title: Asia C-312/01: Euroopan yhteisöjen komission 7.8.2001 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
29.9.2001               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 275/9
Consiglio di Staton 12.6.2001 tekemällään päätöksellä                    toon (ainoastaan direktiivissä 92/46/ETY ja asetuksessa
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Albacom S.p.A                     nro 54/97 tarkasteltu ja säännelty maito)?
vastaan Ministero del tesoro, del bilancio e della program-
                       mazione economica                                 (1) EYVL L 268, 14.9.1992, s. 1.
                                                                         (2) EYVL L 186, 30.6.1989, s. 17.
                          (Asia C-292/01)                                (3) EYVL L 186, 30.6.1989, s. 21.
                         (2001/C 275/18)
Consiglio di Stato on pyytänyt 12.6.2001 tekemällään päätök-
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 23.7.2001,            Euroopan yhteisöjen komission 7.8.2001 Helleenien tasa-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-                               valtaa vastaan nostama kanne
sa Albacom S.p.A vastaan Ministero del tesoro, del bilancio e
della programmazione economica seuraavaan kysymykseen:                                              (Asia C-312/01)
Sallitaanko direktiivissä 97/13/EY (1) se, että jäsenvaltiot asetta-                               (2001/C 275/20)
vat yrityksille, joilla on toimilupa tai valtuutus harjoittaa
televiestintää, direktiivissä hyväksyttyjen maksujen lisäksi             Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.8.2001 Euroo-
muita rahallisia suorituksia niiden nimikkeestä riippumatta?             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
                                                                         vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellinen
(1) EYVL L 117, 7.5.1997, s. 15.                                         neuvonantaja Elsa Christina Tufvesson ja oikeudellisen osaston
                                                                         virkamies Maria Patakia.
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         –     toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut EY:n
Tribunale Civile di Bolognan 24.5.2001 tekemällää päätök-                      perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Granarolo                         ei ole antanut säädetyssä määräajassa vakuutusyritysryh-
                SpA vastaan Comune di Bologna                                  mään kuuluvien vakuutusyritysten lisävalvonnasta
                                                                               27 päivänä lokakuuta 1998 annetun Euroopan parlamen-
                                                                               tin ja neuvoston direktiivin 98/78/EY (1) noudattamisen
                          (Asia C-294/01)
                                                                               edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
                                                                               ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpi-
                         (2001/C 275/19)                                       teistä säädetyssä määräajassa komissiolle, ja
Tribunale Civile di Bologna on pyytänyt 24.5.2001 tekemäl-               –     velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                  käyntikulut.
23.7.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Granarolo SpA vastaan Comune di Bologna
seuraavaan kysymykseen:                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
rajoittaako raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maito-                EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY 10 artiklan (aiemmin
pohjaisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista              EY:n perustamissopimuksen 189 ja 5 artikla) määräysten
koskevista terveyssäännöistä 16 päivänä kesäkuuta 1992 anne-             pakottavan luonteen johdosta jäsenvaltioiden velvollisuutena
tun neuvoston direktiivin 92/46/ETY (1) (pantu Italiassa täytän-         on toteuttaa toimenpiteet, joita direktiivien täytäntöönpano
töön asetuksella nro 54/97) sekä elintarvikkeiden merkintöjä,            niiden sisäisessä oikeusjärjestyksessä edellyttää, ennen tätä
esillepanoa ja mainontaa koskevien direktiivien 89/395/ETY (2)           varten säädetyn määräajan päättymistä, ja niiden on välittö-
ja 89/396/ETY (3) (pantu Italiassa täytäntöön asetuksella                mästi ilmoitettava näistä toimenpiteistä komissiolle. Tämä
nro 109/92), soveltamista sellaisen kansallisen lainsäädännön            määräaika on päättynyt 5.6.2000 ilman, että Helleenien tasa-
sisältö (erityisesti 3.5.1989 annetun lain nro 169/89 5 §:n 3            valta olisi ilmoittanut komissiolle niistä säännöksistä ja mää-
momentti verrattuna lain 3 §:ään), jonka mukaan (esillä                  räyksistä, joilla kyseinen direktiivi olisi pantu täytäntöön sen
olevassa asiassa annetun tulkinnan nojalla) parasta ennen                sisäisessä oikeusjärjestyksessä.
päivämäärää, joka on neljäs kauppakunnostamisen jälkeinen
päivä, sovelletaan korkeassa lämpötilassa pastöroituun mai-              (1) EYVL L 330, 5.12.1998, s. 1.


title: Asia C-345/00 P: Fédération nationale d'agriculture biologique des régions de France'in (FNAB), Syndicat européen des transformateurs et distributeurs de produits de l'agriculture biologique'in (SETRAB) ja Sàrl Est Distribution Biogamin 19.9.2000 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) 11.7.2000 antamasta määräyksestä asiassa T-268/99, Fédération nationale d'agriculture biologique des régions de France (FNAB), Syndicat européen des transformateurs et distributeurs de produits de l'agriculture biologique (SETRAB) ja Sàrl Est Distribution Biogam vastaan Euroopan unionin neuvosto

text:
C 335/36                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      25.11.2000
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            vähimmäispistemääräksi vahvistettiin 70 prosenttia pis-
                                                                               teistä, jättäen ottamatta huomioon työpaikka/kilpailuil-
                                                                               moituksen velvoittavuuden. Näin ollen se on tehnyt
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat saman-
                                                                               oikeudellisen virheen katsoessaan, että edellä mainittu
kaltaiset kuin asiassa C-335/00 (2); direktiivin 2 artiklassa
                                                                               viranomainen ei ollut tehnyt ilmeistä arviointivirhettä
täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 30.6.1999.
                                                                               eikä syyllistynyt harkintavallan väärinkäyttöön hylätes-
                                                                               sään valittajan työpaikkahakemuksen ja jättäessään katso-
(1) EYVL L 318, s. 43.                                                         matta, että riidanalaisen päätöksen perustelut ovat selvästi
(2) EYVL C ...                                                                 puutteelliset.
                                                                         –     Oikeudellinen virhe: ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                               tuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei
                                                                               valitusta, jonka valittaja oli tehnyt sitä päätöstä vastaan,
                                                                               jolla hänen määräaikainen työsopimuksensa jätettiin uu-
                                                                               distamatta 30.6.1998 jälkeen, ollut tehty määräajassa.
                                                                               Kyseistä lopullista ja selkeää päätöstä ei ollut nimittäin
Michel Hendrickxin 18.9.2000 tekemä valitus Euroopan                           tehty 25.5.1998 päivätyllä Cedefopin johtajan kirjeellä,
yhteisöjen ensimäisen oikeusasteen tuomioistuimen vii-                         vaan 3.6.1998 päivätyllä kirjeellä, joka lähetettiin sen
dennen jaoston 13.7.2000 antamasta tuomiosta asiassa                           jälkeen kun valittajan oikeudellinen asema oli tutkittu
T-87/99, Michel Hendrickx vastaan Euroopan ammatilli-                          uudelleen esille tulleen uuden seikan, eli valintakomitean
               sen koulutuksen kehittämiskeskus                                puheenjohtajan kertomuksen, tultua ilmi.
                          (Asia C-344/00)
                          (2000/C 335/62)
Michel Hendrickx, on valittanut 18.9.2000 Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimäisen oikeus-
asteen tuomioistuimen viidennen jaoston 13.7.2000 antamas-
ta tuomiosta asiassa T-87/99, Michel Hendrickx vastaan Euroo-            Fédération nationale d’agriculture biologique des régions
pan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop).                 de France’in (FNAB), Syndicat européen des transforma-
Valittajan edustajina ovat Jean-Noël Louis ja Véronique Peere, ja        teurs et distributeurs de produits de l’agriculture biolo-
prosessiosoite Luxemburgissa on Société de Gestion Fiduciaire            gique’in (SETRAB) ja Sàrl Est Distribution Biogamin
sàrl, 13, avenue du Bois.                                                19.9.2000 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
                                                                         sen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto)
                                                                         11.7.2000 antamasta määräyksestä asiassa T-268/99, Fédé-
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           ration nationale d’agriculture biologique des régions de
                                                                         France (FNAB), Syndicat européen des transformateurs
–     kumoaa Cedefopin päätöksen, jolla se hylkäsi valittajan            et distributeurs de produits de l’agriculture biologique
      tekemän hallintoavustajan tointa koskevan työpaikkaha-             (SETRAB) ja Sàrl Est Distribution Biogam vastaan Euroo-
      kemuksen                                                                                pan unionin neuvosto
–     kumoaa Cedefopin päätöksen olla uusimatta kantajan
      määräaikaista työsopimusta 30.6.1998 jälkeen                                               (Asia C-345/00 P)
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan molemmissa oikeusas-
                                                                                (2000/C 335/63)
      teissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Fédération nationale d’agriculture biologique des régions de
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      France (FNAB), Syndicat européen des transformateurs et
                                                                         distributeurs de produits de l’agriculture biologique (SETRAB)
–     Oikeudellinen virhe: ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-            ja Sàrl Est Distribution Biogam ovat valittaneet 19.9.2000
      tuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen
      sopimusten tekemiseen valtuutettu viranomainen ei ollut            ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto)
      tehnyt ilmeistä arviointivirhettä eikä syyllistynyt harkinta-      11.7.2000 antamasta määräyksestä asiassa T-268/99, Fédéra-
      vallan väärinkäyttöön hylätessään valittajan tekemän hal-          tion nationale d’agriculture biologique des régions de France
      lintoavustajan tointa koskevan työpaikkahakemuksen                 (FNAB), Syndicat européen des transformateurs et distributeurs
      sillä perusteella, että hän ei ” – – ole saanut vaadittua          de produits de l’agriculture biologique (SETRAB) ja Sàrl Est
      vähimmäispistemäärää”. Ensimmäisen oikeusasteen tuo-               Distribution Biogam vastaan Euroopan unionin neuvosto.
      mioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on               Valittajien edustajina ovat asianajaja Dirk Leermakers, Bryssel
      jättänyt tutkimatta valintakomitean työn lainmukaisuu-             ja Luxemburg, ja solicitor Catriona Hatton, prosessiosoite
      den ja erityisesti sen päätöksen lainmukaisuuden, jolla            Luxemburgissa, 5 place du Théâtre.
 ---pagebreak--- 25.11.2000               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 335/37
Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin                        komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on Treasury Solici-
                                                                         tor’s Departmentin virkamies Rachel Magrill, avustajanaan
–     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asias-              Peter Roth, QC, Englannin ja Walesin asianajajayhteisö, proses-
      sa 11.7.2000 antaman määräyksen                                    siosoite Luxemburgissa c/o Ison-Britannian suurlähetystö, 14
                                                                         boulevard Roosevelt.
–     vahvistaa, että valittajilla on oikeus nostaa 19 päivänä
      heinäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen
      N:o 1804/99 (1) osittainen kumoamiskanne
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
ja näin ollen
                                                                         1)    kumoaa komission päätöksen 2000/449/EY (1) siltä osin
–     ottaa huomioon valittajien aikaisemmin asiassa esittämät                 kuin siinä jätetään yhteisörahoituksen ulkopuolelle
      kirjoitelmat                                                             5 039 175,46 euron/2 919 698,26 Englannin punnan
                                                                               suuruiset Yhdistyneen kuningaskunnan maksutoimisto-
                                                                               jen menot, jotka koskivat peltokasvien viljelyä vuosina
–     sallii toisten asianosaisten antaa lausuntonsa asiassa
                                                                               1996 ja 1997 ja
–     velvoittaa neuvoston korvaamaan ensimmäisessä oikeus-
      asteessa ja tästä valituksesta syntyneet oikeudenkäyntiku-
      lut kokonaisuudessaan.                                             2)    velvoittaa komission korvaamaan Yhdistyneen kuningas-
                                                                               kunnan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     EY 230 artiklan rikkominen: ensimmäisen oikeusasteen               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      tuomioistuin on virheellisesti kieltäytynyt myöntämästä,
      että asetuksen N:o 2092/91 (2) 5 artiklan 3 kohdan
      alakohtaan asetuksella N:o 1804/1999 lisätyllä poikkeuk-
      sella on päätöksenomainen luonne. Riidanalainen poik-              Yhdistynyt kuningaskunta väittää, että:
      keus on vastoin asetuksen henkeä ja yhteisössä aikaisem-
      min esitettyjä kannanottoja. Asetus annettiin olosuhteissa,
      jotka tukevat sitä näkökantaa, että poikkeus on annettu            a)    päätös oli lainvastainen, koska väite, jonka mukaan
      yksityisiä tarkoituksia varten. Tässä tapauksessa Danonea                menot eivät olleet asetuksen N:o 729/70 (2) 5 artiklan
      varten, joka on ainoa isokokoinen yritys, jota poikkeus                  2 kohdan c alakohdan ensimmäisen alakohdan mukaisia,
      koskee.                                                                  ei ollut perusteltu;
–     EY 230 artiklan rikkominen: ensimmäisen oikeusasteen
      tuomioistuin on virheellisesti arvioinut, että asetus ei           b)    toissijaisesti, jos valvontajärjestelmä oli riittämätön, tuen
      koske valittajia erikseen, vaikka valittajien kilpailullinen             ulkopuolelle jätetty summa oli määritetty asetuksen N:o
      tilanne on huonontunut riidanalaisen poikkeuksen anta-                   729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan neljännen
      misen takia.                                                             alakohdan vastaisesti ja/tai oli ilmeisen virheellinen;
(1) EYVL L 222, s. 1.
(2) Maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen      c)    2 prosentin korjauskertoimen soveltaminen vuosien
    viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa          1995 ja 1996 osalta on suhteellisuusperiaatteen vastaista;
    annettu neuvoston asetus, EYVL L 198, s. 1.
                                                                         d)    päätöstä rasittaa olennaisten menettelysäännösten rikko-
                                                                               minen.
Yhdistyneen kuningaskunnan 20.9.2000 Euroopan yhtei-                     (1) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosas-
           söjen komissiota vastaan nostama kanne                            tosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä
                                                                             yhteisörahoituksen ulkopuolelle 5 päivänä heinäkuuta 2000 tehty
                                                                             komission päätös (EYVL L 180, 19.7.2000, s. 49).
                          (Asia C-346/00)                                (2) Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhtikuuta
                                                                             1970 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 729/70 (EYVL L 94,
                          (2000/C 335/64)                                    28.4.1970, s. 13).
Yhdistynyt kuningaskunta on nostanut 20.9.2000 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen


