title: Asia T-675/14: Kanne 22.9.2014 – Espanja v. komissio

text:
               3.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 388/24

         Kanne 22.9.2014 – Espanja v. komissio
   (Asia T-675/14)
   2014/C 388/30
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: abogado del Estado M. García-Valdecasas Dorrego)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 9.7.2014 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen siltä osin kuin se koskee Espanjan kuningaskuntaa ja

               —

               velvoittamaan vastaajana olevan toimielimen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että nettomäärältään 2 7 31  208,07 euron kiinteämääräinen oikaisu ja käytetty laskentatapa ovat yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (EUVL L 209, s. 1) 31 artiklan 2 kohdan, komission 23.12.1997 laatimien suuntaviivojen, jotka ilmenevät asiakirjasta nro VI/5330/97 (rahoituksellisten seuraamusten määrittämistä EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevaa päätöstä valmisteltaessa koskevat suuntaviivat), ja asiakirjan AGRI-64043-2005 (Communication from the Commission, on how the Commission intends in the context of the EAGGF-Guaranteev clearance procedure to handle shortcomings in the context of croos-compliance control system implemented by the Member State) vastaisia, koska kiinteämääräinen oikaisu ei ole kantajan mukaan perusteltu, sillä kantaja oli määrittänyt rahastolle koituvan todellisen riskin täsmällisesti. Komission soveltamistapa on kantajan mukaan paitsi virheellinen myös kohtuuton ja näin ollen perusteeton.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, että määrältään 1 91  873,55 euron tapauskohtaisen oikaisun lisääminen yleiseen 2 prosentin kiinteämääräiseen oikaisuun perustuvaan laskelmaan ja koko laskentamenetelmä ovat edellä mainitun asetuksen 31 artiklan 2 kohdan ja rahoituksellisten seuraamusten määrittämisestä laadittujen komission asiakirjojen vastaista, koska kahta laskentamenetelmää ei voida käyttää ja yhdistää samanaikaisesti saman rikkomuksen yhteydessä. Tämä on kantajan mukaan paitsi oikeudellisesti epäjohdonmukaista myös täysin kohtuutonta ja näin ollen perusteetonta.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että hakuvuotta 2010, varainhoitovuosi 2011, koskeva oikaisu on edellä mainitun asetuksen 31 artiklan 4 kohdan vastainen ja merkitsee vilpittömän yhteistyön periaatteen ja puolustautumisoikeuksien loukkaamista, sillä kantajan mukaan vastaaja laajensi rahoitusoikaisun aiheettomasti koskemaan tiedonantoa edeltävän 24 kuukauden jälkeistä ajanjaksoa, vaikka puutteet oli jo korjattu.


title: Asia T-150/15: Kanne 27.3.2015 – EFB v. komissio

text:
               8.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/18

         Kanne 27.3.2015 – EFB v. komissio
   (Asia T-150/15)
   (2015/C 190/22)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: European Federation of Biotechnology (EFB) (Liège, Belgia) (edustajat: asianajajat M. Troncoso Ferrer ja S. Moya Izquierdo)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               ottaa kanteen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi

               —

               velvoittaa Euroopan komission maksamaan kantajalle 39  316,54 euroa

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteessaan kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin toteaa, että Euroopan komissio on rikkonut sopimusvelvoitteitaan, jotka perustuvat 23.12.2005 tehtyyn sopimukseen hankkeesta European Action for Global Life science – Health Programme viitteellä LSSP-CT-2005-512135 (jäljempänä sopimus), ja että 39  316,54 euron suuruinen loppusumma on maksettava.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu useita tukikelpoisia kuluja koskeviin ilmeisiin arviointivirheisiin, mikä merkitsee Belgian siviililain 1315 §:n vastaista todisteiden arvioinnin virhettä.

                           —

                           Kantaja väittää, että Euroopan komission antama veloitusilmoitus perustuu lopullisen tilintarkastuskertomuksen päätelmiin mutta että Euroopan komission tilintarkastajien suorittama arviointi kertomuksen antamiseksi oli virheellinen useiden kulujen osalta, nimittäin henkilöstökulujen ja tiettyihin tapahtumiin liittyvien kulujen osalta. Euroopan komissio antoi näin ollen veloitusilmoituksen virheellisten oletusten perusteella eikä osoittanut väitteitään tukevia tosiseikkoja todeksi, mikä johti Belgian siviililain 1315 §:n rikkomiseen ja siten sopimusrikkomukseen.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu sopimuksen yleisten ehtojen II.20 ja II.6 artiklan sekä Belgian siviililain 1315 §:n rikkomiseen, sillä Euroopan komissio totesi perusteettomasti, että tiettyjen henkilöstöön kuuluvien jäsenten työhön liittyvät kulut eivät olleet tukikelpoisia, koska näillä jäsenillä ei ollut pätevää työsopimusta kantajan kanssa.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu Belgian siviililain 1134 §:n rikkomiseen ja sopimusten täyttämistä koskevan lojaliteettiperiaatteen loukkaamiseen.

                           —

                           Kantaja väittää muun muassa, ettei se saanut tilaisuutta puolustaa itseään selittämällä Euroopan komissiolle väärinkäsitykset tai vähäiset erehdykset, joita sille oli aiheutunut sopimuksen täyttämisessä, että ensimmäinen tilintarkastuskertomuksen luonnoksen ja lopullisen tilintarkastuskertomuksen välinen valtava rahoituksellinen on selkeä osoitus virheellisyydestä ja varomattomuudesta ja että useat lukuja koskevat laskuvirheet ja epätarkkuudet koko lopullisessa tilintarkastuskertomuksessa ovat aiheuttaneet kantajalle vaikeuksia ymmärtää kunnolla Euroopan komission syytöksiä.

               4.

               Neljäs kanneperuste perustuu siihen, ettei Euroopan komissio esittänyt perusteluja joidenkin kulujen korvaamisen epäämiselle.

               5.

               Viides kanneperuste perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen.

                           —

                           Kantaja väittää, että Euroopan komissio hyväksyi sen tosiseikan, että kantajaa avusti toinen oikeushenkilö, ja että se loi perustellun luottamuksen siihen, että tästä suhteesta aiheutuneet kulut olisivat täysin tukikelpoisia.

               6.

               Kuudes kanneperuste perustuu siihen, että kuudenteen tutkimuksen ja teknologian kehittämisen kehityksen puiteohjelmaan (FP6) sovellettavat säännöt ovat epäselvät.

                           —

                           Kantaja väittää, että Belgian siviililain 1162 §:ssä säädetään että, epävarmoissa tilanteissa sopimusta on tulkittava sen laatijaa vastaan ja sen hyväksi, joka täytti velvoitteen. FP6:een sovellettavat sopimussäännöt perustuvat Euroopan komission laatimiin ”vakiolausekkeisiin”, jotka kantajan täytyi hyväksyä, mikä teki siitä velvoitteen täyttävän osapuolen. Tässä tilanteessa on perusteltua kun otetaan huomioon se, että lausekkeista aiheutuu ilmeisiä tulkintaongelmia kuten unionin yleiselle tuomioistuimelle tehtyjen valitusten, joissa lausekkeet kyseenalaistetaan, suuret määrät osoittavat, että epäselvyyden täytyy koitua kantajan hyväksi. Belgian siviililain 1162 §:n tulkinta mahdollistaa sen, että tuomari tulkitsee huonosti laadittuja tai epäselviä säännöksiä niiden laatijaa eli komissiota vastaan.


title: Pretura di Roman 4.4.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Antonio Stinco vastaan Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) (Asia C-132/96)

