaisen kansalaisuu-              COMP/36.571 (Itävallan pankit). Kantaja on nostanut päätök-
       teen perustuvaa syrjintää koskevan kiellon rikkominen ja           sen johdosta kanteen (1).
       valintamenettelyyn osallistuvien yhdenvertaisen kohtelun
       periaatteen loukkaaminen: Kantajaa ei Itävallan kansalai-
       suutensa takia ollut hyväksytty suullista koetta varten
       järjestettyyn valmisteluseminaariin, jonka Saksan ulkomi-
       nisteriö järjesti ja johon komission virkamiehet olivat            Kantaja on nostanut esillä olevan kanteen vastaajan 5.5.2003
       osallistuneet.                                                     tekemän sen päätöksen johdosta, jolla tämä ilmoitti julkista-
                                                                          vansa 11.6.2002 tehdyn sakkoa koskevan päätöksen EU:n
                                                                          virallisessa lehdessä ja ennakolta internetissä. Kiistanalaisessa
–      Valintalautakunnan virheellinen kokoonpano, olennais-              päätöksessä vastaaja hylkäsi kantajan vaatimukset, jotka koski-
       ten menettelymääräysten noudattamatta jättäminen ja                vat vastaajan päätöstä sakkopäätöksen julkistamisesta.
       henkilöstösääntöjen liitteessä 3 olevan määräyksen rikko-
       minen
–      Valintalautakunnan ilmeinen arviointivirhe ja harkinta-
       vallan väärinkäyttö                                                Kantajan mukaan sakkopäätöksen julkistaminen ilmoitetussa
                                                                          muodossa on lainvastaista. Yhtiön mielestä sakkopäätöstä ei
–      Olennaisten menettelymääräysten noudattamatta jättämi-             voi julkaista, koska asetuksen N:o 17 21 artiklan 1 kohdan
       nen, koska vastoin ilmoitusta valintamenettelyssä kanta-           mukaan kyseisen asetuksen 15 artiklan mukaisten päätösten
       jan kielitaitoa ei arvioitu                                        julkaiseminen ei ole sallittua.
( 1) Julkaistu virallisessa lehdessä C 110A, 11.4.2001, s. 13.
                                                                          Lisäksi sakkopäätöstä ei voi julkistaa vastaajan aikomassa ei-
                                                                          luottamuksellisessa muodossa, koska siinä toistetaan sakko-
                                                                          päätös sana sanalta luonnollisten henkilöiden nimien mainitse-
                                                                          matta jättämistä lukuun ottamatta. Asetus N:o 17 taas sallii
                                                                          ainoastaan julkistettavan päätöksen keskeisen sisällön julkista-
                                                                          misen.
Bank Austria Creditanstalt AG:n 6.6.2003 Euroopan yhtei-
            söjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                          Kantaja väittää myös, että sakkopäätöksen vuotta 1994 koske-
                              (Asia T-198/03)
                                                                          via osia ei voi julkaista missään tapauksessa, koska nämä seikat
                                                                          eivät ole merkityksellisiä sakkopäätöksen kyseessä olevan osan
                             (2003/C 213/75)                              osalta eikä vastaaja ollut toimivaltainen toteamaan kantajan
                                                                          rikkoneen EY 81 artiklaa vuonna 1994. Tämän ohella sakko-
                                                                          päätöksen ei-luottamuksellisen muodon julkiseksi saattaminen
                        (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      EU:n virallisessa lehdessä ja internetissä on vastoin asetusta
                                                                          N:o 45/2001 (2).
Bank Austria Creditanstalt AG, Wien (Itävalta), on nostanut
6.6.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-                (1 ) Asia T-260/02, Bank Austria Creditanstalt v. komissio (EYVL
mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-                      C 274, s. 28).
taan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Christian Zschocke             (2 ) Yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suoritta-
ja Jürgen Beninca.                                                             massa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta
                                                                               liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettu Euroopan
                                                                               parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (EYVL L 8,
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                     s. 1).
–      kumoaa 5.5.2003 tehdyn komission päätöksen
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-463/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.1.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Stanley International Betting Ltd ja Stanleybet Malta Ltd v. Ministero dell’Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato (Ennakkoratkaisupyyntö — SEUT 49 ja SEUT 56 artikla — Sijoittautumisvapaus — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Onnenpelit — Kansallinen lainsäädäntö — Toimilupajärjestelmän uudelleenjärjestäminen yhtenäistämällä toimilupien voimassaolon päättymisajankohdat — Uusi tarjouskilpailu — Toimiluvat, jotka ovat voimassaoloajaltaan lyhyempiä kuin aikaisemmat toimiluvat — Rajoitus — Yleistä etua koskevat pakottavat syyt — Oikeasuhteisuus)

