title: Asia C-385/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Székesfehérvári Törvényszék (Unkari) on esittänyt 13.8.2012 — Hervis Sport- és Divatkereskedelmi Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               24.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 366/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Székesfehérvári Törvényszék (Unkari) on esittänyt 13.8.2012 — Hervis Sport- és Divatkereskedelmi Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Asia C-385/12)
   2012/C 366/41
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Székesfehérvári Törvényszék

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Hervis Sport- és Divatkereskedelmi Kft.

      Vastapuoli: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko se, että vähittäiskauppaliikettä pitävän verovelvollisen on maksettava erityistä veroa 500 miljoonaa forinttia (HUF) ylittävästä vuotuisesta nettoliikevaihdostaan yhteensoveltuva niiden oikeussääntöjen kanssa, joissa määrätään yleisestä syrjintä(kiellon) periaatteesta (SEUT 18 artikla ja 26 artikla), sijoittautumisvapaudesta (SEUT 49 artikla), yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta (SEUT 54 artikla), samasta oikeudesta osallistua 54 artiklassa tarkoitettujen yhtiöiden pääomaan (SEUT 55), palvelujen tarjoamisen vapaudesta (56 artikla), pääomien vapaan liikkuvuuden periaatteesta (SEUT 63 ja 65 artikla) ja samojen verojen ja maksujen kantamisesta yhtiöiltä?


title: Asia T-284/08: Kanne 21.7.2008 — People's Mojahedin of Iran v. neuvosto

text:
               13.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/16

         Kanne 21.7.2008 — People's Mojahedin of Iran v. neuvosto
   (Asia T-284/08)
   (2008/C 236/27)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: People's Mojahedin Organization of Iran (Auvers sur Oise, Ranska) (edustajat: lakimies J.-P. Spitzer ja D. Vaughan, QC)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               neuvoston päätös 2008/583/EY on kumottava kantajaa koskevilta osin

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii EY 230 artiklan nojalla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan kantajaa koskevilta osin tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä päätöksen 2007/868/EY kumoamisesta 15.7.2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/583/EY (jäljempänä riidanalainen päätös) (1).
   Kantaja esittää kanteensa tueksi, että riidanalainen päätös on kumottava sen takia, että niiltä osin kuin kantaja sisällytetään siinä terroristijärjestöjä koskevaan luetteloon, kyseisenä aikana ei ollut olemassa minkäänlaista toimivaltaisen kansallisen viranomaisen päätöstä, jolla ensiksi mainittu päätös olisi voitu perustella. Kantaja väittää lisäksi, että päätös on kumottava sen takia, että vaikka päätöksen ilmoitettiin perustuvan ”uuteen tietoon” ja muun kuin Yhdistyneen kuningaskunnan toimivaltaisen viranomaisen päätökseen, sitä todistusaineistoa, johon neuvosto tukeutui, ei annettu kantajan tietoon ennen päätöksen tekemistä. Kantaja väittää myös, ettei millään tavalla ole perusteltu sitä, miksi kyseistä tietoa oli pidettävä uutena tai merkityksellisenä.
   Kantaja esittää, että riidanalainen päätös tehtiin ilman, että uutta tietoa olisi arvioitu mitenkään ja ilman, että olisi tarkasteltu, oliko kyseinen tieto sellaista konkreettista ja luotettavaa todistusaineistoa, jonka perusteella neuvostolla olisi ollut oikeus toimia osoittaakseen sen, että kantaja oli osallisena terrorismissa.
   Kantaja väittää vielä, että riidanalaista päätöstä tehtäessä on loukattu kantajan oikeutta tulla kuulluksi ja sen perusoikeuksia. Lopuksi kantaja esittää, että riidanalainen päätös on tehty olosuhteissa, jotka merkitsevät menettelyn ja/tai valtuuksien väärinkäyttöä tai ylittämistä.

      (1)  EUVL L 188, s. 1.


title: Asia C-242/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 4.6.2008 — Swiss Re Germany Holding GmbH v. Finanzamt München für Körperschaften

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 4.6.2008 — Swiss Re Germany Holding GmbH v. Finanzamt München für Körperschaften
   (Asia C-242/08)
   (2008/C 223/36)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesfinanzhof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Swiss Re Germany Holding GmbH

      Vastaaja: Finanzamt München für Körperschaften
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 9 artiklan 2 kohdan e alakohdan viidettä luetelmakohtaa sekä 13 artiklan B kohdan a alakohtaa ja d alakohdan 2 ja 3 alakohtaa tulkittava siten, että hankkijan maksamaa kauppahintaa vastaan tapahtuva henkijälleenvakuutussopimuksen sellainen vastattavaksi ottaminen, jonka johdosta sopimuksen hankkija ottaa vakuutuksenottajan suostumuksella vastattavakseen siihenastisen vakuutuksenantajan harjoittamasta verosta vapautetusta jälleenvakuutustoiminnasta ja tarjoaa siihenastisen vakuutuksenantajan sijasta verosta vapautettuja jälleenvakuutuspalveluja vakuutuksenottajalle, on katsottava

                           a)

                           jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 9 artiklan 2 kohdan e alakohdan viidennessä luetelmakohdassa tarkoitetuksi vakuutus- tai pankkitoiminnaksi tai

                           b)

                           jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan a alakohdassa tarkoitetuksi jälleenvakuutustoiminnaksi tai

                           c)

                           jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan d alakohdan 2 ja 3 alakohdassa tarkoitetuksi liiketoimeksi, joka koostuu olennaiselta osin yhtäältä verosta vapautetusta velvoitteen vastattavaksi ottamisesta ja toisaalta verosta vapautetusta saamisia koskevasta liiketoimesta?

               2)

               Muuttuuko ensimmäiseen kysymykseen annettava vastaus, jos sopimuksen siirron osalta maksettavaa vastiketta ei suorita sopimuksen hankkija vaan siihenastinen vakuutuksenantaja?

               3)

               Jos ensimmäisen kysymyksen a, b, ja c kohtaan on annettava kieltävä vastaus: Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan c alakohtaa tulkittava siten, että

                           —

                           vastiketta vastaan tapahtuva henkijälleenvakuutussopimuksen siirto on tavaran luovutus ja

                           —

                           että jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan c alakohdan soveltamisen yhteydessä ei ole tehtävä eroa sen mukaan, sijaitseeko verosta vapautettujen toimintojen harjoittamispaikka tavaran luovuttamisjäsenvaltiossa vai jossakin muussa jäsenvaltiossa?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 25 päivänä helmikuuta 2003 asiassa C-326/00 (Dioikitiko Protodikeio Thessalonikisin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Idryma Koinonikon Asfaliseon (IKA) vastaan Vasileios Ioannidis (Sosiaaliturva – Eläkkeensaajan sairaalahoito tämän oleskellessa muussa jäsenvaltiossa kuin asuinvaltiossaan – Edellytykset, joiden täyttyessä kuluista vastataan – Asetuksen N:o 1408/71 31 ja 36 artikla – Asetuksen N:o 574/72 31 ja 93 artikla)