text:
N:o C 180/22             FI                         Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                               22.6.96
jan ( ) 378 artiklan taikka yhteisön muiden oikeudellisten              eläkettä lisättynä siten, että summa on vähimmäispalkan
määräysten tai säännösten soveltamista ?                                suuruinen ?
(') Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista         (M EYVL N:o L 149 , 5.7.1971 , s . 2
      misesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä : yhdenmukainen
      määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu
      kuudes neuvoston direktiivi ( 77/38 8/ETY ), EYVL N:o L 145 ,
      13.6.1977, s . 1
( 2 ) Portugalin tasavallan liittymisestä Euroopan yhteisöihin tehdyt
      asiakirjat, EYVL N:o L 302 , 15.11.1985
                                                                        Corte di Appello di Anconan 11.4.1996 tekemällään
                                                                        päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö kyseisessä
                                                                        tuomioistuimessa käsiteltävänä olevassa asiassa Finanze
                                                                                dello Stato vastaan Foods Import Sri
                                                                                ( Asia C-133/96 )
Bundessozialgerichtin 8.2.1996 tekemällään päätöksellä                                                 ( 96/C 180/48 )
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Carlos Mora
Romero vastaan Landesversicherungsanstalt Rheinpro                     Corte di Appello di Ancona on pyytänyt 11.4.1996 teke
                                   vinz
                                                                        mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
                           ( Asia C-131/96 )                            tuomioistuimen kirjaamoon 24.4.1996, yhteisöjen tuomio
                             ( 96/C 180/46 )                            istuimelta ennakkoratkaisua tässä kansallisessa tuomiois
                                                                        tuimessa käsiteltävänä olevassa asiassa Finanze dello Stato
Bundessozialgericht — 13 . Senat — on pyytänyt 8.2.1 996                vastaan Foods Import Sri seuraaviin kysymyksiin :
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 24.4.1996 , Euroopan                    1 ) Onko 29.12.1981 annetun neuvoston asetuksen ( ETY )
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Carlos Mora Romero                         N:o 3796/81 ( J ) liitteessä VI olevaa luetteloa [mainittu
vastaan Landesversicherungsanstalt Rheinprovinz ennak                         myös 4.11.1983 annetussa neuvoston asetuksessa
koratkaisua seuraavaan kysymykseen:                                            ( ETY ) N:o 3383/83 ( 2 )], jossa toistetaan yhteisen tulli
                                                                               tariffin 3 ryhmää ja jossa mainitaan kohdassa
Onko Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 6 artik                         03 . 02 .A. 1 , turskat ja kohdassa 03 . 02 .A.II turskafileet ja
laa samoin kuin sen 48 ja 51 artiklaa sekä työntekijöiden                      molemmissa tapauksissa tehdään täsmennys " Gadus
vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä loka                     morrhua, Boreogadus saida, Gadus ogac ", pidettävä
kuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1612/                       tyhjentävänä , vai onko sitä pidettävä esimerkinomai
68 (*) 7 artiklaa tulkittava siten, että niissä sallitaan se, että             sena, jolloin kuivattu turska, tieteelliseltä nimeltään
                                                                               "Molva molva ", kuuluu tähän luetteloon ?
jäsenvaltion lainsäätäjä pidentää orvoneläkkeen saamisai
kaa yli 25 . elinvuoden ainoastaan niiden osalta, joiden
koulutus on tämän valtion lakien mukaisen asevelvollisuu               2 ) Sovelletaanko 29.12.1981 annetun neuvoston asetuk
den suorittamisen vuoksi jatkunut yli 25 . elinvuoden ?                        sen ( ETY ) N:o 3796/81 20 artiklaa, jossa säädetään
                                                                               yhteisen tullitariffin mukaisten tullien suspendoimises
(!) EYVL 1968 , N:o L 257, s . 2                                               ta , ainoastaan ensimmäisessä kysymyksessä mainittui
                                                                               hin kolmeen turskalajiin (Gadus morrhua, Boreogadus
                                                                               saida, Gadus ogac), mutta ei muihin lajeihin, kuten
                                                                               Mo/t/a-lajeihin ?
                                                                        3 ) Kun otetaan huomioon yhteisöjen tuomioistuimen asi
Pretura di Roman 4.4.1996 tekemällään päätöksellä esit                        assa 314/85 22.10.1987 antama tuomio, jossa yhteisö
tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Antonio Stinco                              jen tuomioistuin vahvisti, että silloin kun 24.7.1979
vastaan Istituto nazionale della previdenza sociale ( INPS )                   annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1697/79 ( 3 ) 5
                           (Asia C-132/96 )                                    artiklan 2 kohdassa säädetyt kolme edellytystä täytty
                                                                               vät, maksuvelvollisilla on oikeus siihen, ettei sellaisia
                             ( 96/C 180/47)
                                                                               tulleja tarvitse maksaa jälkikäteen, joita ei ole aikoinaan
                                                                               kannettu, millä edellytyksin edellä mainittua säännöstä
Pretura di Roma pyytää 4.4.1 996 tekemällään, Euroopan                         sovelletaan eli minkälaisen verottajan ja maksuvelvolli
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 24.4.1996 saapu                          sen toiminnan on katsottava olevan ratkaisevaa arvi
neella päätöksellään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta                      oitaessa sitä , onko olemassa tällainen oikeus olla
asiassa Antonio Stinco vastaan Istituto nazionale della                        maksamatta jälkikäteen sellaisia tulleja , joita ei ole
previdenza sociale ( INPS ) ennakkoratkaisua asetuksen                         aikoinaan kannettu ?
( ETY ) N:o 1408/71 ( ] ) 46 artiklan 2 kohdan a alakohdan
tulkinnasta ja esittää seuraavan kysymyksen :                           (M EYVL N:o L 379 , 31.12.1981 , s . 1
                                                                        ( 2 ) Tässä pitäisi olla asetus ( ETY ) N:o 3333/83 , EYVL N:o L 313 ,
Onko INPS:n käytettävä laskentaperusteena pelkkää ns .                        14.11.1983 , s . 1 .
oletettua tai teoreettista eläkettä Italian osuuden suuruuden           ( 3 ) EYVL N:o L 197, 3.8.1979 , s . 1
määrittämiseksi vai onko kyseisen summan määrittämiseksi
käytettävä laskentaperusteena ns . oletettua tai teoreettista


title: Asia T-305/10: Kanne 23.7.2010 — Hartmann-Lamboy v. SMHV — Diptyque (DYNIQUE)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/41

      Kanne 23.7.2010 — Hartmann-Lamboy v. SMHV — Diptyque (DYNIQUE)
      (Asia T-305/10)
      ()
      (2010/C 288/80)
      Kannekirjelmän kieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Marlies Hartmann-Lamboy (Westerburg, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt R. Loos)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

         Vastapuoli valituslautakunnassa: DIPTYQUE SAS (Pariisi, Ranska)

         Vaatimukset

                  —

                  Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 7.5.2010 asiassa R 1217/2009-1 tekemä päätös on osittain kumottava tai sitä on muutettava sikäli kuin se ei ole kantajalle myönteinen

                  —

                  SMHV on velvoitettava korvaamaan väite- ja valitusmenettelyn kulut ja oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

         Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki DYNIQUE luokkiin 3, 41 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

         Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: DIPTYQUE S.A.S.

         Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki DIPTYQUE luokkiin 3, 4 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

         Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

         Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen osittain

         Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseisten tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.

         (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia C-24/01 P: Glencore Grain Ltd 22.1.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston yhdistetyissä osioissa T-485/93, T-491/93, T-494/93 ja T-61/98, Glencore Grain Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen kommissio, 8.11.2000 antamasta tuomiosta

