               28.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/39

         Oikaisu virallisessa lehdessä julkaistuun tiedonantoon asiassa T-689/13
   (Euroopan unionin virallinen lehti
         C 85, 22. maaliskuuta 2014
      )
   2014/C 129/47
   Virallisessa lehdessä asiassa T-689/13, Bilbaina de Alquitranes ym. v. komissio julkaistu tiedonanto oikaistaan seuraavasti:

         ”Kanne 20.12.2013 – Bilbaina de Alquitranes ym. v. komissio
         (Asia T-689/13)
         2014/C 85/37
         Oikeudenkäyntikieli: englanti

            Asianosaiset

            Kantajat: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Biskaja, Espanja); Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Tšekin tasavalta); Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Espanja); Koppers Denmark A/S (Nyborg, Tanska); Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Yhdistynyt kuningaskunta); Koppers Netherlands BV (Uithoorn, Alankomaat); Rütgers basic aromatics GmbH (Castrop-Rauxel, Saksa); Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgia); Rütgers Poland Sp. z o.o. (Kędzierzyn-Koźle, Puola); Bawtry Carbon International Ltd (Doncaster, Yhdistynyt kuningaskunta); Grupo Ferroatlántica, SA (Madrid, Espanja); SGL Carbon GmbH (Meitingen, Saksa); SGL Carbon GmbH (Bad Goisern am Hallstättersee, Itävalta); SGL Carbon (Passy, Ranska); SGL Carbon, SA (La Coruña, Espanja); SGL Carbon Polska S.A. (Racibórz, Puola), ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Saksa) ja Tokai Erftcarbon GmbH (Grevenbroich, Saksa) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem ja C. Mereu)

            Vastaaja: Euroopan komissio

            Vaatimukset

         Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

                     —

                     ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

                     —

                     kumoamaan riidanalaisen säädöksen siltä osin kuin siinä luokitellaan aine ”piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen” H400:ksi ja H410:ksi

                     —

                     velvoittamaan komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Kantajat vaativat aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1272/2008 muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniseen ja tieteelliseen kehitykseen 2.10.2013 annetun komission asetuksen (EU) N:o 944/2013 (EUVL L 261, s. 5) osittaista kumoamista siltä osin kuin siinä luokitellaan aine ”piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen” (CAS-numero 65996-93-2) Aquatic Acute 1:ksi (H400) ja Aquatic Chronic 1:ksi (H410) (jäljempänä ”riidanalainen säädös”).
         Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen:

                     1)

                     Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen säädös on lainvastainen, koska sillä rikotaan REACHin ja CLP:n (asetus (EY) N:o 1272/2008) säädöksiä, jotka koskevat aineiden luokittelua vesiympäristölle myrkyllisiksi ja tutkimuksia, jotka on tässä yhteydessä hyväksyttävä, ja loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta sikäli kuin siinä hylätään tutkimukset, jotka on tehty REACHin ja OECD:n ohjeiden mukaisesti, ja edellytetään testejä ilman minkäänlaista hyväksyttyä yhdenmukaistettua menettelytapaa.

                     2)

                     Toinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen säädös on lainvastainen, koska se perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen, sillä siinä ei oteta huomioon aineen ”piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen” inerttejä sisäisiä ominaisuuksia, joilla on varsinkin huomattava vaikutus UV-valotestaukseen ja yhteenlaskumenetelmän soveltamiseen; siinä vahvistetaan M-kertoimia PAH-yhdisteille ilman niiden tutkimusten asianmukaista arviointia, joihin vedotaan, ja siinä hylätään kantajien esittämät tiedot ilman päteviä perusteluja.

                     3)

                     Kolmas kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen säädös on lainvastainen, koska sillä loukataan unionin oikeuden avoimuuden ja puolustautumisoikeuksien periaatteita.”


title: Asia C-167/03: Euroopan yhteisöjen komission 10.4.2003 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 158/8                     FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                          5.7.2003
1)     Ranskan tasavalta ei ole noudattanut perusnormien vahvistami-                neuvoston direktiivin 97/43/Euratom mukaisia velvoitteitaan,
       sesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoi-            koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen
       vasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13 päivänä toukokuuta                direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
       1996 annetun neuvoston direktiivin 96/29/Euratom mukaisia                    hallinnollisia määräyksiä.
       velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
       kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia     2)     Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
       ja hallinnollisia määräyksiä.                                                kulut.
2)     Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
       kulut.                                                                (1 ) EYVL C 84, 6.4.2002.
( 1) EYVL C 102, 8.4.2000.
                                                                             Bundesfinanzhofin 13.11.2002 tekemällään päätöksellä
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hans-Jürgen ja
                                                                              Monique Ritter-Coulais vastaan Finanzamt Germersheim
                               (neljäs jaosto)
                                                                                (Asia C-152/03)
                    15 päivänä toukokuuta 2003
                                                                                (2003/C 158/13)
asiassa C-484/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                          Ranskan tasavalta ( 1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                  Bundesfinanzhof on pyytänyt 13.11.2002 tekemällään pää-
vi 97/43/Euratom – Henkilöiden terveyden suojelemisesta                      töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
ionisoivan säteilyn aiheuttamilta vaaroilta lääketieteellisen                2.4.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-
säteilyaltistuksen yhteydessä – Direktiivin puutteellinen täy-               kaisua asiassa Hans-Jürgen ja Monique Ritter-Coulais vastaan
                               täntöönpano)                                  Finanzamt Germersheim seuraaviin kysymyksiin:
                             (2003/C 158/12)                                 1)     Onko EY 43 ja EY 56 artiklan kanssa ristiriidassa se,
                                                                                että kun Saksassa yleisesti verovelvollinen luonnollinen
                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                henkilö, joka saa Saksassa tuloja epäitsenäisestä ansio-
                                                                                työstä, ei saa Saksassa vähentää vuokraamisesta toisessa
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                    jäsenvaltiossa aiheutuneita tappioita selvitettäessä hänen
                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                             verotettavaa tuloaan?
                                                                             2)     Jos tähän kysymykseen vastataan kieltävästi, onko EY 43
Asiassa C-484/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                          ja EY 56 artiklan kanssa ristiriidassa se, että edellä
nään R. Tricot) vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehinään                            mainittuja tappioita ei voida ottaa huomioon myöskään
G. de Bergues ja C. Isidoro), jossa kantaja vaatii yhteisöjen                       niin sanotun negatiivisen progressioehdon kautta?
tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole nou-
dattanut henkilöiden terveyden suojelemisesta ionisoivan sätei-
lyn aiheuttamilta vaaroilta lääketieteellisen säteilyaltistuksen
yhteydessä ja direktiivin 84/466/Euratom kumoamisesta
30 päivänä kesäkuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin 97/
43/Euratom (EYVL L 180, s. 22) mukaisia velvoitteitaan,
koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen                   Euroopan yhteisöjen komission 10.4.2003 Helleenien
edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai                               tasavaltaa vastaan nostama kanne
koska se ei joka tapauksessa ole ilmoittanut näistä toimenpi-
teistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toi-
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmer-                                              (Asia C-167/03)
mans (esittelevä tuomari) sekä tuomarit D. A. O. Edward ja
A. La Pergola, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass,                                         (2003/C 158/14)
on antanut 15.5.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:
1)     Ranskan tasavalta ei ole noudattanut henkilöiden terveyden            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.4.2003 Euroo-
       suojelemisesta ionisoivan säteilyn aiheuttamilta vaaroilta lääke-     pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
       tieteellisen säteilyaltistuksen yhteydessä ja direktiivin 84/466/     vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat sen oikeudellisen yksikön
       Euratom kumoamisesta 30 päivänä kesäkuuta 1997 annetun                virkamiehet Michel Van Beek ja Minas Konstantinidis.
 ---pagebreak--- 5.7.2003                 FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 158/9
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             netä perusvähennystä tai muuta verovelvollisen henkilökohtai-
                                                                         seen tilanteeseen liittyvää vähennystä, kun taas maassa asuvilla
–      toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut luon-        henkilöillä on oikeus tällaisiin vähennyksiin yleisessä tulovero-
       nonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta             tuksessa kaiken sen tulon osalta, jonka he ovat ansainneet
       1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (1), sel-           kyseessä olevassa jäsenvaltiossa ja ulkomailla (rajoitukseton
       laisena kuin se on muutettuna 8.6.1994 annetulla neu-             verovelvollisuus); mutta jossa se, että ensin mainituilla henki-
       voston direktiivillä 92/24/EY ( 2) 7 artiklan mukaisia vel-       löillä ei ole oikeutta muun muassa perusvähennykseen, on
       voitteitaan, koska se ei ole saattanut voimaan edellä             otettu huomioon soveltamalla heidän osaltaan alempaa vero-
       mainitun direktiivin liitteessä II mainittujen tiettyjen lajien   kantaa kuin maassa asuvien veroverollisten osalta?
       täysimääräistä suojelua koskevaa järjestelmää
–      velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
       käyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Komissio katsoo, että Helleenien tasavalta ei ole pannut
asianmukaisella tavalla täytäntöön direktiivin 7 artiklan 4 koh-
taa, koska määrätessään metsästyskauden päättymään myöhäi-               Verwaltungsgerichtshofin 31.3.2003 tekemällään päätök-
sinä päivämäärinä se ei ole saattanut voimaan direktiivin                sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Wolfgang
liitteessä II mainittuja tiettyjen lajien täysimääräistä suojelua        Heiser vastaan Finanzlandesdirektion für Tirol (1. valitus-
koskevaa järjestelmää. Osaa näistä linnuista, lajista riippuen                                         jaosto)
pieniä tai suuria, ei suojata metsästykseltä pariutumisaikana eli
aikana, jona niiden eloonjääminen on erityisesti uhanalaista.
Itse asiassa tällainen järjestelmä ei takaa lintujen täysimääräistä
suojelua siinä vaiheessa, kun ne siirtyvät kunkin lajin pesimis-                                  (Asia C-172/03)
paikalle, mikä on ristiriidassa direktiivin 7 artiklan 4 kohdan
kanssa.
                                                                                (2003/C 158/16)
( 1) EYVL L 103, 25.4.1979.
( 2) EYVL L 164, 30.6.1994, s. 9.
                                                                         Verwaltungsgerichtshof on pyytänyt 31.3.2003 tekemällään
                                                                         päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                         14.4.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                         ratkaisua asiassa Wolfgang Heiser vastaan Finanzlandesdirek-
Regeringsrättenin 10.4.2003 tekemällään päätöksellä esit-                tion für Tirol (1. valitusjaosto), seuraavaan kysymykseen:
tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Florian W. Wallentin
                    vastaan Riksskatteverket
                          (Asia C-169/03)                                Merkitseekö EY 87 artiklassa (aiempi perustamissopimuksen
                                                                         92 artikla) tarkoitettua valtiontukea liittovaltion lain BGBl 21/
                          (2003/C 158/15)                                1995 XIV artiklan 3 momentin kaltainen säännös, sellaisena
                                                                         kuin se on lailla BGBl 756/1996 muutettuna, siis säännös,
                                                                         jonka mukaan silloin, kun lääkärit siirtyvät liikevaihtoverollis-
                                                                         ten liiketoimien järjestelmästä liikevaihtoverottomia liiketoi-
Regeringsrätten on pyytänyt 10.4.2003 tekemällään päätöksel-             mia koskevaan järjestelmään, yrityksessä edelleen käytettävien
lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 14.4.2003,               tavaroiden osalta ei saada tehdä kuudennen direktiivin 77/
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-             388/ETY (1) 20 artiklassa säädettyä alunperin tehdyn verovä-
sa Florian W. Wallentin vastaan Riksskatteverket seuraaviin              hennyksen oikaisemista?
kysymyksiin:
Onko EY 39 artiklaa tulkittava siten, että se estää sellaisen            (1 ) EYVL 1977, L 145, s. 1.
jäsenvaltion lainsäädännön, jonka mukaan luonnollisilta hen-
kilöiltä, joilla ei katsota olevan verotuksellista kotipaikkaa
maassa, mutta jotka saavat tuossa maassa työtuloa (rajoitettu
verovelvollisuus), verotetaan lähdeveroa, jonka osalta ei myön-


