title: Asia T-364/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.5.2015 – Harper Hygienics v. SMHV – Clinique Laboratories (CLEANIC Kindii) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin CLEANIC Kindii rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit CLINIQUE — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tavaroiden ja palvelujen samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Aikaisempien tavaramerkkien erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettu hyväksikäyttö — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta)

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.5.2015 – Harper Hygienics v. SMHV – Clinique Laboratories (CLEANIC Kindii)
   (Asia T-364/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin CLEANIC Kindii rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit CLINIQUE - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Tavaroiden ja palvelujen samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aikaisempien tavaramerkkien erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettu hyväksikäyttö - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta))
   (2015/C 213/48)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Harper Hygienics S.A. (Varsova, Puola) (edustajat: aluksi asianajaja R. Rumpel, sittemmin asianajajat D. Rzążewska ja G. Pietras)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Walicka)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Clinique Laboratories LLC (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) (edustajat: aluksi asianajajat V. von Bomhard ja A. Renck sekä solicitor K. Hughes, sitten K. Hughes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 17.5.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 1135/2011 1), joka koskee Clinique Laboratories, LLC:n ja Harper Hygienics S.A:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Harper Hygienics S.A. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja Clinique Laboratories LLC:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 355, 17.11.2012.


title: Asia T-125/03: Akzo Nobel Chemicals Ltd:n ja Akcros Chemicals Ltd:n 11.4.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 146/42                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                        21.6.2003
Akzo Nobel Chemicals Ltd:n ja Akcros Chemicals Ltd:n                   Kanteensa tueksi kantajat esittävät, että komissio on rikkonut
11.4.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-                EY:n perustamissopimusta, loukannut yhteisön oikeuden yleis-
                             ma kanne                                  iä periaatteita ja rikkonut asetusta N:o 17/62, sellaisena kuin
                                                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimet sitä ovat tulkinneet.
                          (Asia T-125/03)
                                                                       Erityisesti kantajat väittävät, että komissio on rikkonut lainmu-
                          (2003/C 146/75)                              kaisen liikesalaisuuden periaatetta rikkomalla niitä menettely-
                                                                       sääntöjä, jotka periaatteeseen liittyvät Euroopan yhteisöjen
                                                                       tuomioistuinten mukaan. Sen lisäksi kantaja esittää, että komis-
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    sio rikkoi lainmukaisen liikesalaisuuden periaatetta, kun se
                                                                       hylkäsi kantajan hakemuksen perusteettomasti ja välittömästi
                                                                       paikalla tehdyn tutkimuksen aikana ja takavarikoi joitain
                                                                       asiakirjoja. Lopuksi kantajat väittävät, että komissio loukkasi
Akzo Nobel Chemicals Ltd., kotipaikka Hersham, Yhdistynyt              kantajien perusoikeuksia, kuten yksityisyyttä koskevaa oi-
kuningaskunta ja Akcros Chemicals Ltd., kotipaikka Hersham,            keutta.
Yhdistynyt kuningaskunta, ovat nostaneet 11.4.2003 Euroo-
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien
edustajana on asianajaja C. Swaak.
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     tutkii 230 artiklan nojalla päätöksen laillisuuden siltä
                                                                       Paola Casinin 15.4.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota
      osin kuin komissio on tulkinnut sitä siten, että se
                                                                                vastaan nostama kanne
      oikeuttaa ja/tai on perusta sellaisten asiakirjojen takavari-
      koimista ja/tai tutkimista ja/tai tulkintaa, joita koskee
      lainmukainen liikesalaisuus, koskevalle komission toimel-
      le (jota ei voida erottaa päätöksestä)                                                     (Asia T-132/03)
–     kumoaa 231 artiklan nojalla päätöksen siltä osin kuin                                     (2003/C 146/76)
      komissio on tulkinnut sitä siten, että se oikeuttaa ja/tai
      on perusta sellaisten asiakirjojen takavarikoimista ja/tai
      tutkimista ja/tai tulkintaa, joita koskee lainmukainen                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      liikesalaisuus, koskevalle komission toimelle (jota ei voida
      erottaa päätöksestä)
–     velvoittaa komission palauttamaan päätöksen kumoavan
      tuomion seurauksena asiakirjat, joita suojaa lainmukainen        Paola Casini, kotipaikka Bryssel, on nostanut 15.4.2003
      liikesalaisuus ja kieltää sitä käyttämästä niiden sisältöä       Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
      millään tavalla                                                  messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
                                                                       jan edustajana on asianajaja Georges Vandersanden.
–     velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden-
      käyntikulut
                                                                       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                       –     kumoaa 18.8.2002 julkaistun palkkaluokkaan A 6 ylen-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          nettyjen virkamiesten luettelon, siltä osin kuin siitä
                                                                             puuttuu kantajan nimi
Komissio suoritti 10.2.2003 tekemänsä päätöksen
C(2003)559/4 mukaisesti paikalla tehdyn tutkimuksen kanta-             –     velvoittaa korvaamaan kantajalle aiheutuneen aineellisen
jien tiloissa Ecclesissä, Manchesterissä (Yhdistynyt kuningas-               ja aineettoman vahingon, joiden kokonaismäärä alusta-
kunta). Tutkimuksen yhteydessä komissio tutki, jäljensi ja                   vasti arvioituna on 20 000 euroa ja joista aineellinen
takavarikoi lukuisia asiakirjoja.                                            vahinko vastaa kantajan palkan palauttamista palkkaluok-
                                                                             kaan A 6 ylennettyjen virkamiesten luettelon julkistamis-
                                                                             päivästä alkaen (lisättynä 7 prosentin vuotuisella viiväs-
                                                                             tyskorolla)
Kantajien ja komission välille syntyi riita osasta näitä asiakirjo-
ja. Kantajien mukaan asiakirjojen takavarikointi loukkasi yleistä
lainmukaisen liikesalaisuuden periaatetta.                             –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-440/08: Kanne 1.10.2008 — 1-2-3.TV GmbH v. SMHV — Zweites Deutsches Fernsehen ja Televersal Film- und Fernseh-Produktion (1-2-3.TV)

