title: Ioannis Rentzosin 8.6.1998 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne (Asia T-93/98)

text:
C 234/38                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     25.7.98
Jotkin päätöksen kohteina olleista yrityksistä nostivat                  Ioannis Rentzosin 8.6.1998 Euroopan parlamenttia vas-
EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan mukaisen kan-                                          taan nostama kanne
teen päätöksen kumoamiseksi. Yhteisöjen tuomioistuin                                             (Asia T-93/98)
totesi 31.3.1993 selluloosapäätöksen lainvastaiseksi (sellu-
loosatuomio (2)).                                                                                (98/C 234/71)
Kantajien vireille panemassa asiassa T-227/95 (3) Euroopan                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin julisti
mitättömäksi komission päätöksen kieltäytyä maksamasta                   Ioannis Rentzos, kotipaikka Niederanven (Luxemburg), on
takaisin sakkoja, jotka muodostavat tässä tapauksessa rii-               nostanut 8.6.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
danalaisen päätöksen sisällön.                                           oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan parla-
                                                                         menttia vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Carlo
Asiassa T-292/97 (4) kantajat vaativat (mm.) sen totea-                  Revoldini, prosessiosoite Luxemburgissa 180 route de
mista, että komissio on EY:n perustamissopimuksen                        Longwy.
175 artiklassa tarkoitetulla tavalla laiminlyönyt toimia
asiassa T-227/95 annetusta tuomiosta johtuvien velvoittei-               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
densa mukaisesti.                                                        tuin
Esillä olevassa asiassa kantajat esittävät käsityksenään,                Ð kumoaa Ioannis Rentzosia koskevan arviointikerto-
että riidanalaisen päätöksen tehdessään komissio on jäl-                      muksen ajalta 1.1.1995Ð1.1.1997,
leen rikkonut EY:n perustamissopimuksen 176 artiklaa.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi lainvastai-                 Ð toteaa Euroopan parlamentin päätöksen, jolla se kiel-
seksi sen, että komissio kieltäytyi täyttämästä selluloosa-                   täytyi muuttamasta Ioannis Rentzosia koskevaa arvi-
tuomiosta johtuvia velvoitteitaan. Nyt se on jälleen kiel-                    ointikertomusta ajalta 1.1.1995Ð1.1.1997, perusteet-
täytynyt täyttämästä kyseisestä tuomiosta johtuvia velvoit-                   tomaksi,
teitaan ja tämän lisäksi ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen antamasta tuomiosta johtuvia velvoittei-                  Ð velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan oikeu-
taan.                                                                         denkäyntikulut.
Riidanalainen päätös on kantajien mukaan EY:n perusta-                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
missopimuksen 173 ja 174 artiklassa tarkoitetulla tavalla
kumottava, koska se on ristiriidassa komission perustamis-               Kantaja, joka on LA 5 palkkaluokan virkamies vastaajana
sopimuksen 176 artiklan mukaisten ja asiassa T-227/95                    olevan yhteisön toimielimen pääosastossa 7, katsoo, että
annetusta tuomiosta johtuvien velvoitteiden kanssa.                      häntä koskevassa arviointikertomuksessa ajalta 1995Ð
                                                                         1997 ei kuvata hänen työtehtäviään oikein. Tämä arvioin-
Kantajien mukaan komissio on EY:n perustamissopimuk-                     tivirhe on hänen mukaansa seurausta objektiivisuuden
sen 178 ja 215 artiklassa tarkoitetulla tavalla velvoitettava            puutteesta sekä joistakin laiminlyönneistä suoritettujen
maksamaan kantajille korvauksena selluloosapäätöksen                     tehtävien kuvauksessa.
1 artiklan 1 ja 2 kohdassa tehdyiksi väitetyistä rikkomi-
sista niiden maksamia sakkoja vastaavan summan sakko-                    Kanneperusteiksi kantaja esittää henkilöstösääntöjen
jen maksupäivästä siihen päivään saakka, jolloin komis-                  43 artiklan ensimmäisen kohdan rikkomisen sekä yleisten
sion on täytettävä selluloosatuomiosta johtuvat velvoit-                 yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja kohtuullisuusperi-
teensa, laskettavine korkoineen sekä kantajille komission                aatteen loukkaamisen.
viivyttelystä täyttää mainitusta tuomiosta johtuvat velvoit-
teensa aiheutuneista menetyksistä aiheutuvine korkoineen.                Kantaja katsoo tältä osin, että se seikka, että kaikkia niitä
                                                                         tehtäviä ja toimia, joita hän on suorittanut kyseisenä ajan-
(1) Päätös 85/202/ETY (IV/29.725 Ð selluloosa), EYVL                     jaksona, ei ole otettu huomioon, on johtanut hänen päte-
    26.3.1985, L 85, s. 1.                                               vyyttään, tehokkuuttaan ja käytöstään koskeviin virheelli-
(2) Yhdistetyt asiat C-89, 104, 114, 116, 117 ja 125Ð129/85,             siin päätelmiin, mikä puolestaan on vääristänyt hallinnon
    Kok. 1993, s. I-1307.                                                hänestä tekemiä arvioita. Koska kaikkia niitä seikkoja,
(3) AssiDomän Kraft Products AB ym. v. komissio (Kok. 1997,
                                                                         joita nimittävän viranomaisen olisi pitänyt tarkastella, ei
    s. II-1185), josta on valitettu (asia C-310/97 P).
(4) Vireillä.                                                            ole otettu huomioon, kantaja ei mielestään ole yhdenver-
                                                                         taisessa asemassa työtovereihinsa nähden ja häntä on koh-
                                                                         deltu epäoikeudenmukaisesti.


title: Asian C-270/00 poistaminen rekisteristä

text:
21.4.2001             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 118/27
          Asian C-56/00 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-270/00 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/64)                                                    (2001/C 118/67)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27.10.2000          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.11.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-56/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian      tu asia C-270/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
tasavalta.                                                         Itävallan tasavalta.
(1) EYVL C 211, 22.7.2000.                                         (1) EYVL C 247, 26.8.2000.
         Asian C-155/00 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-484/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/65)                                                    (2001/C 118/68)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27.10.2000          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 10.11.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-155/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian     tu asia C-484/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
tasavalta.                                                         Helleenien tasavalta.
(1) EYVL C 176, 24.6.2000.
                                                                   (1) EYVL C 47, 19.2.2000.
         Asian C-186/00 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                           Asian C-320/96 P (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/66)
                                                                                (2001/C 118/69)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.11.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 14.11.2000
tu asia C-186/00 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
Division) esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Boston Scientific       tu asia C-320/96 P, Union européenne de radio-télévision
Ltd ym. vastaan Cordis Corporation ja Coris (UK) Ltd.              (UER) vastaan Métropole télévision SA ym.
(1) EYVL C 233, 12.8.2000.                                         (1) EYVL C 354, 23.11.1996.


title: Asia T-554/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.3.2017 – Unkari v. komissio

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/60

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.3.2017 – Unkari v. komissio
   (Asia T-554/13) (1)

   (2017/C 144/85)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari
   Yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 24, 25.1.2014.


title: Asia C-386/13: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 24.9.2014 — Euroopan komissio v. Kyproksen tasavalta

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/16

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 24.9.2014 — Euroopan komissio v. Kyproksen tasavalta
   (Asia C-386/13) (1)

   (2014/C 431/23)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 260, 7.9.2013.


title: Asia C-421/11 P: Valitus, jonka Total SA ja Elf Aquitaine SA ovat tehneet 11.8.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-206/06, Total ja Elf Aquitaine v. komissio, 7.6.2011 antamasta tuomiosta

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/6

         Valitus, jonka Total SA ja Elf Aquitaine SA ovat tehneet 11.8.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-206/06, Total ja Elf Aquitaine v. komissio, 7.6.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-421/11 P)
   2011/C 340/11
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: Total SA ja Elf Aquitaine SA (edustajat: asianajajat E. Morgan de Rivery ja A. Noêl-Baron)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Pääasialliset vaatimukset:

                           —

                           unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-206/06, Total ja Elf Aquitaine v. komissio, 7.6.2011 antama tuomio on SEUT 256 artiklan ja Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön pöytäkirjassa nro 3 olevan 56 artiklan nojalla kumottava

                           —

                           unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetyt vaatimukset on hyväksyttävä

                           —

                           ja tämän vuoksi komission 31.5.2006 tekemän päätöksen nro K(2006) 2098 lopullinen 1 artiklan c ja d kohta, 2 artiklan b kohta sekä 3 ja 4 artikla on kumottava.

               —

               Toissijaiset vaatimukset: unionin tuomioistuimen on täyttä harkintavaltaansa käyttäen SEUT 261 artiklan nojalla muutettava komission 31.5.2006 tekemän päätöksen nro K(2006) 2098 lopullinen 2 artiklan b kohdassa Elf Aquitainelle ja Totalille yhteisvastuullisesti ja solidaarisesti määrättyjä sakkoja, koska yleisen tuomioistuimen asiassa T-206/06, Total ja Elf Aquitaine v. komissio, 7.6.2011 antaman tuomion perusteluissa ja siinä esitetyissä lausumissa (erityisesti ehkäisevän vaikutuksen osalta) on objektiivisia puutteita, ja näitä yhteisvastuullisia ja solidaarisia sakkoja on alennettava siten, että Elf Aquitainen sakon määräksi tulee 75 562 500 euroa ja Totalin sakon määräksi 58 500 000 euroa.

               —

               Vielä toissijaisemmat vaatimukset: unionin tuomioistuimen on täyttä harkintavaltaansa käyttäen SEUT 261 artiklan nojalla muutettava komission 31.5.2006 tekemän päätöksen nro K(2006) 2098 lopullinen 2 artiklan b kohdassa Elf Aquitainelle ja Totalille yhteisvastuullisesti ja solidaarisesti määrättyjä sakkoja, koska tuomion perusteluissa ja siinä esitetyissä lausumissa on objektiivisia puutteita, ja alennettava niitä sopivaksi katsomallaan määrällä.