text:
C 108/4                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          7.4.2001
3)    Voidaanko asetuksia (EY) N:o 3950/92 ja (EY) N:o 536/93               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      tulkita siten, että niillä perustettua järjestelmää sovelletaan
      siitä riippumatta, että tuottajille on virallisesti määrätty ja
      ilmoitettu tilakohtaiset viitemäärät, tai siitä riippumatta,          –     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt ilmei-
      että jäsenvaltio on virallisesti jakanut uudelleen sille                    sen oikeudellisen virheen katsoessaan, että asiassa on
      taatun kokonaismäärän tämän jäsenvaltion tuottajien                         otettava huomioon pelkästään vapaata kilpailua koskevat
      kesken?                                                                     säännöt. Silloin, kun sopimukset tehdään maailmanmark-
                                                                                kinahintatasolla, vapaata kilpailua koskevan näyttötaakan
4)    Voidaanko asetuksen (EY) N:o 3950/92 3 ja 4 artiklaa                        on oltava kevyempi. Ei ole olemassa syytä pitää kiinni
      tulkita siten, ettei tuottajille tarvitse virallisesti ilmoittaa            selvästi muodollisesta säännöstä, jossa vaaditaan vähin-
      niille määrättyjä tilakohtaisia viitemääriä, tai että tilakoh-              tään kolmen toisistaan riippumattoman yrityksen välistä
      tainen viitemäärä voidaan määrätä ilmoittamatta sitä                        kilpailua silloin, kun se ei johda ilmeisen erilaisiin tulok-
      asianomaiselle tuottajalle?                                                 siin. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt
                                                                                siten oikeudellisen virheen jättäessään asettamatta maail-
                                                                                manmarkkinahintaan liittyvää edellytystä tärkeimmäksi
(1) EYVL L 405, 31.12.1992, s. 1.                                                 tai vähintäänkin jättämällä hyväksymättä, että tämä edel-
(2) EYVL L 57, 10.3.1993, s. 12.                                                  lytys vaikuttaisi vapaata kilpailua koskevan näyttötaakan
                                                                                arviointiin.
                                                                            –     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt ilmei-
                                                                                sen oikeudellisen virheen katsoessaan, että vapaata kilpai-
                                                                                lua koskevaa periaatetta ei ollut noudatettu sopimusmuu-
                                                                                tosten tekemisen aikaan:
Glencore Grain Ltd 22.1.2001 tekemä valitus Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                                –     yhteisön oikeudessa ei vaadita, että jokaista tehtävää
toisen jaoston yhdistetyissä osioissa T-485/93, T-491/93,                               sopimusta varten olisi oltava kolme tarjousta,
T-494/93 ja T-61/98, Glencore Grain Ltd vastaan Euroopan
  yhteisöjen kommissio, 8.11.2000 antamasta tuomiosta
                                                                                –     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on vahvis-
                                                                                tanut vapaata kilpailua koskevassa ratkaisussaan
                          (Asia C-24/01 P)                                              säännön, joka ei perustu tavoitteen tai tarkoituksen
                                                                                osalta neuvoston päätökseen 81/658/92 (1) (jäljem-
                          (2001/C 108/06)                                               pänä päätös), eikä komission asetukseen (ETY)
                                                                                N:o 1897/92 (2) (jäljempänä asetus). Kummassakaan
                                                                                säädöksessä ei aseteta asetuksen 4 artiklassa tarkoite-
Glencore Grain Ltd on valittanut 22.1.2001 Euroopan yhteisö-                            tun hyväksynnän edellytykseksi sitä, että kaikkiin
jen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-                                 sopimuksiin olisi liityttävä vähintään kaksi muuta
keusasteen tuomioistuimen toisen jaoston yhdistetyissä asiois-                          sellaista tavarantoimittajaa, joiden on vastattava
sa T-485/93, T-491/93, T-494/93 ja T-61/98, Glencore Grain                              voittanutta tarjousta,
Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
M.-J. Jonczy ja H. van Vliet), 8.11.2000 antamasta tuomiosta.
Valittajan edustajat ovat asianajajat P.V.F. Bos ja J.G.A. van                    –     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin näyttää vaa-
Zuuren, joilla on prosessiosoite Luxemburgissa.                                         tivan, vaikkakin se ei totea sitä nimenomaisesti,
                                                                                että jokainen tanvarantoimittaja täyttää Venäjän
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:                                         viranomaisille lainansaajien ominaisuudessa asetetut
                                                                                velvoitteet ”vähintään kolmen toisistaan riippumat-
                                                                                toman yrityksen – antamien myönteisten tai kielteis-
–     toteaa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on                             ten vastausten esittämisestä uusien sopimusehtojen
      rikkonut 8.11.2000 antamassaan tuomiossa yhteisön                                 virallisen tiedoksiantamisen yhteydessä.” Tämä edel-
      oikeutta ja/tai prosessioikeudellisia sääntöjä,                                   lytys käy ilmi pelkästään komission tekemän lai-
                                                                                nasopimuksen liitteestä 2A. Tämä jälkikäteen tehty
–     toteaa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                              velvoitteen siirtäminen yhdeltä osapuolelta toiselle
      olisi pitänyt velvoittaa maksamaan vaaditut vahingonkor-                          on lainvastaista, koska kolmatta (kuten Glencore
      vaukset ja että yhteisöjen tuomioistuimen on palautettava                         tässä asiassa) vastaan ei voida vedota sille tuntemat-
      täten asia ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                                tomiin sääntöihin.
      ratkaistavaksi tai toissijaisesti, että yhteisöjen tuomiois-
      tuin itse velvoittaa maksamaan valittajalle vaaditut vahin-
      gonkorvaukset,                                                              –     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt
                                                                                oikeudellisen virheen olemalla ottamatta huomioon
–     hyväksyy valittajan edellä olevat vaatimukset valitusas-                          komission omaa hallintokäytäntöä ja siitä johtuvia
      teessa.                                                                           velvollisuuksia,
 ---pagebreak--- 7.4.2001                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 108/5
      –     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt               –     palauttaa vahingonkorvausvaatimuksen ensimmäisen oi-
            oikeudellisen virheen arvioidessaan vapaasta kilpai-                keusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi tai ratkaisee sen
            lusta sille esitetyn näytön väärin. Sen olisi pitänyt               itse;
            todeta, että komissiolle oli esitetty näyttö seitsemästä
            kirjallisesta tarjouksesta ja että niistä viisi johti         –     velvoittaa komission korvaamaan tästä valituksesta aiheu-
            erillisten sopimusten tekemiseen.                                   tuneet oikeudenkäyntikulut sekä kaikki valittajan oikeu-
                                                                                denkäyntikulut.
–     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyk-
      sen 68 artiklan 1 kohdan rikkominen siten, ettei ensim-             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      mäisen oikeusasteen tuomioistuin määrännyt viran puo-
      lesta todistajien kuulemisesta.                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
                                                                          asiassa C-24/01 P (1) esitettyjä.
–     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi pitänyt
      velvoittaa maksamaan vaaditut vahingonkorvaukset ja                 (1) Ks. tämän virallisen lehden, s. 4.
      asia on palautettava täten sitä varten ensimmäisen oikeus-
      asteen tuomioistuimen ratkaistavaksi, tai toissijaisesti,
      että yhteisöjen tuomioistuin itse velvoittaa maksamaan
      valittajalle vaaditut vahingonkorvaukset.
(1) EYVL L 362, s. 89.                                                    Euroopan yhteisöjen komission 24.1.2001 Yhdistynyttä
(2) EYVL L 191, s. 22.                                                                kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-30/01)
                                                                                (2001/C 108/08)
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.1.2001 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Yhdistynyttä kunin-
                                                                          gaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeu-
                                                                          dellisen yksikön virkamies R. Wainwright ja prosessiosoite on
Compagnie Continentalen (Ranska) 19.1.2001 tekemä                         komission oikeudellinen yksikkö, Luxemburg.
valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen toisen jaoston asioissa T-494/93 ja                        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
T-61/98, Compagnie Continentale (Ranska) vastaan Eu-
roopan yhteisöjen komissio, 8.11.2000 antamasta tuo-                      –     toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut
                               miosta                                           Gibraltarin osalta vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaa-
                                                                                mista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallin-
                                                                                nollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuu-
                          (Asia C-25/01 P)                                      ta 1967 annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY (1)
                                                                                sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä
                                                                                88/302/ETY (2) direktiivillä 91/410/ETY (3), direktiivillä
                          (2001/C 108/07)                                       92/32/ETY (4), direktiivillä 92/69/ETY (5), direktiivillä
                                                                                93/21/ETY (6), direktiivillä 93/67/ETY (7), direktiivillä
                                                                                93/72/ETY (8), direktiivillä 93/101/EY (9) direktiivillä
Compagnie Continentale (Ranska) on valittanut 19.1.2001                         93/105/ETY (10), direktiivillä 94/69/ETY (11), direktiivillä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen                         96/54/EY (12) ja direktiivillä 97/69/EY (13), hyvän labora-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston yh-                      toriokäytännön periaatteiden noudattamista kemiallisten
distetyissä asioissa T-485/93, T-491/93, T-494/93 ja T-61/98,                   aineiden kokeissa ja periaatteiden noudattamisen todenta-
SA L. Dreyfus & Cie, Glencore Grain Ltd ja Compagnie                            mista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten mää-
Continentale (Ranska) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,                     räysten lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1986 anne-
8.11.2000 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat                       tun neuvoston direktiivin 87/18/ETY (14), tiettyjen neste-
P.V.F. Bos ja P. Charbier ja prosessiosoite Luxemburgissa on                    mäisten polttoaineiden rikkipitoisuudesta 23 päivänä
asianajotoimisto M. Loesch, 4 rue Carlo Hammer.                                 maaliskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin
                                                                                93/12/ETY (15), sellaisena kuin se on muutettuna direktii-
                                                                                villä 98/70/EY (16) rakennuskoneiden ja -laitteiden melu-
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:                                 päästöjen määrittämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsää-
                                                                                dännön lähentämisestä 19 päivänä joulukuuta 1978
                                                                                annetun neuvoston direktiivin 79/113/ETY, (17) sellaisena
–     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                                kuin se on muutettuna direktiivillä 81/1051/ETY(18)
      8.11.2000 antaman tuomion;
                                                                                ja direktiivillä 85/405/ETY (19) kompressorien sallittua
                                                                                äänitehotasoa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
–     kumoaa komission 1.4.1993 tekemän päätöksen;                              lähentämisestä 17 päivänä syyskuuta 1984 annetun


title: Asia C-100/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 28 ja EY 30 artikla — Luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelu — Lainsäädäntö, joka koskee vankeudessa syntyneiden ja kasvaneiden lintujen, jotka on saatettu laillisesti markkinoille muissa jäsenvaltioissa, hallussapitoa ja myyntiä)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/17

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-100/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - EY 28 ja EY 30 artikla - Luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelu - Lainsäädäntö, joka koskee vankeudessa syntyneiden ja kasvaneiden lintujen, jotka on saatettu laillisesti markkinoille muissa jäsenvaltioissa, hallussapitoa ja myyntiä)
   2009/C 267/29
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: S. Pardo Quintillán ja R. Troosters)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta (asiamies: T. Materne, avustajanaan asianajaja G. Van Calster)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 28 artiklan rikkominen — Luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelu — Kielto pitää tiettyjä lintuja, jotka on saatettu laillisesti markkinoille muissa jäsenvaltioissa

      Tuomiolauselma

               1)

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut EY 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan,

                           —

                           koska se on asettanut vankeudessa syntyneiden ja kasvaneiden lintujen, jotka on saatettu laillisesti markkinoille muissa jäsenvaltioissa, tuonnille, hallussapidolle ja myynnille rajoittavia edellytyksiä, jotka johtavat siihen, että kyseisten markkinoiden toimijoiden on muutettava lintulajien merkintöjä, jotta ne vastaisivat Belgian lainsäädäntöön sisältyviä erityisiä edellytyksiä, ja koska se ei ole hyväksynyt muissa jäsenvaltioissa sallittuja merkintöjä eikä luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä 9.12.1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 338/97 mukaisesti myönnettyjä todistuksia, ja

                           —

                           koska se on evännyt kauppiailta mahdollisuuden saada poikkeuksia kieltoon pitää hallussaan syntyperäisiä eurooppalaisia lintuja, jotka on saatettu laillisesti markkinoille muissa jäsenvaltioissa.