text:
               30.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/8

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.1.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Stanley International Betting Ltd ja Stanleybet Malta Ltd v. Ministero dell’Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato
      (Asia C-463/13) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 49 ja SEUT 56 artikla - Sijoittautumisvapaus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Onnenpelit - Kansallinen lainsäädäntö - Toimilupajärjestelmän uudelleenjärjestäminen yhtenäistämällä toimilupien voimassaolon päättymisajankohdat - Uusi tarjouskilpailu - Toimiluvat, jotka ovat voimassaoloajaltaan lyhyempiä kuin aikaisemmat toimiluvat - Rajoitus - Yleistä etua koskevat pakottavat syyt - Oikeasuhteisuus))
      (2015/C 107/09)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Consiglio di Stato

         Pääasian asianosaiset

         Valittajat: Stanley International Betting Ltd ja Stanleybet Malta Ltd

         Vastapuolet: Ministero dell’Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato

         Muut osapuolet: Intralot Italia SpA, SNAI SpA, Galassia Game Srl, Eurobet Italia Srl unipersonale, Lottomatica Scommesse Srl, Sisal Match Point SpA ja Cogetech Gaming Srl

         Tuomiolauselma

      SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaa sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja tehokkuusperiaatetta on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään sellaisen uuden tarjouskilpailun järjestämisestä, jossa myönnetään toimilupia, joiden voimassaolon kesto on lyhyempi kuin aikaisemmin myönnettyjen toimilupien sen takia, että järjestelmä organisoidaan uudelleen yhtenäistämällä toimilupien voimassaolon päättymisajankohdat.

         (1)  EUVL C 344, 23.11.2013.


title: Asia T-54/15: Kanne 2.2.2015 – Jääkiekon SM-liiga v. SMHV (Liiga)

text:
               30.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/34

      Kanne 2.2.2015 – Jääkiekon SM-liiga v. SMHV (Liiga)
      (Asia T-54/15)
      (2015/C 107/44)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Jääkiekon SM-liiga (Helsinki, Suomi) (edustaja: asianajaja L. Laaksonen)

         Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Menettely SMHV:ssa

         Riidanalainen malli: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Liiga” – Rekisteröintihakemus nro 12 056 792

         Riidanalainen päätös: SMHV:n toisen valituslautakunnan 1.12.2014 asiassa R 576/2014-2 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen ja sallii tavaramerkkirekisteröinnin julkaisemisen

                  —

                  velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


title: Asia F-98/12: Kanne 17.9.2012 — ZZ v. neuvosto

text:
               10.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/24

         Kanne 17.9.2012 — ZZ v. neuvosto
   (Asia F-98/12)
   2012/C 343/41
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Päätösten olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan AD 12 vuosien 2008 ja 2009 ylennyskierroksilla kumoaminen

      Vaatimukset

               —

               on kumottava nimittävän viranomaisen päätökset olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan AD 12 vuosien 2008 ja 2009 ylennyskierroksilla

               —

               tarvittaessa on kumottava nimittävän viranomaisen 6.6.2012 tekemä päätös hylätä kantajan valitus, joka koski hänen ylentämättä jättämistään palkkaluokkaan AD 12 vuosien 2008 ja 2009 ylennyskierroksilla

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-635/11: Kanne 9.12.2011 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta

text:
               25.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 58/4

         Kanne 9.12.2011 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-635/11)
   2012/C 58/05
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Enegren ja M. van Beek)

      Vastaaja: Alankomaiden kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               todettava, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut pääomayhtiöiden rajatylittävistä sulautumisista 26.10.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/56/EY (1) 16 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia tarvittavia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä sen varmistamiseksi, että jos rajatylittävän sulautumisen tuloksena muodostettavan yhtiön sääntömääräinen kotipaikka sijaitsee Alankomaissa, yhtiön muissa jäsenvaltioissa sijaitsevien toimipaikkojen henkilöstöllä on samanlainen oikeus käyttää henkilöstön oikeutta osallistumiseen kuin Alankomaissa työskentelevällä henkilöstöllä