               —

               Vieläkin toissijaisemmat vaatimukset: Elf Aquitaine ja Total on vapautettava niiden viivästyskorkojen maksamisesta, jotka ovat saattaneet juosta komission 31.5.2006 tekemän päätöksen nro K(2006) 2098 lopullinen tekoajankohdan ja asiassa T-217/06, Arkema, annetun tuomion välillä.

               —

               Euroopan komissio on joka tapauksessa velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut, myös Elf Aquitainelle ja Totalille unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat esittävät vaatimustensa tueksi kuusi pääasiallista ja kolme toissijaista valitusperustetta.
   Ensimmäisessä perusteessa ne väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut EUT 5 artiklaa, koska se hyväksynyt emoyhtiöiden automaattista vastuuta koskevan periaatteen, jota komissio oli asiassa soveltanut ja jota oli perusteltu SEUT 101 artiklassa tarkoitetulla yrityksen käsitteellä. Tällainen lähestymistapa ei sovellu yhteen rajoitettua erityistoimivaltaa, toissijaisuutta (ensimmäinen osa) eikä suhteellisuutta (toinen osa) koskevien periaatteiden kanssa.
   Toisessa perusteessa ne väittävät, että kansallista oikeutta ja yrityksen käsitettä on selvästikin tulkittu väärin, koska unionin yleinen tuomioistuin on antanut väärän oikeudellisen arvon oikeushenkilön autonomiaa koskevalle periaatteelle.
   Kolmannessa perusteessa ne väittävät pääasiallisesti, että unionin yleinen tuomioistuin on tahallaan kieltäytynyt tekemästä johtopäätöksiä kilpailuoikeudellisten seuraamusten rangaistuksenluonteisuudesta ja EU:n perusoikeuskirjaan perustuvista uusista velvollisuuksista. Unionin yleinen tuomioistuin on nimittäin soveltanut unionin oikeuden käsitettä yritys kohtuuttomasti ja väärin sivuuttaen kansallisen yhtiöoikeuden perustana olevan, autonomisuutta koskevan olettaman ja kilpailuoikeudellisten seuraamusten rangaistuksenluonteen. Vielä ne väittävät, että unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt omasta aloitteestaan ottaa esille kysymys komissiossa käytävässä hallinnollisessa menettelyssä sovellettavan järjestelmän lainvastaisuus.
   Neljännessä perusteessa valittajat väittävät, että puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska kohtuullisuutta ja menettelyllisen yhdenvertaisuuden periaatteita on loukattu. Unionin yleinen tuomioistuin on nimittäin hyväksynyt komission kanteen probatio diabolica, ja se on tehnyt virheen katsoessaan, että tytäryhtiön riippumattomuutta on arvioitava yleisesti ja siihen nähden, mikä on sen pääoman suhde emoyhtiöön, vaikka sitä pitäisi arvioida siihen nähden, miten tietyillä markkinoilla menetellään.
   Viidenneksi valittajat vetoavat perusteluvelvollisuuden loukkaamiseen, sillä unionin yleinen tuomioistuin on lyhyesti todennut komission hylänneen niiden lausumat esittämättä minkäänlaista tarkastelua komission esittämistä perusteluista (ensimmäinen osa). Lisäksi ne vetoavat komissiolla olevaan perusteluvelvollisuuteen liittyviin oikeudellisiin virheisiin (toinen osa), ja ne moittivat unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että se on korvannut komission arvioinnin omallaan (kolmas osa).
   Kuudennessa perusteessaan valittajat väittävät, että hyvän hallinnon periaatetta on loukattu, koska valittajille, jotka ovat emoyhtiöitä, on määrätty suurempi sakko kuin Arkemalle, joka on rikkomisesta vastuussa oleva tytäryhtiö.
   Seitsemännessä perusteessa ne moittivat unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että se on tehnyt useita oikeudellisia virheitä soveltaessaan sakon ehkäisevyyteen liittyvää kerrointa 3. Unionin yleinen tuomioistuin on näin rikkonut sakkojen laskennasta annettuja vuoden 1998 suuntaviivoja (ensimmäinen osa) ja sakon perusmäärän jakamattomuutta (toinen osa).
   Kahdeksannessa perusteessa ne vaativat, että niille määrättyjä sakkoja alennetaan.
   Yhdeksännessä ja viimeisessä perusteessa ne vaativat, että viivästyskorot, joita komissio riidanalaisen päätöksen ja tuomion nojalla vaatii, kumotaan.


title: Asia C-99/02: Euroopan yhteisöjen komission 15.3.2002 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
18.5.2002               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 118/19
1.    Ovatko asetuksen N:o 1408/71 (1) säännökset – ETY:n                Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
      väliaikaisten toimihenkilöiden osalta, jotka asuvat Bel-           tuin
      giassa palvelussuhteensa päätyttyä ETY:ssä, joiden osalta
      ei toimiteta sosiaaliturvamaksujen ennakonpidätystä ja
                                                                         –     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut työllisyy-
      joilla on oikeus ETY:n maksamaan työttömyyskorvauk-
                                                                               den edistämiseen tähtäävistä Italian tukitoimista
      seen – esteenä sille, että heihin sovelletaan kansallista
                                                                               11.5.1999 tehdyn komission päätöksen 2000/128/EY (1)
      lainsäädäntöä kokonaisuudessaan, ottaen huomioon
                                                                               (tiedoksiannettu 4.6.1999 numerolla K (1999) 1364,
      päällekkäisyyden estämistä koskeva kansallinen sääntö,
                                                                               EYVL L 42, 15.2.2000, s. 1) mukaisia velvoitteitaan, koska
      josta johtuu, että työttömyyskorvauksen saamisen edelly-
                                                                               se ei ole säädetyssä määräajassa toteuttanut toimenpiteitä,
      tysten mukaan työntekijällä ei saa olla työtä eikä palkkaa,
                                                                               jotka olivat tarpeen em. päätöksessä lainvastaisiksi ja
      jolloin palkkana pidetään erityisesti: irtisanomiskorvausta
                                                                               yhteismarkkinoiden kanssa yhteensoveltumattomiksi kat-
      tai vahingonkorvausta työsuhteen päättymisen johdosta,
                                                                               sottujen tukien takaisinperimiseksi, tai ei ole ainakaan
      joihin työntekijällä mahdollisesti on oikeus, ei kuitenkaan
                                                                               ilmoittanut komissiolle tällaisista toimenpiteistä
      korvausta aineettomasta vahingosta?
                                                                         –     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
2.    Onko vastoin EY-asetusta N:o 1612/68 (2) (Neuvosto                       kulut.
      15. lokakuuta 1968, II osasto, 7 artiklan 4 kohta), josta
      johtuu, että sosiaaliturvan alalla on pyrittävä yhdenmu-
      kaisuuteen ja ettei minkäänlainen syrjintä ole hyväksyttyä,
      että postdocin työoikeudellinen asema on (kantajan mu-
      kaan) epäyhtenäinen ETA:n alueella; että postdocia pide-           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      tään eräissä ETA:n jäsenvaltioissa ammattitoimintana,
      joka voi kuulua tai olla kuulumatta sosiaaliturvan piiriin,
      ja Belgiassa postdocia pidetään (kantajan mielestä oikeu-          Komission päätöksessä Italia velvoitetaan toteuttamaan ”kaikki
      dettomasti) opintotukea saavana harjoittelijana ja että            tarvittavat toimet, jotta tuensaajilta voidaan periä takaisin
      postdoc fellowin on itse huolehdittava vakuutusturvas-             sääntöjenvastaisesti myönnetty tuki, joka ei täytä 1 ja 2 artik-
      taan Belgian kansallisessa järjestelmässä, mikä puolestaan         lassa säädettyjä edellytyksiä”. Sen on lisäksi kahden kuukauden
      ei (ainakaan työttömyysturvavakuutuksen osalta) ole                kuluessa päätöksen tiedoksisaannista ilmoitettava komissiolle,
      mahdollista vapaaehtoisuuden perusteella?                          ”mitä toimenpiteitä se on toteuttanut päätöstä noudattaak-
                                                                         seen”.
(1) EYVL 1971, L 149, s. 2.                                              On todettava, että tämän määräajan päättyessä Italian tasavalta
(2) EYVL 1968, L 257, s. 2.                                              ei ollut vielä ilmoittanut komissiolle niitä toimenpiteitä, joihin
                                                                         se oli ryhtynyt periäkseen takaisin lainvastaisesti maksetut tuet.
                                                                         Jäsenvaltio voi jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä
                                                                         koskevassa asiassa, jossa vaaditaan tukien takaisinperimistä,
                                                                         vedota ainoastaan siihen, että täytäntöönpano on ollut ehdot-
                                                                         toman mahdotonta. Tämä edellytys ei täyty, jos vastaajana
                                                                         oleva hallitus tyytyy ilmoittamaan komissiolle vain, että sillä
                                                                         on ollut oikeudellisia, poliittisia tai käytännön vaikeuksia
                                                                         panna päätös täytäntöön, ryhtymättä mihinkään toimenpitei-
                                                                         siin periäkseen tuen takaisin asianomaisilta yrityksiltä tai
Euroopan yhteisöjen komission 15.3.2002 Italian tasaval-                 esittämättä sellaisia muita päätöksen täytäntöönpanotapoja,
                   taa vastaan nostama kanne                             joiden avulla vaikeudet olisi voitu ratkaista.
                                                                         Italian viranomaiset eivät ole edes väittäneet, että täytäntöön-
                           (Asia C-99/02)                                pano olisi ehdottaman mahdotonta eivätkä ne ole koskaan
                                                                         virallisesti pyytäneet takaisinperinnälle asetetun määräajan
                                                                         jatkamista taikka päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä. Ne
                         (2002/C 118/31)                                 eivät myöskään ole esittäneet sellaisia vaihtoehtoisia päätöksen
                                                                         soveltamistapoja, joiden avulla aiheutuneet vaikeudet olisi
                                                                         voitu ratkaista.
                                                                         (1) EYVL L 42, 15.2.2000, s. 1.
Euroopan yhteisöjen komissio on 15.3.2002 nostanut kanteen
Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
messa. Kantajan asiamiehenä on Vittorio Di Bucci.