               2)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 128, 24.5.2008.


title: Sandro Forcherin 18.10.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-162/96)

text:
 7.12.96              FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 370/ 17
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                sillä on oikeus vaatia, koska riidanalainen päätös merkitsee
                                                                    kieltoa osallistua toimielinten ja ammattijärjestöjen välillä
 Kantaja esittää kanteensa tutkittavaksi ottamisen perus           järjestettäviin kokouksiin, kantajan tehtävien asianmukai
 teeksi, että kanne ei koske nimittävän viranomaisen suorit        sen hoitamisen vaatimien resurssien epäämistä, kieltoa
 tamia toimenpiteitä, vaan pikemminkin toimenpiteiden               saada levittää aineistoa ja kieltoa harjoittaa ammattiyhdis
 tekemättä jättämistä . Tämä laiminlyönti on tapahtunut             tystoimintaa työaikana ja komission tiloissa .
 siten, että kantajalle 1.7.1991 ja 30.6.1994 väliseltä ajalta
 maksetun eläkkeen suuruutta ei ole vahvistettu lopullisesti        Kantaja moittii komissiota myös siitä, että se ei ole
 siksi, että korjauskerrointa ei ole vielä vahvistettu lopulli     noudattanut puitesopimusta ja että se on toiminut vastoin
 sesti .                                                            sopimuksen tarkoitusta .
 Kanne on lisäksi perusteltu, koska on vaikeaa ymmärtää ,           Kantaja väittää lopuksi, että henkilöstösääntöjen 25 artik
 miksi Saksan liittotasavallassa asuviin virkamiehiin pätisi       lan 2 kohdassa ja 90 artiklan 1 kohdassa asetettua
 vät eri periaatteet kuin kaikissa muissa maissa asuviin            perusteluvelvollisuutta on rikottu .
 virkamiehiin ja miksi nimittävä viranomainen ei halua
 soveltaa kesäkuusta 1994 alkaen riidattomasti pätevää
 periaatetta myös sitä edeltävään aikaan .
                                                                    Sandro      Forcherin     18.10.1996     Euroopan   yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia T- 162/96 )
 Gundolf       Bosettin   17.10.1996     Euroopan   yhteisöjen                                ( 96/C 370/37 )
               komissiota vastaan nostama kanne
                        ( Asia T-161 /96 )                                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                          ( 96/C 370/36 )
                                                                   Sandro Forcheri, Bryssel, on nostanut 18.10.1 996 Euroo
                                                                   pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                    kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan
                                                                   edustaja on asianajaja Marc-Albert Lucas, Liege, ja proses
 Gundolf Bosetti, kotipaikka Luxemburg, on nostanut                siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Evelyne Korn,
 17.10.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen           21 , rue de Nassau.
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja Gilles Bounéou,          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
Luxemburg, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi            istuin
misto Gilles Bounéou, 15 , avenue du Bois .
                                                                   — kumoaa päätöksen, jolla vastaaja kieltäytyi määräämäs
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                   tä pääosasto XXI:n osasto B:n 4 . yksikön päällikköä
istuin                                                                  hoitamaan tilapäisesti muita tehtäviä Sanctions Assi
                                                                        stance Missions Communications Centeriin ( jäljempänä
— kumoaa komission 31.10.1995 tekemän päätöksen,                        SAMCOMM ) siitä päivästä alkaen, jona päällikkö
     jolla itsenäiseltä ammattiyhdistykseltä ACTION ET                  aloitti tehtävien hoidon, tai ainakin 29.10.1992 alkaen,
     DEFENSE-LUXEMBOURGilta evättiin mahdollisuus                       tai toteaa päätöksen lainvastaiseksi;
     liittyä komission ja ammattijärjestöjen välisiä suhteita
     koskevaan 20.9.1974 tehtyyn puitesopimukseen,                 — kumoaa vastaajan 12.12.1995 tekemän päätöksen, jolla
                                                                        hylättiin kantajan vaatimus henkilöstösääntöjen 7 artik
— velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyn                  lan 2 kohdassa säädetyn, palkkojen eroa vastaavan
     tikulut .                                                          korvauksen maksamisesta ;
                                                                   — kumoaa komission 24.7.1996 tekemän päätöksen, jolla
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     on osittain hyväksytty kantajan tekemä hallintovalitus,
                                                                        koska päätöksessä ei todeta, että kantaja hoitaa pää
Kantaja, joka on Action et Defense — Luxembourg                         osasto XXI:n osasto B:n 4 . yksikön päällikön tehtäviä
-nimisen ammattiyhdistyksen apulaispääsihteeri, toteaa,                 tilapäisesti 29.10.1992 alkaen, ja koska siinä siis ei
että tämä järjestö pyysi 9.10.1995 saada liittyä komission ja           todeta , että kantajalla olisi oikeus palkkojen eroa
ammattijärjestöjen välisiä suhteita koskevaan 20.9.1974                 vastaavaan korvaukseen 30.1.1993 alkaen rajattomaksi
tehtyyn puitesopimukseen. Komission toimivaltainen jäsen                ajaksi;
hylkäsi pyynnön 31.10.1995 sillä perusteella , että hän ei
sillä hetkellä pystynyt arvioimaan, oliko kyseinen järjestö        — velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle kokonaan
edustava .                                                              kyseisen palkkojen eroa vastaavan korvauksen 8 pro
                                                                        sentin     vuosittaisine     viivästyskorkoineen    niistä
Kantaja katsoo, että kyseisessä päätöksessä jätettiin otta             päivämääristä lähtien, joista lähtien nämä korvaukset
matta huomioon henkilöstösääntöjen 9 ja 24 artikla,                     olisi kuukausittain pitänyt maksaa ;
sellaisina kuin niitä on tulkittu oikeuskäytännössä . Hän
nimittäin väittää, että komissio ei myönnä hänen edusta           — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
malleen ammattiyhdistykselle kaikkia niitä oikeuksia, joita             lut .
 ---pagebreak--- N:oC 370/ 18           FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      7.12.96
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  Bernard Connollyn 18.10.1996 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Kantaja , joka on pääosasto XXI:n osaston B 4 . yksikön,                                     ( Asia T-163/96 )
Yhteinen tullitariffi -yksikön, apulaispäällikkö, väittää, että                                ( 96/C 370/38 )
29.10.1992 päivätyssä asiakirjassa hänen esimiehensä oli
pyytänyt häntä hoitamaan välittömästi ja uuden määräyk
sen antamiseen asti osaston B 4 . yksikön päällikön tehtäviä,                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
koska esimies joutui SAMCOMMin vastuuhenkilön tehtä
viin kuuluvan työmääränsä vuoksi keskittymään SAM
COMMin tehtäviin kokopäiväisesti . Kantaja on siis hoita            Bernard Connolly, kotipaikka Everberg ( Belgia ) on nosta
nut yksikön päällikön tehtäviä 29.10.1992 lähtien, mikä on           nut 18.10.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus
todettu kahdessa tämän päivämäärän jälkeen laaditussa                asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
arviointikertomuksessa .                                             komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat
                                                                     Jacques Sambon ja Pierre-Paul Van Gehuchten, Bryssel, ja
Kantaja pyysi 18.10.1995 komissiota nimittämään hänet                prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Louis
virallisesti yksikön tilapäiseksi päälliköksi ja maksamaan           Schiltz, 2 , rue de Fort Rheinsheim .
hänelle henkilöstösääntöjen 7 artiklan 2 kohdassa säädetyn,
palkkojen eroa vastaavan korvauksen , mutta tämä pyyntö
hylättiin . Vastaukseksi kantajan tästä hylkäämispäätökses          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
tä tekemään valitukseen komissio nimitti hänet hoitamaan             istuin
tehtäviä tilapäisesti, mutta vasta 1.8.1996 lähtien .
                                                                     — kumoaa 27.9.1995 tehdyn päätöksen virantoimitukses
Kantaja vetoaa tätä päätöstä vastaan pääasiallisesti siihen,             ta pidättämisestä ,
että henkilöstösääntöjen 7 artiklan 2 kohtaa on rikottu, ja
korostaa , että kaikki tästä säännöksestä ilmenevät objektii
                                                                     — kumoaa kurinpitolautakunnan 7.12.1995 antaman lau
viset edellytykset tilapäiselle nimitykselle olivat täyttyneet jo
                                                                         sunnon ,
29.10.1992 , koska toisaalta ei ole koskaan kiistetty, ettei
pääosasto XXI:n osasto B:n 4 . yksikössä olisi edelleenkin
A 3 -tason virkaa sen jälkeen, kun yksikön päällikkö oli             — kumoaa nimittävän viranomaisen 16.1.1996 tekemän
määrätty tilapäisesti hoitamaan muita tehtäviä SAMCOM                   päätöksen, jolla kantaja pantiin viralta eläkeoikeuksia
Miin, ja koska toisaalta nimittävä viranomainen eli tässä                vähentämättä tai poistamatta ,
tapauksessa kantajan esimies määräsi kantajan hoitamaan
yksikön päällikön tehtäviä tilapäisesti tästä päivämäärästä          — kumoaa 12.7.1996 tehdyn päätöksen, jolla nimenomai
lähtien . Näin ollen kantaja väittää , että tilapäisen nimityk          sesti hylättiin 7.3.1996 edellä mainittuja kurinpitolau
sen olisi pitänyt tulla voimaan 29.10.1992 ja että palkkojen             takunnan lausuntoa ja nimittävän viranomaisen päätös
eroa vastaavaa korvausta olisi pitänyt maksaa kantajalle                 tä koskeva oikeudenkäyntiä edeltävä valitus,
30.1.1993 alkaen .
                                                                     — hyväksyy kantajan vahingonkorvausvaatimuksen ja vel
Siinä tapauksessa, että todettaisiin, ettei kantajan esimiehen
                                                                         voittaa komission korvaamaan kantajalle rikkomuksis
laatimaa asiakirjaa voida pitää nimittävän viranomaisen
                                                                         ta ja lainvastaisuuksista aiheutuneen aineellisen vahin
tekemänä päätöksenä , jolla kantaja nimitetään hoitamaan
tehtäviä tilapäisesti, kantaja väittää toissijaisesti, että sillä        gon 7 500 000 Belgian frangilla, sillä varauksella, että
seikalla, ettei häntä ole nimittetty hoitamaan pääosasto                 määrä voi kasvaa tai vähentyä oikeudenkäynnin kulu
XXI:n osasto B:n 4 . yksikön päällikön tehtäviä tilapäisesti             essa , sekä henkisen kärsimyksen 1 500 000 Belgian
jo 29.10.1992 alkaen, rikotaan henkilöstösääntöjen 7 ar                 frangilla, sillä varauksella, että vaadittu määrä voi
tiklan 2 kohtaa . Koska kaikki vaaditut objektiiviset edelly            kasvaa tai vähentyä oikeudenkäynnin kuluessa, ja
tykset olivat täyttyneet, vastaaja on tehnyt ilmeisen virheen
arvioidessaan tapauksen olosuhteita ja loukannut huolen             — velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
pitovelvollisuuden periaatetta jättäessään tekemättä sellais            tikulut .
ta päätöstä, joka olisi pitänyt tehdä .
Kantaja korostaa lopuksi että komission olisi pitänyt                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
määrätä pääosasto XXI:n osasto B:n 4 . yksikön päällikkö
hoitamaan tilapäisesti muita tehtäviä SAMCOMMiin,                    Kantaja on kurinpitomenettelyssä , joka on aloitettu ilman
koska päällikkö ilmeisestikin täytti henkilöstösääntöjen             edeltävää lupaa laaditun teoksen julkaiseminen vuoksi, jo
37 artiklan a kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa                  riitauttanut henkilöstösääntöjen 88 artiklan perusteella
tarkoitetulle, yksikön edun vuoksi tapahtuvan muiden                 tehdyn päätöksen virantoimituksesta pidättämisestä ja
tehtävien tilapäiselle hoidolle asetetut edellytykset ( virka       päätöksen siirtää asia kurinpitolautakunnan käsiteltä
mies on määrätty hoitamaan tilapäisesti tointa muualla kuin          väksi (') sekä vaatinut tämän elimen antamaa lausuntoa
siinä toimielimessä , jonka palveluksessa hän on ).                  kumottavaksi ( 2 ), ja nyt hän vaatii kumottavaksi nimittävän
                                                                     viranomaisen 16.1.1996 tekemän päätöksen, jolla hänet
                                                                     kurinpitorangaistuksena pantiin viralta eläkeoikeuksia
                                                                     menettämättä .