               —

               Alankomaiden kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 2005/56/EY 16 artiklan 2 kohdan b alakohdasta seuraa, että sen jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä, missä rajatylittävän sulautumisen tuloksena muodostettavan yhtiön sääntömääräinen kotipaikka sijaitsee, on säädettävä rajatylittävän sulautumisen tuloksena muodostettavaan yhtiöön kuuluvien ja muissa jäsenvaltioissa sijaitsevien toimipaikkojen henkilöstön oikeudesta käyttää vastaavaa henkilöstön oikeutta osallistumiseen kuin on henkilöstöllä, joka työskentelee siinä jäsenvaltiossa, jossa rajatylittävän sulautumisen tuloksena muodostettavan yhtiön sääntömääräinen kotipaikka sijaitsee.
   Näin ollen direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä annettavassa kansallisessa lainsäädännössä on otettava huomioon kaikki direktiivin 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tilanteet.
   Alankomaissa tämä on jäänyt tietyiltä osin toteuttamatta.

      (1)  EUVL L 310, s. 1.


title: Asian C-333/98 poistaminen rekisteristä

text:
C 102/16                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        8.4.2000
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                      Asian C-399/95 (1) poistaminen rekisteristä
1. toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut lääkäreiden vapaan                                     (2000/C 102/29)
     liikkuvuuden sekä heidän tutkintotodistustensa, todistus-
     tensa ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asia-          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.12.1999
     kirjojensa vastavuoroisen tunnustamisen helpottamisesta             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
     annetun direktiivin 93/16/ETY (1) muuttamisesta 8 päivänä           tu asia C-399/95, Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan
     huhtikuuta 1998 annettua direktiiviä 98/21/EY (2), koska            yhteisöjen komissio.
     se ei ole ilmoittanut direktiivin noudattamisen edellyttä-
     mistä laeista, asetuksista tai hallinnollisista määräyksistä
     taikka ei ole ryhtynyt tarvittaviin toimiin direktiivin nou-        (1) EYVL C 77, 16.3.1996.
     dattamiseksi, ja
2. velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                Asian C-195/96 (1) poistaminen rekisteristä
EY 249 artikla (entinen EY:n perustamissopimuksen 189 ar-
tikla), jonka mukaan direktiivi sitoo saavutettavaan tulokseen                                    (2000/C 102/30)
nähden jokaista jäsenvaltiota, sisältää implisiittisesti jäsenval-
tiota koskevan velvoitteen noudattaa direktiivissä asetettua             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.12.1999
määräaikaa tämän täytäntöönpanoa varten. Kyseinen                        antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
määräaika päättyi 31.12.1998, eikä Irlanti ollut antanut sään-           tu asia C-195/96, Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan
nöksiä komission kanteessa mainitun direktiivin asianmukai-              yhteisöjen komissio.
seksi täytäntöönpanemiseksi.
                                                                         (1) EYVL C 247, 24.8.1996.
(1) EYVL L 165, 7.7.1993, s. 1.
(2) EYVL L 119, 22.4.1998, s. 15.
                                                                                Asian C-333/98 (1) poistaminen rekisteristä
         Asian C-255/92 P (1) poistaminen rekisteristä                                            (2000/C 102/31)
                          (2000/C 102/27)                                Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.1.2000
                                                                         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                         tu asia C-333/98 (Commissione dei ricorsi contro i provvedi-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.12.1999
                                                                         menti dell’Ufficio Italiano Brevetti e Marchin esittämä ennakko-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                         ratkaisupyyntö), Merck & Co. Inc. vastaan Ufficio Italiano
tu asia C-255/92 P, BASF AG vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                         Brevetti e Marchi.
komissio.
                                                                         (1) EYVL C 327, 24.10.1998.
(1) EYVL C 187, 24.7.1992.
                                                                                Asian C-291/99 (1) poistaminen rekisteristä
          Asian C-129/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2000/C 102/32)
                          (2000/C 102/28)
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.1.2000
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 10.12.1999                antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-           tu asia C-291/99 (Tribunale di Triesten, Prima Sezione Civilen
tu asia C-129/99, Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan                esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Crossbow Srl vastaan Minis-
yhteisöjen komissio.                                                     tero delle Finanze.
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.                                                (1) EYVL C 314, 30.10.1999.


title: Asia C-65/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 25.4.2013 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Verotus — Direktiivi 2006/112/EY — 9 ja 11 artikla — Kansallinen lainsäädäntö, jossa sallitaan ei-verovelvollisten henkilöiden kuuluminen sellaisten henkilöiden ryhmään, jota voidaan pitää yhtenä arvonlisäverovelvollisena — Arvonlisäverokomitean kuuleminen)