title: Asia C-239/12 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 28.5.2013 — Valittajana Abdulbasit Abdulrahim sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka (YUTP) — Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet — Asetus (EY) N:o 881/2002 — Kumoamiskanne — Asianomaisen poistaminen kyseessä olevien henkilöiden ja yhteisöjen luettelosta — Oikeussuojan tarve)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/34

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 28.5.2013 — Valittajana Abdulbasit Abdulrahim sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio
   (Asia C-239/12 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka (YUTP) - Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Asetus (EY) N:o 881/2002 - Kumoamiskanne - Asianomaisen poistaminen kyseessä olevien henkilöiden ja yhteisöjen luettelosta - Oikeussuojan tarve)
   2013/C 225/57
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Abdulbasit Abdulrahim (edustajat: P. Moser, QC, ja barrister E. Grieves, solicitor H. Millerin valtuuttamina)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: E. Finnegan ja G. Étienne) ja Euroopan komissio (asiamiehet: E. Paasivirta ja G. Valero Jordana)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-127/09, Abdulrahim v. neuvosto ja komissio, 28.2.2012 antamasta määräyksestä, jolla unionin yleinen tuomioistuin totesi, että lausunnon antaminen kanteesta, jolla vaadittiin tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 muuttamisesta 103. kerran 22.12.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1330/2008 (EUVL L 345, s. 60) kumoamista osittain, raukeaa — Asianomaisen poistaminen kyseessä olevien henkiöiden ja yhteisöjen luettelosta

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-127/09, Abdulrahim vastaan neuvosto ja komissio, 28.2.2012 antama määräys kumotaan siltä osin kuin siinä todetaan, että lausunnon antaminen Abdulbasit Abdulrahimin unionin yleisessä tuomioistuimessa nostamasta kumoamiskanteesta raukeaa.

               2)

               Asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä lausuu uudelleen Abdulbasit Abdulrahimin kumoamiskanteesta.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 200, 7.7.2012.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 16 päivänä joulukuuta 2004, yhdistetyissä asioissa T-120/01 ja T-300/01, Carlo De Nicola vastaan Euroopan investointipankki (Euroopan investointipankin työntekijät — Tutkittavaksi ottaminen — Työsuhteen ehdot — Kurinpitomenettely — Virantoimituksesta pidättäminen — Ilman irtisanomisaikaa tapahtuva irtisanominen)

text:
               22.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/19

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   16 päivänä joulukuuta 2004,
   yhdistetyissä asioissa T-120/01 ja T-300/01, Carlo De Nicola vastaan Euroopan investointipankki (1)

   (Euroopan investointipankin työntekijät - Tutkittavaksi ottaminen - Työsuhteen ehdot - Kurinpitomenettely - Virantoimituksesta pidättäminen - Ilman irtisanomisaikaa tapahtuva irtisanominen)
   (2005/C 19/42)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Yhdistetyissä asioissa T-120/01 ja T-300/01 Carlo De Nicola, kotipaikka Rooma (Italia), edustajanaan asianajaja L. Isola vastaan Euroopan investointipankki (asiamiehinään C. Gómez de la Cruz ja F. Mantegazza, avustajanaan asianajaja C. Camilli, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa asiassa T-120/01 vaaditaan yhtäältä Euroopan investointipankin henkilöstöosaston päällikön 6.3.2001 päivätyn sen kirjeen kumoamista, joka koski edellytyksiä kantajan palauttamiseksi virkaansa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-7/98, T-208/98 ja T-109/99, 23.2.2001 antaman tuomion (Kok. H. 2001, s. I-A-49 ja II-185) johdosta, ja toisaalta pankin pääjohtajan 22.5.2001 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla kantaja pidätettiin virantoimituksesta, ja toisaalta vahingonkorvauksia, ja jossa asiassa T-300/01 vaaditaan yhtäältä pankin pääjohtajan 6.9.2001 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla kantaja irtisanottiin ilman irtisanomisaikaa ja ilman irtisanomiskorvausta, ja toisaalta vahingonkorvauksia, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi, sekä tuomarit M. Jaeger ja A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on 16.12.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Vastaajan 22.5.2001 tekemä päätös, jolla kantaja pidätettiin virantoimituksesta, kumotaan.

               2)

               Vastaajan 6.9.2001 tekemä päätös, jolla kantaja irtisanottiin, kumotaan.

               3)

               Vastaaja velvoitetaan maksamaan kantajalle 23.2.2001 annetun tuomion tuomiolauselman 2 kohdan täytäntöönpanon osittaisen laiminlyönnin vuoksi 3 716 euroa, johon tarvittaessa lisätään käyttämättömiä lomapäiviä vastaava rahallinen korvaus ja johon lisätään viivästyskorko 1.6.2001 alkaen ja tosiasialliseen maksupäivään asti. Sovellettava viivästyskorko lasketaan kyseessä olevana ajanjaksona voimassa olleen Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioita vahvistaman koron perusteella, korotettuna kahdella pisteellä.

               4)

               Vastaaja velvoitetaan maksamaan kantajalle 1.3.2001 ja 31.8.2001 välisenä aikana saamatta jääneiden palkkojen perusteella 2 315 euroa, johon lisätään viivästyskorko 1.6.2001 alkaen ja tosiasialliseen maksupäivään asti. Sovellettava viivästyskorko lasketaan kyseessä olevana ajanjaksona voimassa olleen Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioita varten vahvistaman koron perusteella, korotettuna kahdella pisteellä.

               5)

               Vastaaja velvoitetaan maksamaan kantajalle 1.9.2001 alkaen saamatta jääneet palkat, joihin lisätään viivästyskorot ja joista vähennetään 1 290 euron suuruinen summa, joka kantajalle maksettiin vuoden 2001 syyskuussa korvauksena maantieteellisestä liikkuvuudesta. Sovellettava viivästyskorko lasketaan kyseessä olevana ajanjaksona voimassa olleen Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioita varten vahvistaman koron perusteella, korotettuna kahdella pisteellä.

               6)

               Vastaaja velvoitetaan maksamaan kantajalle 10 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä.

               7)

               Vastaaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien, ja puolesta kantajalle yhdistetyissä asioissa T-120/01 ja T-300/01 aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista, näissä asioissa käytyjen välitoimimenettelyiden oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

               8)

               Kanteet hylätään muilta osin.

      (1)  EYVL C 227, 11.8.2001 ja EYVL C 44 16.2.2002.


title: Asia T-48/11: Kanne 24.1.2011 — British Airways v. komissio

text:
               12.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/32

         Kanne 24.1.2011 — British Airways v. komissio
   (Asia T-48/11)
   2011/C 80/57
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: British Airways plc (Harmondsworth) (edustaja: K. Lasok, QC, barrister R. O'Donoghue ja barrister B. Louveaux)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               On kumottava päätös siltä osin kuin siinä todetaan kantajan osallistuneen lisiä koskeviin provisioihin liittyvään kilpailusääntöjen rikkomiseen ja/tai on palautettava asia komissioon, jotta tämä arvioi asiaa uudelleen ja tekee siinä uuden päätöksen;

               —

               on kumottava päätös siltä osin kuin siinä todetaan kantajan rikkomisen alkamisajankohdaksi 22.1.2001 ja korvattava mainittu ajankohta siten, että alkamisajankohdaksi katsotaan 1.10.2001, ja/tai palautettava asia komissioon tämän seikan kohdalta uudelleen arvioitavaksi;

               —

               on kumottava päätös siltä osin kuin siinä todetaan, että Honkongiin, Japaniin, Intiaan, Singaporeen, Koreaan ja Brasiliaan liittyvillä seikoilla rikottiin SEUT 101 artiklaa, ETA-sopimuksen 53 artiklaa ja Sveitsin kanssa tehdyn sopimuksen 8 artiklaa, ja/tai on palautettava asia komissioon, jotta tämä arvioi asiaa tältä osin uudelleen ja tekee tältä osin uuden päätöksen;

               —

               kantajalle päätöksessä määrätty sakko on kumottava tai sen määrää on olennaisesti alennettava edellä esitetyn ja/tai unionin yleisen tuomioistuimen rajoittamattoman harkintavallan perusteella;