text:
C 101/2                   FI                                 Euroopan unionin virallinen lehti                                              26.4.2003
jen tuomioistuinta toteamaan, että Suomen tasavalta ei ole                     kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.6.1983
noudattanut luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä                     annetulla neuvoston asetuksella N:o 2001/83 (EYVL L 230,
huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY                       s. 6) ja viimeksi muutettuna 22.12.1995 annetulla neuvoston
(EYVL L 103, s. 1) 4 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia                           asetuksella N:o 3096/95 (EYVL L 335, s. 10), 31 ja 36 artiklan,
velvoitteitaan, koska se ei ole riittävästi ja lopullisesti osoittanut         asetuksen N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21 päi-
erityissuojelualueita, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),                vänä maaliskuuta 1972 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet                  N:o 574/72, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle
sekä tuomarit R. Schintgen, C. Gulmann (esittelevä tuomari),                   saatettuna asetuksella N:o 2001/83 ja viimeksi muutettuna
F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: P. Léger,                  asetuksella N:o 3096/95, 31 ja 39 artiklan, EY:n perustamisso-
kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 6.3.2003                 pimuksen 56 ja 59 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 46
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                     ja EY 49 artikla) ja 60 artiklan (josta on muutettuna tullut EY
                                                                               50 artikla) sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaami-
1)     Suomen tasavalta ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen           seksi tehtyyn yleissopimukseen liitetyn ensimmäisen lisäpöytä-
                                                                               kirjan 1 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien
       suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston
                                                                               kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen
       direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia
       velvoitteitaan, koska se ei ole riittävästi ja lopullisesti osoittanut  puheenjohtajat M. Wathelet, R. Schintgen ja C. W. A. Timmer-
                                                                               mans sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward, A. La
       alueellaan sijaitsevia erityissuojelualueita.
                                                                               Pergola (esittelevä tuomari), P. Jann, V. Skouris, F. Macken,
                                                                               N. Colneric, S. von Bahr ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasia-
2)     Suomen tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                               mies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirka-
       kulut.
                                                                               mies H. A. Rühl, on antanut 25.2.2003 tuomion, jonka
                                                                               tuomiolauselma on seuraava:
( 1) EYVL C 247, 26.8.2000.
                                                                               1)    Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liik-
                                                                                kuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoit-
                                                                                tajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971
                                                                                annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                            kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.6.1983
                                                                                annetulla neuvoston asetuksella N:o 2001/83 ja viimeksi
                    25 päivänä helmikuuta 2003                                       muutettuna 22.12.1995 annetulla neuvoston asetuksella
                                                                                N:o 3096/95, 31 artiklaa on tulkittava siten, että tässä
                                                                                säännöksessä muussa jäsenvaltiossa kuin asuinvaltiossaan oles-
asiassa C-326/00 (Dioikitiko Protodikeio Thessalonikisin                             keleville eläkkeensaajille taattujen luontoissuoritusten saaminen
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Idryma Koinonikon                                   ei edellytä, että sairaus, jonka vuoksi kyseessä olevaa hoitoa
        Asfaliseon (IKA) vastaan Vasileios Ioannidis (1)                             tarvittiin, on ilmennyt äkillisesti tämän oleskelun aikana ja
                                                                                johtanut siihen, että välitön hoito on ollut välttämätöntä. Tämä
(Sosiaaliturva – Eläkkeensaajan sairaalahoito tämän oleskel-                         säännös estää siis sen, että jäsenvaltio asettaa etuuksien
lessa muussa jäsenvaltiossa kuin asuinvaltiossaan – Edelly-                          saamiselle tällaisen edellytyksen.
tykset, joiden täyttyessä kuluista vastataan – Asetuksen
N:o 1408/71 31 ja 36 artikla – Asetuksen N:o 574/72 31 ja
                                93 artikla)
                                                                               2)    Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja
                            (2003/C 101/04)                                          ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 2001/83 ja viimeksi
                                                                                muutettuna asetuksella N:o 3096/95, 31 artikla on esteenä
                                                                                sille, että jäsenvaltio asettaa tässä säännöksessä taattujen
                      (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                                 luontoissuoritusten saamisen edellytykseksi lupamenettelyn,
                                                                                olipa se minkälainen hyvänsä.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                               3)    Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja
                                                                                ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 2001/83 ja viimeksi
Asiassa C-326/00, jonka Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis                         muutettuna asetuksella N:o 3096/95, 31 artiklassa tarkoitet-
(Kreikka) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen                            tujen luontoissuoritusten antaminen ja niiden kustannuksista
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa                         vastaaminen on tavallisesti suoritettava tämän asetuksen 31 ja
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Idryma Koinonikon                         36 artiklan ja asetuksen N:o 1408/71 täytäntöönpanomenet-
Asfaliseon (IKA) ja Vasileios Ioannidis ennakkoratkaisun sosi-                       telystä 21 päivänä maaliskuuta 1972 annetun neuvoston
aaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikku-                      asetuksen (ETY) N:o 574/72, sellaisena kuin se on muutettuna
viin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoitta-                      ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 2001/83 ja viimeksi
jiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971                           muutettuna asetuksella N:o 3096/95, 31 ja 93 artiklan
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena                            säännösten mukaisesti.
 ---pagebreak--- 26.4.2003                  FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                                 C 101/3
4)     Kun käy ilmi, että oleskelupaikan laitos on perusteettomasti          ja Unità Socio Sanitaria Locale n. 42 di Pavia, Sca Mölnlycke
       kieltäytynyt antamasta asetuksen N:o 1408/71, sellaisena              SpA:n, Artsana SpA:n ja Fater SpA:n osallistuessa asian
       kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella          käsittelyyn, ennakkoratkaisun julkisia tavaranhankintoja kos-
       N:o 2001/83 ja viimeksi muutettuna asetuksella N:o 3096/              kevien sopimustentekomenettelyjen yhteensovittamisesta
       95, 31 artiklassa tarkoitettuja luontoissuorituksia ja asuinpai-      14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/
       kan laitos saatuaan tietää tästä kielteisestä kannasta on jättänyt    36/ETY (EYVL L 199, s. 1) 22 artiklan sekä EU 6 artiklan
       myötävaikuttamatta, niin kuin sen velvollisuuksiin kuuluisi,          2 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),
       siihen, että tätä säännöstä sovelletaan oikein, asuinpaikan           toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet
       laitoksen on korvattava, tämän kuitenkaan rajoittamatta oles-         sekä tuomarit R. Schintgen, V. Skouris (esittelevä tuomari),
       kelupaikan laitoksen mahdollista korvausvastuuta, suoraan             F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: S. Alber,
       vakuutetulle hänelle annetusta hoidosta aiheutuneet kulut,            kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut
       joista tämä on vastannut, ja otettava näin kulut vastattavakseen      27.2.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
       siten, että vakuutetulle taataan korvaus, joka vastaa sitä, jonka
       hän olisi saanut, jos mainitun artiklan säännöksiä olisi              Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen
       noudatettu.                                                           yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetulla neuvos-
                                                                             ton direktiivillä 92/50/ETY muutetun, julkisia tavaranhankintoja ja
5)     Viimeksi mainitussa tilanteessa asetuksen N:o 1408/71 31 ja           rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhaku-
       36 artikla ja asetuksen N:o 574/72 31 ja 93 artikla ovat              menettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollis-
       esteenä sille, että kansallisessa sääntelyssä tällaisen korvauksen    ten määräysten yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1989
       edellytyksenä on jälkikäteen myönnettävän luvan saaminen,             annettua neuvoston direktiiviä 89/665/ETY on tulkittava niin, että
       kun tällainen lupa myönnetään ainoastaan silloin kun on voitu         kun hankintaviranomaisen menettely on tehnyt unionin kansalaiselle,
       osoittaa, että kyseessä oleva sairaus on ilmennyt äkillisesti         jota hankintaviranomaisen päätös haittaa, mahdottomaksi tai suh-
       tällaisen oleskelun aikana ja johtanut siihen, että välitön hoito     teettoman vaikeaksi yhteisön oikeuden suomien oikeuksien käyttämi-
       on ollut välttämätöntä.                                               sen, direktiivissä asetetaan toimivaltaiselle kansalliselle tuomioistui-
                                                                             melle velvollisuus tutkia oikeudelliset perusteet, jotka koskevat tarjous-
                                                                             kilpailuilmoituksen yhteisön oikeuden vastaisuutta ja jotka on esitetty
( 1) EYVL C 335, 25.11.2000.                                                 kyseistä päätöstä koskevan muutoksenhaun tueksi, käyttämällä
                                                                             tarvittaessa kansallisen oikeuden suomaa mahdollisuutta jättää
                                                                             soveltamatta kansalliset prekluusiosäännökset, joiden mukaan muu-
                                                                             toksenhakua tarjouskilpailuilmoitukseen koskevan määräajan um-
                                                                             peuduttua ei enää ole mahdollista vedota tällaiseen säännöstenvastai-
                                                                             suuteen.
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   (1 ) EYVL C 36, 4.11.2000.
                             (kuudes jaosto)
                    27 päivänä helmikuuta 2003                                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
asiassa C-327/00 (Tribunale amministrativo regionale per
la Lombardian esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Santex
SpA vastaan Unità Socio Sanitaria Locale n. 42 di Pavia (1)                                     27 päivänä helmikuuta 2003
                                                                             asiassa C-373/00 (Vergabekontrollsenat des Landes Wie-
(Direktiivi 93/36/ETY – Julkiset tavarahankinnat – Direktii-                 nin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Adolf Truley
vi 89/665/ETY – Julkisiin hankintoihin liittyvät muutoksen-                            GmbH vastaan Bestattung Wien GmbH (1)
hakumenettelyt – Preklusiivinen määräaika – Tehokkuuspe-
                                  riaate)
                                                                             (Direktiivi 93/36/ETY – Julkiset tavaranhankinnat – Han-
                                                                             kintaviranomaisen käsite – Julkisoikeudellinen laitos – Hau-
                            (2003/C 101/05)                                                   tausurakointia harjoittava yritys)
                        (Oikeudenkäyntikieli: italia)                                                   (2003/C 101/06)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-327/00, jonka Tribunale amministrativo regionale
per la Lombardia (Italia) on saattanut EY 234 artiklan nojalla               Asiassa C-373/00, jonka Vergabekontrollsenat des Landes
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-               Wien (Itävalta) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Santex SpA             tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa