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 25.4.2013 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-65/11) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Verotus - Direktiivi 2006/112/EY - 9 ja 11 artikla - Kansallinen lainsäädäntö, jossa sallitaan ei-verovelvollisten henkilöiden kuuluminen sellaisten henkilöiden ryhmään, jota voidaan pitää yhtenä arvonlisäverovelvollisena - Arvonlisäverokomitean kuuleminen)
   2013/C 171/04
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Nijenhuis, R. Lyal ja D. Triantafyllou)

      Vastaaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. Wissels, M. de Ree ja M. Noort)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Tšekin tasavalta (asiamies: M. Smolek), Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: aluksi C. Vang, sitten V. Pasternak Jørgensen), Irlanti (asiamies: D. O’Hagan, avustajinaan G. Clohessy, SC, ja N. Travers, BL), Suomen tasavalta (asiamiehet: H. Leppo ja S. Hartikainen) sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: H. Walker, avustajanaan M. Hall, QC)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 9 ja 11 artiklan rikkominen — Ei-verovelvollisten henkilöiden kuuluminen arvonlisäveroryhmään — Arvonlisäverokomitealle ei ole ilmoitettu arvonlisäveron ryhmärekisteröintiä toteutettaessa tehdyistä muutoksist

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Tšekin tasavalta, Tanskan kuningaskunta, Irlanti, Suomen tasavalta sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 130, 30.4.2011.


title: Asia T-537/10: Kanne 26.11.2010 — Adamowski v. SMHV — Fagumit (FAGUMIT)

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/46

         Kanne 26.11.2010 — Adamowski v. SMHV — Fagumit (FAGUMIT)
   (Asia T-537/10)
   ()
   2011/C 30/84
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Ursula Adamowski (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajaja D. von Schultz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Fabryka Węży Gumowych i Tworzyw Sztucznych Fagumit Sp. z o.o. (Wolbrom, Puola)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 1002/2009-1 3.9.2010 tekemä päätös on kumottava

               —

               yhteisön tavaramerkin nro 3005980 mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus on hylättävä

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan mitättömyysmenettelystä ja valitusmenettelystä aiheutuneet ja tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanaosan ”FAGUMIT” sisältävä kuviomerkki luokkiin 12 ja 17 kuuluvia tavaroita varten

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Fabryka Węży Gumowych i Tworzyw Sztucznych Fagumit Sp. z o.o.

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: Sanaosan ”FAGUMIT” sisältävä kansallinen kuviomerkki luokkaan 17 kuuluvia tavaroita varten

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hyväksyminen ja tavaramerkin julistaminen mitättömäksi

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 53 artiklan 1 kohdan c alakohtaa luettuna yhdessä 8 artiklan 4 kohdan kanssa on rikottu, koska vastapuoli valituslautakunnassa ei ole esittänyt oikeudellisesti päteviä todisteita, joista kävisi ilmi liiketunnuksen ”FAGUMIT” tosiasiallinen käyttö; asetuksen (EY) N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan b alakohtaa luettuna yhdessä 8 artiklan 3 kohdan kanssa on rikottu, koska vastapuoli valituslautakunnassa on pätevällä tavalla ilmaissut suostumuksensa nimitystä ”FAGUMIT” koskevien tavaramerkkioikeuksien rekisteröintiin, ja asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska kantajan ei voida osoittaa toimineen vilpillisessä mielessä sillä hetkellä, kun hän jätti riidanalaisen tavaramerkin rekisteröintiä koskevan hakemuksen.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).


title: Asia C-590/14 P: Valitus, jonka Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) on tehnyt unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-542/11, Alouminion v. komissio 8.10.2014 antamasta tuomiosta

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/26

         Valitus, jonka Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) on tehnyt unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-542/11, Alouminion v. komissio 8.10.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-590/14 P)
   (2015/C 065/36)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (edustajat: asianajajat E. Bourtzalas, E. Salakà, Ch. Synodinos, Ch. Tagaras ja A. Oikonomou)

      Muut osapuolet: Alouminion AE, Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               hyväksyy valituksen

               —

               kumoaa valituksenalaisen tuomion

               —

               velvoittaa vastapuolen korvaamaan asian käsittelystä sekä ensimmäisessä asteessa että valitusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että valituksenalainen tuomio on kumottava seuraavista syistä:

               1.