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ja muut tässä asiassa aiheutuvat kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii sen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan, ETA-sopimuksen 53 artiklan sekä Sveitsin liittovaltion ja Euroopan yhteisön lentoliikenteestä tekemän sopimuksen 8 artiklan soveltamisesta 9.11.2010 tehdyn komission päätöksen K(2010) 7694 lopullinen (asia COMP/39.258 — Lentorahti) osittaista kumoamista, joka koskee lentorahtipalveluista perittävään hintaan liittyvien erinäisten hintatekijöiden koordinointia (i) Euroopan talousalueen alueella sijaitsevien lentokenttien välillä liikennöitävillä reiteillä; (ii) Euroopan unionin alueella sijaitsevien lentokenttien ja Euroopan talousalueen ulkopuolella sijaitsevien lentokenttien välillä liikennöitävillä reiteillä; (iii) sellaisten Euroopan talousalueeseen kuuluvien valtoiden alueella sijaitsevien lentokenttien, jotka eivät ole Euroopan unionin jäsenvaltioita, ja kolmansien valtioiden alueella sijaitsevien lentokenttien välillä liikennöitävillä reiteillä; ja Euroopan unionin alueella sijaitsevien ja Sveitsissä sijaitsevien lentokenttien välillä liikennöitävillä reiteillä. Päätöksessä todettu kilpailusääntöjen rikkominen koskee polttoainelisää, turvallisuuslisää ja lisiä koskevien provisioiden maksamisesta kieltäytymistä rahdin jälleentoimittajille.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seitsemään kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio teki ilmeisiä arviointivirheitä eikä perustellut päätöstä asianmukaisesti siltä osin kuin se ei esittänyt riittävän täsmällisiä todisteita siitä, että kantaja osallistui lisiä koskevien provisioiden maksamisen koordinointiin, mutta ei ottanut huomioon hallussaan olevaa laajaa todistusaineistoa, joka osoitti päinvastaista.

               2.

               Toisessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että vastaaja teki ilmeisen arviointivirheen ja laiminlöi velvollisuutensa osoittaa oikeudellisesti riittävällä tavalla kantajan rikkomisen alkamisajankohdan. Kantaja esittää tältä osin seuraavaa:

                           —

                           esitetty todistusaineisto ei täytä täsmällisyyttä ja johdonmukaisuutta koskevia vaatimuksia rikkomisen keston osalta;

                           —

                           komissio loukkaa alkamisajankohtaa koskevalla toteamuksellaan in dubio pro reo -periaatetta.

               3.

               Kolmannessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio teki oikeudellisia virheitä ja tosiseikkoja koskevia virheitä sekä ilmeisiä arviointivirheitä sen vuoksi, ettei sillä ollut toimivaltaa soveltaa SEUT 101 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa Hongkongin, Japanin, Thaimaan, Singaporen, Korean ja Brasilian lentoliikennesääntelyä koskevia järjestelmiä ja hallintojärjestelmiä koskevaan tilanteeseen, ja/tai että se ei käyttänyt toimivaltaansa kansainväliseen oikeuteen kuuluvan kohteliaisuusperiaatteen mukaisesti ja/tai ei ottanut toimivaltaansa käyttäessään huomioon kansainvälistä kohteliaisuusperiaatetta taikka ei ottanut sitä huomioon asianmukaisella tavalla.

               4.

               Neljännessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio loukkasi suhteellisuusperiaatetta ja periaatetta, jonka mukaan seuraamusten on vastattava rikkomusta, sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, sillä kantajalle määrätty sakko oli kohtuuton rikkomisen vakavuuteen nähden. Kantaja esittää tältä osin seuraavaa:

                           —

                           kun kyse on objektiivisesta rikkomisesta, komission on rikkomisen vakavuutta arvioidessaan ja määrittäessään otettava huomioon yrityksen ”luonne” ja ”kyvykkyys” omilla markkinoillaan;

                           —

                           kun nyt esillä olevaa asiaa analysoidaan asianmukaisesti, on olemassa painavia syitä katsoa kantajan rikkominen vähemmän vakavaksi kuin komissio sen katsoi, kun se sovelsi vakavuuden perusteella määräytyvää kerrointa.

               5.

               Viidennessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio laiminlöi perusteluvelvollisuutensa ja loukkasi suhteellisuusperiaatetta, kun se korotti sakon perusmäärää 16 prosentilla pelotevaikutuksen aikaansaamiseksi.

               6.

               Kuudennessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio teki oikeudellisen virheen ja tosiseikkoja koskevan virheen sekä ilmeisiä arviointivirheitä sekä loukkasi luottamuksensuojan periaatetta ja yhdenvertaisuusperiaatetta ja sovelsi virheellisesti yhteistyötiedonantoa siltä osin kuin se määräsi kantajalle pienimmän alennustason yhteistyön perusteella huolimatta siitä, että kantaja oli ensimmäinen yritys, joka pyysi sakon määrän alentamista yhteistyötiedonannon perusteella.

               7.

               Seitsemännessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen ja loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta sekä suhteellisuusperiaatetta, kun se ei alentanut kantajalle määrätyn sakon määrää sovittelemalla, koska komissio ei ottanut yhdenvertaisella tavalla huomioon sitä seikkaa, että kantaja oli osallistunut rikkomiseen rajoitetusti ja että se ei ollut osallistunut kaikkiin rikkomisen osatekijöihin.


title: Asia T-387/04: EnBW Energie Baden-Württemberg AG:n 27.9.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/38

         EnBW Energie Baden-Württemberg AG:n 27.9.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-387/04)
   (2005/C 6/75)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   EnBW Energie Baden-Württemberg AG, Karlsruhe (Saksa), on nostanut 27.9.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat C.-D. Ehlermann, M. Seyfarth, A. Gutermuth ja M. Wissmann.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               EY 231 artiklan nojalla kumoaa Saksan direktiivin 2003/87/EY (1) mukaisesti ilmoittamasta kansallisesta suunnitelmasta kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien jakamiseksi 7.7.2004 tehdyn komission päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja on saksalainen energia-alan yritys. Sikäli kuin kantajan voimalaitoksista tulee kasvihuonekaasuja, kuuluu kantaja 1.1.2005 lukien direktiivillä 2003/87/EY toteutettuun yhteisössä noudatettavaan kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän alaisuuteen.
   Kantaja vaatii kumottavaksi komission päätöstä, jossa vahvistettiin – joittenkin esillä olevan asian kannalta merkityksettömin poikkeuksin – Saksan ilmoittaman kansallisen suunnitelman kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien jaosta. Kantaja kyseenalaistaa erityisesti suunnitelmaan sisältyvän siirtymäsäännöksen, jonka mukaan voimalaitoksen omistaja, joka lakkauttaa vanhan laitoksen ja korvaa sen uudella, saa hyväkseen neljän vuoden ajan oikeudet, jotka olisivat tulleet vanhalle laitokselle. Kantajan käsityksen mukaan näin oikeuksia annetaan liikaa, mikä täyttää EY 87 artiklan 1 kohdan mukaisen tuen tunnusmerkistön ja on perusteetonta. Vastaajan tästä poikkeava käsitys riidanalaisessa päätöksessä merkitsee ilmeistä arviointivirhettä, eikä tosiseikkoja ole päätöksessä riittäväti tuotu esiin. Tämän vuoksi riidanalainen päätös on vastoin EY 87 artiklan 3 kohtaa ja 88 artiklan 2 kohtaa.
   Kantaja väittää vastaajan EY 88 artiklan 2 kohtaa rikkomalla laiminlyöneen virallisen tukia koskevan menettelyn, vaikka vastaajan täytyi olla huomattavan epävarma säännöksen yhteensopivuudesta EY-sopimuksen kanssa.
   Lisäksi riidanalainen päätös on vastoin direktiivin 2003/87/EY 9 artiklan 3 kohtaa ja liitteessä III olevaa 5 kohtaa, koska liika päästöoikeuksien antaminen antaa perusteettomasti etua kantajan kilpailijoille, jotka vahvistuvat siitä, että yritykset, joiden kantajan tapaan on lähitulevaisuudessa säännösten perusteella lopetettava ydinvoimalaitoksia, kärsivät aiheettomasti.
   Riidanalainen päätös on niin ikään vastoin 253 artiklaa lukuisten perusteluissa olevien vakavien puutteiden takia.

      (1)  Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EYVL L 275, 25.10.2003, s. 32).


title: Ludwig Krämerin 4.7.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-104/96)