title: Asia T-54/99: Max.mobil. Telekommunikation Service GmbH:n 22.2.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 100/22              FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    10.4.1999
     E-4 Fernwärmetechnik-Kartell), jota muutettiin                 vastaan. Kantajan asiamiehenä on asianajaja Stefan Köck
     6.11.1998 tehdyllä päätöksellä K(1998) 3415 (asia IV/          asianajotoimistosta Sozietät Bruckhaus Westrick Heller
     35.6911 Ð Vorsolierte Rohre), siltä osin kuin se kos-          Löber, Wien (Itävallan tasavalta), prosessiosoite Luxem-
     kee Sigmaa, eli siltä osin kuin Sigman katsotaan osal-         burgissa asianajotoimisto Bonn & Schmitt, 62 avenue
     listuneen ºkokonaiskartelliinº;                                Guillaume.
Ð kumoaa toissijaisesti päätöksen 3 artiklan siltä osin             Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     kuin siinä vahvistetaan Sigman maksettavaksi 400 000
     ecun suuruiset sakot tai ainakin kohtuullistamaan sak-
     kojen määrää;                                                  1.    kumoaa kantajalle 11.12.1998 päivätyssä kirjeessä
                                                                          (D 18497) tiedoksiannetun komission päätöksen
                                                                          kohdan,
Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     lut.
                                                                    1.1. jossa komissio hylkää       kantajan hakemuksen, jossa
                                                                          vaadittiin komissiota       toteamaan, että Itävallan
                                                                          tasavalta on rikkonut      EY:n perustamissopimuksen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       90 artiklan 1 kohtaa ja   samalla 86 artiklaa,
                                                                          Ð koska se on asettanut Mobilkomin kantajaan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
                                                                               nähden suotuisampaan asemaan sekä lupamaksu-
samat kuin asiassa T-9/99, HFB Holding ym. vastaan
                                                                               jen suuruuden että maksuehtojen osalta ja
komissio (1).
                                                                          Ð koska se on suosinut kolmatta verkkopalvelujen
Asiassa on lisäksi erityisesti väitetty, että kantajan osallis-                tarjoajaa Connectia lupamaksujen suuruuden
tumista kiistettyyn rikkomukseen ei ole perusteltu. Lisäksi                    osalta, ja
European District Heating Pipe Manufacturers Associatio-
nin osa kokonaiskartellissa on arvioitu väärin.
                                                                    1.2. jossa komissio hylkää kantajan vaatimuksen
Siltä osin kuin on kyse sakkojen mahdollisesta vähentämi-                 Ð velvoittaa Itävallan tasavalta luomaan samanlai-
sestä, kantaja väittää, että vain sitä koskevilta osin voi-                    set kilpailuolosuhteet kaikille matkapuhelinten
daan kiistää kuuluminen kyseisten markkinoiden kontakti-                       tarjoajille siten, että se hyväksyy määräyksiä
ryhmään, tai ainakin tietoisuus kuulumisesta tällaiseen                        lupamaksuja koskevista ylimääräisistä tai osittai-
kokonaiskartelliin, jota esimerkiksi Ke-Kelit ei ole missään                   sista vapautuksista,
vaiheessa kiistänyt.
                                                                    2.    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden-
(1) EYVL C 86, 27.3.1999, s. 24.
                                                                          käyntikulut.
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Max.mobil.       Telekommunikation         Service   GmbH:n         Kantaja alkoi lokakuussa 1996 tarjota Itävallan markki-
22.2.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nos-               noilla GSM-matkapuhelinverkkopalveluja. Siitä tuli palve-
                          tama kanne                                lujen toisiksi suurin tarjoaja suurimman tarjoajan ollessa
                                                                    valtion omistama Mobilkom Austria AG. Kantaja jätti
                        (Asia T-54/99)                              komissioon lokakuussa 1997 valituksen, jonka mukaan
                                                                    kantaja oli asetettu epäsuotuisaan asemaan sekä Mobil-
                      (1999/C 100/42)                               kom Austriaan että tällä välin markkinoille tulleeseen
                                                                    kolmanteen matkapuhelutarjoajaan Connect Austriaan
                                                                    nähden GSM-lupamaksujen määrittämisen ja maksuehto-
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                       jen osalta, mikä oli kantajan mukaan EY:n perustamissopi-
                                                                    muksen 90 artiklan 1 kohdan ja samalla 86 artiklan
                                                                    vastaista.
Max.mobil. Telekommunikation Service GmbH, koti-
paikka Wien (Itävallan tasavalta) on nostanut 22.2.1999
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio-                Komission 11.12.1998 päivättyyn kirjeeseen sisältyi pää-
istuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                   tös, jossa kantajan valitusta pidettiin osittain pätevänä.
 ---pagebreak--- 10.4.1999             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 100/23
Lupamaksujen suuruutta koskevan huomautuksen osalta               Ð     laittomasti ainakin osittain laiminlyönyt EY:n perus-
komissio kuitenkin totesi, ettei kantaja ollut näyttänyt                tamissopimuksen 90 artiklan soveltamisen nyt käsi-
toteen määräävän markkina-aseman käyttöä, sekä viittasi                 teltävään asiaan, tulkinnut ilmeisen väärin kyseistä
siihen, että vastaavissa tapauksissa tähänastisen käytännön             määräystä ja arvioinut tosiseikan väärin,
mukaan perustamissopimuksen rikkominen edellyttää, että
jäsenvaltio asettaa uudelle, markkinoille tulevalle yrityk-       Ð     rikkonut olennaisia muotomääräyksiä (EY:n perusta-
selle korkeamman lupamaksun kuin jo markkinoilla ole-                   missopimuksen 190 artiklaa), koska sen esittämät
ville yrityksille.                                                      perustelut ovat puutteelliset; kantajan mukaan
                                                                        komissio vain toteaa parilla virkkeellä kantajan esit-
                                                                        tämät seikat riittämättömiksi ja viittaa ylimalkaisesti
                                                                        ºaiempaan käytäntöönº, mitä ei voida pitää missään
Kantajan mukaan komissio on päätöksessään                               tapauksessa riittävänä perusteena.


title: Asia T-139/09: Kanne 8.4.2009 — Ranska v. komissio

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/49

         Kanne 8.4.2009 — Ranska v. komissio
   (Asia T-139/09)
   2009/C 141/103
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: E. Belliard, G. de Bergues ja A.-L. During)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               komission 28.1.2009 tekemä päätös K(2009) 2003 lopullinen, joka koskee Ranskan toteuttamia hedelmä- ja vihannesalan kampanjasuunnitelmia, on kumottava siltä osin kuin se koskee jäseninä olevien tuottajien rahoittamien kampanjasuunnitelmien mukaisesti toteutettuja toimia

               —

               toissijaisesti siinä tapauksessa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoisi, että tätä vaatimusta osittaisesta kumoamisesta ei voida tutkia, päätös K(2009) 2003 lopullinen on kumottava kokonaisuudessaan

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kumottavaksi osittain komission 28.1.2009 tekemän päätöksen K(2009) 203 lopullinen (1), jolla komissio julisti yhteismarkkinoille soveltumattomiksi valtiontuet, jotka Ranskan tasavalta oli myöntänyt hedelmä- ja vihannestuottajille ”kampanjasuunnitelmien” puitteissa, joilla pyritään edistämään Ranskassa tuotettujen maataloustuotteiden myyntiä.
   Kantaja vaatii, että riidanalainen päätös kumotaan siltä osin kuin komissio on katsonut, että hedelmä- ja vihannestuottajille myönnetty apu on valtiontukea, vaikka tämä apu rahoitettiin osittain tuottajien vapaaehtoisilla maksuilla, jotka eivät kantajan mukaan kuuluneet valtion varoihin tai olleet valtiolle suoritettavia.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen, jotka koskevat

               —

               perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä, siltä osin kuin komissio ei perustellut sitä, miksi valtiontueksi luokittelu laajennettiin koskemaan myös kyseisen toimialan tuottajien vapaaehtoisilla maksuilla rahoitettua apua

               —

               oikeudellista virhettä, koska komissio on luokitellut valtiontueksi avun, joka on rahoitettu vapaaehtoisesti maksetuista yksityisistä varoista ilman julkisen viranomaisen osallistumista. Tätä apua ei voida pitää valtion varoista myönnettynä etuna.

      (1)  Riidanalaisessa päätöksessä käytetään tätä numeroa, kun taas kantaja viittaa toistuvasti asianumeroon K(2009) 2003 lopullinen.


title: Asia C-64/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.4.2010 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2000/53/EY — 5 artiklan 3 ja 4 kohta, 6 artiklan 3 kohta sekä 7 artiklan 1 kohta — Direktiivin puutteellinen täytäntöönpano)

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.4.2010 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-64/09) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2000/53/EY - 5 artiklan 3 ja 4 kohta, 6 artiklan 3 kohta sekä 7 artiklan 1 kohta - Direktiivin puutteellinen täytäntöönpano)
   2010/C 148/14
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Oliver ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja A. Adam)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Romuajoneuvoista 18.9.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY (EYVL L 269, s. 34) 2 artiklan 13 alakohdan, 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan, 5 artiklan 3 ja 4 kohdan, 6 artiklan 3 kohdan, 7 artiklan 1 kohdan ja 8 artiklan 3 kohdan asianmukaisen ja täysimääräisen täytäntöönpanon edellyttämien lakien ja asetusten antamatta jättäminen — Romuajoneuvojen ”purkamistietojen” ja romuajoneuvojen käsittelyn kuluessa tapahtuvan ”purkamisen” käsitteet — Ajoneuvojen valmistajien ja osien tuottajien velvollisuus toimittaa purkamistiedot kutakin uutta markkinoille saatettua ajoneuvotyyppiä varten käsikirjojen tai elektronisten välineiden muodossa

      Tuomiolauselma

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut romuajoneuvoista 18.9.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia tämän direktiivin 2 artiklan 13 alakohdan, 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan, 5 artiklan 3 ja 4 kohdan — sikäli kuin tämän jälkimmäisen kohdan osalta romuttajiin, jotka ovat suostuneet ottamaan vastaan romuajoneuvon sen romuttamiseksi, ei sovelleta käsittelykustannusten korvausjärjestelmää —, 7 artiklan 1 kohdan ja 8 artiklan 3 kohdan asianmukaisen ja täysimääräisen täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja ja asetuksia.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio ja Ranskan tasavalta vastaavat kumpikin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 90, 18.4.2009.