title: Asia T-500/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.5.2014 – Seatech International ym. v. komissio

text:
               21.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.5.2014 – Seatech International ym. v. komissio
   (Asia T-500/13) (1)

   2014/C 235/44
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 377, 21.12.2013.


title: Asia T-39/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.12.2011 — Evropaïki Dynamiki v. komissio (Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Internet-portaalin ylläpitoon, hallinnointiin, kehittämiseen, markkinointiin ja päivitykseen liittyvien tietotekniikkapalvelujen tarjoaminen — Tarjouksen hylkääminen ja sopimuksen tekeminen muun tarjoajan kanssa — Valintaperusteet — Sopimuksen tekemisen perusteet — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/47

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.12.2011 — Evropaïki Dynamiki v. komissio
      (Asia T-39/08) (1)

      (Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Internet-portaalin ylläpitoon, hallinnointiin, kehittämiseen, markkinointiin ja päivitykseen liittyvien tietotekniikkapalvelujen tarjoaminen - Tarjouksen hylkääminen ja sopimuksen tekeminen muun tarjoajan kanssa - Valintaperusteet - Sopimuksen tekemisen perusteet - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)
      (2012/C 25/88)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja N. Korogiannakis)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Manhaeve ja N. Bambara, avustajanaan asianajaja J. Stuyck)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Yhtäältä vaatimus kumota 12.11.2007 tehty komission päätös, jolla hylättiin tarjous, jonka kantaja oli esittänyt avoimessa tarjouspyyntömenettelyssä EAC/04/07, joka koski komission verkko-oppimisen (eLearning) internetportaalin (elearningeuropa.info) ylläpitoa, hallinnointia, kehittämistä, markkinointia ja päivitystä (EUVL 2007, S 87-105977), ja tehtiin sopimus muun tarjoajan kanssa, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Komission 12.11.2007 tehty päätös, jolla hylättiin Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE:n tarjous, jonka se oli esittänyt avoimessa tarjouspyyntömenettelyssä EAC/04/07, joka koski komission verkko-oppimisen (eLearning) internetportaalin (elearningeuropa.info) ylläpitoa, hallinnointia, kehittämistä, markkinointia ja päivitystä, ja tehtiin sopimus muun tarjoajan kanssa, kumotaan.

                  2)

                  Vahingonkorvausvaatimus hylätään.

                  3)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikisin oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 92, 12.4.2008.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 11 päivänä tammikuuta 2000 asiassa C-285/98 (Verwaltungsgericht Hannoverin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Tanja Kreil vastaan Bundesrepublik Deutschland (Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu – Rajoitukset, jotka koskevat naisten mahdollisuutta päästä liittovaltion armeĳan sotilaallisiin tehtäviin)

text:
4.3.2000                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 63/9
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                   11 päivänä tammikuuta 2000                                                        (neljäs jaosto)
asiassa C-285/98 (Verwaltungsgericht Hannoverin
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Tanja Kreil vastaan                                        12 päivänä marraskuuta 1999
                 Bundesrepublik Deutschland (1)
                                                                           asiassa C-453/98 P, Eugénio Branco Ld.a vastaan Euroopan
(Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu – Rajoitukset,                                        yhteisöjen komissio(1)
jotka koskevat naisten mahdollisuutta päästä liittovaltion
                  armeijan sotilaallisiin tehtäviin)
                                                                           (Muutoksenhaku – Euroopan sosiaalirahasto – Rahoitustuen
                                                                           määrän pienentäminen – Jäsenvaltion tekemä varmennus –
                           (2000/C 63/16)                                  Tosiseikkojen arvioinnissa tehty virhe – Perusteltu luottamus
                                                                                – Oikeusvarmuus – Suhteellisuus)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                                  (2000/C 63/17)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                        (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
Asiassa C-285/98, jonka Verwaltungsgericht Hannover (Saksa)
on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta                 (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
on muutettuna tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuo-                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
mioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuo-
mioistuimessa vireillä olevassa asiassa Tanja Kreil vastaan
Bundersrepublik Deutschland ennakkoratkaisun miesten ja                    Asiassa C-453/98 P, Eugénio Branco Ld.a, kotipaikka Lissabon
naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta                 (Portugali), edustajanaan asianajaja B. Belchior, Vila Nova de
mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja ural-              Gaia, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto J. Schroe-
la etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976                   der, 6 rue Heine, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan
annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (EYVL L 39, s. 40)                Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
ja erityisesti sen 2 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin,        men (kolmas jaosto) asiassa T-142/97, Branco vastaan komis-
toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias,              sio, 15.9.1998 antaman tuomion (Kok. 1998, s. II-3567)
jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitinho de Almeida ja L. Sevón            kumoamista, vastapuolena: Euroopan yhteisöjen komissio
sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, J.-P. Puissochet               (asiamiehinään T. Figueira ja K. Simonsson), yhteisöjen tuo-
(esittelevä tuomari), G. Hirsch, H. Ragnemalm ja M. Wathelet,              mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hew-         puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn
lett, on antanut 11.1.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on                ja H. Ragnemalm (esittelevä tuomari), julkisasiamies: J. Mischo,
seuraava:                                                                  kirjaaja: R. Grass, on antanut 12.1.1999 määräyksen, jonka
                                                                           määräysosa on seuraava:
Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta
mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla             1. Valitus hylätään.
etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun
neuvoston direktiivin 76/207/ETY vastaista on soveltaa Saksan
lainsäädännön kaltaisia kansallisia säännöksiä, joilla kielletään
yleisesti naisten ottaminen palvelukseen sotilaallisiin tehtäviin, kun     2. Eugénio Branco Ld.a velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
näihin kuuluu aseiden käyttämistä, ja joilla sallitaan naisten                  kulut.
mahdollisuus päästä ainoastaan terveydenhoito- ja sotilasmusiikki-
tehtäviin.
                                                                           (1) EYVL C 71, 13.3.1999.
( 1) EYVL C 278, 5.9.1998.


title: Asia C-291/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 17.10.2013 (Verwaltungsgericht Gelsenkirchenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Michael Schwarz v. Stadt Bochum (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue — Biometrinen passi — Sormenjäljet — Asetus (EY) N:o 2252/2004 — 1 artiklan 2 kohdan pätevyys — Oikeudellinen perusta — Antamismenettely — Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 ja 8 artikla — Oikeus yksityiselämän kunnioittamiseen — Oikeus henkilötietojen suojaan — Oikeasuhteisuus)

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/17

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 17.10.2013 (Verwaltungsgericht Gelsenkirchenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Michael Schwarz v. Stadt Bochum
   (Asia C-291/12) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue - Biometrinen passi - Sormenjäljet - Asetus (EY) N:o 2252/2004 - 1 artiklan 2 kohdan pätevyys - Oikeudellinen perusta - Antamismenettely - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 ja 8 artikla - Oikeus yksityiselämän kunnioittamiseen - Oikeus henkilötietojen suojaan - Oikeasuhteisuus)
   2013/C 367/29
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Gelsenkirchen

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Michael Schwarz

      Vastaaja: Stadt Bochum

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgericht Gelsenkirchen — Jäsenvaltioiden myöntämien passien ja matkustusasiakirjojen turvatekijöitä ja biometriikkaa koskevista vaatimuksista 13.12.2004 annetun asetuksen (EY) N:o 2252/2004 (EUVL L 385, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 28.5.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 444/2009 (EUVL L 142, s. 1), sellaisena kuin se on oikaistuna (EUVL L 188, s. 127), 1 artiklan 2 kohdan pätevyys perusoikeusoikeuskirjan 8 artiklaan ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 8 artiklaan nähden — Henkilön oikeus saada passi ilman että hänen sormenjälkiään rekisteröidään

      Tuomiolauselma

   Esitettyä kysymystä tutkittaessa ei ole tullut esille jäsenvaltioiden myöntämien passien ja matkustusasiakirjojen turvatekijöitä ja biometriikkaa koskevista vaatimuksista 13.12.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2252/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 28.5.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 444/2009, 1 artiklan 2 kohdan pätevyyteen vaikuttavia seikkoja.