text:
N:o C 247/20           \H                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      24.8.96
f) komission ratkaisunsa tueksi esittämät perustelut eivät          soveltamista koskevia asioita hoitavan yksikön XI.B. 3
      ole yhteensoveltuvia EY:n perustamissopimuksen                yksikön päällikön avointa virkaa koskevan ilmoituksen,
      190 artiklan kanssa, jossa asetetaan komissiolle velvol      koska siinä ilmoitetaan viran täyttämisestä palkkaluokassa
      lisuus perustella ratkaisunsa niin, että yhteisöjen           A4/A5 olevalla virkamiehellä, siltä osin kuin tämä seikka
      tuomioistuin voi valvoa päätöksen laillisuutta, että          esti kantajaa hakemasta virkaa, vaikka hän on hoitanut tätä
      asianosaiset voivat puolustaa oikeuksiansa ja että jäsen     virkaa useita vuosia .
      valtioille ja henkilöille, joita päätös koskee, selviävät
      seikat, joiden takia komissio on soveltanut perustamis       Kantajan mielestä kyseistä virkaa ei olisi pitänyt ilmoittaa
      sopimusta .                                                   palkkaluokan A4/A5 viraksi, koska se täyttää kaikki
                                                                    palkkaluokan A3 viralle tyypilliset seikat, olipa sitten kyse
                                                                    virkaan liittyvistä tehtävistä tai yksikössä toimivien virka
                                                                    miesten lukumäärästä . Kantaja päättelee tästä, että kanteen
                                                                    kohteena olevassa päätöksessä on tosiseikkojen arviointia
                                                                    koskeva ilmeinen virhe samoin kuin oikeudellinen virhe .
Ludwig Krämerin 4.7.1996 Euroopan yhteisöjen komis
                   siota vastaan nostama kanne
                                                                    Kantaja vetoaa myös virkamiehiin sovellettavien henkilös
                          ( Asia T- 104/96 )                        tösääntöjen 7 artiklaan ja harkintavallan väärinkäyttöön ja
                            ( 96/C 247/43 )                         korostaa, että päätöstä ilmoittaa pääosasto XI:n B.3 yksi
                                                                    kön päällikön virka palkkaluokassa A4/A5 olevaksi viraksi
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     ei ole tehty yksikön edun mukaisesti vaan sillä on pyritty
                                                                    estämään se, että kantaja hakisi virkaa, sellaisen hakijan
Ludwig Krämer, Tervuren ( Belgia ), on nostanut 4.7.1996            eduksi, joka on valittu kansalaisuutensa perusteella eikä
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois              kyseisellä alalla osoittamansa kelpoisuuden tai hankki
tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .          mansa kokemuksen perusteella .
Kantajan edustaja on asianajaja Georges Vandersanden,
Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson,
1 , rue Glesener.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin                                                                      Asian T-209/95 ( 1 ) poistaminen rekisteristä
— kumoaa ilmoituksen siitä, että yksikön XI.B.3 yksikön                                     ( 96/C 247/44 )
     päällikön virka olisi palkkaluokan A4/A5 virka ( KOM/
     111 /95 );                                                                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
— kumoaa tämän johdosta palkkaluokassa A5 olleen
     hakijan nimityksen;                                           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                   istuimen ensimmäisen laajennetun jaoston puheenjohtajan
— velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyn              15 päivänä heinäkuuta 1996 antamalla määräyksellä
     tikulut.
                                                                   tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-209/95 ,
                                                                   Windstar Sail Cruises Limited, Wind Star Limited ja Wind
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:               Spirit Limited vastaan Euroopan yhteisöjen komissio .
Kantaja, joka on palkkaluokassa A3 oleva virkamies,
riitauttaa oikeusasioita , lainsäädäntöä ja yhteisön oikeuden      (') EYVL N:o C 351 , 30.12.1995


title: Asia F-87/09: Kanne 21.10.2009 — Dekker v. Europol

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/80

         Kanne 21.10.2009 — Dekker v. Europol
   (Asia F-87/09)
   2010/C 24/153
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Abraham Dekker (Dordrecht, Alankomaat) (edustajat: asianajajat D. Dane ja P. de Casparis)

      Vastaaja: Europol

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Europolin 15.4.2009 tekemän sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kieltäydytään vahvistamasta kantajalle myönnetyn työkyvyttömyyseläkkeen määrää (jonka osalta otetaan huomioon hänen muut tulonsa) tasolle, joka vastaa 90 prosenttia hänen viimeisestä nettoperuspalkastaan, ja jossa kieltäydytään vastaamasta sellaisiin kielteisiin muutoksiin, joita veron oikaiseminen on aiheuttanut hänen nettomääräisten kokonaistulojensa kannalta.

      Vaatimukset

               —

               päätös, joka on tehty 15.4.2009 ja jolla vastaaja ilmoitti kantajalle, ettei se ole velvollinen vahvistamaan kantajalle nettotuloja, jotka vastaavat 90 prosenttia hänen viimeisestä peruspalkastaan toimielimen toimenhaltijana ja ettei sillä ole velvollisuutta maksaa hyvitystä taloudellisesta menetyksestä, vaikka Alankomaiden veroviranomaisten verotuspäätös pidetään voimassa, on kumottava

               —

               valituksen perusteella 23.7.2009 tehty päätös, jossa kantajan 15.4.2009 tekemästä päätöksestä esittämät väitteet todettiin perusteettomiksi, on kumottava

               —

               Europol on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Paolo Mozzaglian 3.7.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-137/95)

text:
N:o C 229/24          FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       2.9.95
Sociedad Industria del Frío Auxiliar Conservera S.A:n               komissiota soveltamaan Japanista peräisin oleviin kalastus
3.7.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama             tuotteisiin taannehtivaa tuontikieltoa, ja direktiivin 90/
                               kanne                                675/ETY perusteella komissio voi ryhtyä ainoastaan sellai
                        ( Asia T-l 36/95 )                          siin olemassa olevaa oikeustilaa tietystä ajankohdasta läh
                                                                    tien muuttaviin toimenpiteisiin, joissa muutos tapahtuu
                          ( 95/C 229/52 )
                                                                    aikaisintaan toimenpiteen julkistamispäivästä .
                 (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                     Vahingonkorvauksen osalta kantaja korostaa vaativansa
                                                                    sen komission toimenpiteen vuoksi kärsimänsä vahingon ja
                                                                    haitan korvaamista, joiden taannehtivat vaikutukset selvä
Sociedad Industria del Frío Auxiliar Conservera SA, koti           sti loukkaavat kantajan etuja suojaavia korkeampia
paikka Bermeo ( Espanja ), edustajinaan asianajajat Ignacio         säädöksiä, lisättynä lainmukaisella korolla .
Sáenz-Cortabarría Fernandez ja Marta Morales Isasi, Uustre
Colegio de Abogados de Vizcaya, prosessiosoite Luxembur
gissa asianajaja Guy Harlesin toimisto, 8—10 , rue Mathias
Hardt, on 3.7.1995 nostanut kanteen Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan
yhteisöjen komissiota vastaan .
                                                                    Paolo Mozzaglian 3.7.1995 Euroopan yhteisöjen komis
                                                                                siota vastaan nostama kanne
Kantaja      vaatii  yhteisöjen    ensimmäisen    oikeusasteen
tuomioistuinta                                                                               (Asia T-137/95 )
                                                                                95/C 229/53 )
— kumoamaan komission 7.4.1995 tekemän päätöksen
     95/119/ETY tietyistä suojatoimenpiteistä Japanista
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
     peräisin olevien kalatuotteiden osalta siltä osin kuin
     päätös vaikuttaa tuotteisiin, jotka olivat matkalla yhtei
     sön aluelle ,                                                  Paolo Mozzaglia, Euroopan yhteisöjen komission virka
                                                                    mies, edustajanaan asianajaja Giuseppe Marchesini, Corte
— velvoittamaan Euroopan yhteisön korvaamaan kanta                 di Cassazione della Republica italiana, prosessiosoite
     jalle sen vahingon ja haitan, jonka kantaja on kärsinyt        Luxemburgissa asianajaja Ernest Arendtin toimisto, 8—10,
     komission 7.4.1995 tekemän päätöksen 91 /119/EY                rue Mathias Hardt, on nostanut 3.7.1995 Euroopan yhtei
     väärän soveltamisen vuoksi, ja määräämään maksetta             söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
     vaksi 18 396 133 pesetan suuruisen määrän, joka on              Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
     riippuvainen sen Puerto Ricoon myöhemmin myytävän
     50 tonnin pakastetonnikalamäärän myyntihinnasta, tai            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
     ainakin sen määrän, jota yhteisöjen ensimmäisen oikeus         istuin
     asteen tuomioistuin pitää sopivana, lisättynä 9 prosentin
     lainmukaisella korolla ja viivästyskorolla tämän vaati
     muksen esittämisestä lähtien, ja                               — kumoaa komission päätöksen, jolla se on kieltäytynyt
                                                                          maksamasta kantajalle asettautumiskorvausta ja päivä
                                                                          rahoja sekä palvelukseen tulosta aiheutuneita matkaku
— velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäynti                      luja,
     kulut.
                                                                     — määrää maksettaviksi edellä mainitut korvaukset lisät
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      tynä korvausten vaatimispäivän ja maksupäivän väli
                                                                          seltä ajalta lasketulla 8 prosentin vuotuisella korolla
                                                                          ja
 Kantaja katsoo ensiksi, että riidanalainen päätös vahin
 goittaa hänen oikeuksiaan, koska päätös loukkaa yhteisön            — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
 oikeuden yleisiä oikeusperiaatteita, erityisesti oikeusturvan,           lut.
 lakien taannehtimattomuuden, laillisen luottamuksen suo
 jan, suhteellisuuden ja tasa-arvoisen kohtelun periaatteita,
 koska päätöksen soveltamisalan ulkopuolelle ei ole suljettu          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 niitä kauppatavaroita , joita oltiin kuljettamassa yhteisön
 alueelle päätöksen tullessa voimaan . Kantaja katsoo toissi        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
 jaisesti, että komissio ei ole noudattanut EY:n perustamis         asiassa T-33/95 ( 1 ) esitettyjä .
 sopimuksen 190 artiklan mukaista velvoitettaan perustella
 päätöksensä ja että riidanalaisessa päätöksessä on useita
 ristiriitaisuuksia, jotka estävät niiden todellisten syiden          (!) EYVL N:o C 101 , 22.4.1995 , s . 14
 tuntemisen, jotka ovat pakottaneet toimielimen sovelta
 maan päätöstä taannehtivasti . Lopuksi kantaja vetoaa
 toimivallan ylitykseen, koska neuvosto ei ollut valtuuttanut


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (neljäs jaosto)  26 päivänä tammikuuta 2006 , asiassa C-2/05 (Arbeidshof te Brusselin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Rijksdienst voor Sociale Zekerheid vastaan Herbosch Kiere NV (Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Sovellettavan lainsäädännön määrittäminen — Toiseen jäsenvaltioon lähetetyt työntekijät — E 101-todistuksen merkitys)

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/9

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (neljäs jaosto)
   26 päivänä tammikuuta 2006,
   asiassa C-2/05 (Arbeidshof te Brusselin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Rijksdienst voor Sociale Zekerheid vastaan Herbosch Kiere NV (1)