title: Asian C-445/99 poistaminen rekisteristä

text:
9.12.2000             FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 355/19
         Asian C-139/99 (1) poistaminen rekisteristä                          Asian C-445/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 355/38)                                                      (2000/C 355/41)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston pu-             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 1.8.2000
heenjohtajan 13.7.2000 antamalla määräyksellä tuomioistui-           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
men rekisteristä on poistettu asia C-139/99, Euroopan yhteisö-       tu asia C-445/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
jen komissio vastaan Irlanti.                                        tasavalta.
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.                                            (1) EYVL C 47, 19.2.2000.
         Asian C-22/00 (1) poistaminen rekisteristä                           Asian C-420/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 355/39)                                                      (2000/C 355/42)
                                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 2.8.2000
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.7.2000
                                                                     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                     tu asia C-420/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
tu asia C-22/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Irlanti.
                                                                     tasavalta.
(1) EYVL C 79, 18.3.2000.
                                                                     (1) EYVL C 20, 22.1.1998.
         Asian C-437/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 355/40)                                         Asian C-42/00 (1) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 28.7.2000                                    (2000/C 355/43)
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-437/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.8.2000
Irlanti.                                                             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                     tu asia C-42/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ruotsin
(1) EYVL C 20, 22.1.2000.                                            kuningaskunta.
                                                                     (1) EYVL C 149, 27.5.2000.


title: Asia C-104/08: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 19.6.2008 (Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Marc André Kurt v. Bürgermeister der Stadt Wels (Työjärjestyksen 92 artiklan 1 kohta ja 104 artiklan 3 kohta — Perusvapaudet — Euroopan unionin perusoikeuskirja — Kansallisessa lainsäädännössä asetettu tutkintopakko autokoulutoiminnan harjoittamista koskevan luvan myöntämiseksi — Kotimaan kansalaisten syrjintä muiden jäsenvaltioiden kansalaisiin nähden)

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/13

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 19.6.2008 (Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Marc André Kurt v. Bürgermeister der Stadt Wels
   (Asia C-104/08) (1)

   (Työjärjestyksen 92 artiklan 1 kohta ja 104 artiklan 3 kohta - Perusvapaudet - Euroopan unionin perusoikeuskirja - Kansallisessa lainsäädännössä asetettu tutkintopakko autokoulutoiminnan harjoittamista koskevan luvan myöntämiseksi - Kotimaan kansalaisten syrjintä muiden jäsenvaltioiden kansalaisiin nähden)
   (2008/C 285/22)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich
   Asianosaiset

      Kantaja: Marc André Kurt

      Vastaaja: Bürgermeister der Stadt Wels
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich — EY:n perustamissopimuksen ja unionisopimuksen perusperiaatteiden ja niistä johtuvien perusvapauksien sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 ja 20 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään lupajärjestelmästä autokoulutoiminnan aloittamiseksi, harjoittamiseksi ja johtamiseksi ja jossa määrätään tutkintopakosta — Kotimaan kansalaisten syrjintä muiden jäsenvaltioiden kansalaisiin nähden, jotka voivat nauttia yhteisön oikeuteen perustuvista oikeuksistaan ja joita tutkintopakko ei välttämättä koske
   Määräysosa

               1)

               EY 12 artikla, EY 43 artikla ja EY 49 artikla eivät ole esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa tämän jäsenvaltion kansalaisen hankkiman ammatillisen pätevyyden ei katsota vastaavan tutkintoa, joka on kyseisen lainsäädännön mukaan edellytyksenä itsenäisen autokoulutoiminnan harjoittamiseen tässä samassa jäsenvaltiossa.

               2)

               Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ei selvästi ole toimivaltainen vastaamaan toiseen ja kolmanteen kysymykseen, jotka Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich on esittänyt.

      (1)  EUVL C 142, 7.6.2008.


title: Asia T-95/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.10.2011 — United Phosphorus v. komissio (Kasvinsuojeluaineet — Tehoaine napropamidi — Jättäminen sisällyttämättä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I — Myöhemmän direktiivin antaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               10.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 362/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.10.2011 — United Phosphorus v. komissio
   (Asia T-95/09) (1)

   (Kasvinsuojeluaineet - Tehoaine napropamidi - Jättäminen sisällyttämättä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I - Myöhemmän direktiivin antaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2011/C 362/24
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: United Phosphorus Ltd (Warrington, Cheshire, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat C. Mereu ja K. Van Maldegem)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi L. Parpala ja N.B. Rasmussen, sitten L. Parpala avustajanaan asianajaja J. Stuyck)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus napropamidin jättämisestä sisällyttämättä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja kyseistä ainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 7.11.2008 tehdyn komission päätöksen 2008/902/EY kumoamisesta

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen asiasta raukeaa.

               2)

               Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 102, 1.5.2009.


title: Asia T-481/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. EIT (Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Tietämyksen ja tiedon hallinta-alustan kehittämistä koskevien palvelujen tarjoaminen — Tietokoneohjelmistojen kehittämistä ja tietoteknisten palvelujen saatavuuden ja tehokkuuden ylläpitoa koskevat palvelut — Kieltäytyminen luokittelemasta tarjoajan tarjousta ensimmäiseksi — Valintaperusteet — Myöntämisperusteet — Perusteluvelvollisuus — Ilmeinen arviointivirhe — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
               31.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. EIT
   (Asia T-481/14) (1)

   ((Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Tietämyksen ja tiedon hallinta-alustan kehittämistä koskevien palvelujen tarjoaminen - Tietokoneohjelmistojen kehittämistä ja tietoteknisten palvelujen saatavuuden ja tehokkuuden ylläpitoa koskevat palvelut - Kieltäytyminen luokittelemasta tarjoajan tarjousta ensimmäiseksi - Valintaperusteet - Myöntämisperusteet - Perusteluvelvollisuus - Ilmeinen arviointivirhe - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu))
   (2016/C 402/41)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxemburg) ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: aluksi asianajajat E. Siouti ja M. Sfyri, sitten M. Sfyri ja asianajaja A. Lymperopoulou)

      Vastaaja: Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutti (EIT) (asiamiehet: aluksi M. Kern, B. Győri-Hartwig ja P. Juanes Burgos, sitten B. Győri-Hartwig ja P. Juanes Burgos, avustajinaan asianajajat P. Wytinck ja B. Hoorelbeke)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jossa vaaditaan kumoamaan erityisesti 14.4.2014 tehty EIT:n päätös, jolla kantajien tietoteknisiä palveluja ja liitännäispalveluja koskevan tarjouspyyntömenettelyn yhteydessä tekemä tarjous luokiteltiin toiselle sijalle, sekä 25.4.2014 päivätty EIT:n kirje, jolla se kieltäytyi ilmoittamasta arviointikomitean jäsenten nimiä, ja toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus, jossa vaaditaan korvausta vahingosta, jota kantajat väittävät kärsineensä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               European Dynamics Luxembourg SA ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 351, 6.10.2014.


title: Asia C-438/15: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 28.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Taranto – Italia) – Rikosoikeudenkäynti Davide Durantea vastaan (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Täysin samanlaiset ennakkoratkaisukysymykset — SEUT 49 ja SEUT 56 artikla — Sijoittautumisvapaus — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Onnenpelit — Rajoitukset — Yleistä etua koskevat pakottavat syyt — Oikeasuhteisuus — Tarjouspyyntömenettelyyn osallistumisen edellytykset ja taloudellisten ja rahoitusta koskevien voimavarojen arviointi — Ehdokkaan sulkeminen pois menettelystä, koska se ei ole esittänyt kahden eri pankin antamia todistuksia taloudellisista ja rahoitusta koskevista voimavaroistaan)

text:
               5.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 454/10

      Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 28.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Taranto – Italia) – Rikosoikeudenkäynti Davide Durantea vastaan
      (Asia C-438/15) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Täysin samanlaiset ennakkoratkaisukysymykset - SEUT 49 ja SEUT 56 artikla - Sijoittautumisvapaus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Onnenpelit - Rajoitukset - Yleistä etua koskevat pakottavat syyt - Oikeasuhteisuus - Tarjouspyyntömenettelyyn osallistumisen edellytykset ja taloudellisten ja rahoitusta koskevien voimavarojen arviointi - Ehdokkaan sulkeminen pois menettelystä, koska se ei ole esittänyt kahden eri pankin antamia todistuksia taloudellisista ja rahoitusta koskevista voimavaroistaan))
      (2016/C 454/21)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunale di Taranto

         Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

      Davide Durante

         Määräysosa

                  1)

                  SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jossa toimijoille, jotka haluavat jättää tarjouksensa tarjouspyyntömenettelyssä, jonka tarkoituksena on myöntää onnenpelien ja vedonlyöntien alan konsessioita, asetetaan velvollisuus todistaa taloudelliset ja rahoitusta koskevat voimavaransa vähintään kahden pankin antamilla lausunnoilla ja jossa ei anneta mahdollisuutta näiden voimavarojen osoittamiseen myös muulla tavoin, jos kyseinen säännös voi täyttää oikeasuhteisuudelle unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä asetetut edellytykset, minkä tarkistaminen kuuluu kansallisen tuomioistuimen tehtäviin.