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/34

         Kanne 1.10.2008 — 1-2-3.TV GmbH v. SMHV — Zweites Deutsches Fernsehen ja Televersal Film- und Fernseh-Produktion (1-2-3.TV)
   (Asia T-440/08)
   (2008/C 327/62)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: 1-2-3.TV GmbH (Unterföhring, Saksa) (edustajat: asianajajat V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde ja E. Nicolás Gómez)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuolet valituslautakunnassa: Zweites Deutsches Fernsehen (Mainz, Saksa) ja Televersal Film- und Fernseh-Produktion GmbH (Hampuri, Saksa)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 1076/2007-1 30.6.2008 tekemä päätös on kumottava ja

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”1-2-3.TV” luokkiin 35, 38 ja 41 kuuluvia palveluja varten — hakemus N:o 3 763 133.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Zweites Deutsches Fernsehen ja Televersal Film- und Fernseh-Produktion GmbH.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen kuviomerkkki ”1, 2 ODER 3 ZDF-ORF-SFDRS” luokkiin 3, 5, 9, 12, 14, 16, 18, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 32, 35, 38, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen osittain.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska ristiriidassa olevien tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa, sillä niiden antama kokonaisvaikutelma on erilainen.


               19.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/34

         Valitus, jonka Gerhard Birkhoff on tehnyt 3.1.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-60/09, Gerhard Birkhoff vastaan Euroopan komissio 27.10.2010 antamasta tuomiosta
   (Case T-10/11 P)
   2011/C 55/60
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Saksa) (edustaja asianajaja C. Inzillo)

      Vastapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               riidanalainen päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kummassakin oikeusasteessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tässä asiassa pyritään virkamiestuomioistuimen asiassa F-60/09, Birkhoff vastaan komissio antaman tuomion, jolla hylättiin kanne, joka oli nostettu komission päätöksestä kieltäytyä maksamasta edelleen huollettavana olevaa lasta koskevaa lisää, jota tämän asian valittajalle on maksettu hänen vammaisen tyttärensä vuoksi vuodesta 1978 lähtien, kumoamiseen.
   Valituksensa tueksi valittaja esittää seitsemän perustetta.

               —

               Ensimmäinen peruste, joka koskee Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen säännösten rikkomista ja oikeusvarmuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista.

               —

               Toinen peruste, joka koskee oikeudellista virhettä, johon virkamiestuomioistuimen väitetään syyllistyneen, koska se katsoi, että kantaja oli vedonnut yhteen ainoaan perusteeseen kanteessa (henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan 5 kohta), rajoittaen täten vaatimuksia, joihin itse asiassa olisi pitänyt kuulua kyseessä olevan alan sääntöjen ja säännösten virheellinen soveltaminen.

               —

               Kolmas peruste, joka koskee oikeudellista virhettä, puutteellisia perusteluja ja yhteisön oikeuden rikkomista, koska virkamiestuomioistuin ratkaisi riidan analogian mukaisesti ilman tiettyjä oikeudellisia perusteita ja/tai viitesääntöjä.