title: Asia T-381/16: Kanne 13.6.2016 – Düll v. EUIPO – Cognitect (DaToMo)

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/14

      Kanne 13.6.2016 – Düll v. EUIPO – Cognitect (DaToMo)
      (Asia T-381/16)
      (2016/C 364/10)
      Kannekirjelmän kieli: saksa

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Klaus Düll (Südergellersen, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Wolff-Marting)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Cognitect, Inc. (Durham, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

         Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki ”DaToMo” – EU-tavaramerkki nro 6 715 627

         EUIPO:ssa käyty menettely: Menettämismenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 19.4.2016 yhdistetyissä asioissa R 1383/2015-2 ja R 1481/2015-2 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  muuttaa riidanalaista päätöstä siten, ettei tavaramerkin 6715627 DaToMo tavara- ja palveluluettelon luokassa 42 lueteltuihin ja edellä mainitun päätöksen mukaan siinä säilyviin palveluihin lisätä rajoitusta ”kaikki edellä mainitut yrityksen liikkuvuuden hallintaa (EMM) varten”

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n vastaamaan omista kuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Asetuksen N:o 40/94 50 artiklaa on rikottu.


title: Asia T-395/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.9.2008 — Italia v. komissio

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/64

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.9.2008 — Italia v. komissio
   (Asia T-395/06) (1)

   (2008/C 301/119)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 42, 24.2.2007.


title: Asia T-26/17 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 26.6.2017 – Jalkh v. parlamentti (Väliaikainen oikeussuoja — Toimielimiä koskeva oikeus — Euroopan parlamentin jäsen — Erioikeudet ja vapaudet — Euroopan parlamentin jäsenen parlamentaarisen koskemattomuuden poistaminen — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               14.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 26.6.2017 – Jalkh v. parlamentti
   (Asia T-26/17 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Toimielimiä koskeva oikeus - Euroopan parlamentin jäsen - Erioikeudet ja vapaudet - Euroopan parlamentin jäsenen parlamentaarisen koskemattomuuden poistaminen - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2017/C 269/35)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvillers, Ranska) (edustajat: aluksi asianajaja J.-P. Le Moigne, sittemmin asianajaja M. Ceccaldi)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: M. Dean ja S. Alonso de León)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva hakemus lykätä parlamentin 22.11.2016 tekemän päätöksen, joka koski Jalkhin koskemattomuuden poistamista tribunal de grande instance de Paris’ssa (Pariisin alioikeus, Ranska) aloitetun esitutkinnan (nro 1422400530) vuoksi, täytäntöönpanoa.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Yhdistetyt asiat T-529/08–T-531/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.4.2010 — Diputación Foral de Álava ym. v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuet — Veroedut — Sääntöjenvastaiseksi todetun valtiontuen takaisin periminen — Koronkorkojärjestelmän soveltaminen — Vahvistava toimenpide — Tutkimatta jättäminen)

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.4.2010 — Diputación Foral de Álava ym. v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-529/08–T-531/08) (1)

   (Kumoamiskanne - Valtiontuet - Veroedut - Sääntöjenvastaiseksi todetun valtiontuen takaisin periminen - Koronkorkojärjestelmän soveltaminen - Vahvistava toimenpide - Tutkimatta jättäminen)
   2010/C 148/54
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (Espanja) (asia T-529/08); Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (Espanja) (asia T-530/08) ja Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (Espanja) (asia T-531/08) (edustajat: asianajajat I. Sáenz Cortabarría Fernández ja M. Morales Isasi)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: C. Urraca Caviedes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan yhteisöjen 2.10.2008 päivättyä kirjettä koskeva kumoamisvaatimus: tässä kirjeessä ilmoitetaan kantajille, että tukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut myöntämällä Álavassa, Guipúzcoassa ja Biskajassa sijaitsevien yritysten tekemille investoinneille 45 prosentin verohyvityksen 11.7.2001 tehtyjen komission päätösten 2002/820/EY, 2002/894/EY ja 2003/27/EY (vastaavasti EYVL 2002, L 296, s. 1, EYVL 2002, L 314, s. 26 ja EUVL 2003, L 17, s. 1) ja valtiontukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut uusien yritysten hyväksi Álavassa, Guipúzcoassa ja Biskajassa 11.7.2001 tehtyjen komission päätösten 2002/892/EY, 2002/540/EY ja 2002/806/EY (vastaavasti EYVL 2002, L 314, s. 1, EYVL 2002, L 174, s. 31 ja EYVL 2002, L 279, s. 35) yhteydessä sääntöjenvastaisiksi todettujen valtiontukien takaisin perimisen puitteissa maksettaville koroille on laskettava koronkorko; nämä päätökset on vahvistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-227/01–T-229/01, T-265/01, T-266/01 ja T-270/01, Diputación Foral de Álava ym. vastaan komissio, 9.9.2009 antamassa tuomiossa (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).

      Määräysosa

               1)

               Kanteet jätetään tutkimatta.

               2)

               Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa ja Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 32, 7.2.2009.


title: Asia C-415/17: Kanne 10.7.2017 – Euroopan komissio v. Kroatian tasavalta

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/28

         Kanne 10.7.2017 – Euroopan komissio v. Kroatian tasavalta
   (Asia C-415/17)
   (2017/C 277/42)
   Oikeudenkäyntikieli: kroaatti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Støvlbæk, M. Mataija ja G. von Rintelen)

      Vastaaja: Kroatian tasavalta

      Vaatimukset

   Euroopan komissio vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               toteaa, että koska Kroatian tasavalta ei ole 17.6.2016 mennessä antanut tarvittavia säännöksiä noudattaakseen tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteisestä tilintarkastuksesta annetun direktiivin 2006/43/EY muuttamisesta 16.4.2014 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/56/EU (EUVL 2014, L 158, s. 196) tai ainakaan ilmoittanut kyseisiä säännöksiä komissiolle, Kroatian tasavalta on jättänyt noudattamatta kyseisen direktiivin 2 artiklan mukaiset velvollisuutensa

               —

               velvoittaa Kroatian tasavallan SEUT 260 artiklan 3 kohdan nojalla maksamaan sakkoa 9 275,20 euroa päivässä alkaen sen tuomion julistamispäivästä, jolla todetaan, ettei velvollisuutta ilmoittaa mainitun direktiivin täytäntöönpanotoimenpiteitä ole pantu täytäntöön

               —

               velvoittaa Kroatian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kroatian tasavalta ei ole täyttänyt velvollisuuttaan ilmoittaa direktiivin 2014/56/EU täytäntöönpanotoimenpiteitä direktiivin 2 artiklassa säädetyssä määräajassa.


title: Asia T-224/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.12.2015 – Cofely Solelec ym. v. parlamentti (Kumoamiskanne — Julkiset rakennusurakat — Tarjouspyyntömenettely — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen — Valituksenalaisen päätöksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               15.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 59/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.12.2015 – Cofely Solelec ym. v. parlamentti
   (Asia T-224/15) (1)

   ((Kumoamiskanne - Julkiset rakennusurakat - Tarjouspyyntömenettely - Tarjoajan tarjouksen hylkääminen - Valituksenalaisen päätöksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2016/C 059/20)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Cofely Solelec (Esch-sur-Alzette, Luxemburg), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Luxemburg) ja Cofely Fabricom (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat V. Elvinger ja S. Marx, sitten S. Marx)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: L. Chrétien ja M. Mraz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Euroopan parlamentin, infrastruktuurin ja logistiikan pääosaston 27.4.2015 päivätyn päätöksen nro 103299, jolla se hylkäsi tarjouspyynnön viite INLO–D–UPIL–T–14–AO4, joka koskee Luxemburgissa sijaitsevan Konrad Adenauer -rakennuksen laajennus- ja uudistushanketta, yhteydessä kantajien erän 75 ”Sähköt – vahvavirrat” osalta 29.9.2014 tekemän tarjouksen, ja jolla kyseinen urakka päätettiin antaa toiselle tarjoajalle, kumoamisesta.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Euroopan parlamentti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Cofely Solelecin, Mannelli & Associés SA:n ja Cofely Fabricomin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 205, 22.6.2015.


title: Asia C-149/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 1.4.2008 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate v. Porto Antico di Genova SpA

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/21

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 1.4.2008 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate v. Porto Antico di Genova SpA
   (Asia C-149/06) (1)

   (2008/C 142/35)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 310, 16.12.2006.


title: Asia T-60/17: Kanne 31.1.2017 – Safe Skies v. EUIPO – Travel Sentry (TSA LOCK)

text:
               3.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/55

         Kanne 31.1.2017 – Safe Skies v. EUIPO – Travel Sentry (TSA LOCK)
   (Asia T-60/17)
   (2017/C 104/77)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Safe Skies LLC (New York, New York, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja V. Schwepler)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Travel Sentry, Inc. (Windermere, Florida, Yhdysvallat)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki ”TSA LOCK” – EU-tavaramerkki nro 4 530 168

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 24.11.2016 asiassa R 233/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja velvoittaa (mahdollisen) väliintulijan korvaamaan valituslautakunnassa käydystä hallinnollisesta menettelystä aiheutuneet kulut