         (1)  EUVL C 381, 16.11.2015.


title: Asia T-336/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.12.2010 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli v. SMHV (punanauhaisen suklaapupun muoto) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Punanauhaisen suklaapupun muoto — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta)

text:
               12.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/9

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.12.2010 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli v. SMHV (punanauhaisen suklaapupun muoto)
   (Asia T-336/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Punanauhaisen suklaapupun muoto - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta)
   2011/C 46/14
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Sveitsi) (edustajat: asianajajat R. Lange, E. Schalast ja G. Hild)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 11.6.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 1332/2005-4), joka koskee hakemusta punanauhaisen suklaapupun muodosta koostuvan kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 260, 11.10.2008.


title: Yhdistetyt asiat F-88/09 ja F-48/10: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.12.2012 — Z v. Euroopan unionin tuomioistuin (Henkilöstö — Virkamiehet — Siirto — Yksikön etu — Palkkaluokan ja työtehtävien vastaavuutta koskeva sääntö — Puolustautumisoikeudet — Työpaikkakiusaaminen — Henkilöstösääntöjen 12 artikla — Huolenpitovelvollisuus — Hyvän hallinnon periaate — Kurinpitomenettely — Kurinpitoseuraamus — Kirjallinen varoitus — Puolustautumisoikeudet ja kontradiktorinen periaate)

text:
               9.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/29

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.12.2012 — Z v. Euroopan unionin tuomioistuin
   (Yhdistetyt asiat F-88/09 ja F-48/10) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Siirto - Yksikön etu - Palkkaluokan ja työtehtävien vastaavuutta koskeva sääntö - Puolustautumisoikeudet - Työpaikkakiusaaminen - Henkilöstösääntöjen 12 artikla - Huolenpitovelvollisuus - Hyvän hallinnon periaate - Kurinpitomenettely - Kurinpitoseuraamus - Kirjallinen varoitus - Puolustautumisoikeudet ja kontradiktorinen periaate)
   2013/C 38/53
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Z (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: aluksi asianajajat L. Levi ja M. Vandenbussche, sitten asianajaja F. Rollinger)

      Vastaaja: Euroopan unionin tuomioistuin (asiamies: A. V. Placco)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota päätös siirtää kantaja yksikön edun vuoksi toiseen osastoon ja vaatimus vastaajan velvoittamisesta suorittamaan vahingonkorvausta henkisen kärsimyksen johdosta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet yhdistetyissä asioissa F 88/09 ja F-48/10 hylätään.

               2)

               Asiassa F-88/09 Z vastaa kolmesta neljäsosasta omia oikeudenkäyntikulujaan, ja asiassa F-48/10 Z vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin tuomioistuimen oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Asiassa F-88/09 Euroopan unionin tuomioistuin vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan yksi neljäsosa Z:n oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 24, 30.1.2010, s. 80.


title: Asia T-174/09: Kanne 27.4.2009 — Complejo Agrícola v. komissio

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/48

         Kanne 27.4.2009 — Complejo Agrícola v. komissio
   (Asia T-174/09)
   2009/C 153/91
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Complejo Agrícola (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat A. Menéndez Menéndez ja G. Yanguas Montero)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Nyt kyseessä oleva kanne on otettava tutkittavaksi,

               —

               komission 12.12.2008 tekemän päätöksen 2009/95/EY (1) 1 artikla ja liite 1 on kumottava osittain siltä osin kuin on kyse ”Acebuchales de la Campiña Sur de Cádizin” (koodi ES 6120015) valitsemisesta yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi (jäljempänä Acebuchalesin alue) ja COMPLEJO AGRÍCOLAn mahdollisuus käyttää omistusoikeuttaan on palautettava siihen osaan maatilaa, jonka osalta yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi valitsemisen kannalta vaadittavat ekologiset arvot eivät täyty.

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Käsiteltävänä olevassa asiassa riitautetulla päätöksellä vahvistetaan Välimeren vyöhykkeen luonnonmaantieteellisellä alueella olevista yhteisön tärkeinä pitämistä alueista tehdyn luettelon toinen päivitys luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (2) 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Riidanalaisessa päätöksessä valittuihin ja vahvistettuihin yhteisön tärkeänä pitämiin alueisiin kuuluu Acebuchalesin alue, jonka pinta-ala on 26 475,31 hehtaaria ja jonka koordinaatit ovat 5° 57′ 4″ leveysastetta ja 36° 24′ 2″ pituusastetta.
   Riidanalaisen päätöksen perusteella 1 759 hehtaaria kantajan omistuksessa olevasta maatilasta (jäljempänä maatila) on sisällytetty Acebuchalesin alueeseen. Acebuchalesin alueen valitseminen johti siihen, että kyseiseen maa-alaan sovelletaan automaattisesti direktiivin 92/43 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädettyä oikeudellista suojajärjestelmää. Kyseinen oikeudellinen järjestelmä rajoittaa kantajan mahdollisuuksia käyttää ja hyödyntää Acebuchalesin alueeseen sisällytettyä maatilan osaa.
   Kantaja väittää vaatimustensa tueksi seuraavaa:

               —

               Komissio syyllistyi väärinkäytökseen Acebuchalesin alueen perimetrejä kantajan maatilan osalta määritettäessä, koska se sovelsi virheellisesti direktiivin 92/43 liitteessä I, II ja II olevia kriteereitä.
               Kuten Istmo-nimisen ympäristökonsulttiyhtiön vuonna 1994 laatima ympäristökertomus osoittaa, 877 hehtaaria Acebuchalesin alueeseen kuuluvasta 1 759 hehtaarin suuruisesta maatilasta ei täytä direktiivissä 92/43 asetettuja ekologisia kriteereitä sille, että alue voi kuulua yhteisön tärkeänä pitämään alueeseen. Siitä, että komissio on soveltanut virheellisesti direktiivin 92/43 liitteessä III vahvistettuja kriteereitä, seuraa, että suuri osa sellaisista kantajan omistamista maa-alueista, joilla ei ole ekologista arvoa, on julistettu yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi, mikä merkitsee lisäksi yhteisön oikeuden suhteellisuusperiaatteen ja laillisuusperiaatteen loukkaamista.

               —

               Tästä seuraa, että kantajalla niihin hänen maatilansa alueisiin, jotka kuuluvat Acebuchalesin alueeseen ja joilla ei ole ekologista arvoa, olevaan omistusoikeuteen erottamattomasti kuuluvia käyttö- ja hyödyntämismahdollisuuksia on rajoitettu perusteettomasti ja suhteettomasti.

               —

               Kantajalla ei ole ollut tilaisuutta osallistua Acebuchalesin alueen valintamenettelyyn eikä sille ole edes ilmoitettu siitä ennen riidanalaisen päätöksen julkaisemista, mikä on ristiriidassa kuulluksi tulemista koskevan oikeuden ja oikeusvarmuuden periaatteen kanssa.

      (1)  Neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisen, Välimeren vyöhykkeen luonnonmaantieteellisellä alueella olevista yhteisön tärkeinä pitämistä alueista tehdyn luettelon toisesta päivityksestä 12.12.2008 tehty komission päätös (tiedoksiannettu numerolla K(2008) (EUVL L 43, s. 393).

      (2)  EYVL L 59, s. 63.


title: Asia C-165/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 3.4.2013 — Stanislav Gross v. Hauptzollamt Braunschweig

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 3.4.2013 — Stanislav Gross v. Hauptzollamt Braunschweig
   (Asia C-165/13)
   2013/C 207/03
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Stanislav Gross

      Vastaaja: Hauptzollamt Braunschweig

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY (1) 9 artiklan 1 kohdan toinen alakohta, huolimatta sen systemaattisesta yhteydestä saman direktiivin 7 artiklan 3 kohtaan, esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan henkilö, jolla on hallussaan kaupallisiin tarkoituksiin valmisteveron alaisia tuotteita, jotka on luovutettu kulutukseen jossain toisessa jäsenvaltiossa, ei ole velvollinen maksamaan niistä veroa, jos hän on saanut nämä tuotteet vasta sen jälkeen, kun ne on tuotu jäsenvaltioon?

      (1)  (EYVL L 76, s. 1).


title: Asia T-532/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 7.9.2010 — Norilsk Nickel Harjavalta ja Umicore v. komissio (Kumoamiskanne — Ympäristö ja ihmisten terveyden suojelu — Tiettyjen vaarallisiksi aineiksi katsottujen nikkelikarbonaattien luokitus, pakkaus ja merkinnät — Direktiivi 2008/58/EY — Direktiivi 67/548/ETY — Asetus (EY) N:o 790/2009 — Asetus (EY) N:o 1272/2008 — Vaatimusten mukauttaminen — SEUT 263 artiklan neljännen kohdan ajallinen soveltaminen — Toimet eivät koske kantajia erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               6.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 7.9.2010 — Norilsk Nickel Harjavalta ja Umicore v. komissio
   (Asia T-532/08) (1)

   (Kumoamiskanne - Ympäristö ja ihmisten terveyden suojelu - Tiettyjen vaarallisiksi aineiksi katsottujen nikkelikarbonaattien luokitus, pakkaus ja merkinnät - Direktiivi 2008/58/EY - Direktiivi 67/548/ETY - Asetus (EY) N:o 790/2009 - Asetus (EY) N:o 1272/2008 - Vaatimusten mukauttaminen - SEUT 263 artiklan neljännen kohdan ajallinen soveltaminen - Toimet eivät koske kantajia erikseen - Tutkimatta jättäminen)
   2010/C 301/49
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Norilsk Nickel Harjavalta Oy (Espoo, Suomi) ja Umicore SA/NV (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja K. Nordlander)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Oliver ja D. Kukovec)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Nickel Institute (Toronto, Kanada) (edustajat: asianajaja K. Nordlander, D. Anderson, QC, solicitor S. Kinsella ja solicitor H. Pearson)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Tanskan kuningaskunta (asiamies: B. Weis Fogh)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota yhtäältä vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kolmannenkymmenennen kerran 21.8.2008 annettu komission direktiivi 2008/58/EY (EUVL L 246, s. 1) ja toisaalta aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1272/2008 muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniikan ja tieteen kehitykseen 10.8.2009 annettu komission asetus (EY) N:o 790/2009 (EUVL L 235, s. 1) siltä osin kuin kyseisissä säädöksissä muutetaan tiettyjen nikkelikarbonaattiseosten luokittelua.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Norilsk Nickel Harjavalta Oy ja Umicore SA/NV vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Tanskan kuningaskunta ja Nickel Institute vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.