               —

               Neljäs peruste, joka koskee oikeudellista virhettä ja perustelujen puuttumista virkamiestuomioistuimen arvioidessa kantajan vaatimustensa tueksi esittämiä todisteita.

               —

               Viides peruste, joka koskee yhdenvertaisen kohtelun yleisen ja loukkaamattoman periaatteen loukkaamista ja tässä asiassa merkityksellisen lainsäädännön ja/tai suuntaviivojen ilmeisen perusteetonta soveltamista ja tulkintaa.

               —

               Kuudes peruste, joka koskee toimivallan puuttumista, perustelujen puuttumista ja harkintavallan väärinkäyttöä mitä tulee päätökseen, joka koskee vähennyskelpoisia menoja, jotka liittyvät kokonaan tai osittain valittajan perheenjäsenen sairauteen, ja jonka virkamiestuomioistuin teki yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän asiantuntijalääkärin pikemminkin kuin hallinnon lausunnon perusteella.

               —

               Seitsemäs peruste, joka koskee perustelujen puuttumista valituksenalaisen tuomion eri ratkaisevien seikkojen, jotka kantaja esitti ja joita virkamiestuomioistuin ei tarkastellut lähemmin, osalta.


title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 6 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa T-370/02, Alpenheim-Camembert-Werk ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Asetus (EY) N:o 1829/2002 — Alkuperänimityksen rekisteröinti — ”Feta” — Kumoamiskanne — Asiavaltuus — Tutkimatta jättäminen)

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/26

      ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   6 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa T-370/02, Alpenheim-Camembert-Werk ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Asetus (EY) N:o 1829/2002 - Alkuperänimityksen rekisteröinti - ”Feta” - Kumoamiskanne - Asiavaltuus - Tutkimatta jättäminen)
   (2004/C 262/51)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-370/02, Alpenheim-Camembert-Werk, kotipaikka Lehen/Pfaffing (Saksa), Bergpracht Milchwerk GmbH & Co. KG, kotipaikka Tettnang (Saksa), Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG, kotipaikka Lauben (Saksa), Bayerland eG, kotipaikka Nürnberg (Saksa), Hochland AG, kotipaikka Heimenkirch (Saksa), Milchwerk Crailsheim-Dinkelsbühl eG, kotipaikka Crailsheim (Saksa), ja Rücker GmbH, kotipaikka Aurich (Saksa), edustajinaan asianajajat J. Salzwedel ja J. Werner, prosessiosoite Luxemburgissa, joita tukee Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, (asiamiehenään P. Ormond) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. L. Iglesias Buhigues, S. Grünheid ja A.-M. Rouchaud-Joët), jota tukevat Helleenien tasavalta, (asiamiehinään V. Kontolaimos, I. Chalkias ja M. Tassopoulou) ja Kreikan maitotuotteiden valmistajien yhdistys (Sevgap), edustajanaan asianajaja N. Korogiannakis, jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan asetuksen (EY) N:o 1107/96 liitteen muuttamisesta nimityksen ”Feta” osalta suojattuna alkuperänimityksenä 14 päivänä lokakuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1829/2002 (EYVL L 277, s. 10), ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit M. Jaeger ja F. Dehousse, kirjaaja: H. Jung, on antanut 6.7.2004 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Helleenien tasavalta, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja Kreikan maitotuotteiden valmistajien yhdistys (Sevgap) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 55, 8.3.2003.


title: Asia C-287/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 12.6.2015 – Società LIS Srl ja Società Cerutti Lorenzo Srl v. Abbanoa SpA

text:
               14.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 302/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 12.6.2015 – Società LIS Srl ja Società Cerutti Lorenzo Srl v. Abbanoa SpA
   (Asia C-287/15)
   (2015/C 302/20)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Società LIS Srl ja Società Cerutti Lorenzo Srl

      Vastapuoli: Abbanoa SpA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 31.3.2004 annetun direktiivin 2004/18/EY (1) 45 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan mukaista katsoa, että kyse on ”käynnissä olevasta menettelystä” vain sillä perusteella, että velallinen on esittänyt toimivaltaiselle oikeusviranomaiselle pyynnön päästä akordimenettelyyn?

               2)

               Onko edellä mainitun säännöksen mukaista, että sitä, että velallinen on myöntänyt maksukyvyttömyytensä ja ilmoittanut haluavansa esittää ehdollista akordimenettelyä (jota kuvaillaan tarkemmin edellä) koskevan pyynnön, pidetään perusteena sulkea kyseinen yritys julkisen hankintamenettelyn ulkopuolelle tulkitsemalla näin laaja-alaisesti mainituissa unionin säännöksessä (kyseisen direktiivin 45 artikla) ja kansallisessa säännöksessä (asetuksen nro 163-2006 38 §) tarkoitettua ilmaisua ”käynnissä oleva menettely”?