title: Asia C-493/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 16.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – Agenzia delle Entrate v. Marco Identi (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Arvonlisävero — SEU 4 artiklan 3 kohta — Kuudes direktiivi — Valtiontuet — Konkurssin tehneiden luonnollisten henkilöiden velkavastuusta vapauttamista koskeva menettely (esdebitazione) — Arvonlisäverovelkoja ei voida enää periä)

text:
               15.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 16.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – Agenzia delle Entrate v. Marco Identi
   (Asia C-493/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Arvonlisävero - SEU 4 artiklan 3 kohta - Kuudes direktiivi - Valtiontuet - Konkurssin tehneiden luonnollisten henkilöiden velkavastuusta vapauttamista koskeva menettely (esdebitazione) - Arvonlisäverovelkoja ei voida enää periä))
   (2017/C 151/10)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Agenzia delle Entrate

      Vastapuoli: Marco Identi

      Tuomiolauselma

   Unionin oikeutta ja erityisesti SEU 4 artiklan 3 kohtaa ja jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 ja 22 artiklaa ja valtiontukisääntöjä on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sille, että arvonlisäverovelat todetaan veloiksi, joita ei voida enää periä, sellaisen pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen kansallisen lainsäädännön nojalla, jossa säädetään veloista vapauttamista koskevasta menettelystä, jossa tuomioistuin voi tietyin edellytyksin todeta luonnollisen henkilön velat, joita ei ole maksettu tätä henkilöä koskeneen konkurssimenettelyn päättyessä, saataviksi, joita ei voida enää periä.

      (1)  EUVL C 406, 7.12.2015.


title: Asia T-226/08: Kanne 13.6.2008 — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel v. SMHV — Schwarzbräu (Alaska)

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/47

         Kanne 13.6.2008 — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel v. SMHV — Schwarzbräu (Alaska)
   (Asia T-226/08)
   (2008/C 223/83)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH (Ebersburg, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Wadenbach)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Schwarzbräu GmbH (Zusmarshausen, Saksa)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 8.4.2008 tekemä päätös (asia R 1124/2004-4) on kumottava

               —

               yhteisön tavaramerkki N:o 505 503 ”Alaska” on kokonaan poistettava olemassa olevan ehdottoman hylkäysperusteen takia

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               toissijaisesti vaaditaan, että yhteisön tavaramerkki N:o 505 503 ”Alaska” on julistettava mitättömäksi ainakin seuraavien tavaroiden osalta: ”luokkaan 32 kuuluvat kivennäis- ja hiilihappovedet ja muut alkoholittomat juomat”.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: sanamerkki ”Alaska” luokkaan 32 kuuluvia tavaroita varten (yhteisön tavaramerkki N:o 505 503).

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Schwarzbräu GmbH.

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: kantaja.

      Mitättömyysosaston ratkaisu: kyseessä olevan tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskeva hakemus hyväksytään osittain.

      Valituslautakunnan ratkaisu: riidanalainen päätös kumotaan, ja kyseessä olevan tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskeva hakemus hylätään.

      Kanneperusteet: asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b, c ja g alakohdan rikkominen.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, 1994, s. 1).


title: Asia C-648/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto jaosto) 30.6.2016 – Euroopan komissio v. Puolan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Euroopan unionin vesipolitiikka — Direktiivi 2000/60/EY — Pintavesien ekologisen ja kemiallisen tilan valvonta — Vesipiirin hoitosuunnitelma)

text:
               12.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 335/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto jaosto) 30.6.2016 – Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-648/13) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Euroopan unionin vesipolitiikka - Direktiivi 2000/60/EY - Pintavesien ekologisen ja kemiallisen tilan valvonta - Vesipiirin hoitosuunnitelma))
   (2016/C 335/02)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Herrmann ja E. Manhaeve)

      Vastaaja: Puolan tasavalta (asiamiehet: B. Majczyna, K. Majcher ja M. Drwiecki)

      Tuomiolauselma

               1)

               Puolan tasavalta ei ole noudattanut yhteisön vesipolitiikan puitteista 23.10.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY 2 artiklan 19, 20, 26 ja 27 kohdan, 8 artiklan l kohdan, 9 artiklan 2 kohdan, 10 artiklan 3 kohdan ja 11 artiklan 5 kohdan, liitteen V (1.3, 1.3.4, 1.3.5, 1.4 ja 2.4.1 kohdan) sekä liitteen VII (A-osan 7.2–7.10 kohdan) eikä 24 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole pannut mainittuja säännöksiä täytäntöön kansallisessa oikeudessa tai koska se ei ole pannut niitä täytäntöön täysimääräisesti tai asianmukaisesti.

               2)

               Puolan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 45, 15.2.2014.


title: Asia C-222/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puolan tasavalta) on esittänyt 18.6.2009 — Kronospan Mielec sp. z o.o. v. Dyrektor Izby Skarbowej w Rzeszowie

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puolan tasavalta) on esittänyt 18.6.2009 — Kronospan Mielec sp. z o.o. v. Dyrektor Izby Skarbowej w Rzeszowie
   (Asia C-222/09)
   2009/C 220/32
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Kronospan Mielec sp. z o.o.