               —

               määrää ajankohdan suulliselle käsittelylle sen varalta, että unionin yleinen tuomioistuin ei voi ratkaista asiaa ilman suullista käsittelyä.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohtaa yhdessä asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohtaa yhdessä asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan kanssa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohtaa yhdessä asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan g alakohdan kanssa on rikottu.


title: Asia T-826/14: Kanne 23.12.2014 – Espanja v. komissio

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/47

         Kanne 23.12.2014 – Espanja v. komissio
   (Asia T-826/14)
   (2015/C 065/63)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: Abogado del Estado M. Sampol Pucurull)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt käsiteltävä kanne on nostettu valtiontukiasiassa SA.35550 (13/C) (ex 13/NN, ex 12/CP) – Omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa seuranneen rahallisen liikearvon kirjaaminen kuluksi – 15.10.2014 tehdystä komission päätöksestä.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu SEUT 108 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1) 13 artiklan ja SEUT 296 artiklan kanssa, virheelliseen soveltamiseen sen vuoksi, että riidanalaisen päätöksen perustelut ovat puutteelliset eikä päätös sisällä sellaista toimenpiteen arviointia, jota unionin yleisen tuomioistuimen 7.11.2014 antamissa tuomioissa (asiat T-219/10 ja T-399/11) edellytetään.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu SEUT 107 artiklan 1 kohdan virheelliseen soveltamisen sen vuoksi, että kyseessä olevaa järjestelmää sovelletaan yleisesti eikä se ole valikoiva.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu uuden tuen puuttumiseen ja tästä seuraavaan asetuksen N:o 659/1999 13 artiklan virheelliseen soveltamiseen.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden loukkaamiseen asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan ja komission kahdessa aikaisemmassa päätöksessä omaksuman käytännön osalta.


title: Asia C-567/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 27.12.2007 — Minister voor Wonen, Wijken en Integratie, muu osapuoli: Woningstichting Sint Servatius

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 27.12.2007 — Minister voor Wonen, Wijken en Integratie, muu osapuoli: Woningstichting Sint Servatius
   (Asia C-567/07)
   (2008/C 64/36)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Raad van State
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Minister voor Wonen, Wijken en Integratie

      Muu osapuoli: Woningstichting Sint Servatius
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Onko kyseessä EY:n perustamissopimuksen 56 artiklassa tarkoitettu pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitus, jos yritys (hyväksytty laitos), joka lain nojalla hyväksytään ajamaan sosiaalisen asumisen etuja Alankomaissa ja joka voi sitä varten hakea julkisia varoja ja joka saa lain nojalla toimia ainoastaan kyseisten etujen hyväksi ja jonka toiminta-alue on periaatteessa Alankomaat, ei saa harjoittaa rajat ylittävää toimintaa ilman ministerin antamaa ennakkolupaa?

               2.a.

               Voidaanko jäsenvaltion sosiaaliseen asumiseen liittyvän edun katsoa olevan EY:n perustamissopimuksen 58 artiklassa tarkoitettu yleiseen järjestykseen liittyvä etu?

               b.

               Voidaanko jäsenvaltion sosiaaliseen asumiseen liittyvän edun katsoa olevan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistettu yleistä etua koskeva pakottava syy?

               c.

               Voidaanko erityisesti jäsenvaltion sosiaalisen asumisen järjestelmän tehokkuuteen ja rahoitettavuuteen liittyvän edun katsoa olevan EY:n perustamissopimuksen 58 artiklassa tarkoitettu yleiseen järjestykseen liittyvä etu tai yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistettu yleistä etua koskeva pakottava syy?

               3.a.

               Jos ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetulle hyväksytylle laitokselle myönnettävän ennakkoluvan edellyttäminen on rajoitus, joka on perusteltu kysymyksissä 2.a, 2.b ja 2.c tarkoitetulla tavalla, onko tämä edellytys tällöin välttämätön ja oikeasuhtainen?

               b.

               Onko jäsenvaltiolla sovellettaessa edellä mainittua perustelua laaja harkintavalta määriteltäessä kyseisen yleisen edun ulottuvuutta ja tapaa, miten tätä etua ajetaan? Onko tässä yhteydessä vaikutusta myös sillä, että yhteisöllä ei ole lainkaan tai että sillä on hyvin vähän toimivaltaa sosiaalisen asumisen alalla?

               4.a.

               Voiko jäsenvaltio perustellakseen pääomien vapaan liikkuvuuden rajoittamista vedota EY:n perustamissopimuksen 58 artiklassa mainittujen ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistettujen yleistä etua koskevien pakottavien syiden lisäksi tai yhdessä niiden kanssa myös EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohtaan, jos yrityksille on annettu erityisoikeuksia ja ne tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja?

               b.

               Onko EY:n perustamissopimuksen 58 artiklassa tarkoitettujen yleisten etujen ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistettujen yleistä etua koskevien pakottavien syiden sisältö sama kuin EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen yleisten taloudellisten tarkoitusten?

               c.

               Onko jäsenvaltion vetoamisella EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohtaan ja väitteellä, että yritykset, joille on annettu erityisoikeuksia, hoitavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä tehtäviä, lisäarvoa siihen nähden, että vedottaisiin EY:n perustamissopimuksen 58 artiklassa tarkoitettuihin yleisiin etuihin ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistettuihin yleistä etua koskeviin pakottaviin syihin?

               5.a.

               Voidaanko yritysten, kuten ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitettujen hyväksyttyjen laitosten, joiden on käytettävä kaikki varansa sosiaalisen asumisen hyväksi mutta joilla on myös kaupallista toimintaa sosiaalista asumista varten, katsoa olevan kaiken toimintansa tai osan siitä kannalta yrityksiä, jotka tuottavat EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja?

               b.

               Onko kysymykseen 5.a myöntävästi vastaamiseksi välttämätöntä, että yrityksillä on erillinen kirjanpito, jonka perusteella voidaan kiistattomasti todeta, mitkä kulut ja mitkä tulot liittyvät niiden sosiaaliseen toimintaan ja mitkä niiden kaupalliseen toimintaan, ja että tällainen velvoite on sisällytetty kansalliseen lain säädökseen? Onko tällä tavoin varmistettava, että jäsenvaltion taloudellisia resursseja käytetään ainoastaan sosiaalisen toiminnan ja sen jatkuvuuden hyväksi?

               6.a.

               Jos ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetun hyväksytyn laitoksen voidaan katsoa olevan kaiken toimintansa tai osan siitä kannalta yritys, joka tuottaa EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja, voidaanko sillä, että tehtäväksi on annettu tällaisten palvelujen tuottaminen, perustella sitä, että hyväksyttyyn laitokseen kohdistuu EY:n perustamissopimuksen 56 artiklassa tarkoitettu pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitus?

               b.

               Onko jäsenvaltiolla sovellettaessa edellä mainittua perustelua laaja harkintavalta määriteltäessä kyseisen yleisen edun ulottuvuutta ja tapaa, miten tätä etua ajetaan? Onko tässä yhteydessä vaikutusta myös sillä, että yhteisöllä ei ole lainkaan tai sillä on hyvin vähän toimivaltaa sosiaalisen asumisen alalla?

               7.a.

               Voiko se, että jäsenvaltio antaa EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuille tietyille yrityksille käyttöön taloudellisia resursseja, edellyttää, että yrityksen toimintaa on alueellisesti rajoitettava sen välttämiseksi, että kyseiset taloudelliset resurssit olisivat lainvastaista valtiontukea ja että yritykset käyttäessään näitä resursseja toisessa jäsenvaltiossa kilpailisivat tässä toisessa jäsenvaltiossa yritysten kanssa ehdoin, jotka eivät perustu markkinatilanteeseen?

               b.

               Voiko jäsenvaltio, kuten tässä asiassa Alankomaat, vaatia ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetuilta hyväksytyiltä laitoksilta, jotka haluavat harjoittaa toisessa jäsenvaltiossa luonteeltaan sosiaalista ja kaupallista asuntorakennustoimintaa, ennakkolupaa, jos ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa ei vielä ole lakisääteistä velvollisuutta tehdä eroa tällaisten kahden tyyppisten toimintojen välillä? Onko ennakkoluvan edellyttäminen tässä tapauksessa välttämätön ja oikeasuhteinen keino EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan noudattamiseksi?


title: Asia C-507/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Innsbruck (Itävalta) on esittänyt 13.12.2006 — Malina Klöppel v. Tiroler Gebietskrankenkasse

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Innsbruck (Itävalta) on esittänyt 13.12.2006 — Malina Klöppel v. Tiroler Gebietskrankenkasse
   (Asia C-507/06)
   (2007/C 56/25)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Oberlandesgericht Innsbruck
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Malina Klöppel

      Vastapuoli: Tiroler Gebietskrankenkasse
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1), sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 5.6.2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1386/2001 (2), 72 artiklaa ja mainitun asetuksen 3 artiklaa sekä asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21.3.1972 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 (3), sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 27.2.2002 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 410/2002 (4), 10 a artiklaa tulkittava niin, että perhe-etuuksien saamiskausia jossain jäsenvaltiossa (tässä tapauksessa Saksan liittotasavallassa — kotihoidontuki (Bundeserziehungsgeld)) on käsiteltävä samalla tavoin arvioitaessa oikeutta siihen rinnastettavien etuuksien saamiseen toisessa jäsenvaltiossa (tässä tapauksessa Itävallassa — lapsenhoitoavustus (Kinderbetreuungsgeld)) ja että näin ollen ne on arvioitaessa tätä oikeutta toisessa jäsenvaltiossa katsottava omiksi saamiskausiksi, kun näiden saamiskausien aikana kumpaakin vanhempaa on pidettävä asetuksen 1408/71 1 artiklan a kohdan i alakohdassa tarkoitettuna työntekijänä?