               3)

               Onko edellä käsitellyn 16.4.2006 annetun asetuksen nro 163 53 §:n 3 momentin, jonka mukaan tarjouspyyntömenettelyyn voi osallistua yritys, jolla on ”nimetty” suunnittelija, jota, koska hän ei kansallisen oikeuskäytännön mukaan ole tarjoaja, ei voi turvautua alihankintaan, yhteensopiva 31.3.2004 annetun direktiivin 48 artiklan kanssa?

      (1)  Euroopan Parlamentin ja Neuvoston direktiivi 2004/18/EY, annettu 31 päivänä maaliskuuta 2004, julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta (EUVL L 134, s. 114).


title: Asia F-90/11: Kanne 26.9.2011 — ZZ v. komissio

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/67

      Kanne 26.9.2011 — ZZ v. komissio
      (Asia F-90/11)
      (2012/C 25/127)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja C. Pollicino)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Oikeusriidan kohde ja kuvaus

      Sen päätöksen kumoaminen, jolla komissio kieltäytyy tunnustamasta, että kantaja on pysyvästi osittain työkyvytön onnettomuuden johdosta

         Vaatimukset

                  —

                  On kumottava komission 19.4.2011 tekemä päätös.

                  —

                  On todettava lopullisesti, että Euroopan yhteisöjen virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutuksesta annetut yhteiset määräykset kattavat ”koko ihosysteemin” eivätkä pelkästään ”ihon syviä palohaavoja ja ihon patologista arpeutumista”.

                  —

                  On velvoitettava komissio muodostamaan uusi lääketieteellinen komitea; komitean tehtävänä on tutkia kantajan tapaus uudelleen yhteisten määräysten sen asianmukaisen tulkinnan valossa, jota Euroopan virkamiestuomioistuin tällä välin on soveltanut tämän kanteen tutkimisen yhteydessä.