      Vastaaja: Dyrektor Izby Skarbowej w Rzeszowie

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1, sellaisena kuin se on muutettuna; jäljempänä kuudes direktiivi) 9 artiklan 2 kohdan e alakohdan kolmatta luetelmakohtaa — jota vastaa tällä hetkellä yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1, sellaisena kuin se on muutettuna; jäljempänä direktiivi 2006/112) 56 artiklan 1 kohdan c alakohta — tulkittava siten, että siinä mainituista insinöörien palveluista, joita suoritetaan arvonlisäverovelvolliselle, joka toteuttaa nämä palvelut käsittävän toimeksiannon yhteisön jossain toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevalle palvelun vastaanottajalle, on kannettava vero siinä paikassa, jossa palvelun vastaanottajalla (toimeksiantajalla) on liiketoimintansa kotipaikka tai kiinteä toimipaikka, vai onko katsottava, että näitä palveluita on pidettävä kuudennen direktiivin 9 artiklan 2 kohdan c alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa (jota vastaa tällä hetkellä direktiivin 2006/112 52 artiklan a kohta) tarkoitettuna tiedetoimintaa koskevina palveluina, mistä syystä niistä on kannettava vero siellä, missä ne todellisuudessa suoritetaan, jos pidetään lähtökohtana sitä, että nämä palvelut ovat töitä, jotka käsittävät ympäristönsuojelusäännöksissä tarkoitettujen päästöjen tutkimisen ja mittauksen, mihin kuuluu tutkimusten suorittaminen hiilidioksidipäästöjen (CO2) ja CO2 päästökaupan osalta, edellä mainittuja töitä koskevien asiakirjojen laatimisen ja seurannan sekä potentiaalisten pilaantumisen lähteiden analysoinnin ja joita suoritetaan uusien kokemusten ja sellaisen uuden teknologisen tietämyksen saamiseksi, joka kohdistuu uusien raaka-aineiden, tuotteiden ja laitteiden valmistamiseen sekä uusien teknologisten menetelmien käyttämiseen tuotantoprosessissa?


title: Asia F-108/11: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 25.4.2012 — Oprea v. komissio (Henkilöstö — Avoin kilpailu — Kilpailuun osallistumisen epääminen — Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely — Säännöstenvastainen kulku — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               23.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/21

         Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 25.4.2012 — Oprea v. komissio
   (Asia F-108/11) (1)

   (Henkilöstö - Avoin kilpailu - Kilpailuun osallistumisen epääminen - Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely - Säännöstenvastainen kulku - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2012/C 184/44
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Valentin Oprea (Bryssel, Belgia), (edustajat: asianajajat A. Fratini ja F. Filpo)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja B. Eggers)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamisvaatimus, joka koskee avoimen kilpailun EPSO/ AD/198/10 valintalautakunnan päätöstä olla hyväksymättä kantaja kyseiseen kilpailuun ammatillisen kokemuksen väitetyn puuttumisen vuoksi.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Valentin Oprea vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 25, 28.1.2012, s. 69.


title: Asia C-173/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione Tributaria Regionale di Genova on esittänyt  3.4.2006  — Agrover srl v. Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova

text:
               17.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione Tributaria Regionale di Genova on esittänyt 3.4.2006 — Agrover srl v. Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova
   (Asia C-173/06)
   (2006/C 143/46)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Commissione Tributaria Regionale di Genova
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Agrover srl

      Vastaaja: Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko yhteisön tullikoodeksin (12.10.1992 annettu asetus N:o 2913/92 (1)) 216 artiklaa soveltaa tapauksessa, jossa yhteisöstä peräisin olevista tavaroista (riisi), joista on esitetty EUR1-todistus ja jotka on ensin viety sisäistä jalostusta koskevassa järjestelmässä kolmanteen maahan (jonka kanssa on tehty sopimus tullietuuskohtelusta), peritään tuontitullia silloin kun samojen (vastaavien) tavaroiden korvaava tuonti tapahtuu tämän jälkeen kolmannesta maasta, joka ei ole nk. sopimusvaltio?

               2)

               Jos yhteisön tullikoodeksin 216 artiklassa tarkoitettuja tulleja ei ole kannettu korvaavan tuonnin yhteydessä, voiko tulliviranomainen periä tullit myöhemmin, vai onko tällöin kyseessä yhteisön tullikoodeksin 220 artiklassa tarkoitettu tulleista vapautuminen?

      (1)  EYVL L 302, s. 1.


title: Bundessozialgerichtin 20.6.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö hallintoriita-asiassa Pascual Merino Garcia vastaan Bundesanstalt für Arbeit/Kindergeldkasse (Asia C-266/95)

text:
23.9.95               JU                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 248/ 11
T-14/93 , Union internationale des chemins de fer vastaan            söjen tuomioistuimen kirjaamoon 8.8.1995 , yhteisöjen
Euroopan yhteisöjen komissio.                                        tuomioistuimelta ennakkoratkaisua hallintoriita-asiassa
                                                                     Pascual Merino Garcia vastaan Bundesanstalt für Arbeit/
Kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta                             Kindergeldkasse seuraaviin kysymyksiin:
— kumoamaan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo                 1 . Onko neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o
    mioistuimen 6.6.1995 antaman tuomion ,                                liitteessä I oleva 1 kohdan c alakohta EY:n perustamis
                                                                          sopimuksen ja erityisesti sen 48 artiklan 2 kohdan
— hylkäämään Union internationale de chemins de ferin                     mukainen siltä osin, kuin se johtaa siihen, että työnte
    yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                  kijä , jonka lasten asuinpaikka on ulkomailla, ei saa
    nostaman kanteen tai siirtämään asian yhteisöjen ensim               pitkähköön palkattomaan lomaansa sisältyvien täysien
    mäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi ,                   kalenterikuukausien ajalta lapsilisää ( Kindergeld ),
                                                                          mutta sellainen työntekijä, jonka lasten asuinpaikka on
— velvoittamaan valituksen vastaajana olevan osapuolen                    Saksa, sitä saa ?
    korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut sekä yhtei
    söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa että             2 . Mikäli neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 liit
    yhteisöjen tuomioistuimessa .                                         teessä I oleva 1 kohdan c alakohta todetaan pätemättö
                                                                          mäksi : Seuraako tästä, että neuvoston asetuksen ( ETY )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       N:o 1408/71 73 artiklassa tarkoitettu " työntekijä " on
                                                                          jokainen, jolle työnantaja antaa palkatonta lomaa
Komissio katsoo, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                 vapaaehtoisen sopimuksen perusteella vai sovelletaanko
tuomioistuin on tehnyt kolminkertaisen oikeudellisen vir                  tässä suhteessa rajoituksia ( esimerkiksi loman keston
heen tuomitessaan                                                         suhteen )?
— toisaalta, että asetusta ( ETY ) N:o 1017/68 sovelletaan
                                                                     (') EYVL N:o L 149 , 5.7.1971 , s . 2
    myös sopimuksiin, päätöksiin ja yhdenmukaistettuihin
    menettelytapoihin, jotka koskevat kuljetuspalvelun
     suorittamiseen liittyviä " liitännäisiä ja välttämättömiä "
    toimia , vaikka asetus soveltuu vain kuljetuksen suorit
    tamista suoranaisesti koskeviin sopimuksiin, päätöksiin
     ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, poikkeuk
     sena nimenomaisesti luetellut, esillä olevan asian kan
     nalta merkityksettömät erityissopimukset,                       High Court of Justice , Chancery Division, Patents Courtin
                                                                      13.7.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat
— toisaalta, että UIC:n lomake 130 koskee sekä kuljetus              kaisupyyntö asiassa Merck & Co. Inc. ym. vastaan Primec
     palvelun tarjontaa että kuljetuspalvelun hintaa asetuk                                    rown Ltd ym.
     sen ( ETY ) N:o 1017/68 tarkoittamalla tavalla, vaikka
     lomakkeen riidanalaiset ehdot eivät rajoita kilpailua                                    ( Asia C-267/95 )
     kuljetusmarkkinoilla, vaan matkalippujen myyntiä kos                                      ( 95/C 248/24 )
     kevilla markkinoilla,
— lopuksi, että markkinoidessaan junalippuja rautatielii             High Court of Justice, Chancery Division, Patents Court on
     kenteenharjoittajien lukuun matkatoimistot suorittavat           pyytänyt 13.7.1995 tekemällään päätöksellä , joka on saa
      " kuljetukseen liittyviä palveluja " asetuksen ( ETY )          punut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
     N:o 1017/68 1 artiklan mukaisesti, vaikka matkatoimis           8.8.1995 , yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua
     tot eivät ainoastaan tarjoa kuljetukseen liittyviä palve        asiassa Merck & Co . Inc . ym . vastaan Primecrown Ltd ym .
     luja , ja asetuksessa tarkoitetaan vain niiden liitännäisten     seuraavissa kysymyksissä :
     palvelujen tarjoajien toimia, jotka tarjoavat suoranai
      sesti kuljetuspalveluja .
                                                                      1.      Sovelletaanko Espanjan liittymisestä Euroopan yhtei
                                                                              söihin tehdyn sopimuksen 47 artiklan määräyksiä ja
                                                                              vaikutuksia edelleen sellaisiin lääkeaineisiin,
                                                                      1.1     jotka tuodaan Espanjasta, tai
 Bundessozialgerichtin 20.6.1995 tekemällään päätöksellä              1.2     jotka on saatettu ensimmäisen kerran markkinoille
 esittämä ennakkoratkaisupyyntö hallintoriita-asiassa Pas                    Espanjassa
 cual Merino Garcia vastaan Bundesanstalt für Arbeit/
                          Kindergeldkasse                                     a ) 7.10.1995 , tai
                          ( Asia C-266/95 )
                            ( 95/C 248/23 )                                   b ) 31.12.1995 , tai
                                                                              c ) 7.10.1996 , tai
 Bundessozialgericht ( kymmenes jaosto ) pyytää 20.6.1995
 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei                    d ) 31.12.1996 asti, tai


title: Oberster Gerichtshof der Republik Österreichin (4 Senat) 7.10.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1. The Polo/Lauren Company LP, New York, 2. Poloco SA, Pariisi vastaan Jürgen Denz, rekisteröimättömän toiminimen Jeans & More haltijana (Asia C-370/97)