      (1)  EYVL L 149, s. 2.

      (2)  EYVL L 187, s. 1.

      (3)  EYVL L 74, s. 1.

      (4)  EYVL L 62, s. 17.


title: Asia C-244/09: Unionin tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 16.11.2010 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/31

         Unionin tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 16.11.2010 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-244/09) (1)

   ()
   2011/C 30/49
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 233, 26.9.2009.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11 päivänä heinäkuuta 2000 asiassa T-134/99, Anna Skrzypek vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Perhelisät – Lapseneläke – Myöntämisedellytykset – Lapsen tosiasiallinen huolto)

text:
9.9.2000                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 259/19
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                               prosessiosoite Luxemburgissa Société de gestion fiduciaire
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                   SARL, 2–4 rue Beck, vastaan Euroopan ammatillisen koulutuk-
                                                                         sen kehittämiskeskus (Cedefop) (asiamiehenään B. Wägen-
                  14 päivänä heinäkuuta 2000                             baur), jossa kantaja vaatii kumoamaan Euroopan ammatillisen
                                                                         koulutuksen kehittämiskeskuksen 3.6.1998 tekemän päätök-
asiassa T-82/99, Michael Cwik vastaan Euroopan yhteisö-                  sen, jolla se hylkäsi kantajan tekemän hallinnollisista tukitoi-
                           jen komissio (1)                              minnoista vastaavan osaston osastopäällikön palkkaluokan
                                                                         A 7/A 5 tointa koskevan työpaikkahakemuksen sekä hallinto-
(Henkilöstö – Julkaisemislupa – Henkilöstösääntöjen 17 ar-               päällikön palkkaluokan A 5/A 4 tointa koskevan työpaikkaha-
tiklan toinen kohta – Yhteisön etu – Ilmeinen arviointivirhe)            kemuksen, sekä kumoamaan Cedefopin päätöksen, jossa
                                                                         päätettiin olla jatkamatta kantajan työsuhdetta tilapäisenä
                                                                         toimihenkilönä 30.6.1998 jälkeen, ensimmäisen oikeusasteen
                          (2000/C 259/31)
                                                                         tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                                                                         puheenjohtaja R. Garcı́a-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh ja
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       J.D. Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palcio González, on
                                                                         antanut 13.7.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
Asiassa T-82/99, Michael Cwik, Euroopan yhteisöjen komis-                raava:
sion virkamies, kotipaikka Tervuren (Belgia), edustajanaan
asianajaja N. Lhoëst, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa              1)    Kanne jätetään tutkimatta siltä osin, kuin se koskee päätöstä
asianajotoimisto Becker & Cahen, 3 rue des Foyers, vastaan                     jättää jatkamatta kantajan työsuhdetta tilapäisenä toimihen-
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään J. Currall), jossa                 kilönä 30.6.1998 jälkeen.
kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta ku-
                                                                         2)    Riidanalainen päätös kumotaan siltä osin, kuin se koskee
moamaan 10.7.1998 tehdyn komission päätöksen, jolla kanta-
                                                                               kantajan hallintopäällikön tointa koskevan työpaikkahakemuk-
jalta on evätty lupa julkaista 30.10.1997 pitämänsä luennon
                                                                               sen hylkäämistä.
teksti, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
(neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja V. Tiili           3)    Muilta osin kanne hylätään.
sekä tuomarit R. M. Moura Ramos ja P. Mengozzi, kirjaaja:
hallintovirkamies G. Herzig, on 14.7.2000 antanut tuomion,               4)    Cedefop vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                              taan korvaamaan puolet kantajan oikeudenkäyntikuluista. Kan-
                                                                               taja vastaa puoliksi omista oikeudenkäyntikuluistaan.
1)    Kumotaan komission 10.7.1998 tekemä päätös, jolla kanta-
      jalta on evätty lupa julkaista 30.10.1997 pitämänsä luennon
      teksti.                                                            (1) EYVL C 174, 19.6.1999.
2)    Komissio vastaa oikeudenkäyntikuluista kokonaisuudessaan.
(1) EYVL C 174, 19.6.1999.
                                                                         YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                                 11 päivänä heinäkuuta 2000
                    MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                         asiassa T-134/99, Anna Skrzypek vastaan Euroopan yhtei-
                  13 päivänä heinäkuuta 2000                                                      söjen komissio (1)
asiassa T-87/99, Michel Hendrickx vastaan Euroopan am-                   (Henkilöstö – Perhelisät – Lapseneläke – Myöntämisedelly-
   matillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop) (1)                               tykset – Lapsen tosiasiallinen huolto)
(Virkamiehet – Työsuhteen uusimatta jättäminen – Kahta                                             (2000/C 259/33)
virkaa koskevan hakemuksen hylkääminen – Tutkittavaksi
ottaminen – Toimivalta – Avoimia virkoja koskevien ilmoi-
         tusten laillisuus – Palvelukseenottomenettely)                                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                          (2000/C 259/32)                                Asiassa T-134/99, Anna Skrzypek, kotipaikka Bryssel, edustaji-
                                                                         naan asianajajat E. Causin ja I. Jiménez Rojas, Bryssel, proses-
                                                                         siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto D. Phong, 222 A ave-
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       nue Gaston Diderich, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                         (asiamiehenään F. Clotuche-Duvieusart), jossa kantaja vaatii
Asiassa T-87/99, Michel Hendrickx, Euroopan unionin neuvos-              ensisijaisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoa-
ton virkamies, kotipaikka Ambelokipon (Kreikka), edustaji-               maan 9.3.1999 tehdyn komission päätöksen, jolla kantajalta
naan asianajajat J.-N. Louis, F. Parmentier ja V. Peere, Bryssel,        on evätty omaan lukuunsa perhelisä ja alaikäisen tyttärensä
 ---pagebreak--- C 259/20                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         9.9.2000
lukuun lapseneläke, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-                Sandweiler, vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuin (asia-
mioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: pre-                 miehinään N. Lierow ja C. Pinto), jossa kantaja vaatii toisaalta
sidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit M. Vilaras ja N. Forwood,              sellaisen päätöksen kumoamista, jonka kilpailun CJ 41/98
kirjaaja: johtava hallintovirkamies B. Pastor, on 11.7.2000                 valintalautakunta teki 15.3.1999 ja jossa päätettiin olla merkit-
antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                          semättä kantajaa soveltuvien hakijoiden luetteloon, ja toisaalta
                                                                            kaikkien kyseiseen kilpailuun liittyneiden myöhempien toi-
1)    Lausunnon antaminen raukeaa siltä osin kuin kantaja vaatii,           mien kumoamista mukaan lukien sellaisen nimityksen kumoa-
      että hänelle tunnustettaisiin oikeus perhelisiin heinäkuusta          mista, jossa valittu hakija on nimitetty hallinnollisten asioiden
      1998 alkaen.                                                          oikeudellisen neuvonantajan toimeen, ensimmäisen oikeusas-
                                                                            teen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa:
2)    Vaatimukset siitä, että kantajalle ja hänen lapselleen Mira           jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit J.D. Cooke ja
      Posnantekille tunnustettaisiin henkilöstösääntöjen 67 artiklan        P. Mengozzi, kirjaaja: G. Herzig, on antanut 14.7.2000 tuo-
      nojalla oikeus viivästyskorkoineen niihin perhelisiin, jotka Roger    mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      Posnantekin olisi pitänyt saada, jätetään tutkimatta.
                                                                            1)    Kanne hylätään.
3)    Komission 9.3.1999 tekemä päätös kumotaan siltä osin
      kuin siinä kieltäydytään tunnustamasta kantajalle oikeutta            2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
      kotitalouslisään ja huollettavana olevasta lapsesta maksetta-
      vaan lisään ajanjaksona Roger Posnantekin kuolemasta kuole-
      maa seuranneen kolmannen kuukauden loppuun asti sekä                  (1) EYVL C 226, 7.8.1999.
      lapsen Mira Posnantekin oikeutta lapseneläkkeseen heinäkuusta
      1998 alkaen.
4)    Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle tämän tuomion
      tuomiolauselman 3 kohdassa tarkoitettujen lisien ja eläkkeen
      määrä 6,25 prosentin vuotuisine viivästyskorkoineen vähennet-
      tynä kantajan muualta saamilla samanluonteisilla etuuksilla.
                                                                            YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
5)    Kanne hylätään muilta osin.                                                              MIOISTUIMEN TUOMIO
6)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoite-                           13 päivänä heinäkuuta 2000
      taan lisäksi korvaamaan kaksi kolmannesta kantajan oikeuden-
      käyntikuluista. Kantjaa vastaa yhdestä kolmanneksesta omista          asiassa T-157/99, Helga Griesel vastaan Euroopan unionin
      oikeudenkäyntikuluistaan.                                                                        neuvosto (1)
(1) EYVL C 246, 28.8.1999.                                                  (Henkilöstö – Ylentämättä jättäminen – Perustelut – Haki-
                                                                                joiden ansioiden vertailu)
                                                                                (2000/C 259/35)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSAS-
             TEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                            Asiassa T-157/99, Helga Griesel, Euroopan unionin neuvoston
                                                                            virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianajajat J. Sam-
                   14 päivänä heinäkuuta 2000                               bon ja P.-P. Van Gehuchten, Bryssel, prosessiosoite Luxembur-
                                                                            gissa asianajotoimisto L. Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim,
asiassa T-146/99, Rui Teixeira Neves vastaan Euroopan                       vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään F. Anton
                    yhteisöjen tuomioistuin (1)                             ja C. Robertson), jossa kantaja vaatii kumoamaan neuvoston
                                                                            päätöksen olla ylentämättä kantajaa palkkaluokasta C 5 palkka-
(Virkamiehet – Sisäinen kilpailu – Kilpailuilmoitus – Nimi-                 luokkaan C 4 vuoden 1998 ylennyksiä tehtäessä, yhteisöjen
tys oikeudellisen neuvonantajan virkaan – Pakollinen edelly-                ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (yhden tuomarin ko-
tys – Erityiset arviointiperusteet – Perustelut – Harkintaval-              koonpano): tuomari A. Potocki, kirjaaja: hallintovirkamies
                          lan väärinkäyttö)                                 G. Herzig, on 13.7.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
                                                                            selma on seuraava:
                           (2000/C 259/34)
                                                                            1)    Kanne hylätään.
                    (Oikeudenkäyntikieli: portugali)                        2)    Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Asiassa T-146/99, Rui Teixeira Neves, Euroopan yhteisöjen                   (1) EYVL C 281, 2.10.1999.
tuomioistuimen virkamies, kotipaikka Sandweiler (Luxem-
burg), edustajanaan asianajaja A. Encarnação, Porto, prosessi-
osoite Luxemburgissa kantajan kotiosoite, 10 am Gronn,


title: Asia T-209/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.6.2008 — European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals ym. v. komissio (Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — EY 230 artiklan neljäs kohta — Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt — Yhdistykset — Päätös 2006/522/ETY — Päätöksen koskeminen kantajaa erikseen — Eläinten terveys — Lintuinfluenssaan liittyvät suojatoimenpiteet)