                  —

                  Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-35/00: Anthony Goldsteinin 23.2.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 135/16                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      13.5.2000
Kantajat vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen              Anthony Goldsteinin 23.2.2000 Euroopan yhteisöjen ko-
tuomioistuin                                                                             missiota vastaan nostama kanne
–   kumoaa yksikön päällikön valintalautakunnan puheenjoh-                                          (Asia T-35/00)
    tajan puolesta allekirjoittaman 19.4.1999 (Martı́nez Pára-
    mo, Marenne, Van Lierde ja Moys) ja 29.4.1999 (Sodro ja
    Horgan) päivätyn päätöksen;                                                                    (2000/C 135/31)
–   kumoaa 17.11.1999 ja (Horganin osalta) 12.1.2000 päivä-
    tyn päätöksen, jolla on nimenomaisesti hylätty kantajien
    henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla                                        (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
    30.6.1999 (Martı́nez Páramo, Horgan ja Moys) ja
    29.6.1999 (Sodro, Van Lierde ja Marenne) tekemä valitus;
                                                                         Anthony Goldstein on nostanut 23.2.2000 Euroopan yhteisö-
                                                                         jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-
–   velvoittaa vastaajan antamaan tilaisuuden tutustua kilpailu-         roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä
    jen COM/TA/2/98 ja COM/TB/2/98 kirjallisten kokeiden,                on solicitor Raymond St. John Murphy.
    joihin kantajat ovat osallistuneet, korjattuihin vastauksiin,
    ja
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-
    konaisuudessaan.                                                     –    toteaa, että komission työjärjestys on EY 218 artiklan
                                                                              vastainen,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      –    kumoaa komission 21.1.2000 tekemän päätöksen, ja
                                                                         –    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantajat, jotka ovat ura-alueiden A ja B väliaikaisia toimihenki-
löitä ja jotka ovat osallistuneet vastaavasti kilpailujen
COM/TA/2/98 ja COM/TB/2/98 kokeisiin, riitauttavat vastaa-
jan erään yksikön päällikön heille valintalautakunnan puheen-
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
johtajan puolesta lähettämän kirjeen, jossa vahvistetaan valin-
talautakunnan antamat pistemäärät kirjallisista kokeista. Tässä
kirjeessä täsmennettiin, että valintalautakunnan vahvistamat
arvosteluperusteet oli laadittu objektiivisesti ottaen huomioon          Kanteessa vaaditaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
sen, miten hyvin hakija ymmärtää aihepiirin, sekä kokeen                 tuin kumoaa päätöksen, jonka väitetään sisältyvän 21.1.2000
rakenteen, kirjallisen ilmaisun, perustelut ja päättelykyvyn, ja         päivättyyn kirjeeseen, jonka komissio lähetti Merriman White
siinä korostettiin, että vastaukset oli korjannut kaksi arvosteli-       Solicitorsille ja joka koski komissiolle osoitettu tiedonsaanti-
jaa itsenäisesti ja nimettömästi, ennen kuin valintalautakunta           pyyntöä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiva kansallinen
vahvisti kaikkien hakijoiden lopulliset pistemäärät yhdenmu-             tuomioistuin pyysi komissiolta tällaista apua sellaisen tiedon-
kaisella tavalla.                                                        annon mukaisesti, joka koskee kansallisten tuomioistuinten ja
                                                                         komission välistä yhteistyötä perustamissopimuksen 81 ja 82
                                                                         artiklan soveltamisessa.
Kantajat vetoavat väitteidensä tueksi kilpailuilmoitusten nou-
dattamatta jättämiseen, Rooman sopimuksen 255 artiklaan,
henkilöstösääntöjen 25 ja 30 artiklaan ja liitteeseen III, jossa         Tietojensaantipyynnön tarkoituksena on se, että kansallinen
vahvistetaan kilpailumenettely, sekä eräiden yleisten oikeuspe-          tuomioistuin voi määrittää, täyttyvätkö ne oikeudelliset edelly-
riaatteiden kuten hyvän hallintotavan, puolustautumisoikeuk-             tykset, joita vaaditaan perustamissopimuksen 10, 81 ja 82 ar-
sien kunnioittamisen ja perusteluvelvollisuuden periaatteiden            tiklaan sisältyvien kieltojen soveltamiseksi General Medical
loukkaamiseen.                                                           Councilin kilpailua rajoittavaan toimintaan, joka liittyy lääke-
                                                                         tieteellisten tutkintojen tunnustamisen edellytyksiin Yhdisty-
                                                                         neessä kuningaskunnassa.
He eivät katso voivansa vakuuttua siitä, että koe, jossa he ovat
epäonnistuneet, on todella korjattu asianmukaisesti, koska
heillä ei ole mahdollisuutta tutustua henkilökohtaisiin piste-           Kantaja vetoaa kanteensa tueksi
määriinsä vertaamalla niitä sovellettuihin arvosteluperusteisiin.
Kantajien ei myöskään ole annettu tutustua korjattuihin koe-             –    perustamissopimuksen 250 artiklan rikkomiseen niiltä
vastauksiinsa, minkä vuoksi vertailu ja mahdollisesti tehtyjen                osin kuin kanteen kohteena olevaa päätöstä ei ole riittävästi
virheiden analysointi ei ole ollenkaan mahdollista.                           perusteltu,
                                                                         –    luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen ja siihen,
                                                                              että
 ---pagebreak--- 13.5.2000                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 135/17