title: Asia C-275/04: Euroopan yhteisöjen komission 29.6.2004 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/15

         Euroopan yhteisöjen komission 29.6.2004 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-275/04)
   (2004/C 217/28)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.6.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat C. Giolito ja G. Wilms, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom (1) soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (2) — jolla on 31.5.2000 lähtien kumottu ja korvattu yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom (3) soveltamisesta 29 päivänä toukokuuta 1989 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1552/89 (4), jolla on täysin sama tarkoitus — 3 artiklan 3 kohdan sekä 6, 9, 10 ja 11 artiklan kohdan eikä EY 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se

                           —

                           ei ole säädetyssä määräajassa kirjannut todettuja maksuja asetuksen N:o 1150/2000 6 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun kirjanpitoon,

                           —

                           ei ole tarkistanut, onko asetuksen N:o 1150/2000 6 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun kirjanpitoon myöhässä tehdyn kirjauksen johdosta tapahtunut 1.1.1995 jälkeen muita viivästyksiä omien varojen käyttöön asettamisessa, ja on tuhonnut tähän ajanjaksoon viittaavat arkistot, joita se ei ole toimittanut komissiolle, jotta tämä voisi laskea omien varojen myöhästyneestä käyttöön asettamisesta asetuksen N:o 1552/89 11 artiklan perusteella perittävän viivästyskoron.

               2.

               velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Se, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut kirjanpitoon kirjaamista koskevia yhteisön säännöksiä, on johtanut viivästyksiin omien varojen käyttöön asettamisessa. Jäsenvaltioilla on nimittäin velvollisuus kirjata todettujen, takuiden kattamien ja riidattomien maksujen määrät asetuksen N:o 1150/2000 6 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun kirjanpitoon (A-kirjanpito), kun taas saman säännöksen 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettu kirjanpito on varattu ainoastaan maksuille, joita ei ole vielä peritty ja joiden osalta ei ole toimitettu minkäänlaista vakuutta. Ulkoisen passitusmenettelyn (T1, TIR-carnet, ATA-carnet) yhteydessä asetettujen takuiden kattamat määrät voidaan kirjata erilliseen kirjanpitoon vain sillä edellytyksellä, että ne on asianmukaisesti riitautettu, mikä merkitsee erityisesti määräaikojen noudattamista ja kanteen nostamista kirjallisesti.
   Komissio ei voi hyväksyä Belgian esittämiä perusteluja, jotka koskevat havaittuja poikkeavuuksia ja kirjaamisviivästyksiä.

      (1)  EYVL L 293, s. 9.

      (2)  EYVL L 130, s. 1.

      (3)  EYVL L 185, s. 24

      (4)  EYVL L 155, s. 1.


title: Asia T-16/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.7.2014 – Alankomaat v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Perunatärkkelystuotannon eurooppalaisen kiintiöjärjestelmän yhteydessä toteutetut menot — Puolustautumisoikeudet)

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.7.2014 – Alankomaat v. komissio
   (Asia T-16/11) (1)

   ((EMOTR - Tukiosasto - Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Perunatärkkelystuotannon eurooppalaisen kiintiöjärjestelmän yhteydessä toteutetut menot - Puolustautumisoikeudet))
   2014/C 282/32
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. Wissels, M. de Ree, M. Noort, M. Bulterman ja J. Langer)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Kranenborg, F. Wilman ja P. Rossi)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja J. Möller)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 4.11.2010 annetun komission päätöksen 2010/668/EU (EUVL L 288, s. 24) kumoamiseksi siltä osin kuin siinä sovelletaan Alankomaiden kuningaskuntaan perunatärkkelystuotannon eurooppalaisen kiintiöjärjestelmän yhteydessä vuosien 2003–2008 osalta yhteensä 2 8 9 47  149,31 euron suuruista rahoitusta koskevaa korjausta

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 4.11.2010 annettu komission päätös 2010/668/EU kumotaan siltä osin kuin siinä sovelletaan Alankomaiden kuningaskuntaan perunatärkkelystuotannon eurooppalaisen kiintiöjärjestelmän yhteydessä vuosien 2003–2008 osalta rahoitusta koskevaa korjausta.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 72, 5.3.2011.


title: Asia C-517/04: College van Beroep voor het bedrijfslevenin 15.12.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Visserijbedrijf D. J. Koornstra & Zn. V.o.f. vastaan Productschap Vis

text:
               19.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/4

         College van Beroep voor het bedrijfslevenin 15.12.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Visserijbedrijf D. J. Koornstra & Zn. V.o.f. vastaan Productschap Vis
   (Asia C-517/04)
   (2005/C 69/09)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   College van Beroep voor het bedrijfsleven on pyytänyt 15.12.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 20.12.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Visserijbedrijf D. J. Koornstra & Zn. V.o.f. vastaan Productschap Vis seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Soveltuuko tässä asiassa kysymyksessä oleva maksu, jonka erään jäsenvaltion yrittäjän on maksettava siitä, että se tuo tässä jäsenvaltiossa rekisteröidyllä kalastusaluksella mereltä maihin katkarapuja, ja joka käytetään suoraan katkarapusihtien ja katkaravun kuorintalaitteiden rahoittamiseen tässä jäsenvaltiossa, yhteen yhteisön oikeuden kanssa ja erityisesti EY 25 ja EY 90 artiklan kanssa, jos tämän yrittäjän on maksettava maksu myös muualla yhteisön alueella mereltä maihin tuoduista katkaravuista?

               2.

               Vaikuttaako edellä olevaan kysymykseen annettavaan vastaukseen se,

                           a.

                           missä katkaraput on pyydetty,

                           b.

                           onko katkaravut kuljetettu sen jälkeen, kun ne on tuotu mereltä maihin muualla yhteisössä, sellaiseen jäsenvaltioon, jossa kalastusalus on rekisteröity,

                           c.

                           onko silloin, kun katkaravut on tuotu mereltä maihin muualla yhteisössä, kyseisessä paikassa myös maksettu katkarapujen sihdeistä ja kuorintalaitteista?


title: Asia C-91/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 25.2.2015 – Kawasaki Motors Europe NV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/27

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 25.2.2015 – Kawasaki Motors Europe NV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane
   (Asia C-91/15)
   (2015/C 146/33)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Gerechtshof Amsterdam

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Kawasaki Motors Europe NV

      Vastapuoli: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 3.11.2009 annettu komission asetus (EY) N:o 1051/2009 (1) pätevä?

      (1)  EUVL L 290, s. 56.


title: Asia C-290/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 3.10.2006 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — FKP Scorpio Konzertproduktionen GmbH v. Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel (ETY:n perustamissopimuksen 59 artikla (josta on tullut EY:n perustamissopimuksen 59 artikla, josta on puolestaan muutettuna tullut EY 49 artikla) ja ETY:n perustamissopimuksen 60 artikla (josta on tullut EY:n perustamissopimuksen 60 artikla, josta on puolestaan tullut EY 50 artikla) — Verolainsäädäntö — Tulovero — Ulkomailla asuvan henkilön taiteellisten esitysten yhteydessä tarjoamat palvelut — Veron pidättämistä tulon lähteellä koskeva periaate — Palvelujen tarjoaja, jolla ei ole jonkin jäsenvaltion kansalaisuutta)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 3.10.2006 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — FKP Scorpio Konzertproduktionen GmbH v. Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel
   (Asia C-290/04) (1)

   (ETY:n perustamissopimuksen 59 artikla (josta on tullut EY:n perustamissopimuksen 59 artikla, josta on puolestaan muutettuna tullut EY 49 artikla) ja ETY:n perustamissopimuksen 60 artikla (josta on tullut EY:n perustamissopimuksen 60 artikla, josta on puolestaan tullut EY 50 artikla) - Verolainsäädäntö - Tulovero - Ulkomailla asuvan henkilön taiteellisten esitysten yhteydessä tarjoamat palvelut - Veron pidättämistä tulon lähteellä koskeva periaate - Palvelujen tarjoaja, jolla ei ole jonkin jäsenvaltion kansalaisuutta)
   (2006/C 294/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesfinanzhof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: FKP Scorpio Konzertproduktionen GmbH

      Vastaaja: Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesfinazhof — EY:n perustamissopimuksen 59 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 60 artiklan (josta on tullut EY 50 artikla) tulkinta — Kansallinen tuloverolainsäädäntö, jonka mukaan jäsenvaltiossa toimivan palveluiden vastaanottajan on tehtävä veronpidätys muussa valtiossa toimivalle palvelujen tarjoajalle maksettavista vastikkeista
   Tuomiolauselma

               1)

               ETY:n perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä

                           —

                           sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan muualle kuin siihen jäsenvaltioon, jossa palvelut tarjotaan, sijoittautuneiden palvelujen tarjoajien saamiin vastikkeisiin sovelletaan lähdeverotusmenettelyä, kun taas tähän jäsenvaltioon sijoittautuneille palvelujen tarjoajille suoritetuista vastikkeista ei tehdä tällaista pidätystä lähteellä

                           —

                           sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään sellaisen palvelujen vastaanottajan verovastuusta, joka on jättänyt tekemättä veronpidätyksen, joka sen olisi kuulunut tehdä.