   (Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Sovellettavan lainsäädännön määrittäminen - Toiseen jäsenvaltioon lähetetyt työntekijät - E 101-todistuksen merkitys)
   (2006/C 86/16)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asiassa C-2/05, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Arbeidshof te Brussel (Belgia) on esittänyt 23.12.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 5.1.2005, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Rijksdienst voor Sociale Zekerheid vastaan Herbosch Kiere NV, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: N. Colneric (esittelevä tuomari), toimien neljännen jaoston puheenjohtajan tehtävässä, sekä tuomarit J. N. Cunha Rodrigues ja K. Lenaerts, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 26.1.2006 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Niin kauan kuin asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21.3.1972 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.6.1983 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2001/83 ja sellaisena kuin se on muutettuna 25.6.1991 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2195/91 11 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti myönnetyn E 101 -todistuksen myöntäneet jäsenvaltion viranomaiset eivät ole peruuttaneet sitä tai julistaneet sitä pätemättömäksi, kyseinen todistus sitoo sen jäsenvaltion toimivaltaista laitosta ja tuomioistuimia, jonne kyseiset työntekijät on lähetetty. Näin ollen kyseiset työntekijät vastaanottavan jäsenvaltion tuomioistuimella ei ole oikeutta tutkia E 101 -todistuksen pätevyyttä tämän todistuksen myöntämisen perustana olevia tosiseikkoja koskevien toteamusten osalta eikä erityisesti sitä, onko työntekijät lähettävän yrityksen ja lähetetyn työntekijän välillä olemassa näiden työntekijöiden komennuksen ajan sellainen kiinteä yhteys, jota tarkoitetaan sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sellaisen kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 2001/83 ja sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2195/91 14 artiklan 1 kohdan a alakohdassa, kun sitä luetaan yhdessä asetuksen N:o 1408/71 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 14 b artiklan 1 kohdan soveltamisesta 17 päivänä lokakuuta 1985 tehdyn siirtotyöläisten sosiaaliturvan hallintotoimikunnan päätöksen N:o 128 1 kohdan kanssa.

      (1)  EUVL C 82, 2.4.2005.


title: Asia T-170/09: Kanne 24.4.2009 — Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener ja Shanghai Prime Machinery v. neuvosto

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/45

         Kanne 24.4.2009 — Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener ja Shanghai Prime Machinery v. neuvosto
   (Asia T-170/09)
   2009/C 153/89
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener (Shanghai, Kiina) ja Shanghai Prime Machinery (Shanghai, Kiina) (edustajat: asianajajat K. Adamnantopoulos ja Y. Melin)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               On kumottava lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa 26.1.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 91/2009 sikäli kuin

                           —

                           markkinatalouskohtelua koskevien päätelmien tiedoksi antamiselle asetettua kolmen kuukauden määräaikaa ei ole noudatettu ja 2 artiklan 7 kohdan c alakohtaa on siten rikottu

                           —

                           kyseisellä asetuksella hylätään perusteettomasti kantajien markkinatalouskohtelua koskeva pyyntö perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan ensimmäisen osan vastaisesti

                           —

                           kyseisellä asetuksella hylätään perusteettomasti kantajien markkinatalouskohtelua koskeva pyyntö perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan toisen osan vastaisesti

                           —

                           kyseisessä asetuksessa esitetyt päätelmät perustuvat riittämättömiin tietoihin, millä laiminlyödään yhteisön oikeusjärjestyksessä hallintomenettelyjen osalta taattua velvollisuutta tutkia asia huolellisesti ja puolueettomasti

                           —

                           kyseisellä asetuksella asetetaan yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden ja erityisesti hyvän hallinnon periaatteen vastaisesti todistustaakka markkinatalouskohtelua pyytäville vientiä harjoittaville tuottajille

                           —

                           kyseisessä asetuksessa rikotaan tukien vastaisen perusasetuksen 1 artiklan 1 ja 2 kohtaa, 2 artiklaa, 3 artiklan 1 kohtaa, 5 artiklaa, 6 artiklaa, 8 artiklaa, 10 artiklan 1 kohtaa, 11 artiklaa ja 15 artiklaa, kun siinä käytetään markkinatalouskohtelun epäämistä tukien tasaamiseen

                           —

                           kyseisessä asetuksessa rikotaan perusasetuksen 2 artiklan 10 kohtaa, kun siinä ei tarkisteta eroa, jonka on todettu vaikuttavan hintojen vertailukelpoisuuteen

                           —

                           kyseisessä asetuksessa rikotaan EY 253 artiklaa, kun siinä ei perustella markkinatalouskohtelun epäämistä

                           —

                           kyseisessä asetuksessa esitetyt päätelmät perustuvat menettelyyn, jolla loukataan kantajien perustuvanlaatuisia puolustautumisoikeuksia ja evätään näiltä siten mahdollisuus riitauttaa tehokkaasti tietyt tullien laskemisen kannalta olennaiset päätelmät ja tutkinnan tulos

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vaativat riidanalaisen asetuksen kumoamista seuraavin perustein:
   Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantajat väittävät, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohtaa on rikottu, koska markkinakohtelua koskeva päätös ilmoitettiin sen jälkeen, kun kyseisessä artiklassa säädetty kolmen kuukauden määräaika oli päättynyt ja komissiolla oli käytössä kaikki olennaiset tiedot kantajien polkumyyntimarginaalien laskemiseksi.
   Kantajat väittävät toisessa kanneperusteessaan, että riidanalainen asetus on 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan vastainen, koska siinä evätään kantajien markkinatalouskohtelua koskeva pyyntö, vaikka kantajat ovat osoittaneet tekevänsä liiketoimintapäätöksensä yksinomaan markkinasignaaleihin vastatakseen ilman, että valtio puuttuu asiaan. Kantajien mukaan riidanalaisessa asetuksessa ei yksilöidä ainuttakaan seikkaa, joka viittaisi siihen, että valtio olisi puuttunut asiaan ennen tutkimusajankohtaa, sen aikana taikka sen jälkeen. Kantajat väittävät kolmannessa kanneperusteessaan lisäksi, että riidanalainen asetus on 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan vastainen, koska siinä hylätään kantajien markkinatalouskohtelua koskeva pyyntö sen jälkeen, kun kantajat olivat täyttäneet todistustaakkansa ja osoittaneet, että niiden pääasialliset tuotantopanoskulut heijastavat markkina-arvoja.
   Neljännessä kanneperusteessaan kantajat väittävät, että asian tosiseikkoja ei ole tutkittu huolellisesti ja puolueettomasti. Erityisesti toteamus, jonka mukaan raaka-aineiden hinnat Kiinassa ovat vääristyneet tukien vuoksi ja jota käytettiin perustana päätelmälle, jonka mukaan kantajat eivät ostaneet tuotantopanoksiaan markkinahintaan, perustui riittämättömille tiedoille eikä komissio arvioinut asianmukaisella tavalla Kiinan terässektoria koskevaa todistusaineistoa.
   Viidennessä kanneperusteessaan kantajat väittävät, että riidanalainen asetus on yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden ja erityisesti hyvän hallinnon periaatteen, joka on taattu myös perusoikeuskirjan 41 artiklassa, vastainen, koska kantajille asetetaan kohtuuton todistustaakka sen osoittamiseksi, että markkinatalousolosuhteet vallitsevat 2 artiklan 7 kohdan b alakohdassa edellytetyn mukaisesti.
   Kuudennessa kanneperusteessaan kantajat esittävät, että riidanalainen asetus on ristiriidassa tukien vastaisen perusasetuksen kanssa, koska siinä väitetysti käytetään markkinatalouskohtelun epäämistä polkumyyntitutkinnassa sellaisten tukien kompensoimiseksi, joita voitiin myöntää ainoastaan tukien vastaisen perusasetuksen mukaisesti ja tutkinnan jälkeen.
   Kantajat väittävät kahdeksannessa kanneperusteessaan, että vastoin niitä perusteluja, jotka kyseinen yhteisön toimielin esitti perusteeksi kantajien tarkistuspyynnön epäämiselle perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan perusteella, hinnan normaaliarvoon tarkistamisen epäämiselle sillä perusteella, että raaka-aineiden hinnat olivat vääristyneitä, ei ollut oikeudellista perustetta.
   Yhdeksännessä kanneperusteessaan kantajat väittävät, että julkaistessaan lopullisen tiedoksiantoasiakirjan, jossa ehdotettiin lopullisten toimien määräämistä, komissio ainoastaan muotoili uudelleen ja toisti markkinatalouskohtelua koskevassa tiedonantoasiakirjassa esitetyn argumentin analysoimatta esitettyjä todisteita ja perustelematta pyynnön hylkäämistä. Kantajat katsovat lisäksi, että riidanalaisessa asetuksessa ei esitetä syitä kantajien esittämien todisteiden hylkäämiselle.
   Lopuksi kantajat väittävät viimeisessä kanneperusteessaan, että niiden puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska kantajat eivät saaneet käyttöönsä polkumyyntimarginaalien normaaliarvon laskennan kannalta olennaisia tietoja.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 15 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa C-242/03 (Cour administrativen esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Ministre des Finances vastaan Jean-Claude Weidert ja Élisabeth Paulus (Pääomien vapaa liikkuvuus — Tulovero — Erityinen osakkeiden tai yhtiöosuuksien hankintaan käytettyjen rahamäärien perusteella laskettava verovähennys — Veroedun rajaaminen sellaisten yhtiöiden osakkeiden tai yhtiöosuuksien hankintaan, jotka ovat sijoittautuneet kyseessä olevaan valtioon)

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/14

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   15 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa C-242/03 (Cour administrativen esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Ministre des Finances vastaan Jean-Claude Weidert ja Élisabeth Paulus (1)

   (Pääomien vapaa liikkuvuus - Tulovero - Erityinen osakkeiden tai yhtiöosuuksien hankintaan käytettyjen rahamäärien perusteella laskettava verovähennys - Veroedun rajaaminen sellaisten yhtiöiden osakkeiden tai yhtiöosuuksien hankintaan, jotka ovat sijoittautuneet kyseessä olevaan valtioon)
   (2004/C 228/26)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-242/03, jonka Cour administrative (Luxemburg) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Ministre des Finances vastaan Jean-Claude Weidert ja Élisabeth Paulus, ennakkoratkaisun EY 56 artiklan 1 kohdan ja EY 58 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit A. Rosas ja R. Silva de Lapuerta, julkisasiamies: J. Kokott, kirjaaja: R. Grass, on antanut 15.7.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Sellainen jäsenvaltion lain säännös, jossa luonnollisille henkilöille ei myönnetä verovähennystä muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneihin pääomayhtiöihin tehtyä rahasijoitusta vastaavien osakkeiden tai yhtiöosuuksien hankkimisen perusteella, on EY 56 artiklan 1 kohdan ja EY 58 artiklan 1 kohdan a alakohdan vastainen.