      (1)  EUVL C 273, 8.9.2012.


title: Asia F-88/10: Kanne 27.9.2010 — Van Asbroeck v. komissio

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/50

         Kanne 27.9.2010 — Van Asbroeck v. komissio
   (Asia F-88/10)
   ()
   2010/C 317/90
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Van Asbroeck (Dilbeek, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues, A. Blot ja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vastaajan sen päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin kantajan vaatimukset, joiden mukaan 22.10.2008 tehty komission päätös, joka koskee ennen 1.5.2004 palkkaluokkaa vaihtaneille virkamiehille maksettavan tasoituskorvauksen käyttöönottoa, on jätettävä osittain soveltamatta, kantaja on luokiteltava uudelleen taannehtivin vaikutuksin 1.5.2004 lähtien palkkaluokkaan D*4/8 ja hänen uransa on määriteltävä uudelleen hänelle tuosta lähtien kuuluvien ylennysten, vuosikorotusten ja ikälisien mukaisesti.

      Vaatimukset

               —

               Vastaajaa on kehotettava ottamaan nimenomainen kanta siihen taulukkoon, jonka kantaja oli laatinut verratakseen tosiasiallista palkkaansa palkkaan, joka hänelle olisi pitänyt maksaa, jos hän ei olisi vaihtanut palkkaluokkaa ennen 1.5.2004

               —

               Henkilöstötuomioistuimen on kumottava komission päätös, jolla se hylkäsi vaatimukset, joiden mukaan 22.10.2008 tehdyn komission päätöksen, joka koskee ennen 1.5.2004 palkkaluokkaa vaihtaneille virkamiehille maksettavan tasoituskorvauksen käyttöönottoa, 1 artiklan 3 kohdan kolmas virke on jätettävä soveltamatta, kantaja on luokiteltava uudelleen taannehtivin vaikutuksin 1.5.2004 lähtien palkkaluokkaan D*4/8 ja hänen uransa on määriteltävä uudelleen hänelle tuosta lähtien kuuluvien ylennysten, vuosikorotusten ja ikälisien mukaisesti, ja valituksen hylkäävä päätös on tarvittaessa kumottava

               —

               Vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle väliaikaisesti 13 218,24 euron suuruiseksi määritetty summa korvauksena kantajalle aiheutetusta taloudellisesta vahingosta, laillisine viivästyskorkoineen tuomion antamispäivästä lukien

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/1

      (2010/C 288/01)
      Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallisessa lehdessä

            EUVL C 274, 9.10.2010

         Luettelo aiemmista julkaisuista

         EUVL C 260, 25.9.2010

         EUVL C 246, 11.9.2010

         EUVL C 234, 28.8.2010

         EUVL C 221, 14.8.2010

         EUVL C 209, 31.7.2010

         EUVL C 195, 17.7.2010

      Nämä tekstit ovat saatavilla:
      EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia T-211/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.7.2010 — Strålfors v. SMHV (ID SOLUTIONS) (Kumoamiskanne — Kannekirjelmä — Muotovaatimukset — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.7.2010 — Strålfors v. SMHV (ID SOLUTIONS)
   (Asia T-211/10) (1)

   (Kumoamiskanne - Kannekirjelmä - Muotovaatimukset - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2010/C 234/70
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Strålfors AB (Malmö, Ruotsi) (edustaja: asianajaja M. S. Nielsen)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 25.1.2010 asiassa R 1111/2009-2 tekemästä päätöksestä, joka koskee hakemusta sanamerkin ID SOLUTIONS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Strålfors, AB vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 195, 17.7.2010.


title: Asia C-534/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare ym. v. Fipa Group srl, Tws Automation srl ja Ivan srl (Ennakkoratkaisupyyntö — SEUT 191 artiklan 2 kohta — Direktiivi 2004/35/EY — Ympäristövastuu — Kansallinen lainsäädäntö, jolla viranomaisille ei anneta mahdollisuutta määrätä, että pilaantuneiden alueiden omistajien, jotka eivät ole myötävaikuttaneet kyseiseen pilaantumiseen, on toteutettava ehkäiseviä ja korjaavia toimenpiteitä, ja jossa säädetään vain velvollisuudesta korvata viranomaisten toteuttamat toimenpiteet — Yhteensoveltuvuus aiheuttamisperiaatteen, ennalta varautumisen periaatteen, ennalta ehkäisemisen periaatteen ja periaatteen, jonka mukaan ympäristövahingot olisi torjuttava ensisijaisesti niiden lähteellä, kanssa)

text:
               27.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare ym. v. Fipa Group srl, Tws Automation srl ja Ivan srl
   (Asia C-534/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 191 artiklan 2 kohta - Direktiivi 2004/35/EY - Ympäristövastuu - Kansallinen lainsäädäntö, jolla viranomaisille ei anneta mahdollisuutta määrätä, että pilaantuneiden alueiden omistajien, jotka eivät ole myötävaikuttaneet kyseiseen pilaantumiseen, on toteutettava ehkäiseviä ja korjaavia toimenpiteitä, ja jossa säädetään vain velvollisuudesta korvata viranomaisten toteuttamat toimenpiteet - Yhteensoveltuvuus aiheuttamisperiaatteen, ennalta varautumisen periaatteen, ennalta ehkäisemisen periaatteen ja periaatteen, jonka mukaan ympäristövahingot olisi torjuttava ensisijaisesti niiden lähteellä, kanssa))
   (2015/C 138/14)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero della Salute ja Ispra – Istituto Superiore per la Protezione e la Ricerca Ambientale

      Vastapuolet: Fipa Group srl, Tws Automation srl ja Ivan srl

      Muut osapuolet: Comune di Massa, Regione Toscana, Provincia di Massa Carrara, Comune di Carrara, Arpat – Agenzia regionale per la protezione ambientale della Toscana, Ediltecnica Srl, Versalis SpA, Edison SpA

      Tuomiolauselma

   Ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta 21.4.2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2004/35 on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan sellaisessa tapauksessa, jossa kiinteistön pilaantumisesta vastuussa olevaa henkilöä ei ole mahdollista yksilöidä tai saada suorittamaan korjaavia toimia, toimivaltaisella viranomaisella ei ole oikeutta velvoittaa kyseisen kiinteistön omistajaa, joka ei ole vastuussa pilaantumisesta, ryhtymään ehkäiseviin ja korjaaviin toimiin, vaan tämä voidaan velvoittaa maksamaan toimivaltaisen viranomaisen toteuttamien toimien kustannukset ainoastaan sen markkina-arvon rajoissa, joka kyseisellä alueella mainittujen toimenpiteiden suorittamisen jälkeen on.

      (1)  EUVL C 359, 7.12.2013.


title: Asia C-141/00: Bundesfinanzhofin 3.2.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ambulanter Pflegedienst Kügler GmbH vastaan Finanzamt für Körperschaften I