–    18.9.1999           annettu        komission       työjärjestys      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
     (C(1999)4000) (1) on EY:n perustamissopimuksen 218 ar-               kuin edellä mainituissa asioissa.
     tiklan vastainen niiltä osin kuin kyseiseen työjärjestykseen
     ei sisälly riittäviä pakotteita sen varmistamiseksi, että sekä
     komissio että sen yksiköt toimivat EY:n perustamissopi-              ( 1) EYVL L 46, 18.2.1994, s. 58.
     muksen määräyksen mukaisesti moitteettoman oikeuden-                 ( 2) EYVL C 174, 19.6.1999, s. 11.
                                                                          ( 3) EYVL C 281, 2.10.1999, s. 28.
     hoidon varmistamiseksi. Komissio on kantajan mukaan
                                                                          ( 4) EYVL C 63, 4.3.2000, s. 30.
     rikkonut erityisesti velvollisuuttaan antaa ja pitää voimassa
     kaikkia tarvittavia toimenpiteitä seuraamusten määräämi-
     seksi lainkäyttövaltaansa kuuluville henkilöille.
(1) EYVL L 252, 25.9.1999, s. 41.
                                                                          PlantaVet Vertrieb biologischer Tierarzneimittel GmbH:n
                                                                          24.2.2000 Euroopan lääkearviointivirastoa vastaan nosta-
                                                                                ma kanne
Sonia Marion Elderin ja Robert Dale Elderin 23.2.2000
                                                                                (Asia T-39/00)
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                             (Asia T-36/00)                                                         (2000/C 135/33)
                           (2000/C 135/32)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                      PlantaVet Vertrieb biologischer Tierarzneimittel GmbH, koti-
                                                                          paikka Bad Waldsee (Saksan liittotasavalta), on nostanut
Sonia Marion Elder ja Robert Dale Elder ovat nostaneet                    24.2.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
23.2.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                    tuomioistuimessa kanteen Euroopan lääkearviointivirastoa
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                   vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Rüdiger Zuck,
vastaan. Kantajan edustajana on solicitor Scott Crosby.                   asianajotoimisto Zuck & Quaas, Stuttgart, ja prosessiosoite
                                                                          Luxemburgissa asianajotoimisto Lucy Dupong, 4-6 rue de la
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                Boucherie, Luxemburg.
–    kumoaa komission 20.1.2000 tekemän päätöksen, jolla
                                                                          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
     kantajilta evättiin oikeus tutustua ALV-komitean pöytäkir-
     jaan, joka koski sellaisia kuudennen arvonlisäverodirektii-
                                                                          –     kumoaa lääkearviointiviraston 20.12.1999 tekemät
     vin 4 artiklan 4 kohdassa edellytettyjä neuvotteluja, jotka
                                                                                päätökset             EMEA/V/BJF/jc./38309/99                ja
     käytiin ennen kuin Yhdistynyt kuningaskunta antoi vuoden
                                                                                EMEA/V/BJF/jc./38311/99           sekä      eläinlääkekomitean
     1994 VAT Actin (arvonlisäverolaki) liitteen I ja vuoden
                                                                                päätökset CVMP/543/99 ja CVMP/544/99, ja
     1997 Finance Actin 31 §:n 2 ja 4 momentin ja liitteen 18
     IV osan 1 kohdan, ja
                                                                          –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–    velvoittaa komission korvaamaan kantajien oikeudenkäyn-
     tikulut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjär-
     jestyksen 87 artiklan mukaisesti.                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Kantaja riitauttaa Euroopan lääkearviointiviraston ja eläin-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       lääkekomitean päätökset, joissa todetaan, että arnica ja symp-
                                                                          hytum -nimisten ainesosien jäämien toksikologinen arviointi
Kantajat riitauttavat vastaajan päätöksen, jolla kantajilta evät-         ei ole mahdollinen. Tästä seuraa, että näitä ainesosia ei
tiin oikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin; kantajat olivat            voida sisällyttää yhteisöjen menettelystä eläinlääkejäämien
pyytäneet kyseistä oikeutta yleisön oikeudesta saada tietoja              enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintarvik-
komission asiakirjoista 8 päivänä helmikuuta 1994 tehdyn                  keissa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston asetuk-
komission päätöksen 94/90/EHTY, EY, Euratom (1) mukaisesti.               sen (ETY) N:o 2377/90 liitteeseen I-III. Kantaja markkinoi
                                                                          mainittuja ainesosia sisältäviä eläinlääkkeitä ja katsoo rii-
Kantajat toteavat tältä osin, että kyseinen kanne on neljäs               danalaisten päätösten koskevan sitä. Se on sitä mieltä, että se
kanne, joka niiden on täytynyt nostaa komissiota vastaan sen              on esittänyt jäämien toksikologista arviointia varten asianmu-
takia, että komissio on toiminnallaan estänyt tietojensaanti-             kaiset asiakirjat ja että näiden asiakirjojen perusteella ainesosat
pyynnön aineellisen tutkimisen. Komissio on asioissa                      olisi pitänyt luokitella liitteeseen I tai II.
T-78/99 (2), T-178/99 (3) ja T-356/99 (4) perunut kyseiset
päätökset, mikä on merkinnyt sitä, että kanne on menettänyt
merkityksensä.