      (1)  EUVL C 184, 2.8.2003.


title: Asia C-317/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Svea hovrätt (Ruotsi) on esittänyt 2.7.2012 — Rikosoikeudenkäynti Daniel Lundbergiä vastaan

text:
               25.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 258/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Svea hovrätt (Ruotsi) on esittänyt 2.7.2012 — Rikosoikeudenkäynti Daniel Lundbergiä vastaan
   (Asia C-317/12)
   2012/C 258/21
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Svea hovrätt

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Daniel Lundberg

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (EY) N:o 561/2006 (1) 3 artiklan h alakohdassa tarkoitettua ”ei-kaupallisen tavarankuljetuksen” käsitettä tulkittava siten, että se koskee tavarankuljetusta, jonka yksityishenkilö suorittaa harrastustoimintansa yhteydessä mutta joka rahoitetaan osittain ulkopuolisilta henkilöiltä tai yrityksiltä saatavalla taloudellisella tuella (sponsorointi)?

               2)

               Onko määritettäessä, mikä on ”ei-kaupallinen kuljetus”, merkitystä

                           a)

                           sillä, että kuljettaja ei suorita kuljetuksia kuin omaan lukuunsa?

                           b)

                           sillä, että kuljetuksesta sinällään ei suoriteta mitään korvausta?

                           c)

                           sillä, miten suuri taloudellinen tuki on ja/tai sillä, miten suurta taloudellinen tuki on harrastustoiminnan kokonaisliikevaihtoon nähden?

      (1)  Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta 15.3.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 561/2006 (EUVL L 102, s. 1).


title: Asia C-434/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 4.8.2016 – Peter Nowak v. Data Protection Commissioner

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/11

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 4.8.2016 – Peter Nowak v. Data Protection Commissioner
      (Asia C-434/16)
      (2016/C 364/06)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Supreme Court

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Peter Nowak

         Vastapuoli: Data Protection Commissioner

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Voidaanko osallistujan ammatillisen kokeen yhteydessä antamissa vastauksissa/antamiksi vastauksiksi tallennettuja tietoja pitää direktiivissä 95/46/EY (1) tarkoitettuina henkilötietoina?

                  2)

                  Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan, että kaikkia tai joitakin tällaisia tietoja voidaan pitää direktiivissä tarkoitettuina henkilötietoina, mitkä tekijät ovat merkityksellisiä määriteltäessä sitä, onko tällainen vastauspaperi tietyssä tapauksessa henkilötieto, ja millainen painoarvo tällaisille tekijöille on annettava?

         (1)  Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY (EYVL 1995, L 281, s. 31).


title: Asia T-245/17: Kanne 24.4.2017 – ViaSat v. komissio

text:
               3.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/33

         Kanne 24.4.2017 – ViaSat v. komissio
   (Asia T-245/17)
   (2017/C 213/45)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ViaSat, Inc. (Carlsbad, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat E. Righini, J. Ruiz Calzado, ja A. Aresu)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi

               —

               toteamaan, että komissio on jättänyt toimimatta SEUT 265 artiklan kolmannessa kohdassa tarkoitetulla tavalla

               —

               vaihtoehtoisesti kumoamaan SEUT 263 artiklan toisen ja neljännen kohdan nojalla kokonaan tai osittain komission päätöksen, joka sisältyi kahteen sen kantajalle lähettämään 14. ja 21.2.2017 päivättyyn kirjeeseen

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu komission toimimatta jättämiseen ja jonka mukaan komissio jätti tekemättä päätöksen, jolla estetään 2 GHz:n taajuuden käyttö muulla tavoin.

                           —

                           Kantajan mukaan komissio on sääntöjenvastaisesti jättänyt päättämättä, että 2 GHz:n mobiilien satelliittipalvelujen taajuuden käyttö ensisijaisesti maanpäällisiin verkkoihin muodostaa olennaisen muutoksen 2 GHz:n taajuuden käytössä, joka on yhdenmukaistettu ja jaettu tarjouskilpailun perusteella EU:n laajuiseesti unionin valintamenettelyn mukaisesti. Komission olisi kantajan mukaan tullut toimia vastuullisesti ja tehdä päätös, jolla estetään kansallisia sääntelyviranomaisia sallimasta Inmarsatin käyttävän 2 GHz:n taajuutta ensisijaisesti ilmasta maahan käytettäviin tarkoituksiin, eikä ensisijaisesti satelliittiverkoston mobiileihin satelliittipalveluihin EU:n kyseisiä palveluita koskevien päätösten mukaisesti.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu komission toimimatta jättämiseen ja jonka mukaan komissio ei toteuttanut toimia estääkseen sisämarkkinoiden pirstoutumisen.

                           —

                           Kantajan mukaan komission velvollisuutena on käyttää sillä olevaa toimivaltaa estääkseen vaaran Euroopan laajuisten mobiilien satelliittipalveluiden, joilla tarjotaan yleisesti kattava yhteys, sisämarkkinoiden pirstoutumisesta, joka aiheutuisi, jos eräät kansalliset sääntelyviranomaiset päättävät omasta aloitteestaan sallia tietyn yhtiön käyttävän 2 GHz:n taajuutta uusiin käyttötarkoituksiin. Se, ettei komission ryhtynyt toimiin vastauksena kantajan kirjeeseen, jossa tällaisia toimia pyydettiin, eikä vastauksena kansallisten sääntelyviranomaisten pyyntöihin ohjauksesta, on lisännyt vaaraa siitä, että eräät jäsenvaltiot sallivat 2 GHz:n taajuuden käyttämisen uusiin käyttötarkoituksiin.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka on esitetty vaihtoehtoisesti kumoamisvaatimuksen tueksi ja joka perustuu komission väitetysti tekemiin tulkintavirheisiin.

                           —

                           Komission edellä mainittuihin 14. ja 21.2.2017 päivättyihin kirjeisiin sisältynyt päätös on kumottava, koska komissio tulkitsi virheellisesti i) säännöksiä, joilla määritetään sen toimivalta mobiilien satelliittipalveluiden taajuuksien yhdenmukaistamisessa, ii) sen sillä olevan velvollisuuden laajuutta, jonka mukaan sen on varmistettava käsiteltävään asiaan sovellettavien unionin julkisia hankintoja koskevien yleisperiaatteiden täysimääräinen noudattaminen, iii) sen velvollisuutta estää jäsenvaltioiden tekemien päätösten väliset eroavaisuudet ja varmistaa, että Euroopan laajuisten mobiilien satelliittipalveluiden, joilla tarjotaan yleisesti kattava yhteys, sisämarkkinat eivät pirstaloidu ja iv) sillä olevan sen velvollisuuden ulottuvuutta, jonka mukaan sen on toimittava vilpittömässä yhteistyössä auttaakseen jäsenvaltioita toteuttamaan niillä perussopimusten nojalla olevat tehtävät.


title: Asia T-6/15: Kanne 8.1.2015 – Ice Mountain Ibiza v. SMHV – Marbella Atlantic Ocean Club (ocean ibiza)

text:
               2.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/47

      Kanne 8.1.2015 – Ice Mountain Ibiza v. SMHV – Marbella Atlantic Ocean Club (ocean ibiza)
      (Asia T-6/15)
      (2015/C 073/59)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Ice Mountain Ibiza; SL (San Antonio, Espanja) (edustajat: asianajajat J. L. Gracia Albero ja F. Miazzetto)

         Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Marbella Atlantic Ocean Club, SL (Puerto Banús, Espanja)

         Menettely SMHV:ssa

         Hakija: Kantaja

         Riidanalainen malli: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”ocean ibiza” – Rekisteröintihakemus nro 10 610 525

         SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 8.10.2014 asiassa R 2207/2013-1 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 8.10.2014 asiassa R 2207/2013-1 tekemän päätöksen ja näin ollen hylkää Marbella Atlantic Ocean Club, SL:n esittämän väitteen ja hyväksyy sanamerkin ”ocean ibiza” rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi koskevan hakemuksen nro 10 610 525 luokkaan 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten, ja

                  —

                  velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kaikki tähän kanteeseen johtaneen asian käsittelystä alemmissa asteissa eli väiteosastossa ja ensimmäisessä valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-438/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Sijoittautumisvapaus — Direktiivi 96/96/EY — Kansallinen lainsäädäntö — Ajoneuvojen katsastusalalle pääsyä rajoittavat edellytykset — EY 45 artikla — Toiminnot, jotka liittyvät julkisen vallan käyttöön — Liikenneturvallisuus — Oikeasuhteisuus)

text:
               5.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/15

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-438/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Sijoittautumisvapaus - Direktiivi 96/96/EY - Kansallinen lainsäädäntö - Ajoneuvojen katsastusalalle pääsyä rajoittavat edellytykset - EY 45 artikla - Toiminnot, jotka liittyvät julkisen vallan käyttöön - Liikenneturvallisuus - Oikeasuhteisuus)
   2009/C 297/17
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Traversa ja M. Teles Romão)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes ja A. Pereira Miranda)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 43 artiklan rikkominen — Lainsäädäntö, jossa rajoitetaan sellaisten yritysten sijoittautumisvapautta, jotka haluavat harjoittaa ajoneuvojen katsastukseen liittyvää toimintaa Portugalissa

      Tuomiolauselma

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY 43 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut sellaisille muissa jäsenvaltioissa toimiville elimille, jotka haluavat harjoittaa Portugalissa ajoneuvojen katsastustoimintaa, sijoittautumisvapauden rajoituksia tekemällä toimiluvan myöntämisen riippuvaksi yleisestä edusta, vaatimalla vähintään 100 000 euron yhtiöpääomaa, rajoittamalla yritysten toimialaa sekä säätämällä niiden osakkaiden, johtajien ja hallituksen jäsenten tiettyjen muiden toimintojen yhteensopimattomuudesta katsastustoiminnan kanssa.