text:
C 176/12                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        24.6.2000
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                              Asetuksen (ETY) N:o 2241/87 1 artiklan 2 kohdassa asetettiin
                                                                          jäsenvaltioille selkeä velvollisuus ryhtyä rikosoikeudellisiin
1) toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut               tai hallinnollisiin toimenpiteisiin jokaista sellaista henkilöä
     1) asetuksen (ETY) N:o 170/83 (1) 5 artiklan 2 kohdan tai            vastaan, joka on vastuussa valvontaa ja kalavarojen säilyttä-
     asetuksen (ETY) N:o 3760/92 (2) 9 artiklan 2 kohdan                  mistä koskevien sääntöjen rikkomisesta. Tehokkaiden sanktioi-
     (1.1.1993 alkaen) ja asetuksen (ETY) N:o 2241/87 (3) 1 ar-           den määräämisvelvollisuus tehtiin vielä selvemmäksi asetuksen
     tiklan 1 kohdan tai asetuksen (ETY) N:o 2847/93 (4) 2 artik-         (ETY) N:o 2847/93 31 artiklassa, jonka mukaan sanktioiden
     lan (1.4.1994 alkaen) eikä 2) asetuksen (ETY) N:o 2241/87            on oltava luonteeltaan sellaisia, että ne varmistavat sen, että
     11 artiklan 2 kohdan tai asetuksen (ETY) N:o 2847/93                 sääntöjen rikkomisesta vastuussa olevan henkilö menettää
     21 artiklan eikä 3) asetuksen (ETY) N:o 2241/87 1 artiklan           sääntöjen rikkomisen tuottaman taloudellisen hyödyn, ja että
     2 kohdan tai asetuksen N:o (ETY) N:o 2847/93 31 artiklan             ne ovat sellaisessa suhteessa sääntöjen rikkomisen vakavuu-
     mukaisia velvoitteitaan, koska se on kunkin ajanjaksoon              teen, että ne ehkäisevät tehokkaasti muita sääntöjen rikkomisia.
     1991-1996 sisältyvän vuoden osalta                                   Yhdistynyt kuningaskunta on laiminlyönyt tällaisten sanktioi-
                                                                          den määräämisen.
     –    jättänyt antamatta asiaankuuluvia sääntöjä sille myön-
          nettyjen kiintiöiden käyttämisestä
                                                                          (1) Yhteisön kalavarojen säilyttämis- ja hallinnoimisjärjestelmän
                                                                              käyttöönotosta 25 päivänä tammikuuta 1983 annettu neuvoston
     –    jättänyt suorittamatta relevantissa yhteisön lainsäädän-            asetus (ETY) N:o 170/83 (EYVL L 24, 27.1.1983, s. 1).
          nössä suoritettavaksi edellytettyjä tarkastuksia ja muita       (2) Yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta
          valvontatoimenpiteitä                                               20 päivänä joulukuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY)
                                                                              N:o 3760/92 (EYVL L 389, 31.12.1992, s. 1).
                                                                          (3) Tietyistä kalastustoiminnan valvontatoimenpiteistä 23 päivänä
     –    jättänyt lopettamatta väliaikaisesti kalastusta silloin,            heinäkuuta 1987 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2241/87
          kun kiintiöt olivat täyttyneet                                      (EYVL L 207, 29.7.1987, s. 1).
                                                                          (4) Yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjes-
     –    jättänyt ryhtymättä hallinnollisiin tai rikosoikeudelli-            telmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annettu neuvoston asetus
          siin toimenpiteisiin sellaisten alusten päälliköitä vas-            (ETY) N:o 2847/93 (EYVL L 261, 20.10.1993, s. 1).
          taan, jotka ovat rikkoneet asetuksia, tai muita asetusten
          rikkomisista vastuussa olevia henkilöitä kohtaan.
2) velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
     kulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       Bundesfinanzhofin 3.2.2000 tekemällään päätöksellä
                                                                          esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ambulanter Pfle-
Yhdistynyt kuningaskunta ei ole antanut asiaankuuluvia yksi-              gedienst Kügler GmbH vastaan Finanzamt für Körper-
tyiskohtaisia sääntöjä sille myönnettyjen kiintiöiden käyttämi-                                       schaften I
sestä, mikä on ristiriidassa asetuksen (ETY) N:o 170/83 5 artik-
lan 2 kohdan ja 1.1.1993 alkaen asetuksen (ETY) N:o 3760/92                                        (Asia C-141/00)
9 artiklan 2 kohdan kanssa.
                                                                                (2000/C 176/21)
On näytetty toteen, että Yhdistyneen kuningaskunnan kalasta-
jat ovat usein ylittäneet niille relevanteissa yhteisön asetuksissa
asetetut kiintiöt, ja voidaan vain päätellä, että joko yksityiskoh-       Bundesfinanzhof on pyytänyt 3.2.2000 tekemällään päätök-
taiset säännöt eivät olleet asianmukaisia kiintiöiden asianmu-            sellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
kaisen käytön takaamiseksi tai Yhdistynyt kuningaskunta ei                14.4.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Am-
ole valvonut, että noita sääntöjä noudatettiin.                           bulanter Pflegedienst Kügler GmbH vastaan Finanzamt für
                                                                          Körperschaften I ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
Yhdistynyt kuningaskunta ei myöskään ole toiminut kalavaro-               1. Onko direktiivin 77/388/ETY (1) 13 artiklan A kohdan
jen säilyttämistä koskevien yhteisön sääntöjen mukaisesti,                     1 alakohdan c alakohdassa tarkoitettu vapautus verosta
mikä on ristiriidassa asetuksen (ETY) N:o 2241/87 1 artiklan                   voimassa ainoastaan silloin, jos kyseessä on ”yksityishen-
1 kohdan kanssa (1.1.1994 alkaen asetuksen (ETY)                               kilön” antama lääkinnällinen hoito, vai onko vapautus
N:o 2847/93 2 artiklan kanssa).                                                riippumaton hoitoa antavan yrittäjän oikeudellisesta muo-
                                                                               dosta?
Kaikissa niissä tapauksissa, joissa komissio väittää kiintiöiden
tulleen ylitetyiksi, Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut          2. Jos vapautus verosta on sovellettavissa myös pääomayh-
asetuksen (ETY) N:o 2241/87 1 artiklan 1 kohdan kanssa                         tiöihin, koskeeko vapautus pääomayhtiön kaikkea liike-
(1.1.1994 alkaen asetuksen (ETY) N:o 2847/93 21 artiklan)                      vaihtoa, jonka se saa tutkinnon suorittaneiden sairaanhoi-
mukaista velvollisuuttaan kieltää kalastus väliaikaisesti silloin,             tajien suorittamasta kotisairaanhoidosta (hoitokäsittelyt,
kun sille myönnetyn kiintiön katsottiin tulleen täytetyksi.                    perushoito ja kotitalousapu), vai vain osaa siitä?
 ---pagebreak--- 24.6.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 176/13
3. Kuuluvatko mainitut palvelut direktiivin 77/388/ETY                    J. F. Pasquier ja oikeudellisen yksikön virkamies G. Valero
     13 artiklan A kohdan 1 alakohdan g alakohdan piiriin, ja             Jordana ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o saman yksikön
     voiko verovelvollinen vedota kyseiseen säännökseen?                  virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
(1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.                                          Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                          tuin
                                                                          1) toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole toteuttanut kaikkia
                                                                               tarvittavia toimenpiteitä direktiivin 76/160/ETY (1) mukais-
                                                                               ten velvoitteidensa noudattamiseksi ja että se on jättänyt
                                                                               noudattamatta tämän direktiivin 3, 4, 5 ja 6 artiklan
                                                                               mukaisia velvoitteitaan, koska
Bundesgerichtshofin 5.4.2000 tekemällään päätöksellä                           –    vastoin direktiivin 4 artiklan 1 kohtaa se ei ole
esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa, jossa vas-                             toteuttanut kaikkia tarvittavia toimia sen varmistami-
                  taajana on Matthias Hoffmann                                      seksi, että uimaveden laatu noudattaa direktiivin raja-
                                                                                arvoja kymmenen vuoden kuluessa direktiivin tiedok-
                          (Asia C-144/00)                                           siantamisesta
                                                                               –    vastoin direktiivin 6 artiklan 1 kohtaa se ei ole
                          (2000/C 176/22)                                           suorittanut näytteenottoa direktiivin liitteessä vahvis-
                                                                                tettua vähimmäistiheyttä noudattaen kaikkien para-
Bundesgerichtshof on pyytänyt 5.4.2000 tekemällään päätök-                          metrien ja kaikkien uimavesien osalta
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
17.4.2000 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta rikosasiassa,                   –    jättäessään näytteenoton suorittamatta kokonaiskoli-
jossa vastaajana on Matthias Hoffmann, ennakkoratkaisua                             bakteerien osalta Ranskan tasavalta ei ole toteuttanut
seuraaviin kysymyksiin:                                                             kaikkia toimia direktiivin 76/160/ETY mukaisten vel-
                                                                                voitteidensa noudattamiseksi ja se on jättänyt noudat-
1. Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden-                         tamatta tämän direktiivin 3, 4, 5 ja 6 artiklan mukaisia
     mukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yh-                       velvoitteitaan
     denmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä touko-
     kuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin                   2) velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
     77/388/ETY (EYVL 1977, L 145, s. 1) 13 artiklan A                         kulut.
     kohdan 1 alakohdan n alakohtaa tulkittava siten, että
     tässä säännöksessä käytetty ”muiden – – tunnust[ettujen]
     laitosten” käsite kattaa myös solistit, joka tuottavat kulttuu-      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     ripalveluja?
                                                                          –    Komissio toteaa, että huomattava määrä uintialueita ei
2. Vastauksen ensimmäiseen kysymykseen ollessa myöntävä:                       vastannut veden laatua koskevia velvoitteita vuonna 1995,
                                                                               yli kymmenen vuoden kuluttua näiden velvoitteiden voi-
     Seuraako 13 artiklan A kohdan otsikosta (” – – yleishyödyl-               maantulosta. Myöhemmiltäkään vuosilta käytettävissä ole-
     lisille toiminnoille”) rajoituksia, kuten siinä tapauksessa               vat tulokset eivät vastaa veden laatua koskevia velvoitteita,
     että solisti esiintyy ensisijaisesti markkinointiin liittyvistä           kuten eivät myöskään vuoden 1995 tulokset. Koska jäsen-
     syistä?                                                                   valtioille säädetään direktiivissä selvä ja ehdoton tulosvel-
                                                                               voite, jonka mukaan raja-arvoja on noudatettava, komissio
                                                                               katsoo Ranskan tasavallan jättäneen noudattamatta direk-
                                                                               tiivin mukaisia velvoitteitaan.
                                                                          –    Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ovat yhteisön
                                                                               oikeuden mukaan selvästi ja ehdottomasti velvolliset huo-
                                                                               lehtimaan näytteenotosta, mutta arvosteluun, jonka mu-
                                                                               kaan näytteitä ei ole otettu riittävästi vähimmäistiheyttä
Euroopan yhteisöjen komission 17.4.2000 Ranskan tasa-                          noudattaen kaikkien parametrien ja Ranskan kaikkien
                  valtaa vastaan nostama kanne                                 uimavesien osalta, ei ole vielä annettu ratkaisua.
                          (Asia C-147/00)                                      Komissio katsoo myös, ettei ole asianmukaista laskea ja
                                                                               esittää yleisölle säännösten noudattamisastetta osoittavia
                                                                               lukuarvoja, jotka on laskettu ainoastaan asianmukaisesti
                          (2000/C 176/23)
                                                                               mitatut parametrit huomioon ottaen. Ranskan viranomais-
                                                                               ten noudattama mittausmenetelmä merkitsee sen seikan
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.4.2000 Euroo-                      sivuuttamista, että eräät alueet, joilla näytteenottoa ei
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa                     ole suoritettu asianmukaisesti, saattavat hyvinkin poiketa
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat oikeudellinen neuvonantaja                   direktiivissä vahvistetuista ehdottomista raja-arvoista.