text:
20.12.97                rl                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 387/9
     — koska se on direktiivin 75/442/ETY ( ! ) 4 artiklan          asianmukaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että jät
         (tai direktiivin 75/442/ETY 4 artiklan, sellaisena         teistä huolehditaan ihmisten terveyttä vaarantamatta ja
         kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY (2 ),       ympäristöä vahingoittamatta, melu- ja hajuhaittoja tuotta
         jossa toistetaan artiklan keskeinen sisältö ) vastai      matta sekä maaseutua tai erityisalueita vahingoittamatta .
         sesti jättänyt toteuttamatta tarpeelliset toimenpi
         teet sen varmistamiseksi, että jätteistä huolehditaan
         vaarantamatta ihmisen terveyttä ja vahingoitta
         matta ympäristöä ja erityisesti vesiä, ilmaa, maape       Komissio väittää lisäksi, että direktiivin 5 artiklan alkupe
         rää, kasveja sekä eläimiä vaarantamatta; melu- tai         räisen sanamuodon ( muutetun direktiivin 6 artikla )
         hajuhaittoja tuottamatta; ja maaseutua tai erityis        mukaan nimetyt toimivaltaiset viranomaiset ovat laimin
         alueita vahingoittamatta;                                  lyöneet jätteistä huolehtimisen järjestämisen, lupamenette
                                                                    lyn ja valvonnan kyseisellä alueella, kuten S. Roccon laak
                                                                    son nykyisestä saastumisasteesta voidaan havaita .
     — koska direktiivin 75/442/ETY 5 artiklan ( tai direk
         tiivin 75/442/ETY 6 artiklan, sellaisena kuin se on
         muutettuna direktiivillä 91/ 156/ETY, jossa toiste        Komissio väittää lisäksi, että koska jätteitä edelleen sijoite
         taan artiklan keskeinen sisältö ) mukaisesti nimetyt       taan kyseiseen jokilaaksoon, toimivaltaiset viranomaiset
         toimivaltaiset viranomaiset eivät ole noudattaneet
                                                                    ovat laiminlyöneet direktiivin 75/442/ETY 10 artiklan
         direktiivin 75/442/ETY 5 artiklan ( direktiivin 75/        alkuperäisen sanamuodon ( muutetun direktiivin 75/442/
         442/ETY 6 artikla sellaisena kuin se on muutet
                                                                    ETY 13 artiklan ) mukaisen velvollisuutensa valvoa yrityk
         tuna direktiivillä 91/156/ETY ) säännöstä jätteistä        siä, jotka huolehtivat omien tai toisten jätteiden kuljetuk
         huolehtimisen järjestämisestä, lupamenettelystä ja         sesta, keräyksestä, varastoinnista, sijoittamisesta tai käsit
         valvonnasta kyseisellä alueella;                           telystä .
    — koska toimivaltaiset viranomaiset eivät ole noudat
         taneet direktiivin 75/442/ETY 10 artiklan ( tai            Laittomana jätteensijoituspaikkana käytetyn onkalon
         direktiivin 75/442/ETY 13 artiklan, sellaisena kuin        osalta komissio toteaa olevansa tietoinen onkalon käyttö
         se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY, jossa           oikeuden haltijaa vastaan nostetusta syytteestä, mutta ei
         toistetaan artiklan keskeinen sisältö ) mukaista vel      ole saanut minkäänlaisia tietoja menettelyn etenemisestä .
         vollisuuttaan valvoa yrityksiä, jotka huolehtivat
         omien jätteidensä kuljetuksesta, keräyksestä , varas
         toinnista, sijoittamisesta ja käsittelystä, sekä niitä     W EYVL L 194 , 25.7.1975 , s. 47.
                                                                    ( 2 ) EYVL L 78 , 26.3.1991 , s. 32 .
         yrityksiä, jotka keräävät tai kuljettavat jätteen toi
         sen puolesta;
    — koska se ei ole toteuttanut tarpeellisia toimenpi
         teitä, jotta S. Roccon jokilaakson alueella sijaitse
         van, aiemmin laittomana jätteensijoituspaikkana
         käytetyn laavasintterissä sijaitsevan onkalon käyt
         töoikeuden haltija olisi joutunut toimittamaan jät        Oberster Gerichtshof der Republik Österreichin (4 Senat)
         teet yksityisen tai julkisen jätteiden keräilijän tai      7.10.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat
        jätehuoltoyrityksen huolehdittavaksi, ja rikkonut           kaisupyyntö asiassa 1 . The Polo/Lauren Company LP,
         näin direktiivin 75/442/ETY 7 artiklan ensim              New York, 2. Poloco SA, Pariisi vastaan Jürgen Denz,
         mäistä luetelmakohtaa ( tai direktiivin 75/442/ETY             rekisteröimättömän toiminimen Jeans & More haltijana
         8 artiklan ensimmäistä luetelmakohtaa sellaisena                                    ( Asia C-3 70/97 )
        kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY,
        jossa toistetaan artiklan keskeinen sisältö );                                         ( 97/C 387/ 14 )
— velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden
                                                                    Oberster Gerichtshof der Republik Österreichin (4 Senat)
    käyntikulut.                                                    on pyytänyt 7.10.1997 tekemällään päätöksellä, joka
                                                                    on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
                                                                    27.10.1997, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennak
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 koratkaisua asiassa 1 . The Polo/Lauren Company LP, New
                                                                    York, 2 . Poloco SA, Pariisi vastaan Jürgen Denz, rekiste
                                                                    röimättömän toiminimen Jeans & More haltijana, seuraa
                                                                    vaan kysymykseen:
S. Roccon jokilaakson yläjuoksulla sijaitsevasta jätteen
sijoituspaikasta aiheutuneen saastumisen vuoksi komissio
katsoo, että Italian viranomaiset ovat rikkoneet direktiivin
75/442/ETY 4 artiklaa, sellaisena kuin se on alkuperäi             Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähen
sessä sanamuodossaan ( muutetun direktiivin 4 artikla ),            tämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensim
koska ne eivät ole toteuttaneet tämän alueen kannalta               mäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY ( EYVL L 40,
 ---pagebreak--- C 387/10            I Ff                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       20.12.97
11.2.1989, s. 1 , tavaramerkkidirektiivi ) 7 artiklan 1 kohtaa          tuen vähäisyyden lisäksi, mikä jo sinänsä osoittaa, ettei
tulkittava siten, että tavaramerkin haltijalla on oikeus kiel          sillä vaikuteta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kil
tää kolmatta yritystä käyttämästä tavaramerkkiä sellaisissa             pailuun, että tällaista vaikutusta ei ole ollut eikä myös
tavaroissa, jotka on saatettu tätä tavaramerkkiä käyttäen               kään osoitettu olevan olemassa .
markkinoille muussa kuin sopimusvaltiossa ?
                                                                    b ) On virheellisesti ja perustelematta katsottu, etteivät
Voiko tavaramerkin haltija yksinomaan tavaramerkkidi                   sallitut poikkeukset sovellu asiaan: EY:n perustamisso
rektiivin 7 artiklan 1 kohdan perusteella vaatia kolmatta               pimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja 4 päi
yritystä lopettamaan tavaramerkin käyttämisen tuotteissa,               vänä kesäkuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen
jotka on saatettu tätä tavaramerkkiä käyttäen markki                   ( ETY ) N:o 1107/70 (2 ) 3 artiklan 1 kohdan d alakoh
noille muussa kuin sopimusvaltiossa ?                                   dan rikkominen ja väärä soveltaminen.
                                                                        Komissio on katsonut, etteivät edellä mainituissa
                                                                        oikeussäännöissä säädetyt poikkeukset sovellu asiaan.
                                                                        Sen sijaan, että komissio toteaisi varmuudella tukien
     Italian tasavallan 28.10.1997 Euroopan yhteisöjen                  olevan soveltumattomia, se esittää vain pelkkiä so
              komissiota vastaan nostama kanne                          veltumattomuutta koskevia epäilyjä perustelematta
                                                                        asiaankuuluvasti ja johdonmukaisesti, miksei poik
                        ( Asia C-372/97 )                               keuksia sovelleta .
                          ( 97/C 387/15 )
                                                                    c ) Toimenpiteet on virheellisesti luokiteltu " uusiksi "
                                                                        tuiksi .
Italian tasavalta on nostanut 28.10.1997 Euroopan yhtei
söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
komissiota vastaan. Kantajan asiamies on professori
Umberto Leanza avustajanaan valtionasiamies Oscar Fiu                  Kyse on toimenpiteistä, joista on ensin säädetty vuo
mara, ja prosessiosoite Luxemburgissa on Italian suurlähe              den 1981 laissa ja sen jälkeen vuoden 1985 laissa ja
tystö, 5 rue Marie-Adelaide .                                           siis ennen sen yhteisön lainsäädännön voimaantuloa,
                                                                        jolla vapautettiin tavaroiden maantiekuljetusten kabo
                                                                        taasiliikenne avaamalla tämä kuljetusten ala kilpai
 Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           lulle, mikä merkitsee sitä, että mikäli toimenpiteitä
                                                                        pidettäisiin " uusina ", ne pitäisi luokitella " voimassa
                                                                        oleviksi tuiksi ".
— ensisijaisesti kumoaa kokonaisuudessaan 30.7.1997
     tehdyn Euroopan yhteisöjen komission päätöksen
     C(97) 2735 lopull . H ;                                            Koska komissio on katsonut kyseiset toimenpiteet
                                                                         uusiksi tuiksi, joita sen vuoksi koskee 93 artiklan
                                                                         3 kohdassa määrätty menettely, ja koska se on tämän
 — toissijaisesti kumoaa päätöksen siltä osin (5 artikla ),              jälkeen tehnyt päätöksen, jossa se on katsonut tukitoi
     kuin siinä velvoitetaan perimään takaisin myönnetyt                 menpiteet lainvastaisiksi ja näin ollen yhteismarkki
     tuet 1.7.1990 lähtien korkoineen;                                   noille soveltumattomiksi ja jossa se on nimenomaisesti
                                                                         velvoittanut palauttamaan tuet jäsenvaltiolle, se on
                                                                         vakavasti rikkonut olennaisia menettelymääräyksiä,
 — kummassakin tapauksessa velvoittaa Euroopan yhtei                    mikä tekee päätöksestä pätemättömän ainakin siltä
     söjen komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                     osin, kuin siinä velvoitetaan perimään maksetut tuet
                                                                         takaisin .
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    d ) Luottamuksensuojan periaatetta ja suhteellisuusperiaa
 a ) Toimenpiteet on virheellisesti luokiteltu tuiksi .                  tetta on loukattu, kun maksetut summat on määrätty
                                                                         perittäväksi takaisin 1.7.1990 lähtien.
     Toimenpiteitä, joista alueellisessa laissa nro 4/1985
     säädetään, ei voida pitää kiellettyinä tukina kahdesta              Koska kyse on useiden vuosien ajan myönnetyistä ja
     syystä : ne eivät vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kaup            maksetuista tuista, niiden palauttamisvelvollisuus on
     paan ja ne eivät ole sentyyppisiä, että ne vaikuttaisivat           luottamuksensuojan periaatteen ja oikeusvarmuuden
     kilpailuun.                                                         periaatteen vastainen. Ei voida kuvitella, että jäsenval
                                                                         tio ja taloudelliset toimijat itse olisivat voineet vuonna
                                                                          1981 ja sitten vuonna 1985 käsittää, että tuolloin
     Italian tasavalta toteaa, että kyse on kokonaismääräl              rutiininomaisesti myönnettyjä tukia tultaisiin näin
     tään erittäin pienestä tuesta . Italian hallitus korostaa           monta vuotta niiden myöntämisestä pitämään lainvas


title: Asia T-625/11: Kanne 2.12.2011 — BSH v. SMHV (ecoDoor)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/39