               2)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 313, 6.12.2008.


title: Ernesto Brognierin 20.9.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-174/96)

text:
 N:o C 9/ 18         1 FI [                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       11.1.97
 korjauskertoimen oikeiden lukujen perusteella, ja toiseksi         Ernesto Brognierin 20.9.1996 Euroopan yhteisöjen komis
 siitä, että komissio käyttää eri lukuja laskiessaan viitemää                        siota vastaan nostama kanne
 riä vuosiksi 1995 ja 1996 .                                                                 (Asia T-l 74/96 )
                                                                                ( 97/C 9/33 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
 Yannick Chevalier-Delanouen 28.10.1996 Euroopan unio
             nin neuvostoa vastaan nostama kanne                    Ernesto Brognieri, kotipaikka Barasso ( Italia ), on nostanut
                        (Asia T- 172/96 )                           20.9.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                    tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                          ( 97/C 9/32 )
                                                                    vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Eric Boigelot,
                                                                    Bryssel , ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     Louis Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim .
 Yannick Chevalier-Delanoue, kotipaikka Bryssel, on nosta
 nut 28.10.1 996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus            Kantaja vaati , että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
 asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neu
 vostoa vastaan . Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean
 Noel Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel, Bryssel ,          — kumoaa vuorotyöstä maksettavien korvausten myöntä
 ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL,                 misestä 30.11.1995 tehdyn päätöksen ensimmäisen oi
 30 rue de Cessange .                                                   keusasteen tuomioistuimen asiassa T-583/93 8.6.1995
                                                                        antaman tuomion mukaisesti;
 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin
                                                                   — määrää, että kantajalle on maksettava hänelle tällä pe
                                                                        rusteella kuuluvat määrät, joiden pääoma on
— kumoaa komission 29.1.1996 tekemän päätöksen, jol
                                                                        24 997 792 Italian liiraa, 8 prosentin vuotuisine viiväs
      la se jätti pidentämättä kantajan vuosilomaa ylimää              tyskorkoineen sillä varauksella, että pääoman määrää
      räisen matkaan kuluvan ajan vuoksi;
                                                                        voidaan muuttaa ja erityisesti korottaa oikeudenkäyn
                                                                        nin aikana ;
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut               — velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
                                                                        tikulut.
Kantaja, joka on neuvoston virkamies ja jonka alkuperä
paikaksi vahvistettiin Washington, toteaa vastustavansa
päätöstä, jolla nimittävä viranomainen jätti pidentämättä           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kantajalle kuuluvaa vuosilomaa matkaan kuluvalla ajalla,
jota laskettaessa on otettava huomioon tarvittavat seikat
ja varsinkin matkan todellinen kesto ja matkustustapa              Kantaja on kantajana myös asiassa T-583/93 , jossa annet
sekä aikaerosta aiheutuva sopeutumis- ja toipumisajan             tiin tuomio 8.6.1995 , ja asiassa T-148/96 , joka on vielä
jakso .                                                            vireillä, ja hän riitauttaa nimittävän viranomaisen
                                                                   30.11.1995 tekemän päätöksen, jolla hänelle myönnettiin
                                                                   korvaus vuorotyöstä 1.3.1993—31.12.1993 .
Kantaja katsoo, että se kahden päivän pituinen matkaan
kuluva aika, joka hänelle myönnettiin niiden sääntöjen pe
rusteella, joita yleensä sovelletaan sellaisiin virkamiehiin,      Kantajan mielestä tässä päätöksessä ei etenkään otettu
joiden alkuperäpaikka on Euroopan ulkopuolella, kattaa             huomioon sitä, että kantajan tilanteen ennallistamista
ainoastaan matkan keston, mutta ei kata sitä toipumisai           koskeva päätös tehtiin vasta 28.11.1995 ja että edellä
kaa, joka tarvitaan matkasta aiheutuvan väsymyksen                 mainitun, 8.6.1995 annetun tuomion tuomiolauselmassa
vuoksi . Kantajan mukaan tästä ilmenee, että nimittävä vi         velvoitettiin maksamaan korvaus 1.3.1993 alkaen ennallis
ranomainen kohtelee niitä virkamiehiä, joiden alkuperä            tamista koskevan päätöksen tekopäivään asti . Tämä päivä
paikka on Euroopan ulkopuolella, eri tavoin kuin niitä,            määrä ei voi olla lähes kaksi vuotta ennen tämän tuomion
joiden alkuperäpaikka on Euroopassa ja jotka henkilöstö           antamista tehdyn päätöksen tekopäivä .
sääntöjen 7 artiklan mukaisesti saavat matkaväsymykseen
perustuvan vuosiloman pidennyksen siinäkin tapauksessa ,
että heillä ei ole aikaerosta aiheutuvaa sopeutumista kos         Väitteidensä tueksi kantaja viittaa henkilöstösääntöjen 26
kevaa ongelmaa. Kantaja päättelee tästä, että riidanalaista        ja 56 a artiklan sekä EY:n perustamissopimuksen 176 ja
päätöstä tehtäessä on loukattu tasa-arvoisen kohtelun ja           179 artiklan rikkomiseen ja oikeusvoimaisuuden huomiot
syrjintäkiellon periaatetta sekä rikottu henkilöstösääntöjen       ta jättämiseen .
liitteessä V olevan 7 artiklan 5 kohtaa .


title: Asia T-60/13: Kanne 6.2.2013 — Reiner Appelrath-Cüpper v. SMHV — Ann Christine Lizenzmanagement (AC)

text:
               6.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 101/23

         Kanne 6.2.2013 — Reiner Appelrath-Cüpper v. SMHV — Ann Christine Lizenzmanagement (AC)
   (Asia T-60/13)
   2013/C 101/51
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Reiner Appelrath-Cüpper Nachf. GmbH (Köln, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Schumann ja A. Berger)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Ann Christine Lizenzmanagement GmbH & Co. KG (Braunschweig, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan neljännen valituslautakunnan 28.11.2012 tekemän päätöksen (R 108/2012-4) siltä osin kuin valitus hyväksyttiin ja haetun yhteisön tavaramerkin rekisteröinti evättiin

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittamaan väliintulijan korvaamaan SMHV:ssä käydyssä menettelyssä aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”AC” luokkiin 9, 14, 18, 25 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 070 021

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: saksalaiset tavaramerkit nro 30 666 076 ja nro 30 666 074 sekä useat Euroopan unionin jäsenvaltiot kattava kansainvälinen tavaramerkkirekisteröinti nro 948 259 kuviomerkille ”AC ANNE CHRISTINE” luokkiin 3, 9, 14, 18, 25 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten; yhteisön tavaramerkki nro 6 904 783 luokkiin 3, 9, 14 ja 25 kuuluvia tavaroita varten; yhteisön tavaramerkki nro 6 905 541 luokkiin 3, 14 ja 25 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hyväksyminen osittain ja valituksenalaisen päätöksen kumoaminen luokkiin 9, 14, 18, 25 ja 35 kuuluvien tavaroiden ja palvelujen osalta sekä haetun yhteisön tavaramerkin rekisteröinnin epääminen näiden tavaroiden ja palvelujen osalta ja valituksen hylkääminen muilta osin

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan, 15 artiklan ja 42 artiklan 2 kohdan rikkominen.


title: Asia T-563/12: Kanne 26.12.2012 — Central Bank of Iran v. neuvosto

text:
               23.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/21

         Kanne 26.12.2012 — Central Bank of Iran v. neuvosto
   (Asia T-563/12)
   2013/C 55/37
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Central Bank of Iran (Teheran, Iran) (edustaja: barrister M. Lester)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 15.10.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/635/YUTP (1) ja 15.10.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 945/2012 (2) siltä osin kuin nämä toimet koskevat kantajaa

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että mikään oikeudellisista edellytyksistä kantajan merkitsemiseksi luetteloon ei täyttynyt, että neuvosto teki ilmeisen virheen katsoessaan edellytysten luetteloon merkitsemiselle täyttyvän ja siihen, ettei kantajan mainitsemiselle ollut ole oikeudellista perustaa.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, ettei neuvosto esittänyt asianmukaisia tai riittäviä perusteluja kantajan mainitsemiselle riidanalaisissa toimissa.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu siihen, ettei vastaaja turvannut kantajan puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu siihen, että neuvoston päätöksellä mainita kantaja loukattiin oikeutuksetta ja suhteettomasti kantajan perusoikeuksia, mukaan lukien omistusoikeutta, elinkeinovapautta ja mainetta.

      (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.10.2012 annettu neuvoston päätös 2012/635/YUTP (EUVL L 282, s. 58).

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.10.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 945/2012 (EUVL L 282, s. 16).


title: Asia C-615/12 P: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 7.11.2013 — Valittajana Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Vahingonkorvauskanne — Kulttuuri 2000 -ohjelmasta rahoitettujen hankkeiden yhteydessä myönnetyt tuet — Erisuuruisten summien maksamista koskevat vaatimukset — Kannekirjelmän sisältö — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               21.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 377/3

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 7.11.2013 — Valittajana Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-615/12 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Vahingonkorvauskanne - Kulttuuri 2000 -ohjelmasta rahoitettujen hankkeiden yhteydessä myönnetyt tuet - Erisuuruisten summien maksamista koskevat vaatimukset - Kannekirjelmän sisältö - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)
   2013/C 377/05
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater (edustaja: Rechtsanwalt H. Karl)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: W. Mölls ja D. Roussanov)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-161/06, Arbos vastaan komissio, 25.10.2012 antamasta tuomioista, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jossa vaadittiin komission velvoittamista yhtäältä maksamaan 38 585,42 euron suuruinen summa 12 prosentin korkoineen 1.1.2001 lukien ja 27 618,91 euron suuruinen summa 12 prosentin korkoineen 1.3.2003 lukien, ja toisaalta maksamaan 26 459,38 euron suuruinen summa ilman arvonlisäveroa oikeudenkäyntiä edeltäneeseen menettelyyn liittyvistä asianajokuluista — Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 63, 2.3.2013.