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/23

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.6.2008 — European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals ym. v. komissio
   (Asia T-209/06) (1)

   (Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - EY 230 artiklan neljäs kohta - Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt - Yhdistykset - Päätös 2006/522/ETY - Päätöksen koskeminen kantajaa erikseen - Eläinten terveys - Lintuinfluenssaan liittyvät suojatoimenpiteet)
   (2008/C 197/41)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals (West Maas et Waal, Alankomaat), Vereniging van Im- en Exporteurs van Vogels en Hobbydieren (West Maas et Waal), Willem Plomp, joka harjoittaa toimintaa nimellä Plomps Vogelhandel (Woerden, Alankomaat) ja Marinus Borgstein, joka harjoittaa toimintaa nimellä Borgstein Birds & Zoofood Trading (West Maas et Waal) (edustaja: asianajaja J. Wouters)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: F. Erlbacher ja M. van Heezik)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Päätösten 2005/759/EY ja 2005/760/EY muuttamisesta erittäin patogeeniseen lintuinfluenssaan liittyvistä tietyistä suojatoimenpiteistä ja tiettyjen elävien lintujen kuljettamisesta yhteisöön 25.7.2006 tehdyn komission päätöksen 2006/522/EY (EUVL L 205, s. 28) kumoamisvaatimus
   Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien välitoimimenettelyyn liittyvät oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 249, 14.10.2006.


title: Asia T-94/08: Kanne 22.2.2008 — Centre de coordination Carrefour v. komissio

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/43

         Kanne 22.2.2008 — Centre de coordination Carrefour v. komissio
   (Asia T-94/08)
   (2008/C 92/86)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Centre de coordination Carrefour (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat X. Clarebout ja K. Platteau)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               riidanalainen päätös on kumottava siltä osin kuin siinä ei säädetä asiassa Forum 187 (1) annetussa tuomiossa edelletyn kaltaisesta siirtymäajasta;

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio totesi 17.2.2003 tekemällään päätöksellä 2003/755/EY, että valtiontukiohjelma, jonka Belgia on toteuttanut Belgiassa sĳaitsevien koordinointikeskusten hyväksi, ei sovellu yhteismarkkinoille (2). Tämä päätös kumottiin yhteisöjen tuomioistuimen 22.6.2006 antamalla tuomiolla (3) (jäljempänä asiassa Belgia ja Forum 187 vastaan komissio annettu tuomio) siltä osin kuin siinä ei säädetä siirtymätoimenpiteistä tiettyjen koordinointikeskusten osalta, joiden hakemus siitä, että niihin sovelletaan kyseessä olevaa järjestelmää, oli vireillä päätöksen tiedoksiantoajankohtana tai joiden luvan voimassaolo päättyi samaan aikaan kun päätös annettiin tiedoksi tai pian tämän jälkeen. Nyt käsiteltävänä olevan kanteen kantaja oli yksi kyseessä olevan tuomion tuomiolauselmassa tarkoitetuista koordinointikeskuksista.
   Komissio teki 13.11.2007 uuden päätöksen K(2007) 5416 (lopullinen), jolla se muutti päätöstä 2003/757/EY ja totesi, että belgialainen laki, joka annettiin asiassa Belgia ja Forum 187 vastaan komissio annetun tuomion jälkeen ja jonka tarkoitus oli mahdollistaa siirtymäajan jatkaminen vuoteen 2010 asti, jonka aikana kyseisessä tuomiossa tarkoitettuihin keskuksiin voidaan soveltaa järjestelmää, on yhteismarkkinoille soveltumaton. Päätöksessä K(2007) 5416 (lopullinen) säädetään lisäksi, että tämä siirtymäaika päättyy 31.12.2005. Kyseessä on tässä kanteessa riidanalainen päätös.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi kolme kanneperustetta.
   Ensisijaisesti kantaja katsoo, että riidanalaisella päätöksellä loukataan yhdenvertaisuusperiaatetta ja laiminlyödään komission velvollisuutta toteuttaa asiassa Belgia ja Forum 187 vastaan komissio annetun tuomion mukaiset toimet siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä ei poisteta kyseisessä tuomiossa esille tullutta epäyhdenvertaisuutta, koska kantajalle myönnetty siirtymäaika on paljon lyhyempi kuin yhteisöjen tuomioistuimen vastaavanlaisessa tilanteessa oleville keskuksille myöntämä siirtymäaika. Kantaja katsoo, että siihen olisi pitänyt soveltaa 31.12.2010 päättyvää siirtymäaikaa.
   Toissijaisesti kantaja vetoaa kanneperusteeseen, jonka mukaan oikeusvarmuuden ja perustellun luottamuksen periaatteita on loukattu siltä osin kuin riidanalaisella päätöksellä säädetään 31.12.2005 päättyvästä siirtymäajasta, mistä aiheutuu taannehtivia vaikutuksia ja minkä seurauksena kantaja ei kyennyt ajoissa ennen kyseistä päivämäärää toteuttamaan tarvittavia toimenpiteitä mukautuakseen järjestelmän muutokseen. Tällä perusteella kantaja katsoo toissijaisesti, että siihen on sovellettava aikaisintaan 31.12.2009 päättyvää siirtymäaikaa.
   Toissijaisesti kantaja vetoaa kanneperusteeseen, jonka mukaan yhdenvertaisuuden periaatetta on loukattu siltä osin kuin kantajaa kohdellaan riidanalaisessa päätöksessä eri tavalla kuin neljää koordinointikeskusta, jotka olivat komission ensimmäisen päätöksen 2003/757/EY tekemisen aikaan samassa tilanteessa, mutta joiden lupia jatkettiin määräämättömäksi ajaksi. Tämän kanneperusteen perusteella kantaja katsoo toissijaisesti, että siihen olisi pitänyt soveltaa aikaisintaan 31.12.2006 päättyvää siirtymäaikaa.

      (1)  Yhdistetyt asiat C-182/03 ja C-217/03, Belgian kuningaskunta ja Forum 187 vastaan komissio, tuomio 22.6.2006, Kok. 2006, s. 5479.

      (2)  EUVL L 282, s. 25, oikaistu toisinto EUVL 2003 L 285, s. 52.

      (3)  Ks. alaviite 1.


title: Asia C-155/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 18.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 96/29/Euratom — Työntekijöiden ja väestön terveyden suojeleminen ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta — Direktiivin määräajassa tapahtuvan kokonaisen täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 18.7.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-155/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 96/29/Euratom - Työntekijöiden ja väestön terveyden suojeleminen ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta - Direktiivin määräajassa tapahtuvan kokonaisen täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2007/C 211/11)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Patakia ja D. Lawunmi)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: C. White)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13.5.1996 annetun neuvoston direktiivin N:o 96/29/Euratom (EYVL L 159, s. 1) 53 artiklan noudattamisen edellyttämien toimenpiteiden toteuttamatta jättäminen — Sellaisten säännösten puuttuminen, joilla mahdollistetaan asianmukaiset interventiot, joita suoritetaan säteilyhätätilanteissa tai tilanteissa, joissa säteilyhätätilanteen tai päättyneen taikka aikaisemmin harjoitetun toiminnan tai työtehtävän jälkivaikutuksista aiheutuu jatkuvaa altistusta
   Tuomiolauselma

               1)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13.5.1996 annetun neuvoston direktiivin N:o 96/29/Euratom 53 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kaikkia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, joilla mahdollistetaan asianmukaiset interventiot, joita suoritetaan säteilyhätätilanteissa tai tilanteissa, joissa säteilyhätätilanteen tai päättyneen taikka aikaisemmin harjoitetun toiminnan tai työtehtävän jälkivaikutuksista aiheutuu jatkuvaa altistusta ionisoivalle säteilylle.

               2)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      (1)  EUVL C 121, 20.5.2006.


title: Asia C-563/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākās tiesas Senāts (Latvia) on esittänyt 9.11.2011 — SIA ”Forvards V” v. Valsts ieņēmumu dienests

text:
               14.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākās tiesas Senāts (Latvia) on esittänyt 9.11.2011 — SIA ”Forvards V” v. Valsts ieņēmumu dienests
   (Asia C-563/11)
   2012/C 13/17
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augstākās tiesas Senāts

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: SIA ”Forvards V”

      Vastaaja: Valsts ieņēmumu dienests

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Onko kuudennen direktiivin (1) 17 artiklan 2 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että tavaroiden hankinnan yhteydessä maksettavan arvonlisäveron vähennysoikeus voidaan kieltää verovelvolliselta, joka täyttää kaikki arvonlisäveron vähennyksen olennaiset vaatimukset ja jonka ei ole todettu syyllistyneen väärinkäytökseen, jos on katsottava, ettei liiketoimien vastapuoli voinut luovuttaa tavaroita, kun otetaan huomioon kyseiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat (liiketoimen vastapuoli on fiktiivinen tai sen vastuuhenkilö kieltää taloudellisen toiminnan harjoittamisen tai kyseisen liiketoimen toteuttamisen eikä pysty noudattamaan sopimusta)?