title: Asia C-20/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys  27.4.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/30

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 27.4.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-20/06) (1)

   (2006/C 178/54)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006.


title: Asia C-213/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 23.4.2007 — Michaniki AE v. Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikrateias, Pantechniki AE ja Syndesmos Epicheiriseon Periodikou Typou

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 23.4.2007 — Michaniki AE v. Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikrateias, Pantechniki AE ja Syndesmos Epicheiriseon Periodikou Typou
   (Asia C-213/07)
   (2007/C 140/26)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Symvoulio tis Epikrateias
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Michaniki AE

      Vastaajat: Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikrateias, Pantechniki AE ja Syndesmos Epicheiriseon Periodikou Typou
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/37/ETY (EYVL L 199) 24 artiklaan sisältyvä niiden syiden luettelo, joiden vuoksi urakoitsijat suljetaan julkisten rakennusurakoiden ulkopuolelle, tyhjentävä vai ei?

               2)

               Mikäli kyseinen luettelo ei ole tyhjentävä, tavoitellaanko säännöksellä, jossa valtion taloudellisen toiminnan avoimuuden suojaamista koskevista syistä säädetään, että joukkoviestintää harjoittavien yritysten omistajan, yhtiömiehen, tärkeimmän osakkeenomistajan tai johtohenkilön asema ei ole sopusoinnussa sellaisen yrityksen, joka ottaa tehtäväkseen rakennustöiden tekemisen, tavaroiden toimituksen tai palvelujen suorituksen valtiolle tai oikeushenkilölle, joka kuuluu laajasti ymmärrettyyn valtiolliselleen sektoriin, omistajan, yhtiömiehen, tärkeimmän osakkeenomistajan tai johtajan aseman kanssa, yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden mukaisia tavoitteita ja onko tämä täydellinen kielto myöntää julkisia hankintoja koskevia sopimuksia kyseisille yrityksille sopusoinnussa yhteisön oikeuden suhteellisuusperiaatteen kanssa?

               3)

               Mikäli direktiivin 93/37/ETY 24 artiklan mukaan kyseiseen artiklaan sisältyvien syiden, joilla urakoitsijat suljetaan pois hankintamenettelystä, luettelo on tyhjentävä tai mikäli riidanalaisella kansallisella säännöksellä ei voida katsoa tavoiteltavan yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden mukaisia tavoitteita tai mikäli, lopuksi, kyseisessä kansallisessa säännöksessä säädetty kielto ei ole sopusoinnussa yhteisön oikeuden suhteellisuusperiaatteen kanssa, loukataanko edellä mainitulla direktiivillä, jossa kielletään säätämästä syiksi, joilla urakoitsija suljetaan julkisia rakennusurakoita koskevan hankintamenettelyn ulkopuolelle, tilanne, jossa urakoitsija itse tai sen johtohenkilö (kuten kyseisen yrityksen omistaja, sen tärkein osakkeenomistaja, sen yhtiömies tai johtaja) tai kyseisten johtohenkilöiden välihenkilöt toimivat joukkoviestintää harjoittavissa yrityksissä, jotka voivat luvattomasti vaikuttaa julkisia rakennusurakoita koskevaan hankintamenettelyyn sen yleisemmän vaikutusvallan avulla, jota niillä on, kilpailun suojaamista ja avoimuutta koskevia yleisiä periaatteita ja rikotaanko sillä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklan toista kohtaa, jossa määrätään toissijaisuusperiaatteesta?


title: Asia C-504/06: Kanne 13.1.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/11

         Kanne 13.1.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-504/06)
   (2007/C 42/19)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Pignataro-Nolin ja I. Kaufmann-Bühler)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut turvallisuutta ja terveyttä koskevien vähimmäisvaatimusten täytäntöönpanosta tilapäisillä tai liikkuvilla rakennustyömailla 24.6.1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/57/ETY (1) (kahdeksas direktiivin 89/391/ETY (2) 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi), koska se ei ole saattanut kyseisen direktiivin 3 artiklan 1 kohtaa asianmukaisesti osaksi Italian oikeusjärjestelmää.

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Italian oikeudessa rakennustyömaita, joilla työ alittaa 200 henkilötyöpäivää ja joilla ei suoriteta direktiivin liitteessä II tarkoitettuja töitä, koskevat vain asetuksen nro 626/1994 7 §:n säännökset yhteensovittamisesta. Kyseisessä säännöksessä asetetaan kuitenkin vain yleinen yhteistyötä ja yhteensovittamista koskeva velvoite työnantajille, jotka yrityksessä tai tuotantoyksikössä antavat työn urakoitsijoille tai itsenäisille ammatinharjoittajille. Ei voida siis katsoa, että yhteistoimintaa rakennushankkeen valmisteluvaiheessa ja myös rakennushanketta toteutettaessa koskevat direktiivin 92/57/ETY täsmälliset ja yksityiskohtaiset säännökset olisi otettu huomioon kyseisessä asetuksen säännöksessä.

      (1)  EYVL L 245, s. 6.

      (2)  EYVL L 183, s. 1.


title: Asia C-327/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Bruxelles (Belgia)on esittänyt 17.6.2013 — Burgo Group SpA v. Illochroma SA, selvitystilassa, Jérôme Theetten, joka toimii Illochroma SA -yhtiön selvitysmiehenä

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Bruxelles (Belgia)on esittänyt 17.6.2013 — Burgo Group SpA v. Illochroma SA, selvitystilassa, Jérôme Theetten, joka toimii Illochroma SA -yhtiön selvitysmiehenä
   (Asia C-327/13)
   (2013/C 226/17)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour d’appel de Bruxelles

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Burgo Group SpA

      Vastaaja: Illochroma SA, selvitystilassa, Jérôme Theetten, joka toimii Illochroma SA -yhtiön selvitysmiehenä