title: Asia F-123/05: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 3.5.2007 — Bracke v. komissio (Henkilöstö — Kilpailu — Sisäinen kilpailu — Osallistumisedellytykset — Kilpailuilmoitus — Virkaikää koskeva edellytys — Tilapäinen henkilöstö — Henkilöstösääntöjen 27 artikla — Hyvän hallintotavan periaate — Syrjintäkiellon periaate)

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/25

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 3.5.2007 — Bracke v. komissio
   (Asia F-123/05) (1)

   (Henkilöstö - Kilpailu - Sisäinen kilpailu - Osallistumisedellytykset - Kilpailuilmoitus - Virkaikää koskeva edellytys - Tilapäinen henkilöstö - Henkilöstösääntöjen 27 artikla - Hyvän hallintotavan periaate - Syrjintäkiellon periaate)
   (2007/C 129/43)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Jean-Marc Bracke (Etterbeeck, Belgia) (edustaja: asianajaja P. Bruwier)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Martin ja L. Lozano Palacios)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä se, että kilpailun COM/PC/04 ilmoituksen III.1 kohtaa ei EY 241 artiklan nojalla voida soveltaa syrjintäkiellon periaatteen loukkaamisen vuoksi, ja toisaalta nimittävän viranomaisen sellaisen päätöksen kumoaminen, jonka mukaan kantajaa ei ole otettu palvelukseen, sekä kyseisen päätöksen nojalla toteutettujen toimien kumoaminen sillä perusteella, että päätös on henkilöstösääntöjen 27 artiklan, syrjintäkiellon periaatteen, hyvän hallintotavan periaatteen, valintalautakunnan riippumattomuuden periaatteen sekä luottamuksensuojan periaatteen vastainen ja että se perustuu lainvastaiseen ilmoituksen määräykseen
   Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään, koska se on selvästi perusteeton.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006, s. 53.


title: Asian C-378/99 poistaminen rekisteristä

text:
C 118/30              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   21.4.2001
         Asian C-368/99 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-343/00 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/82)                                                     (2001/C 118/85)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.1.2001           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.1.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-368/99 (Landesgericht Korneuburgin (Itävalta) esittä-    tu asia C-343/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
mä ennakkoratkaisupyyntö), La Chemise Lacoste S.A. vastaan         Ranskan tasavalta.
Coalle Fa-93.
                                                                   (1) EYVL C 335, 25.11.2000.
(1) EYVL C 366, 18.12.1999.
         Asian C-126/00 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-378/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/83)                                                     (2001/C 118/86)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.1.2001           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 23.1.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-126/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan             tu asia C-378/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Portugalin tasavalta.                                              Saksan liittotasavalta.
(1) EYVL C 163, 10.6.2000.                                         (1) EYVL C 6, 8.1.2000.
         Asian C-402/00 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-335/00 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/84)                                                     (2001/C 118/87)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.1.2001           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 25.1.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-402/00 (Employment Tribunalin, Stratford, esittämä       tu asia C-335/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
ennakkoratkaisupyyntö), F. Harding vastaan Skandia Asset           Luxemburgin suurherttuakunta.
Management Ltd.
(1) EYVL C 372, 23.12.2000.                                        (1) EYVL C 316, 4.11.2000.


title: Asia T-480/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.5.2015 – Technion ja Technion Research & Development Foundation v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Asiakirjat, jotka on otettu huomioon kuudennen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelman yhteydessä tehtyjen tiettyjen tutkimussopimusten toteuttamista koskevassa tilintarkastuksessa — Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen — Tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suojaa koskeva poikkeus — Konkreettista ja asiakirjakohtaista tutkimista koskeva velvollisuus — Ylivoimainen yleinen etu)

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.5.2015 – Technion ja Technion Research & Development Foundation v. komissio
   (Asia T-480/11) (1)

   ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Asiakirjat, jotka on otettu huomioon kuudennen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelman yhteydessä tehtyjen tiettyjen tutkimussopimusten toteuttamista koskevassa tilintarkastuksessa - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen - Tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suojaa koskeva poikkeus - Konkreettista ja asiakirjakohtaista tutkimista koskeva velvollisuus - Ylivoimainen yleinen etu))
   (2015/C 213/45)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Technion – Israel Institute of Technology (Haifa, Israel) ja Technion Research & Development Foundation Ltd (Haifa) (edustajat: aluksi asianajajat D. Grisay ja D. Piccininno, sitten Grisay ja C. Hartman)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi P. Costa de Oliveira ja C. ten Dam, sitten F. Clotuche-Duvieusart)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa kantaja vaatii sen 30.6.2011 tehdyn komission päätöksen kumoamista, jolla evättiin Technion – Israel Institute of Technologylta oikeus tutustua asiakirjoihin, jotka on otettu huomioon eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista ja innovointia tukevan Euroopan yhteisön kuudennen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelman (2002–2006) yhteydessä tehtyjen tiettyjen tutkimussopimusten toteuttamista koskevassa tilintarkastuksessa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Technion – Israel Institute of Technology ja Technion Research & Development Foundation Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 340, 19.11.2011.


title: Tribunal administratif de Paris'n 3.4.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Laboratoires Valda vastaan Fonds d'Intervention et de Régularisation du marché du Sucre (FIRS) (Asia C-202/96)

text:
N:o C 233/6                 FI                         Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                       10.8.96
213-1 pykälässä kielletään edelleen selvästi ja yksiselittei              tuomioistuimen kirjaamoon 12.6 . 1996 , Euroopan yhteisö
sesti naisten yötyö kaikessa teollisuudessa .                              jen tuomioistuimelta asiassa Laboratoires de Thérapeutique
                                                                           Moderne ( LTM ) vastaan Fonds d'Intervention et de Régu
(') Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteutta        larisation du marché du Sucre ( FIRS ) ennakkoratkaisua
      misesta mahdollisuuksissa työhön , ammatilliseen koulutukseen        seuraavaan kysymykseen :
      ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta
      1976 annettu neuvoston direktiivi 76/207/ETY ( EYVL N:o
      L 39 , 14.2.1976 , s . 40 ).                                         Kuuluvatko tuotteet " ALVITYL 50 Dragées " ja " STRON
( 2 ) Asia C - 1 58/9 1 , tuomio 2.8.1993 ( Kok . 1993 , s . 1 -4300 ).    GENOL 20 Ampoules ", ottaen huomioon niiden koostu
(') Viralliseen huomautukseen ja perusteltuun lausuntoon anta             muksen, ulkoasun ja käyttötarkoitukset, 25.3.1986 anne
      massaan vastauksessa Ranskan hallitus vetosi tekstiin , joka on      tun tavaroiden luokittelua yhteisen tullitariffin 21 tai 30
      julkaistu Ranskan tasavallan virallisessa lehdessä 13.12.1993 ,      ryhmään koskevan neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1010/
      s . 4517 ja sitä seuraavat sivut .                                   86 ( 1 ) soveltamisalaan ?
                                                                           (') EYVL N:o L 94 , 9.4.1986 , s . 9
Landgericht Kölnin 18.4.1996 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö turvaamistoimiasiassa
Metronome Musik GmbH vastaan Music Point Hokamp
                                    GmbH
                              ( Asia C-200/96                              Tribunal administratif de Paris 'n 3.4.1996 tekemällään
                                ( 96/C 233 /09 )                           päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Labo
                                                                           ratoires Valda vastaan Fonds d'Intervention et de Régula
Landgericht Köln , 28 . Zivilkammer, on pyytänyt 18.4.1996                               risation du marché du Sucre ( FIRS )
tekemällään päätöksellä , joka on saapunut Euroopan yhtei
                                                                                ( Asia C-202/96 )
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 13.6.1996 , Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua turvaamis                                              ( 96/C 233 / 11 )
toimiasiassa Metronome Musik GmbH vastaan Music
Point Hokamp GmbH seuraavaan kysymykseen :
                                                                           Tribunal administratif de Paris on pyytänyt 3.4.1996
Onko vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijän               tekemällään päätöksellä , joka on saapunut yhteisöjen
oikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla 1 9 pä                tuomioistuimen kirjaamoon 12.6.1996 , Euroopan yhteisö
ivänä marraskuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin                       jen tuomioistuimelta asiassa Laboratoires Valda vastaan
92/ 100/ETY (') 1 artiklan 1 kohdassa säädetty vuokrausta                  Fonds d'Intervention et de Régularisation du marché du
koskeva yksinoikeus, joka loukkaa periaatetta levitysoikeu                Sucre ( FIRS ) ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
den sammumisesta , yhteisön oikeuden ja erityisesti sen
perustavanlaatuisten oikeuksien mukainen ?                                 — Voidaanko tavaroiden luokittelusta yhteisen tullitariffin
                                                                               alanimikkeeseen 17.04 D I 19 päivänä maaliskuuta
( 1 ) EYVL N:o L 346 , 27 . 1 1 . 1 992 , s . 6 1                               1985 annettua komission asetusta ( ETY ) N:o 717/85 (')
                                                                               tulkita siten , että se koskee sellaisia tavaroita , joiden
                                                                                koostumus ( painoprosentteina ) on erilainen kuin tämän
                                                                                asetuksen 1 artiklassa mainittu koostumus ?
Tribunal administratif de Paris'n 3.4.1996 tekemâllaân                     — Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltei
pâàtôksellâ esittàmà ennakkoratkaisupyynto asiassa Labo                        nen, onko tullinimikkeistön lääkkeitä koskevan nimik
ratoires de Thérapeutique Moderne ( LTM ) vastaan Fonds                         keen 30.04 tulkittava käsittävän sellaisen tuotteen, joka
d'Intervention et de Régularisation du marché du Sucre                          sisältää sokeria , mutta myös ja erityisesti sellaisia
                                     ( FIRS )                                   aktiivisia aromaattisia aineita , joilla on lääkinnällisiä
                              ( Asia C-201 /96 )                                ominaisuuksia siinä määrin , että tätä tuotetta käytetään
                                                                                ennen kaikkea terapeuttiseen tai ennalta ehkäisevään
                                ( 96/C 233 / 10                                 tarkoitukseen ?
Tribunal administratif de Paris on pyytänyt 3.4.1996
tekemällään päätöksellä , joka on saapunut yhteisöjen                      (') EYVL N:o L 78 , 21.3.1985 , s . 13