               2.

               Voiko arvonlisäveron vähennysoikeuden kieltäminen perustua sellaisenaan tilanteeseen, jossa liiketoimen vastapuoli (laskuun merkitty henkilö) katsotaan fiktiiviseksi (liiketoimen tavoitteena ei siis ole taloudellinen toiminta)? Voidaanko ostoihin sisältyvän veron vähennysoikeus kieltää myös, jos ostoihin sisältyvän veron vähennystä hakevan osapuolen ei todeta syyllistyneen väärinkäytökseen?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


20150731055616832015/C 270/57342014TFPC27020150817FI01FIINFO_JUDICIAL20150708434311Asia F-34/14: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 8.7.2015 – DP v. ACER (Henkilöstö — ACERin henkilöstö — Sopimussuhteinen toimihenkilö — Sopimuksen uusimatta jättäminen — Kumoamiskanne — Kanteen tutkittavaksi ottaminen — ACERiin sovellettavien yleisten täytäntöönpanosäännösten 6 artiklan 2 kohtaa koskeva lainvastaisuusväite, henkilöstösääntöjen 85 artiklan 1 kohdan nojalla — Vahingonkorvauskanne — Ennakkoilmoitus — Henkinen kärsimys — Vahingonkorvaus)
 ---documentbreak--- C2702015FI4310120150708FI0057431431Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 8.7.2015 – DP v. ACER
   (Asia F-34/14) (
         1
      )
   ”(Henkilöstö — ACERin henkilöstö — Sopimussuhteinen toimihenkilö — Sopimuksen uusimatta jättäminen — Kumoamiskanne — Kanteen tutkittavaksi ottaminen — ACERiin sovellettavien yleisten täytäntöönpanosäännösten 6 artiklan 2 kohtaa koskeva lainvastaisuusväite, henkilöstösääntöjen 85 artiklan 1 kohdan nojalla — Vahingonkorvauskanne — Ennakkoilmoitus — Henkinen kärsimys — Vahingonkorvaus)”2015/C 270/57Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: DP (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirasto (asiamiehet: P. Martinet ja S. Vaona, avustajinaan asianajajat D. Waelbroeck ja A. Duron)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota sopimussuhteisena toimihenkilönä työskentelevän kantajan sopimuksen uusimatta jättämistä koskeva päätös ja korvata tästä aiheutuneet vahingot.

      Tuomiolauselma

            1)

            Energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyöviraston 20.12.2013 tekemä päätös, jolla DP:n sopimus jätettiin uusimatta, on kumottava.

            2)

            Energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirasto on velvoitettava korvaamaan DP:lle 7000 euroa.

            3)

            Energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirasto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja on velvoitettava korvaamaan DP:n oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 184, 16.6.2014, s. 46.


title: Asia T-228/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.9.2016 – Grupo de originación y análisis v. EUIPO – Bankinter (BK PARTNERS) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin BK PARTNERS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen sana- ja kuviomerkki bk. — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.9.2016 – Grupo de originación y análisis v. EUIPO – Bankinter (BK PARTNERS)
   (Asia T-228/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin BK PARTNERS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen sana- ja kuviomerkki bk. - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 410/17)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Grupo de originación y análisis, SL (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat A. Burgueño Minguela ja H. Pequerul Palenciano)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: B. Uriarte Valiente ja J. Crespo Carrillo)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Bankinter SA (Madrid) (edustaja: asianajaja A. Gómez López)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 5.3.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1329/2014-1), joka koskee Bankinter SA:n ja Grupo de originación y análisis SL:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Grupo de originación y análisis SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 213, 29.6.2015.


title: Asia T-505/13 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 8.1.2014 — Stichting Sona ja Nao v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely — Kymmenes Euroopan kehitysrahasto — Täytäntöönpanosäännöt — Alankomaiden Antillit — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Välitoimihakemus — Tutkittavaksi ottaminen)

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 8.1.2014 — Stichting Sona ja Nao v. komissio
   (Asia T-505/13 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely - Kymmenes Euroopan kehitysrahasto - Täytäntöönpanosäännöt - Alankomaiden Antillit - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Välitoimihakemus - Tutkittavaksi ottaminen)
   2014/C 45/59
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Stichting Sona (Curaçao, Alankomaiden Antillit) ja Nao NV (Curaçao) (edustajat: asianajajat R. Martens, K. Beirnaert ja A. Van Vaerenbergh)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. van Beek, G. Wils ja S. Pardo Quintillán)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä hakemus sellaisen komission päätöksen täytäntöönpanon lykkäämiseksi, jolla International Management Group -järjestö nimettiin vastaavaksi yhteisöksi välillisessä keskitetyssä hallinto-ohjelmassa, joka kattaa varat, joilla kymmenennen Euroopan kehitysrahaston puitteissa pannaan täytäntöön Alankomaiden Antillien ohjelman ainoa asiakirja, ja toisaalta hakemus sellaisen väliaikaismääräyksen antamiseksi, jolla komissio velvoitettaisiin aloittamaan vilpittömässä mielessä neuvottelut kantajien kanssa sellaisen delegointisopimuksen tekemiseksi, jolla ensin mainitulle kantajalle osoitettaisiin kymmenennen Euroopan kehitysrahaston täytäntöönpano Alankomaiden Antillien osalta siihen saakka, kunnes Euroopan petostorjuntavirasto jättää lopullisen kertomuksensa Bonnairen saaren viemäröintihankkeen tutkimuksessa

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia F-12/16: Kanne 19.2.2016 – ZZ v. Frontex

text:
               10.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/22

         Kanne 19.2.2016 – ZZ v. Frontex
   (Asia F-12/16)
   (2016/C 165/29)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtiva virasto (Frontex)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla kantajan sopimusta tilapäisenä toimihenkilönä päätettiin olla jatkamatta, sekä vahingonkorvausvaatimus väitetysti aiheutuneesta vahingosta

      Vaatimukset

               —

               riidanalainen päätös on kumottava;

               —

               kantajalle on maksettava 12 000 euron määrä vahingonkorvauksena kyseisen päätöksen tekemisen yhteydessä aiheutuneesta vahingosta;

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-442/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 6.10.2006 — Biofarma v. SMHV — Anca Health Care (CAFON) (Yhteisön tavaramerkki — Rekisteröintihakemuksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/17

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 6.10.2006 — Biofarma v. SMHV — Anca Health Care (CAFON)
   (Asia T-442/05) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Rekisteröintihakemuksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   (2006/C 310/35)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Biofarma (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat V. Gil Vega ja A. Ruiz López)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. García Murillo)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Anca Health Care Limited (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: Mathys & Squire)
   Oikeudenkäynnin kohde
   SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.9.2005 tekemästä päätöksestä (asia R 0098/2005-1), joka koskee väitemenettelyä, joka koskee sanamerkin CAFON rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi koskevaa hakemusta, nostettu kanne
   Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja vastaa oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 74, 25.3.2006.


title: Asia T-629/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.11.2015 – Jaguar Land Rover v. SMHV (auton muoto) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Auton muoto — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               18.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.11.2015 – Jaguar Land Rover v. SMHV (auton muoto)
   (Asia T-629/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Auton muoto - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 016/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Jaguar Land Rover Ltd (Coventry, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor F. Delord ja solicitor R. Grewal)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: I. Harrington)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 24.4.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1622/2013-2), joka koskee hakemusta auton muotoa esittävän kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 24.4.2014 tekemä päätös (asia R 1622/2013-2) kumotaan siltä osin, kuin siinä on hylätty tavaramerkin rekisteröintiä koskeva hakemus luokkaan 12 kuuluvien ”maa- ja ilmakulkuneuvojen” osalta.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Jaguar Land Rover Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja yhdeksästä kymmenesosasta sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikuluja.

               4)

               SMHV vastaa kymmenesosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 361, 13.10.2014.


title: Asia C-519/06 P: Valitus, jonka Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) on tehnyt 20.12.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto, laajennettu kokoonpano) asiassa T-168/01, GlaxoSmithKline Services Unlimited, aiemmin Glaxo Wellcome plc, v. komissio, 27.9.2006 antamasta tuomiosta

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/18

         Valitus, jonka Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) on tehnyt 20.12.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto, laajennettu kokoonpano) asiassa T-168/01, GlaxoSmithKline Services Unlimited, aiemmin Glaxo Wellcome plc, v. komissio, 27.9.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia C-519/06 P)
   (2007/C 56/32)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) (edustaja: abogado M. Araujo Boyd ja abogado J. L. Buendía Sierra)

      Muut osapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio, European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC), Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, Spain Pharma, SA, ja GlaxoSmithKline Unlimited, aiemmmin Glaxo Wellcome plc
   Vaatimukset
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 27.9.2006 asiassa T-168/01 antaman tuomion 1 kohdan

               —

               antaa asiassa T-168/01 lainvoimaisen tuomion, jossa hylätään Glaxon vaatimukset kokonaisuudessaan ja vahvistetaan komission päätös 2001/791/EY