         Kanne 2.12.2011 — BSH v. SMHV (ecoDoor)
   (Asia T-625/11)
   2012/C 32/77
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (München, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt S. Biagosch)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 22.9.2011 asiassa R 340/2011-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”ecoDoor” luokkiin 7, 9 ja 11 kuuluville tavaroille.

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen, koska kyseinen yhteisön tavaramerkki on erottamiskykyinen eikä pelkästään kuvaileva.


title: Asia T-138/06: Kanne  5.5.2006  — Nasuf v. neuvosto

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/30

         Kanne 5.5.2006 — Nasuf v. neuvosto
   (Asia T-138/06)
   (2006/C 165/61)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Taher Nasuf (Manchester, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor N. Garcia ja barrister S. Cox)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               Neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002, annettu 27.5.2002, sellaisena kuin se on muutettuna 27.3.2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 561/2003 ja 10.2.2006 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 246/2006, 2 artikla ja liitteessä I oleva viittaus kantajaan on kumottava;

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-136/06, Al-Faqih v. neuvosto.


               29.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 271/27

         Virkamiestuomioistuimen presidentin valinta
   (2005/C 271/51)
   Euroopan unionin neuvoston 22.7.2005 tekemän Euroopan unionin virkamiestuomareiden nimittämistä koskevan päätöksen 3 artiklan (1) ja yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön liitteessä I olevan 4 artiklan 1 kohdan (2) mukaisesti virkamiestuomioistuimen tuomarit valitsivat 6.10.2005 Paul J. Mahoneyn Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen presidentiksi ajanjaksolle 6.10.2005–5.10.2008.

      (1)  EUVL L 197, 28.7.2005, s. 28.

      (2)  EUVL L 333, 9.11.2004, s. 9.


title: Asia T-254/05: Fachvereinigung Mineralfaserindustrie e.V. Deutsche Gruppe der EURIMA — European Insulation Manufacturers Associationin 6.7.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               17.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 229/26

         Fachvereinigung Mineralfaserindustrie e.V. Deutsche Gruppe der EURIMA — European Insulation Manufacturers Associationin 6.7.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-254/05)
   (2005/C 229/57)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Fachvereinigung Mineralfaserindustrie e.V. Deutsche Gruppe der EURIMA — European Insulation Manufacturers, Düsseldorf (Saksa), on 6.7.2005 nostanut kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Kantajan edustajana on asianajaja T. Schmidt-Kötters.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission 11.2.2005 tekemän valtiontukea N 260/2004 — Saksa, uusiutuvista luonnonvaroista saatavien eristeiden käyttöönoton edistämishankkeen jatkaminen (valtiontuki N 694/2002 — Saksa) koskevan päätöksen

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa komission 11.2.2005 valtiontukea N 260/b/2004 — Saksa koskevan päätöksen asiassa C (2005) 379. Riidanalaisessa päätöksessä komissio totesi, että uusiutuvista luonnonvaroista saatavien eristeiden käyttöönoton edistämishankkeen jatkamista (valtiontuki N 694/2002) on pidettävä EY-sopimuksen mukaisena.
   Kantajan mukaan riidanalaisella päätöksellä rikotaan EY 253 artiklan mukaista perusteluvelvollisuutta, koska siinä ei perustella, miksi toimenpiteellä on yksiselitteisiä etuja ympäristölle. Kantaja väittää lisäksi, että riidanalaisessa päätöksessä ei ole käsitelty väitteitä, jotka esitettiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vireillä olevassa menettelyssä, joka liittyy alkuperäiseen päätökseen.
   Kantaja esittää edelleen, että riidanalainen päätös koskee mitätöntä alkuperäistä päätöstä, koska sillä loukattiin olennaisia muotomääräyksiä.
   Kantaja esittää lisäksi, että komission päätös, jonka mukaan toimenpide on EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaan yksiselitteisen ympäristölle edullisuuden vuoksi yhteismarkkinoille soveltuva, perustuu riittämättömään tosiseikkojen tarkasteluun.
   Kantaja väittää lopuksi, että riidanalainen päätös on ilman oikeuttavaa perustetta epäedullinen komission ”perinteisiksi” kuvaamille eristeille, erityisesti mineraalieristeille, mutta myös sellaisille uusiutuvista luonnonvaroista saataville eristeille, joilla ei ole laatutunnusta ”Natureplus”. Kantajan mukaan päätös näin ollen suhteellisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen vastainen ja loukkaa siten yhteisön oikeuden perusperiaatteita.


title: Asia C-451/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Salamanca (Espanja) on esittänyt 8.10.2012 — Josune Esteban Garcia

text:
               22.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Salamanca (Espanja) on esittänyt 8.10.2012 — Josune Esteban Garcia
   (Asia C-451/12)
   2012/C 399/20
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Audiencia Provincial de Salamanca

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Josune Esteban Garcia

      Ennakkoratkaisukysymys

   Mahdollistavatko perussopimuksen 4, 12, 114 ja 169 artikla ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 38 artikla, luettuina yhdessä direktiivin 93/13 (1) ja kuluttajien etujen korkeatasoista suojaa, direktiivien tehokasta vaikutusta sekä vastaavuus- ja tehokkuusperiaatetta koskevan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa, sen, että Audiencia Provincial käsittelee kansallisena muutoksenhakutuomioistuimena, vaikkei se kansallisten säännösten mukaan ole asiassa toimivaltainen, valituksen, joka on tehty alioikeuden ratkaisusta, jossa vastaajan kotipaikan tuomioistuimella todetaan olevan alueellinen toimivalta käsitellä vahingonkorvauskanne, joka perustuu siihen, että vastaajan väitetään jättäneen täyttämättä internetin välityksellä tehdystä sopimuksesta johtuvat sopimusvelvoitteensa?

      (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29).


title: Asia T-119/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2012 — Protégé International v. komissio (Kilpailu — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Irlantilaisen viskin markkinat — Kantelun hylkäämisestä tehty päätös — Yhteisön etua koskevan edellytyksen täyttymättä jääminen)

text:
               20.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/6

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2012 — Protégé International v. komissio
   (Asia T-119/09) (1)

   (Kilpailu - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Irlantilaisen viskin markkinat - Kantelun hylkäämisestä tehty päätös - Yhteisön etua koskevan edellytyksen täyttymättä jääminen)
   2012/C 319/09
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Protégé International Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja D. Shefet)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre, A. Biolan ja A. Antoniadis)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Pernod Ricard SA (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Choffel ja S. Hautbourg)

      Oikeudenkäynnin kohde

   [EY] 81 ja [EY] 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta 7.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 773/2004 (EUVL L 123, s. 18) 7 artiklan 2 kohdan nojalla 23.1.2009 tehdyn komission sen päätöksen C(2009) 505 (Asia COMP/39.414 — Protégé International/Pernod Ricard) kumoaminen, jolla hylättiin yhteisön etua koskevan edellytyksen täyttymättä jäämisen vuoksi kantelu, jonka kantaja teki EY 82 rikkomisista, joihin Pernod Ricard väitetysti syyllistyi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Protégé International Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Pernod Ricard SA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 113, 16.5.2009.


title: Asia C-300/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 4.6.2013 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — ZZ v. Secretary of State for the Home Department (Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Direktiivi 2004/38/EY — Päätös, jolla Euroopan unionin kansalaiselta kielletään maahantulo jäsenvaltioon yleiseen turvallisuuteen liittyvistä syistä — Direktiivin 30 artiklan 2 kohta — Velvollisuus ilmoittaa kyseiselle kansalaiselle päätöksen perusteet — Valtion turvallisuusetujen vastainen ilmoittaminen — Tehokasta oikeussuojaa koskeva perusoikeus)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 4.6.2013 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — ZZ v. Secretary of State for the Home Department
   (Asia C-300/11) (1)

   (Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Direktiivi 2004/38/EY - Päätös, jolla Euroopan unionin kansalaiselta kielletään maahantulo jäsenvaltioon yleiseen turvallisuuteen liittyvistä syistä - Direktiivin 30 artiklan 2 kohta - Velvollisuus ilmoittaa kyseiselle kansalaiselle päätöksen perusteet - Valtion turvallisuusetujen vastainen ilmoittaminen - Tehokasta oikeussuojaa koskeva perusoikeus)
   2013/C 225/10
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: ZZ

      Vastaaja: Secretary of State for the Home Department

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77) 30 artiklan 2 kohdan tulkinta SEUT 346 artiklan 1 kohdan a alakohdan valossa — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Päätös, jolla jäsenvaltion kansalaiselta kielletään maahantulo toiseen jäsenvaltioon yleiseen turvallisuuteen liittyvien seikkojen perusteella — Velvollisuus ilmoittaa kyseiselle kansalaiselle maahantulon kieltämisen perusteet siitä huolimatta, että toimivaltaiset viranomaiset katsovat näiden perusteiden ilmoittamisen olevan vastoin valtion turvallisuusetuja

      Tuomiolauselma

   Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 30 artiklan 2 kohtaa ja 31 artiklaa, kun niitä luetaan perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa, on tulkittava siten, että niissä edellytetään, että toimivaltaisen kansallisen tuomioistuimen on varmistettava, että toimivaltaisen kansallisen viranomaisen kieltäytyminen ilmoittamasta asianomaiselle täsmällisesti ja täydellisinä seikkoja, joihin tämän direktiivin 27 artiklan nojalla tehty päätös perustuu, sekä siihen liittyvää näyttöä, rajoittuu siihen, mikä on ehdottoman välttämätöntä, ja että asianomaiselle ilmoitetaan joka tapauksessa kyseiset perusteet olennaisilta osiltaan siten, että otetaan asianmukaisesti huomioon tarve pitää näyttö salaisena.