title: Asia C-286/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 17.3.2016 – Euroopan parlamentti v. Euroopan komissio (Kumoamiskanne — SEUT 290 artikla — Muuttamisen ja täydentämisen käsitteet — Asetus (EU) N:o 1316/2013 — 21 artiklan 3 kohta — Euroopan komissiolle myönnetyn toimivallan laajuus — Erillisen normatiivisen toimen antamisen välttämättömyys — Delegoitu asetus (EU) N:o 275/2014)

text:
               2.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 17.3.2016 – Euroopan parlamentti v. Euroopan komissio
   (Asia C-286/14) (1)

   ((Kumoamiskanne - SEUT 290 artikla - Muuttamisen ja täydentämisen käsitteet - Asetus (EU) N:o 1316/2013 - 21 artiklan 3 kohta - Euroopan komissiolle myönnetyn toimivallan laajuus - Erillisen normatiivisen toimen antamisen välttämättömyys - Delegoitu asetus (EU) N:o 275/2014))
   (2016/C 156/10)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: L. G. Knudsen, A. Troupiotis ja M. Menegatti)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Martenczuk, M. Konstantinidis ja J. Hottiaux)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: K. Michoel ja Z. Kupčová)

      Tuomiolauselma

               1)

               Verkkojen Eurooppa -välineen perustamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1316/2013 liitteen I muuttamisesta 7.1.2014 annettu komission delegoitu asetus (EU) N:o 275/2014 kumotaan.

               2)

               Delegoidun asetuksen N:o 275/2014 vaikutukset pysytetään siihen saakka, kunnes sen korvaava uusi toimi tulee voimaan kohtuullisessa määräajassa, joka ei voi ylittää kuutta kuukautta tämän tuomion julistamispäivästä.

               3)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 253, 4.8.2014.


title: Asia T-90/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.12.2008 — Tomorrow Focus v. SMHV — Information Builders (Tomorrow Focus) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Tomorrow Focus rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön kuviomerkki FOCUS — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/26

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.12.2008 — Tomorrow Focus v. SMHV — Information Builders (Tomorrow Focus)
   (Asia T-90/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Tomorrow Focus rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön kuviomerkki FOCUS - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2009/C 32/48)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Tomorrow Focus AG (München, Saksa) (edustajat: aluksi asianajaja U. Gürtler, sittemmin asianajaja J. Berlinger)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: aluksi G. Schneider, sittemmin G. Schneider ja S. Schäffner)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Information Builders (Netherlands) BV (Amstelveen, Alankomaat)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 17.1.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 116/2005-1), joka liittyy Information Builders (Netherlands) BV:n ja Tomorrow Focus AG:n väliseen väitemenettelyyn
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Tomorrow Focus AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 108, 6.5.2006.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 26 päivänä tammikuuta 2001 asiassa T-353/00 R, Jean-Marie Le Pen vastaan Euroopan parlamentti (Välitoimimenettely – Parlamentin päätös – Kansallisen lainsäädännön soveltamisesta aiheutuva parlamentaarisen edustajantoimen menettäminen – Tutkittavaksi ottaminen – Fumus boni juris – Kiireellisyys – Intressivertailu)

text:
5.5.2001              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 134/23
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           lykkäämistä, jolla hylätään TotalFina Elfin ehdotus kantajien
      TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS                           hyväksymisestä kuuden moottoritien varrella sijaitsevan huol-
                                                                      toaseman oikeudenhaltijoiksi, ja toisaalta komission velvoitta-
                16 päivänä tammikuuta 2001                            mista määräämään, että TotalFina Elfin on lykättävä sen
                                                                      sitoumuksen täytäntöönpanoa, joka mainitaan 9.2.2000 teh-
asiassa T-328/00 R, Mario Costacurta vastaan Euroopan                 dyn komission sen päätöksen liitteen ”TotalFinan ehdottamat
                     yhteisöjen komissio                              sitoumukset” 36 kohdassa, jolla hyväksytään TotalFinan mää-
                                                                      räysvallan hankkiminen Elf Aquitaine -yrityksestä, siltä osin
(Henkilöstö – Välitoimimenettely – Pääasian tutkittavaksi             kuin sitoumus koskee niitä kuutta huoltoasemaa, joiden anta-
                          ottaminen)                                  mista kantajien hallintaan TotalFina Elf ehdotti komissiolle
                                                                      12.8.2000, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                      presidentti on 17.1.2001 antanut määräyksen, jonka määräys-
                       (2001/C 134/50)                                osa on seuraava:
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       1)    Välitoimihakemus hylätään.
Asiassa T-328/00 R, Mario Costacurta, Euroopan yhteisöjen             2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
komission virkamies, kotipaikka Luxemburg, edustajanaan
asianajaja M. Petit, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
misto M. Petit, 74 Val Sainte-Croix, vastaan Euroopan yhteisö-
jen komissio (asiamiehinään G. Valsesia ja J. Currall), jossa
kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta lyk-
käämään sen implisiittisen päätöksen täytäntöönpanoa, jolla
hylättiin 23.6.2000 rekisteröity kantajan vaatimus, ja määrää-              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
mään, että kantajaan on sovellettava henkilöstösääntöjen liit-                       TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
teessä X olevassa 3 artiklassa tarkoitettua väliaikaista siirtoa,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin presidentti
on 16.1.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa on                                   26 päivänä tammikuuta 2001
seuraava:
                                                                      asiassa T-353/00 R, Jean-Marie Le Pen vastaan Euroopan
1)   Välitoimihakemus hylätään.                                                                   parlamentti
2)   Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                      (Välitoimimenettely – Parlamentin päätös – Kansallisen
                                                                      lainsäädännön soveltamisesta aiheutuva parlamentaarisen
                                                                      edustajantoimen menettäminen – Tutkittavaksi ottaminen –
                                                                            Fumus boni juris – Kiireellisyys – Intressivertailu)
                                                                                (2001/C 134/52)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
     TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                17 päivänä tammikuuta 2001
                                                                      Asiassa T-353/00 R, Jean-Marie Le Pen, kotipaikka Saint-Cloud
asiassa T-342/00 R, Petrolessence ja Société de gestion de            (Ranska), edustajanaan asianajaja F. Wagner, vastaan Euroopan
restauration routière (SG2R) vastaan Euroopan yhteisöjen              parlamentti (asiamiehinään H. Krück ja C. Karamarcos), jota
                           komissio                                   tukee Ranskan tasavalta (asiamiehinään D. Wibaux ja G. de
                                                                      Bergues), jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen
(Välitoimimenettely – Kilpailu – Keskittymä – Tutkittavaksi           tuomioistuin lykkää Euroopan parlamentin puhemiehen
          ottaminen – Kiireellisyys – Intressivertailu)               23.10.2000 antaman ilmoituksen muodossa tekemän päätök-
                                                                      sen täytäntöönpanoa, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                       (2001/C 134/51)                                tuomioistuimen presidentti on 26.1.2001 antanut määräyk-
                                                                      sen, jonka määräysosa on seuraava:
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       1)    Euroopan parlamentin puhemiehen 23.10.2000 antaman
                                                                            ilmoituksen muodossa tekemän päätöksen täytäntöönpanoa
Asiassa T-342/00 R, Petrolessence ja Société de gestion                     lykätään siltä osin kuin se muodostaa Euroopan parlamentin
de restauration routière (SG2R), kotipaikka Nancy (Ranska),                 päätöksen, jolla parlamentti on merkinnyt tiedoksi, että kantaja
edustajinaan asianajajat F. Puel, Hauts-de-Seine ja Bryssel, ja             on menettänyt Euroopan parlamentin edustajantoimensa.
M. Troncoso Ferrer, Pampelune ja Bryssel, prosessiosoite
Luxemburgissa asianajotoimisto C. Kaufhold, 24 avenue Marie-          2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Thérèse, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
W. Mölls ja F. Siredey-Garnier), jossa kantaja vaatii yhtäältä
sen 13.9.2000 tehdyn komission päätöksen täytäntöönpanon


title: Asia F-124/10: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.2.2013 — Labiri v. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (Henkilöstö — Avustamisvelvollisuus — Henkilöstösääntöjen 12 a artikla — Henkinen ahdistelu — Hallinnollinen tutkintamenettely)

text:
               20.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 114/46

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.2.2013 — Labiri v. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea
   (Asia F-124/10) (1)

   (Henkilöstö - Avustamisvelvollisuus - Henkilöstösääntöjen 12 a artikla - Henkinen ahdistelu - Hallinnollinen tutkintamenettely)
   2013/C 114/68
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Vassiliki Labiri (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (asiamiehet: M. Arsène ja L. Camarena Januzec, avustajinaan asianajajat M. Troncoso Ferrer ja F.-M. Hislaire)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Henkilöstö — Sen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jolla päätettiin lopettaa ilman enempiä toimenpiteitä hallinnollinen tutkintamenettely, joka oli aloitettu kantajan tehtyä valituksen henkisestä ahdistelusta

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan talous- ja sosiaalikomitean pääsihteerin 18.1.2010 tekemä päätös kumotaan.

               2)

               Euroopan talous- ja sosiaalikomitea vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Vassiliki Labirin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 63, 26.2.2011, s. 34.