               —

               kumoaa sanotun tuomion 3, 4 ja 5 kohdan, jotka koskevat oikeudenkäyntikuluja, ja velvoittaa Glaxon vastaamaan kokonaisuudessaan asiasta T-168/01 sekä tästä valituksesta aiheutuvista kuluista.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja esittää, että riidanalainen tuomio tulisi kumota seuraavilla perusteilla:
   EY 81 artiklan 1 kohdan virheellinen soveltaminen
   Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki virheen hylätessään komission päätelmän, jonka mukaan Glaxon kaksoishinnoittelun tarkoituksena oli estää, rajoittaa ja vääristää kilpailua, sekä esittää, että kaksoishinnoittelu ja vientikiellot sinällään ovat kilpailunvastaisia. Valittaja väittää lisäksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki virheen soveltaessaan EY 81 artiklan 1 kohtaa säännellyllä alalla, että riidanalaisessa tuomiossa asian oikeudellisesta ja taloudellisesta sisällöstä tehdään virheellisiä johtopäätöksiä ja että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki ilmeisen oikeudellisen virheen arvioidessaan EY:n perustamissopimukseen sisältyvien kilpailusääntöjen tavoitetta ja tehdessään johtopäätöksiä, jotka koskevat rinnakkaiskaupasta aiheutuvaa kuluttajien hyvinvointia.
   EY 81 artiklan 3 kohdan virheellinen soveltaminen
   Riidanalaisen tuomion mukaan komissio teki virheellisiä johtopäätöksiä arvioidessaan rinnakkaiskaupan ja innovaatioiden sekä yleisten myyntiehtojen 4 lausekkeen ja innovaatioiden välistä syy-yhteyttä. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että komission päätelmät, jotka koskevat valuuttavaihteluiden vaikutusta rinnakkaiskauppaan Espanjan ja Yhdistyneiden kuningaskuntien välillä, olivat virheellisiä. Valittaja esittää, että komission arviointi oli tältä osin täysin oikea, että asiassa ei tehty ilmeistä arviointivirhettä ja että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi näin ollen EY 81 artiklan 3 kohtaa virheellisesti.
   Valittaja esittää lopuksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin käänsi EY 81 artiklan 3 kohtaa koskevan todistustaakan ja että se teki virheellisiä johtopäätöksiä kyseisen artiklan toista, kolmatta ja neljättä edellytystä koskevista komission päätelmistä. Valittaja väittää, että EY 81 artiklan 3 kohdan mukaisen poikkeusluvan myöntämiselle säädetyt neljä edellytystä ovat kumulatiivisia ja siten komissiolla on riittävät perusteet poikkeuslupahakemuksen hylkäämiselle, kun yksikin sanotuista edellytyksistä jää täyttymättä. Näin ollen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei voi kumota kielteistä päätöstä, ellei se ole ensin arvioinut komission tekemiä EY 81 artiklan 3 kohtaan sisältyvää neljää edellytystä koskevia päätelmiä kaikilta osin ja todennut komission tehneen ilmeisiä arviointivirheitä kyseisten edellytysten osalta.


title: Asia C-421/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.5.2017 – Valittajana Yoshida Metal Industry Co. Ltd sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) Pi-Design AG, Bodum France SAS ja Bodum Logistics A/S (Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — Pinnasta, jolla on mustia täpliä, muodostuvien merkkien rekisteröinti — Mitättömäksi julistaminen — Asetus (EY) N:o 40/94 — 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta — 51 artiklan 3 kohta)

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.5.2017 – Valittajana Yoshida Metal Industry Co. Ltd sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) Pi-Design AG, Bodum France SAS ja Bodum Logistics A/S
   (Asia C-421/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Pinnasta, jolla on mustia täpliä, muodostuvien merkkien rekisteröinti - Mitättömäksi julistaminen - Asetus (EY) N:o 40/94 - 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta - 51 artiklan 3 kohta))
   (2017/C 239/06)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (Tsubame, Japani) (edustajat: J. Cohen, solicitor, T. St Quintin, barrister, ja G. Hobbs, QC)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Folliard-Monguiral, D. Gaja ja J. Crespo Carrillo), Pi-Design AG, Bodum France SAS ja Bodum Logistics A/S (edustajat: H. Pernez, avocate, ja R. Löhr, Rechtsanwalt)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Yoshida Metal Industry Co. Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 389, 23.11.2015.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 3 päivänä huhtikuuta 2003 asiassa T-342/00, Petrolessence SA ja Société de gestion de restauration Routière SA (SG2R) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – Asetus N:o 4064/89 – Päätös, jolla yrityskeskittymä todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi – Öljyala – Sitoumukset – Päätös kieltäytyä hyväksymästä luovutuksensaajia – Tutkimatta jättäminen – Velvoittava ja lopullinen toimi – Olennaisten menettelymääräysten rikkominen – Prosessuaaliset vastausmääräajat – Arviointivirhe)

text:
C 135/24                  FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                           7.6.2003
2)     Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
       velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut yhdis-                       TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
       tetyissä asioissa T-93/00 ja T-46/01.
( 1) EYVL C 176, 24.6.2000 ja C 134, 5.5.2001.
                                                                                3 päivänä huhtikuuta 2003
                                                                        asiassa T-342/00, Petrolessence SA ja Société de gestion
                                                                        de restauration Routière SA (SG2R) vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                              (Kilpailu – Asetus N:o 4064/89 – Päätös, jolla yrityskeskitty-
                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                mä todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi – Öljyala –
                                                                        Sitoumukset – Päätös kieltäytyä hyväksymästä luovutuksen-
                                                                        saajia – Tutkimatta jättäminen – Velvoittava ja lopullinen
                    10 päivänä huhtikuuta 2003                          toimi – Olennaisten menettelymääräysten rikkominen –
                                                                              Prosessuaaliset vastausmääräajat – Arviointivirhe)
asiassa T-195/00, Travelex Global and Financial Services
Ltd ja Interpayment Services Ltd vastaan Euroopan yhtei-
                           söjen komissio (1)                                                      (2003/C 135/36)
(Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Direktiivi 89/104/
         ETY – Tavaramerkit – Euron virallinen tunnus)                                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                            (2003/C 135/35)
                      (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                        Asiassa T-342/00, Petrolessence SA, kotipaikka Nancy (Rans-
                                                                        ka), ja Société de gestion de restauration Routière SA (SG2R),
                                                                        kotipaikka Nancy, edustajinaan asianajajat F. Puel ja M. Tron-
                                                                        coso Ferrer, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan
Asiassa T-195/00, Travelex Global and Financial Services                yhteisöjen komissio (asiamiehinään: W. Mölls, F. Siredey-
Ltd, aiemmin Thomas Cook Group Ltd, kotipaikka Lontoo                   Garnier ja F. Lelièvre), jota tukee Ranskan tasavalta (asiamiehi-
(Yhdistynyt kuningaskunta), ja Interpayment Services Ltd,               nään: G. de Bergues ja F. Million), jossa kantajat vaativat
kotipaikka Lontoo, edustajinaan asianajajat C. Delcorde ja              kumottavaksi 13.9.2000 tehtyä komission päätöstä, jolla
D. Alexander, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan            hylättiin TotalFina Elfin ehdotus kuuden moottoritiehuoltoase-
yhteisöjen komissio (asiamiehinään K. Banks ja R. Z. Swift),            man luovuttamisesta kantajille, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
jossa kantajat vaativat korvausta vahingosta, jonka kantajat            mioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
väittävät aiheutuneen itselleen siitä, että komissio hyväksyi           puheenjohtaja J. D. Cooke sekä tuomarit R. García-Valdecasas
euron virallisen tunnuksen ja että se käyttää ja kannustaa              ja P. Lindh, kirjaaja: apulaiskirjaaja B. Pastor, on antanut
käyttämään tätä tunnusta, joka kantajien mukaan on olennai-             3.4.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
silta osiltaan sama kuin kantajien rekisteröimä graafinen
tavaramerkki, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
J. D. Cooke sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja P. Lindh,             1)     Kanne hylätään perusteettomana.
kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on antanut 10.4.2003
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        2)     Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoite-
                                                                               taan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut välitoimime-
1)     Kanne hylätään.                                                         nettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.
2)     Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        (1 ) EYLV C 4, 6.1.2001.
( 1) EYVL C 302, 21.10.2000.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 14 päivänä heinäkuuta 2005, asiassa T-126/03, Reckitt Benckiser (España), SL vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Sekaannusvaara — Näyttö aikaisemman tavaramerkin käytöstä — Yhteisön sanamerkkiä ALADIN koskeva hakemus — Aikaisempi kansallinen sanamerkki ALADDIN — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 43 artiklan 2 ja 3 kohta)

text:
               17.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 229/14

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   14 päivänä heinäkuuta 2005,
   asiassa T-126/03, Reckitt Benckiser (España), SL vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Sekaannusvaara - Näyttö aikaisemman tavaramerkin käytöstä - Yhteisön sanamerkkiä ALADIN koskeva hakemus - Aikaisempi kansallinen sanamerkki ALADDIN - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 43 artiklan 2 ja 3 kohta)
   (2005/C 229/28)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa T 126/03, Reckitt Benckiser (España), SL, kotipaikka Barcelona (Espanja), edustajanaan asianajaja Esteve Sanz, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), asiamiehinään A. von Mühlendahl, I. de Medrano Caballero ja A. Folliard-Monguiral, jossa toisena asianosaisena SMHV:n valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä oli Aladin Gesellschaft für innovative mikrobiologische Systeme GmbH, kotipaikka Luckenwalde (Saksa), jossa on kyse kanteesta, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan Reckitt Benckiser (España), SL:n ja Aladin Gesellschaft für innovative mikrobiologische Systeme GmbH:n välisestä väitemenettelystä 31.1.2003 tekemästä päätöksestä (asia R 389/2002 1), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Legal sekä tuomarit V. Tiili ja V. Vadapalas, kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio González, on 14.7.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 31.1.2003 tekemä päätös kumotaan.

               2)

               SMHV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 135, 7.6.2003.