      (1)  EUVL C 252, 27.8.2011.


title: Asia T-329/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.9.2012 — Fraas v. SMHV (mustan, harmaan, beigen ja tummanpunaisen värinen ruutukuvio) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus mustan, harmaan, beigen ja tummanpunaisen värisen ruutukuvion rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta, 75 artikla ja 76 artiklan 1 kohta)

text:
               27.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/20

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.9.2012 — Fraas v. SMHV (mustan, harmaan, beigen ja tummanpunaisen värinen ruutukuvio)
      (Asia T-329/10) (1)

      (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus mustan, harmaan, beigen ja tummanpunaisen värisen ruutukuvion rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta, 75 artikla ja 76 artiklan 1 kohta)
      (2012/C 331/33)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Kunze ja G. Würtenberger)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi B. Schmidt, sitten D. Walicka)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kumoamiskanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 7.6.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 191/2010-4), joka koskee hakemusta mustan, harmaan, beigen ja tummanpunaisen värisen ruutukuvion rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  V. Fraas GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 288, 23.10.2010.


title: Asia T-474/08: Kanne 31.10.2008 — Umbach v. komissio

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/37

         Kanne 31.10.2008 — Umbach v. komissio
   (Asia T-474/08)
   (2009/C 32/73)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Dieter C. Umbach (edustaja: asianajaja M. Stephani)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Vastaajan 2.9.2008 tekemä päätös D(2008) 6991 (Az.: SG.E.3/MV/psi) on kumottava.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa komission päätöksen, jolla kieltäydyttiin antamasta kokonaan ja ilman rajoituksia tutustuttavaksi asiakirjoja, jotka liittyvät Itsenäisten valtioiden yhteisölle annettavan teknisen avun ohjelmaan (TACIS-ohjelma) ja TACIS-sopimukseen, jonka sopimusosapuoli kantaja on. Kantaja väittää, että tutustumisella kyseisiin asiakirjoihin on ratkaiseva merkitys kantajan puolustautumiselle sitä kannetta vastaan, jonka komissio nosti kantajaa vastaan TACIS-sopimuksen irtisanomisen johdosta ja joka koskee suoritetun rahamäärän takaisinmaksua.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin yhteisön oikeuden perusperiaatteiden loukkaamiseen, erityisesti hyvän hallinnon oikeusperiaatteeseen ja oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin oikeusperiaatteeseen, sillä kantajan on henkilönä, jota asia koskee, voitava tutustua kokonaan ja ilman esteitä asiakirjoihin, jotka ovat tarpeellisia hänen puolustukselleen ja omien vaatimusten esittämiseksi komissiolle myöhemmin.
   Kantaja väittää lisäksi, että asetuksesta (EY) N:o 1049/2001 (1) seuraa oikeus saada tutustua kokonaan ja ilman esteitä asiakirjoihin, sillä komissio on käyttänyt virheellisesti erityisesti sille kyseisen asetuksen 4 ja 9 artiklan nojalla annettua harkintavaltaa.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Euroopan yhteisöjen komission 3.4.1996 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-112/96)

text:
 1.6.96                  FI |                     Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                   N:o C 158/7
      noudattamisen edellyttämiä lakeja , asetuksia tai hallin       Euroopan yhteisöjen komission 3.4.1996 Helleenien tasa
      nollisia määräyksiä , ja toissijaisesti, koska se ei ole                           valtaa vastaan nostama kanne
      ilmoittanut näitä lakeja , asetuksia tai hallinnollisia                                   ( Asia C-1 12/96 )
      määräyksiä komissiolle,
                                                                                ( 96/C 158/15 )
— velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden
      käyntikulut.                                                    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.4.1996 Euroo
                                                                      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasa
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  valtaa vastaan . Kantajan asiamies on komission oikeudelli
                                                                      nen neuvonantaja Dimitrios Gouloussis , ja prosessiosoite
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 189 artiklan                   Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
kolmannen kohdan mukaan direktiivi velvoittaa jokaista
                                                                      Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg .
jäsenvaltiota , jolle se on osoitettu . Helleenien tasavalta ei ole
tähän mennessä toteuttanut asianmukaisia toimenpiteitä                Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
mukauttaakseen kansallisen oikeusjärjestyksensä täysin
mainitun direktiivin mukaiseksi eikä myöskään ole luonnol            — toteaa, että Helleenien tasavalta on jättänyt täyttämättä
lisesti ilmoittanut mainittuja toimenpiteitä komissiolle .                  sille EY:n perustamissopimuksen mukaan kuuluvat
                                                                            velvollisuudet, koska se ei ole säädetyssä määräajassa
(M EYVL N:o L 374 , 31.12.1991 , s . 7                                      antanut henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien
                                                                            lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteenso
                                                                            vittamisesta sekä direktiivien 79/267/ETY (') ja 90/
                                                                            619/ETY ( 2 ) muuttamisesta ( kolmas henkivakuutusdi
Euroopan yhteisöjen komission 3.4.1996 Helleenien tasa                     rektiivi ) 10 päivänä marraskuuta 1992 annetun neuvos
                  valtaa vastaan nostama kanne                              ton direktiivin 92/96/ETY ( 3 ) noudattamisen edellyttä
                           ( Asia C-111 /96 )                               miä lakeja , asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä, ja
                                                                            toissijaisesti, koska se ei ole ilmoittanut näitä lakeja ,
                             ( 96/C 158/ 14 )                               asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä komissiolle,
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.4.1996 Euroo              — velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasa                    käyntikulut .
valtaa vastaan . Kantajan asiamies on komission oikeudelli
nen neuvonantaja Dimitrios Gouloussis, ja prosessiosoite              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg .                          Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 189 artiklan
                                                                      kolmannen kohdan mukaan direktiivi velvoittaa jokaista
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                          jäsenvaltioita , jolle se on osoitettu . Helleenien tasavalta ei
                                                                      ole tähän mennessä toteuttanut asianmukaisia toimenpi
— toteaa, että Helleenien tasavalta on jättänyt täyttämättä           teitä mukauttaakseen kansallisen oikeusjärjestyksensä
      sille EY:n perustamissopimuksen mukaan kuuluvat                 täysin mainitun direktiivin mukaiseksi eikä myöskään ole
      velvollisuudet, koska se ei ole säädetyssä määräajassa          luonnollisesti ilmoittanut mainittuja toimenpiteitä komis
      antanut muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta               siolle .
      koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten
      yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ( 1 ) ja      (') EYVL N:o L 63 , 13.3.1979
      88/357/ETY ( 2 ) muuttamisesta ( kolmas vahinkovakuu           ( 2 ) EYVL N:o L 330 , 29.11.1990
      tusdirektiivi ) 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neu          ( 3 ) EYVL N:o L 360 , 9.12.1992
      voston direktiivin 92/49/ETY ( 3 ) noudattamisen edellyt
      tämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä , ja
      toissijaisesti, koska se ei ole ilmoittanut näitä lakeja ,
      asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä komissiolle,
— velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden
                                                                      Bundessozialgerichtin 8.2.1996 tekemällään päätöksellä
                                                                      esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Manuela Gomez
      käyntikulut.                                                    Rodriguez ja Gregorio Gomez Rodriguez vastaan Landes
                                                                                versicherungsanstalt Rheinprovinz
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                ( Asia C-1 13/96 )
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 189 artiklan                                               ( 96/C 158/ 16 )
kolmannen kohdan mukaan direktiivi velvoittaa jokaista
jäsenvaltiota , jolle se on osoitettu . Helleenien tasavalta ei ole   Bundessozialgericht ( 13 . Sénat ) on pyytänyt 8.2.1996 teke
tähän mennessä toteuttanut asianmukaisia toimenpiteitä                mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomio
mukauttaakseen kansallisen oikeusjärjestyksensä täysin                istuimen kirjaamoon 5.4.1996 , yhteisöjen tuomioistuimelta
mainitun direktiivin mukaiseksi eikä myöskään ole luonnol
                                                                      asiassa Manuela Gomez Rodriguez ja Gregorio Gomez
lisesti ilmoittanut mainittuja toimenpiteitä komissiolle.             Rodriguez vastaan Landesversicherungsanstalt Rheinpro
(') EYVL N:o L 228 , 16.8.1973
                                                                      vinz ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin :
( 2 ) EYVL N:o L 172 , 7.7.1988
                                                                       1 . Onko asetuksen ( ETY ) N:o 1408/7 1 ( 1 ) 78 artiklan 2
(■') EYVL N:o L 228 , 11.8.1992
                                                                            kohdan b alakohtaa tulkittava niin, että etuuden myön
                                                                            tämistä koskevan lainsäädännön määräytyminen tämän


title: Asia T-148/05: Comunidad Autónoma de Madridin ja Madrid, Infraestructuras del Transporten (MINTRA) 11.4.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/41

         Comunidad Autónoma de Madridin ja Madrid, Infraestructuras del Transporten (MINTRA) 11.4.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-148/05)
   (2005/C 143/77)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Comunidad Autónoma de Madrid ja Madrid, Infraestructuras del Transporte (MINTRA), Madrid, ovat nostaneet 11.4.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat Cani Fernández Vicién, David Ortega Peciña ja Julio Sabater Marotias.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa komission päätöksen