               SEUT 108 artiklan 3 kohtaa ja asetuksen N:o 659/99 1 artiklan b ja c kohtaa on tulkittu väärin todettaessa, että tuen jatkaminen ei sellaisenaan merkitse, että kyseessä on uusi tuki vaan, että tällainen luonnehdita edellyttää sitä, että tukea on olennaisella tavalla muutettu.

               2.

               Toteamus siitä, että suosituimmuustariffin soveltamista kyseessä olevalla kaudella on pidettävä olemassa olevan tuen jatkamisena, perustuu oikeudelliseen virheeseen, ilmeiseen arviointivirheeseen ja siihen, että tosiseikat on huomioitu väärin.

               3.

               Toteamus siitä, että tuen laillinen perusta ja sopimusperusta säilyvät ennallaan, perustuu ilmeiseen oikeudelliseen ja tosiseikkoja koskevaan virheeseen sekä ilmeiseen arviointivirheeseen.

               4.

               Perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty, sillä valituksenalaisessa tuomiossa ei tehdä selkoa siitä, onko edellytysten, joiden täyttyessä tuki katsotaan uudeksi tueksi, täytyttävä kumulatiivisesti ja edellyttäkö tuen katsominen uudeksi tueksi lainsäädännöllisiä toimenpiteitä.

               5.

               Unionin yleinen tuomioistuin on laiminlyönyt velvollisuutensa lausua sille esitetyistä asian kannalta merkityksellisistä väitteistä ja perusteluvelvollisuutensa.


title: Asia C-359/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.1.2007 (Tribunal de grande instance de Brive-la-Gaillarden (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Estager SA v. Receveur principal de la recette des douanes de Brive (Talous- ja rahapolitiikka — Asetukset (EY) N:o 1103/97 ja (EY) N:o 974/98 — Euron käyttöön ottaminen — Kansallisten rahayksikköjen ja euroyksikön väliset muunnot — Jäsenvaltion lainsäädäntö, joka koskee tiettyjen tämän valtion lainsäädännössä kansallisessa rahayksikössä ilmoitettujen rahamäärien euromääräisen arvon mukauttamista)

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.1.2007 (Tribunal de grande instance de Brive-la-Gaillarden (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Estager SA v. Receveur principal de la recette des douanes de Brive
   (Asia C-359/05) (1)

   (Talous- ja rahapolitiikka - Asetukset (EY) N:o 1103/97 ja (EY) N:o 974/98 - Euron käyttöön ottaminen - Kansallisten rahayksikköjen ja euroyksikön väliset muunnot - Jäsenvaltion lainsäädäntö, joka koskee tiettyjen tämän valtion lainsäädännössä kansallisessa rahayksikössä ilmoitettujen rahamäärien euromääräisen arvon mukauttamista)
   (2007/C 56/13)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal de grande instance de Brive-la-Gaillarde
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Estager SA

      Vastaaja: Receveur principal de la recette des douanes de Brive
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde — Tietyistä euron käyttöön ottamiseen liittyvistä säännöksistä 17 päivänä kesäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1103/97 (EYVL L 162, s. 1) 3 ja 5 artiklan sekä euron käyttöönotosta 3 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 974/98 (EYVL L 139, s. 1) 14 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa maatalousalan sosiaalietuuksien lisätalousarvion (BAPSA) maksun määrää pyöristettiin sen euroiksi muuntamisen jälkeen
   Tuomiolauselma
   Tietyistä euron käyttöön ottamiseen liittyvistä säännöksistä 17.6.1997 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1103/97 ja euron käyttöönotosta 3.5.1998 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 974/98 on tulkittava siten, että niiden kanssa on ristiriidassa sellainen kansallinen lainsäädäntö, jolla sellaisista vehnäjauhon, suurimoiden sekä -hiutaleiden määristä, jotka luovutetaan tai tuotetaan ihmisravintona käyttämistä varten, kannettavan maksun määrän euroiksi muuntamisen yhteydessä tämän maksun määräksi vahvistettiin korkeampi määrä, kuin näissä asetuksissa annettujen muuntamista koskevien sääntöjen soveltamisesta olisi seurannut, paitsi jos tämä korottaminen noudattaa näissä asetuksissa oikeusvarmuuden ja avoimuuden vaatimuksia, mikä edellyttää, että kyseessä olevista säädösteksteistä voidaan selvästi erotella jäsenvaltion viranomaisten päätös nostaa tätä maksun määrää kyseisen maksun määrän euroon muuntamisesta. Ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen tehtävänä on varmistaa, onko tilanne tällainen sen käsiteltäväksi saatetussa riita-asiassa.

      (1)  EUVL C 315, 10.12.2005.