               2)

               ETY:n perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklaa on tulkittava siten, että

                           —

                           ne ovat esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan palvelujen vastaanottaja, joka on ulkomaille sijoittautuneelle palvelujen tarjoajalle maksettavan vastikkeen suorittaja, ei voi tehdessään veronpidätystä lähteellä vähentää elinkeinomenoja, jotka liittyvät suoraan tämän palvelujen tarjoajan toimintaan siinä jäsenvaltiossa, jossa palvelu on suoritettu, kun taas tähän jäsenvaltioon sijoittautuneen palvelujen tarjoajan osalta verotetaan ainoastaan elinkeinomenojen vähentämisen jälkeen jääviä nettotuloja

                           —

                           ne eivät ole esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan ainoastaan sellaiset menot, jotka liittyvät suoraan siinä jäsenvaltiossa, jossa palvelu tarjotaan, harjoitettuun toimintaan, josta verotettava tulo on syntynyt, ja joista toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut palvelujen tarjoaja on esittänyt selvityksen vastikkeen suorittajalle, voidaan vähentää lähdeverotusmenettelyssä ja jonka mukaan menot, jotka eivät suoraan liity kyseiseen elinkeinotoimintaan, voidaan tarvittaessa ottaa huomioon tämän jälkeisessä palautusmenettelyssä;

                           —

                           ne eivät ole esteenä sille, että Saksan liittotasavallan ja Alankomaiden kuningaskunnan välillä tulo- ja varallisuusverojen sekä erilaisten muiden verojen kaksinkertaisen soveltamisen välttämiseksi ja muiden verotuksellisten kysymysten ratkaisemiseksi 16.6.1959 tehdyn sopimuksen nojalla sellaiselle ulkomaille sijoittautuneelle palvelujen tarjoajalle, joka on harjoittanut toimintaansa Saksassa, kuuluva verovapautus voidaan ottaa huomioon vastikkeen suorittajan toteuttamassa lähdeverotusmenettelyssä, myöhemmässä vapautus- tai palautusmenettelyssä tai viimeksi mainittua vastaan aloitetussa verovastuuta koskevassa menettelyssä vain, jos toimivaltainen veroviranomainen myöntää todistuksen, jossa todistetaan, että kyseisessä verosopimuksessa tämän osalta vahvistetut edellytykset täyttyvät.

               3)

               ETY:n perustamissopimuksen 59 artiklaa on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta sellaiseen palvelujen tarjoajaan, joka on kolmannen maan kansalainen.

      (1)  EUVL C 228, 11.9.2004.


title: Asia T-678/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.9.2014 – AEMN v. parlamentti

text:
               17.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 409/65

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.9.2014 – AEMN v. parlamentti
   (Asia T-678/13) (1)

   2014/C 409/87
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 85, 22.3.2014.


title: Euroopan yhteisöjen komission 16.4.1997 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-144/97)

text:
31.5.97                  FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 166/ 11
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Norbury                         listen määräysten lähentämisestä annetun direktiivin
Developments Ltd vastaan Commissioners of Customs and                        81 /851 /ETY ( ] ) soveltamisalan laajentamisesta ja ho
Excise ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                              meopaattisia eläinlääkkeitä koskevista lisäsäännöksistä
                                                                             22 päivänä syyskuuta 1992 annetun neuvoston direk
                                                                             tiivin 92/74/ETY ( 2 ) mukaisia velvoitteitaan, koska se
Kun on kyse maasta, jolle ei ole vielä rakennettu, mutta
                                                                             ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktii
jolle rakentaminen oli kuitenkin luovutushetkellä lainmu
kaisesti sallittua, koska sitä varten oli myönnetty lupa jä
                                                                             vin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
senvaltion lainsäädännön mukaisesti, ja jota liikevaihtove                  hallinnollisia määräyksiä, ja
rotuomioistuin oli pitänyt rakennusmaana, onko Yhdisty
neellä kuningaskunnalla oikeus vapauttaa luovutus verosta             — velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden
kuudennen direktiivin (') 28 artiklan 3 kohdan b ala                        käyntikulut.
kohdan nojalla ? Voidaanko näin tehdä sen estämättä , että
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
a ) maan luovutuksen, myös sellaisen maan, joka on kiis
      tattomasti rakennusmaata, verotus on muuttunut sen              EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohdan vel
      jälkeen kun Yhdistynyt kuningaskunta hyväksyi kuu              voittavan luonteen vuoksi jäsenvaltioiden on toteutettava
      dennen direktiivin 17.5.1977, ja erityisesti sen jälkeen        niille osoitettujen direktiivien noudattamisen edellyttämät
      kun annettiin Finance Act 1989 , jossa säädettiin mah          toimenpiteet ennen tätä varten säädetyn määräajan päätty
      dollisuudesta luopua arvonlisäveroa koskevasta vapau           mistä . Kyseinen määräaika päättyi 31.12.1993 , eikä Rans
      tuksesta tiettyjen tällaisten luovutusten osalta, ja            kan tasavalta ollut siihen mennessä toteuttanut tällaisia
                                                                      toimenpiteitä .
b ) sellaisen maan, joka on kiistattomasti rakennusmaata,
      luovutuksen verotus on muuttunut sen jälkeen kun Yh            ( 1 ) EYVL N:o L 317, 6.11.1981 , so . 1 .
                                                                      ( 2 ) EYVL N:o L 297, 13.10.1992, s . 12 .
      distynyt kuningaskunta hyväksyi kuudennen direktiivin
      17.5.1977, ja erityisesti sen jälkeen kun annettiin Fi
      nance Act 1989, jonka mukaan tiettyjä tällaisia aikai
      semmin verovapaita luovutuksia oli verotettava maa
      ja vesirakennustöiden yleisen verokannan mukaan,
                                                                      Euroopan yhteisöjen komission 16.4.1997 Belgian kunin
ja kun otetaan huomioon, että jos luovutus olisi tapahtu                               gaskuntaa vastaan nostama kanne
nut ennen 17.5.1977, se olisi ollut verosta vapaa Finance
Act 1972:n liitteessä 6 olevan 1 ryhmän 1 kohdan perus                                          (Asia C-145/97)
teella .                                                                                ( 97/C 166/22 )
 (') Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista
     misesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä : yhdenmukainen      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.4.1997 Eu
     määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu          roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian ku
     kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY ( EYVL N:o L 145 ,        ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat johtava
     13.6.1977, s . 1 ).                                              oikeudellinen neuvonantaja Richard B. Wainwright ja oi
                                                                      keudellisessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies
                                                                      Jean-Francis Pasquier, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
                                                                      Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Luxemburg.
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
 Euroopan yhteisöjen komission 16.4.1997 Ranskan tasa
                   valtaa vastaan nostama kanne
                                                                      — vahvistaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudatta
                          (Asia C-144/97 )                                    nut teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tieto
                            ( 97/C 166/21 )                                   jen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä
                                                                              28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston di
                                                                              rektiivin 83/189/ETY (') 8 artiklan mukaan sille kuu
 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.4.1997 Eu                       luvia velvoitteita, koska se on antanut 9.11.1993 ka
 roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasa                     lustetuille asuinhuoneistoille asetettavia laatu- ja tur
 valtaa vastaan . Kantajan asiamiehet ovat oikeudellinen                      vallisuusvaatimuksia koskevan asetuksen ilmoittamatta
 pääneuvonantaja Richard B. Wainwright ja oikeudellisessa                     siitä komissiolle valmisteluvaiheessa;
 yksikössä toimiva kansallinen virkamies Jean-Francis Pas
 quier, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gomez               — velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu
 de la Cruz, Centre Wagner.                                                   denkäyntikulut.
 Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 — toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut                   Komission mukaan muun muassa riidanalaisen asetuksen
       eläinlääkkeitä koskevien lakien, asetusten ja hallinnoi         12 pykälässä ( sähkölaitteet), 13 pykälässä ( kaasulaitteis


title: Asia C-268/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Plovdivski rayonen sad (Bulgaria) on esittänyt 16.7.2009 — Vasil Ivanov Georgiev v. Tehnicheski universitet — Sofia, filial Plovdiv

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Plovdivski rayonen sad (Bulgaria) on esittänyt 16.7.2009 — Vasil Ivanov Georgiev v. Tehnicheski universitet — Sofia, filial Plovdiv
   (Asia C-268/09)
   2009/C 220/53
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Plovdivski rayonen sad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vasil Ivanov Georgiev

      Vastaaja: Tehnicheski universitet — Sofia, filial Plovdiv

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Estävätkö yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (1) säännökset sellaisen kansallisen lain soveltamisen, jossa ei sallita toistaiseksi voimassa olevien työsopimusten tekemistä 65 vuotta täyttäneiden professorien kanssa? Ovatko tässä yhteydessä ja konkreettisemmin direktiivin 6 artiklan 1 kohdan perusteella syrjintäkiellosta annetun kansallisen lain 7 §:n 1 momentin 6 kohdassa mainitut toimenpiteet, joilla otetaan käyttöön ikärajat konkreettisessa työpaikassa työskentelemisen osalta, objektiivisia ja asianmukaisia ja oikeutetun tavoitteen vuoksi perusteltuja ja oikeasuhteisia, kun otetaan huomioon, että direktiivi on pantu kaikilta osin täytäntöön Bulgarian oikeudessa?