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Käsiteltävänä oleva kanne on nostettu vastaajan sellaisesta päätöksestä, jolla MINTRA luokitellaan Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä yhteisössä 25 päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2223/96 (1) liitteellä A perustetun ”EUROOPAN KANSANTALOUDEN TILINPITOJÄRJESTELMÄN EKT 1995” mukaisesti ”julkishallintojen yksiköiden” alaan. EKT 95 koostuu joukosta määritelmiä, nimikkeistöjä ja laskentamenetelmiä koskevia sääntöjä, joita jäsenvaltiot soveltavat toteuttaessaan kansallista tilinpitoaan ja laatiessaan kansallisia tilastojaan. Tätä tilinpitojärjestelmää käytetään myös liiallista alijäämää koskevan menettelyn soveltamisen yhteydessä.
   MINTRA on Comunidad de Madridin (Madridin kaupunki) julkisoikeudellinen yksikkö, joka toimii Consejería de Transportes e Infraestructurasin (liikenne- ja infrastruktuurivirasto) yhteydessä. Se on oikeushenkilö, jolla on omat varat ja itsenäinen toimivalta. Sillä on myös Comunidad de Madridiin nähden itsenäinen oikeus ottaa velkaa.
   Kantaja esittää vaatimustensa tueksi seuraavaa:

               —

               EKT 95:n sellaisten erilaisten sääntöjen rikkominen, jotka koskevat institutionaalisten yksiköiden luokittelua ”kaupallisiksi” tai ”ei-kaupallisiksi” laitoksiksi.

               —

               Luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen, koska riidanalainen päätös merkitsee Eurostatin radikaalia kannanmuutosta siihen luokitteluun nähden, jonka se teki MINTRAn osalta 14.2.2003 päivätyssä kirjeessä. Kyseisessä kirjeessä toteutettu uudelleenluokittelu tehtiin sen jälkeen, kun Eurostat oli ratkaissut sisällöltään hyvin samanlaisen tapauksen itävaltalaisen julkisoikeudellisen yksikön Bundesimmobiliengesellschaftin osalta. Kantajat korostavat tältä osin sitä, että riidanalainen päätös johtaa kantajan ja MINTRAn kannalta äärimmäisen vakaviin taloudellisiin seurauksiin, koska kyseisen julkisoikeudellisen yksikön velka siirtyy sisällytettäväksi Comunidad de Madridin tilinpitoon. Toisaalta MINTRA saattaa tulla pakotetuksi purkamaan jo allekirjoitetut sopimukset, jotka liittyvät kaupunkirautatieverkon laajennussuunnitelmaan, jonka Comunidad de Madrid teki ottaen lähtökohdakseen vuoden 2003 helmikuussa toteutetun luokittelun.

               —

               Perusteluvelvollisuuden laiminlyönti, koska riidanalaisessa päätöksessä jätetään muun muassa mainitsematta sen oikeudellinen perusta ja ne konkreettiset tosiseikat, joihin se perustuu.

      (1)  EYVL L 310, 30.11.1996, s. 1.


title: Asia T-330/01: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.9.2006 — Akzo Nobel v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Natriumglukonaatti — EY 81 artikla — Sakko — Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta — Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat — Suhteellisuusperiaate — Perusteluvelvollisuus)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/41

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.9.2006 — Akzo Nobel v. komissio
   (Asia T-330/01) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Natriumglukonaatti - EY 81 artikla - Sakko - Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta - Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat - Suhteellisuusperiaate - Perusteluvelvollisuus)
   (2006/C 294/86)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Akzo Nobel NV (Arnhem, Alankomaat) (edustajat: ensin asianajajat M. van Empel ja C. Swaak, sittemmin C. Swaak)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Whelan, A. Bouquet ja W. Wils, avustajanaan asianajaja H. van der Woude)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa kantaja vaatii ensisijaisesti EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta (asia COMP/E-1/36.756 — Natriumglukonaatti) 2 päivänä lokakuuta 2001 tehdyn komission päätöksen K(2001)2931, lopullinen, 3 ja 4 artiklan kumoamista siltä osin, kuin ne koskevat kantajaa, tai toissijaisesti tällä päätöksellä kantajalle määrätyn sakon alentamista
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Akzo Nobel NV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 68, 16.3.2002.


title: Asia C-598/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia n° 1 de Jerez de la Frontera (Espanja) on esittänyt 16.11.2015 – Banco Santander, S.A. v. Cristobalina Sánchez López

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/32

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia no 1 de Jerez de la Frontera (Espanja) on esittänyt 16.11.2015 – Banco Santander, S.A. v. Cristobalina Sánchez López
   (Asia C-598/15)
   (2016/C 038/45)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de Primera Instancia no 1 de Jerez de la Frontera

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Banco Santander, S.A.

      Vastaaja: Cristobalina Sánchez López

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kansallisen säännöksen kaltainen lainsäädäntö, jossa vahvistetaan siviiliprosessilain (Ley de Enjuiciamiento Civil) 250 §:n 1 momentin 7 kohdassa säädetyn kaltainen menettely, jolla velvoitetaan kansallinen tuomioistuin antamaan tuomio, jolla sallitaan ulosmitatun asunnon luovuttaminen henkilölle, joka on ostanut sen huutokaupassa tuomioistuinten ulkopuolisessa ulosmittausmenettelyssä, jossa ei ollut kiinnityksistä annetun lain 129 §:ään sisältyvän voimassa olevan järjestelmän, sellaisena kuin se on muutettuna 8.1.2000 annetulla lailla nro 1/2000 ja kiinteistökiinnitysasetuksen 234–236-0 §:llä, sellaisena kuin kyseinen asetus on muutettuna kuninkaan asetuksella nro 290/1992, perusteella mahdollisuutta kohtuuttomien ehtojen viran puolesta suoritettavaan tuomioistuinvalvontaan eikä velkojalla ollut tästä syystä mahdollisuutta vastustaa sitä tehokkaasti tuomioistuinten ulkopuolisen ulosmittausmenettelyn yhteydessä eikä erillisessä oikeudenkäyntimenettelyssä, ristiriidassa direktiivin (1) edellä mainittujen säännösten ja sen tavoitteiden kanssa?

               2)

               Onko lain nro 1/2013 viidennen siirtymäsäännöksen kaltainen lainsäädäntö, jossa sallitaan vain se, että notaari lykkää lain nro 1/2013 voimaan tullessa vireille pantua tuomioistuinten ulkopuolista kiinnitetyn kiinteistön ulosmittausmenettelyä, jos kuluttaja osoittaa esittäneensä vaatimuksen, joka koskee tuomioistuinten ulkopuolisen myynnin perustana olevan tai ulosmittauksessa perittävissä olevan summan määrittävän kiinnelainasopimuksen jonkin ehdon kohtuuttomuutta, ja jossa edellytetään, että kuluttaja on esittänyt tämän erillisen vaatimuksen yhden kuukauden määräajassa lain nro 1/2013 julkaisemisesta, ilman että kuluttajalle on ilmoitettu määräajasta henkilökohtaisesti, ja joka tapauksessa ennen kuin notaari on hyväksynyt huutokaupan, ristiriidassa direktiivin edellä mainittujen säännösten ja sen tavoitteiden kanssa?

               3)

               Onko direktiivin edellä mainittuja säännöksiä, sillä tavoiteltua päämäärää ja siinä kansallisille tuomioistuimille asetettua velvollisuutta tutkia viran puolesta kuluttajasopimuksen kohtuuttomien ehtojen kohtuuttomuus ilman että olisi tarpeen, että kuluttaja sitä vaatii, tulkittava siten, että niissä sallitaan se, että kansallinen tuomioistuin jättää siviiliprosessilain 250 §:n 1 momentin 7 kohdassa säädetyn kaltaisissa menettelyissä tai kiinnityksistä annetun lain 129 §:ssä säädetyssä ”tuomioistuinten ulkopuolista myyntiä” koskevassa menettelyssä soveltamatta kansallista lainsäädäntöä, jos siinä ei sallita tätä viran puolesta suoritettavaa laillisuusvalvontaa, koska direktiivin säännökset ja SEUT:n määräykset ovat selkeitä siltä osin kuin kyseessä on kansallisten tuomioistuinten velvollisuus valvoa viran puolesta kohtuuttomia ehtoja kuluttajasopimuksia koskevissa riita-asioissa?

               4)

               Onko kiinnityksistä annetun lain 129 §:ssä säädetyn kaltainen kansallinen säännös, siinä muodossa kuin se on muutettuna lailla nro 1/2013, jossa säädettiin ainoaksi tehokkaaksi keinoksi suojella direktiivissä säädettyjä kuluttajien oikeuksia kuluttajia koskevien tuomioistuinten ulkopuolisten kiinnitetyn kiinteistön ulosmittausmenettelyjen yhteydessä vain notaarilla olevasta mahdollisuudesta huomauttaa kohtuuttomista ehdoista tai siitä mahdollisuudesta, että velallisena oleva kuluttaja, jota tuomioistuinten ulkopuolinen ulosmittausmenettely koskee, esittää vaatimuksen erillisessä oikeudenkäynnissä ennen kuin notaari on päättänyt ulosmittausmenettelyn kohteena olevan rakennuksen huutokaupasta, ristiriidassa direktiivin edellä mainittujen säännösten ja sen tavoitteiden kanssa?

               5)

               Onko kiinnityksistä annetun lain 129 §:n kaltainen kansallinen säännös, sellaisena kuin se on muutettuna lailla nro 1/2013 ja kiinteistökiinnitysasetuksen 234–236 §:llä, sellaisena kuin kyseinen asetus on muutettuna kuninkaan asetuksella nro 290/1992, jolla otetaan käyttöön elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisten kiinnelainojen osalta tuomioistuinten ulkopuolinen ulosmittausmenettely, jossa tuomioistuimella ei ole lainkaan mahdollisuutta valvoa kohtuuttomia ehtoja viran puolesta, ristiriidassa direktiivin edellä mainittujen säännösten ja sen tavoitteiden kanssa?