               2)

               Estävätkö yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY säännökset sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamisen, jonka mukaan 68 vuotta täyttäneiden professorien on pakko jäädä eläkkeelle? Kun otetaan huomioon nyt käsiteltävässä asiassa esitetyt tosiseikat ja olosuhteet ja jos direktiivin säännösten ja sovellettavan kansallisen lainsäädännön, jolla direktiivi pantiin täytäntöön, välillä todetaan ristiriita, onko mahdollista, että yhteisön oikeussääntöjen tulkinta johtaa siihen, että kansallista oikeuta ei voida soveltaa?

               3)

               Asetetaanko kansallisessa oikeudessa tietyn iän saavuttaminen ainoaksi edellytykseksi toistaiseksi voimassa olevan työsuhteen päättymiselle ja sille mahdollisuudelle, että työsuhde jatkuu määräaikaisena saman työntekijän ja saman työnantajan välillä saman työpaikan osalta? Säädetäänkö kansallisessa oikeudessa saman työnantajan kanssa sovittavan määräaikaisen työsuhteen enimmäiskestosta ja sopimuksen pidennysten enimmäismäärästä sen jälkeen kun toistaiseksi voimassa ollut sopimus on muutettu määräaikaiseksi sopimukseksi, jonka päättymisen jälkeen työsuhteen jatkaminen sopimuspuolten välillä ei ole enää mahdollista?

      (1)  EYVL L 203, s. 16.


title: Asia C-186/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 12.4.2017 – flightright GmbH v. Iberia Express SA

text:
               10.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 12.4.2017 – flightright GmbH v. Iberia Express SA
   (Asia C-186/17)
   (2017/C 221/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: flightright GmbH

      Vastapuoli: Iberia Express SA

      Ennakkoratkaisukysymys

   Voiko asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 7 artiklan mukainen oikeus korvaukseen olla olemassa myös silloin, kun lennon saapumisen verrattain vähäisen viivästymisen vuoksi matkustaja ei ehdi suoraan siihen liittyvälle jatkolennolle ja tästä seuraa, että lopulliseen määräpaikkaan saapuminen viivästyy vähintään kolme tuntia, mutta kyseisestä kahdesta lennosta vastasivat eri lentoliikenteen harjoittajat ja varauksen teki matkanjärjestäjä, joka varasi koko lentomatkan eräältä toiselta lentoyhtiöltä?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 12 päivänä joulukuuta 1996, asiassa T-19/92, Groupement d'achat Édouard Leclerc vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valikoiva jakelujärjestelmä - Ylellisyyskosmetiikka)

text:
8.2.97                  FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 40/ 17
Empel, Amsterdam, ja sittemmin asianajaja Onno W.                     asianajaja Robert Collin, Pariisi , prosessiosoite Luxembur
Brouwer, Amsterdam, prosessiosoite Luxemburgissa asian               gissa asianajotoimisto Ernest Arendt, 8-10 Mathias Hardt,
ajotoimisto Marc Loesch, 11 rue Goethe, jossa kantajat                Comite de liaison des syndicats européens de l'industrie de
vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin osit            la parfumerie et des cosmetiques, kotipaikka Bryssel , edus
tain kumoaa ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan so                tajinaan solicitor Stephen Kon ja asianajaja Melanie Thill
veltamisesta 16.1.1991 tehdyn komission päätöksen 91 /                Tayara, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi
5 O/ETY ( IV/32 . 732-IJsselcentrale ( IJC ) ym., EYVL N:o            misto Winandy et Err, 60 avenue Gaston Diderich, ja Fe
L 28 , 2.2.1991 , s. 32 ), yhteisöjen ensimmäisen oikeusas           deration europeenne des parfumeurs detaillants, kotipaik
teen tuomioistuin ( laajennettu toinen jaosto ), toimien ko          ka Pariisi, edustajanaan asianajaja Rolland Verniau , Lyon ,
koonpanossa : presidentti H. Kirschner sekä tuomarit B.               prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Nico
Vesterdorf, C. W. Bellamy, A. Kalogeropoulos ja A. Potoc             Schaeffer, 12 avenue de la Porte Neuve , jossa kantaja vaa
ki , kirjaaja : hallintovirkamies J. Palacio Gonzalez, on             tii ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta
12.12.1996 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on                   16 päivänä joulukuuta 1991 tehdyn komission päätöksen
seuraava :                                                            92/33/ETY ( IV/33 . 242 — Yves Saint Laurent Parfums )
                                                                      ( EYVL N:o L 12, 18.1.1992, s . 24 ) kumoamista , Euroo
1 ) ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamises              pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      ta 16.1.1991 tehty komission päätös 91 /SO/ETY (IV/             ( laajennettu toinen jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaos
      32.732-IJssselcentrale (IJC) ym.) kumotaan siltä osin           ton puheenjohtaja H. Kirschner sekä tuomarit B. Vester
      kuin siinä hylätään ennen vuoden 1989 Elektricitets            dorf, C. W. Bellamy, A. Kalogeropoulos ja A. Potocki , kir
      wetin voimaantuloa sovellettuja tuontirajoituksia kos          jaaja : hallintovirkamies J. Palacio Gonzalez, on antanut
      keva kantajien valitus.                                         12.12.1 996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
2 ) Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja             1 ) ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamises
      ne velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan komis                ta 16 päivänä joulukuuta 1991 tehty komission päätös
      siolle ja väliintulijalle puolet ennen ensimmäisen oi                92/33/ETY (IV/33 . 242 — Yves Saint Laurent Parfums)
      keusasteen tuomioistuimen 18.11.1992 antamaa tuo                     kumotaan siltä osin kuin siinä on katsottu, että perus
      miota näille aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista;                    tamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta sel
      komissio ja väliintulija velvoitetaan kumpikin vastaa                laiseen sopimusmääräykseen, joka antaa Yves Saint
      maan oikeudenkäyntikulujensa toisesta puolesta.                       Laurentille mahdollisuuden asettaa tietyt sen jakeluver
                                                                            kostoon pyrkivät vähittäismyyjät epäedulliseen ase
3 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan yhteisöjen tuo                        maan yksinomaan näiden kemikaaliotoiminnan vähäi
      mioistuimen 19. 10. 199S antaman tuomion jälkeen ai                  syyden vuoksi.
      heutuneet oikeudenkäyntikulut lukuunottamatta vä
      liintulijan kuluja, joista tämä vastaa itse.                    2 ) Kanne hylätään muilta osin.
 O EYVL N:o C 101 , 18.4.1991 .                                        3 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan komission ja väliin
                                                                            tulijana toimivan Yves Saint Laurent Parfums SA:n oi
                                                                            keudenkäyntikulut sekä vastaamaan omista kuluistaan.
                                                                       4 ) Muut väliintulijat, eli Fédération des industries de la
                                                                            parfumerie, Comité de liaison des syndicats européens
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                  de l'industrie de la parfumerie et des cosmétiques ja
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                                    Fédération européenne des parfumeurs détaillaints,
                                                                            vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                   12 päivänä joulukuuta 1996,
 asiassa T- 19/92, Groupement d'achat Edouard Leclerc                  H EYVL N:o C 90 , 10.4.1992 .
            vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (')
     (Valikoiva jakelujärjestelmä — Ylellisyyskosmetiikka)
                            ( 97/C 40/43
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                             YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
 Asiassa T- 19/92, Groupement d'achat Edouard Leclerc,                                   12 päivänä joulukuuta 1996,
 kotipaikka Pariisi, edustajanaan asianajajat Mario Amadio
 ja Gilbert Parleani, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa             asiassa T-87/92, BVBA Kruidvat vastaan Euroopan yhtei
 asianajotoimisto Philippe Hoss, 15 Cöte d'Eich, vastaan                                       söjen komissio (')
 Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä aluksi Bernd                   (Valikoiva jakelujärjestelmä — Ylellisyyskosmetiikka)
 Langeheine ja myöhemmin Berend Jan Drijber ja Herve
 Lehman ), väliintulijoina vastaajan puolella Yves Saint Lau                                      97/C 40/44 )
 rent Parfums SA, kotipaikka Neuilly-sur-Seine ( Ranska ),
 edustajinaan asianajajat Dominique Voillemot ja Arnaud                                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
 Michel, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi
 misto Jacques Loesch, 11 rue Goethe, Federation des indu              Asiassa T-87/92, BVBA Kruidvat, kotipaikka Antwerpen
 stries de la parfumerie, kotipaikka Pariisi, edustajinaan              ( Belgia ), edustajinaan asianajaja Onno Willem Brouvver,


title: Asia T-165/05: Neophytos Neophytoun 21.4.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               25.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/29

         Neophytos Neophytoun 21.4.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-165/05)
   (2005/C 155/55)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Neophytos Neophytou, kotipaikka Bryssel (Belgia), on nostanut 21.4.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on S. Pappas.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa avoimen kilpailun EPSO/A/1/03 valintalautakunnan tekemän päätöksen, jolla hänet jätettiin kirjaamatta varallaololuetteloon sellaisten avustavien hallintovirkamiesten palvelukseen ottamiseksi, jotka ovat Kyproksen tasavallan kansalaisia.
   Kantaja väittää kanteensa tueksi, että valintalautakunnan kokoonpanolla loukattiin syrjintäkiellon periaatetta, että hakijoiden lopullisella valinnalla ei noudatettu kilpailuilmoituksessa asetettuja edellytyksiä ja että valintalautakunta ylitti toimivaltansa rajat, kun se hyväksyi hakijoita, joilla on oikeustieteellinen loppututkinto, kilpailuun, joka järjestettiin julkishallinnon alalla. Kantaja väittää myös, että hänen valituksensa hylkäämisestä tehtyä päätöstä ei ole perusteltu.