      (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29).


title: Asia C-296/08 PPU: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.8.2008 (Cour d'appel de Montpellierin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ignacio Pedro Santesteban Goicoechean luovuttamista koskeva menettely (Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa — Puitepäätös 2002/584/YOS — 31 ja 32 artikla — Eurooppalainen pidätysmääräys ja jäsenvaltioiden väliset luovuttamismenettelyt — Luovuttamispyynnön täytäntöönpanosta vastaavan valtion mahdollisuus soveltaa yleissopimusta, joka on tehty ennen 1.1.2004 mutta joka on sovellettavissa kyseisessä valtiossa vasta myöhemmästä päivämäärästä lähtien)

text:
               11.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.8.2008 (Cour d'appel de Montpellierin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ignacio Pedro Santesteban Goicoechean luovuttamista koskeva menettely
   (Asia C-296/08 PPU) (1)

   (Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Puitepäätös 2002/584/YOS - 31 ja 32 artikla - Eurooppalainen pidätysmääräys ja jäsenvaltioiden väliset luovuttamismenettelyt - Luovuttamispyynnön täytäntöönpanosta vastaavan valtion mahdollisuus soveltaa yleissopimusta, joka on tehty ennen 1.1.2004 mutta joka on sovellettavissa kyseisessä valtiossa vasta myöhemmästä päivämäärästä lähtien)
   (2008/C 260/05)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Cour d'appel de Montpellier
   Asianosainen luovuttamista koskevassa pääasiassa
   Ignacio Pedro Santesteban Goicoechea
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour d'appel de Montpellier (Ranska) — Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen (EYVL L 190, s. 1) 31 ja 32 artiklan tulkinta — Jäsenvaltiolla oleva mahdollisuus käyttää suhteissaan toisen jäsenvaltion kanssa muita menettelyjä kuin niitä, joista säädetään puitepäätöksessä, ja muun muassa niitä, joista määrätään Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä tapahtuvasta luovuttamisesta 27.9.1996 tehdyssä Dublinin yleissopimuksessa — Vaikutukset, jotka aiheutuvat siitä, että pidätysmääräyksen antanut valtio ei ole ilmoittanut aikomuksestaan jatkaa olemassa olevien sopimusten soveltamista — Pidätysmääräyksen täytäntöönpanovaltiolla oleva mahdollisuus soveltaa yleissopimusta, joka tehtiin ennen 1.1.2004 mutta joka tuli tässä valtiossa voimaan kyseisen päivämäärän jälkeen
   Tuomiolauselma

               1)

               Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS 31 artiklaa on tulkittava siten, että se koskee vain sellaista tilannetta, jossa eurooppalaista pidätysmääräystä koskevaa säännöstöä voidaan soveltaa, eikä tilanne ole sellainen silloin, jos luovuttamispyyntö koskee tekoja, jotka on tehty ennen jäsenvaltion puitepäätöksen 32 artiklan mukaisesti antamassa lausumassa ilmoittamaa päivämäärää.

               2)

               Puitepäätöksen 2002/584 32 artiklaa on tulkittava siten, että se, että täytäntöönpanojäsenvaltio soveltaa neuvoston säädöksellä 27.9.1996 hyväksyttyä ja kaikkien jäsenvaltioiden samana päivänä allekirjoittamaa rikoksen johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta tehtyä yleissopimusta, vaikka sitä on ryhdytty soveltamaan kyseisessä jäsenvaltiossa vasta 1.1.2004 jälkeen, ei ole ristiriidassa tämän säännöstön kanssa.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 2 päivänä lokakuuta 1996, asiassa T-356/94, Sergio Vecchi vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö - Ilmoitus avoimesta virasta - Ilmeinen virhe - Harkintavallan väärinkäyttö - Perustelut - Tutkittavaksi ottaminen)

text:
9.11.96              I H |                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 336/27
    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            sio, asiamiehenään Ana Maria Alves Vieira , jossa vaaditaan
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                              kumoamaan komission 8.8.1994 tekemä päätös olla hyväk
                  24 päivänä syyskuuta 1996 ,                      symättä kantajan hakemusta komission Kazakstanissa
                                                                   sijaitsevan edustuston päällikön virkaan ja jossa tämän
asiassa T-182/94, Ricardo Marx Esser ja Casto Del Amo              johdosta vaaditaan kumoamaan päätös toisen hakijan
         Martinez vastaan Euroopan parlamentti ( ')                nimittämisestä kyseiseen virkaan sekä vahingonkorvausta ,
(Henkilöstö — Edustus — Henkilöstökomitea — Vaalit —               yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( neljäs
Luettelo äänioikeutetuista työntekijöistä — Sellaisten työn       jaosto ), toimien kokoonpanossa : presidentti K. Lenaerts,
tekijöiden poistaminen luettelosta, jotka ovat henkilökoh         sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke , kirjaaja : J. Palacio
              taisista syistä myönnetyllä lomalla)                 Gonzalez, on 2.10.1996 antanut tuomion , jonka tuomio
                          ( 96/C 336/57                            lauselma on seuraava :
                                                                   1 ) Komission 8.8.1994 tekemä päätös olla hyväksymättä
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          kantajan hakemusta komission Kazakstanissa sijaitse
                                                                        van edustuston päällikön virkaan ja 8.8.1994 tehty
Asiassa T-l 82/94 , Euroopan parlamentin virkamiehet                    päätös K:n nimittämisestä tähän virkaan kumotaan .
Ricardo Marx Esser, Luxemburg, ja Casto Del Amo
Martinez, Sandweiler ( Luxemburg ), edustajanaan asian            2 ) Muilta osin kanne hylätään.
ajaja Georges Vandersanden , Bryssel , prosessiosoite
Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 1 , rue Glesener,             3 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
vastaan Euroopan parlamentti ( asiamiehinä Manfred Peter                lut, mukaan lukien välitoimien hakemisesta aiheutuneet
ja Alex Bonn ), jossa kantajat vaativat Euroopan parla                 kulut.
mentin     sihteeristön     henkilöstökomitean  valitsemiseksi
21 .—27.5.1993 pidettyjen vaalien kumoamista , ensimmäi           (') EYVL N:o C 370 , 24.12.1994
sen oikeusasteen tuomioistuin ( kolmas jaosto ), toimien
kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja C. P. Briët sekä
tuomarit B. Vesterdorf ja A. Potocki , kirjaaja : hallintovir
kamies J. Palacio Gonzalez, on antanut 24.9 . 1 996 tuomion ,
jonka tuomiolauselma on seuraava :
                                                                        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
1 ) Lausunnon antaminen asian selvittämistoimien mää                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
     räämistä koskevista kantajien vaatimuksista raukeaa.                            8 päivänä lokakuuta 1996 ,
                                                                   yhdistetyissä asioissa T-24/93 , T-25 /93 , T-26/93 ja
2 ) Euroopan parlamentin puhemiehen 3.2.1994 tekemä
                                                                   T-28/93 , Compagnie maritime beige transports SA ym .
    päätös, jolla hylättiin kantajien tekemä valitus ja kiel                vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (')
     täydyttiin kumoamasta riidanalaisia vaalitoimituksia,
     kumotaan .                                                    (Kilpailu — Kansainvälinen meriliikenne — Linjakonfe
                                                                   renssit — Asetus (ETY) N:o 4056/86 — Vaikutus kaup
3 ) Parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti            paan — Yhteinen määräävä markkina-asema — Yksin
     kulut.                                                        oikeussopimuksen soveltaminen — Hintataistelualukset —
                                                                        Lojaliteettialennus — Sakot — Arviointiperusteet)
(') EYVL N:o C 174 , 25.6.1994                                                             ( 96/C 336 /59 )
                                                                        (Oikeudenkäyntikielet: englanti, saksa ja hollanti)
                                                                   Yhdistetyissä asioissa T-24/93 , Compagnie maritime beige
    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            transports SA ja Compagnie maritime beige SA , belgialaiset
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                             yhtiöt, kotipaikka Antwerpen ( Belgia ), edustajinaan asian
                                                                   ajajat Michel Waelbroeck ja Denis Waelbroeck , Bryssel , ja
                   2 päivänä lokakuuta 1996 ,                      asianajaja Aurelio Pappalardo, Trapani , prosessiosoite
asiassa T-356/94 , Sergio Vecchi vastaan Euroopan yhteisö         Luxemburgissa asianajotoimisto Ernest Arendt, 34 , rue
                         jen komissio ( 1 )                        Philippe II , vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
(Henkilöstö — Ilmoitus avoimesta virasta — Ilmeinen virhe          hinään kirjallisen käsittelyn aikana Bernd Langeheine ja
— Harkintavallan väärinkäyttö — Perustelut — Tutkitta             Richard Lyal sekä suullisessa käsittelyssä Richard Lyal , Paul
                         vaksi ottaminen)                          Nemitz ja Berend Jan Drijber ), jota tukevat Grimaldi ,
                                                                   kotipaikka Palermo ( Italia ) ja Cobelfret, kotipaikka Ant
                          ( 96/C 336/58 )
                                                                   werpen ( Belgia ), edustajinaan barrister Mark Clough ,
                                                                   prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     May, 31 , Grand-rue, T-25/93 , Dafra-Lines A/S , kotipaikka
                                                                   Kööpenhamina , edustajinaan asianajajat Michel Wael
Asiassa T-356/94 , Sergio Vecchi , Euroopan yhteisöjen             broeck ja Denis Waelbroeck , Bryssel , ja asianajaja Aurelio
komission virkamies , kotipaikka Overijse ( Belgia ), edusta      Pappalardo , Trapani , prosessiosoite Luxemburgissa asian
jinaan asianajajat Georges Vandersanden ja Laure Levi ,            ajotoimisto Ernest Arendt, 34 , rue Philippe II , vastaan
Bryssel , prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson            Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinään kirjallisen
SARL , 1 , rue Glesener , vastaan Euroopan yhteisöjen komis       käsittelyn aikana Bernd Langeheine ja Richard Lyal sekä