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko maksukyvyttömyysmenettelyistä [29.5.2000] annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1346/2000 (1) ja erityisesti sen 3, 16, 27, 28 ja 29 artiklaa, tulkittava siten, että

               a)

               3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla ”toimipaikalla” on ymmärrettävä tarkoitettavan velallisen sivuliikettä, jonka osalta on aloitettu päämenettely, joka estää sen, että usean samaan konserniin kuuluvan yhtiön samanaikaisen likvidaatiomenettelyn yhteydessä nämä voisivat olla sekundäärimenettelyn kohteena jäsenvaltiossa, jossa on niiden kotipaikka, sillä perusteella, että ne ovat oikeushenkilöitä?

               b)

               henkilöllä tai viranomaisella, jolla on oikeus pyytää sekundäärimenettelyn aloittamista, on oltava asuinpaikka tai kotipaikka sen jäsenvaltion tuomioistuimen alueella, jossa menettelyä pyydetään, vai onko tämä oikeus varattava kaikille unionin kansalaisille siltä osin kuin he osoittavat oikeudellisen suhteen asianomaiseen toimipaikkaan?

               c)

               jos maksukyvyttömyyttä koskeva päämenettely on likvidaatiomenettely, toimipaikan maksukyvyttömyyttä koskevan sekundäärimenettelyn aloittamisesta voidaan määrätä vain jos se täyttää tarkoituksenmukaisuuden edellytykset, jotka on jätetty sen jäsenvaltion tuomioistuimen arvioitaviksi, jossa sekundäärimenettely pannaan vireille?

      (1)  EYVL L 160, s. 1.


title: Asia T-817/14: Kanne 18.12.2014 – Zoofachhandel Züpke ym. v. komissio

text:
               16.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/30

         Kanne 18.12.2014 – Zoofachhandel Züpke ym. v. komissio
   (Asia T-817/14)
   (2015/C 089/36)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Zoofachhandel Züpke GmbH (Wesel, Saksa), Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG (Bürstadt, Saksa), Zoofachgeschäft – Vogelgroßhandel Import-Export Heinz Marche (Heinsberg, Saksa), Rita Bürgel (Uthleben, Saksa), Norbert Kass (Altenbeken, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Correll)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan sen vahingon joka kantajille on aiheutunut asetuksen (EY) N:o 318/2007 (EUVL L 84, s. 7) antamisesta 23.3.2007 ja/tai 7.1.2013 annettuun täytäntöönpanoasetukseen (EU) N:o 139/2013 (EUVL L 47, s. 1) sisältyvästä, luonnossa pyydystettyjen lintujen lähes maailmanlaajuisesta tuontikiellosta Euroopan unioniin 1.1.2010 alkaen tähän päivään asti

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat esittävät ensinnäkin, että komissio on jättänyt maantieteelliseltä ulottuvuudeltaan epätavallisen laajan tuontikiellon kritiikittömällä jatkamisella ottamatta huomioon kantajille kuuluvan taloudellisen toiminnan harjoittamista koskevan vapauden ja – osittain – omaisuudensuojan. Loukkaamista ei voida kuitenkaan viimeistään vuodesta 2010 olemassa olevan tieteellisen näytön takia perustella ylemmänasteisilla syillä, kuten terveyden suojelulla.
   Kantajat katsovat toiseksi, että komissio on loukannut tuontikiellon jatkamisen yhteydessä suhteellisuusperiaatetta ja huolellista työskentelyä koskevia periaatteita, koska se ei ole ottanut riittävästi huomioon saatavilla olevien tietojen nykytasoa eikä kysymykseen tulevaa tieteen tasoa. Luonnonvaraisten lintujen maailmanlaajuinen tuontikielto perustuu edelleenkin tietoihin ja oletuksiin vuodelta 2005, jolloin ns. lintuinfluenssa levisi ensimmäisen kerran – Aasiasta – Eurooppaan ja vaati nopeaa toimintaa. Myöhempien vuosien aikana saatujen käytettävissä olevien tietojen perusteella ei kantajien käsityksen mukaan voitu perustella ainakaan vuodesta 2010 lähtien maantieteellisesti niin pitkälle menevää tuontikieltoa. Sitä paitsi tällä välin olisi ollut mahdollista harkita muita, tehokkaampia ja kantajille huomattavasti vähemmän haittaa aiheuttavia keinoja ja ne olisi pitänyt ottaa huomioon, kuten esimerkiksi johdonmukainen muuttolintujen tarkkailu.
   Kantajat katsovat kolmanneksi, että heille on aiheutunut todellista ja varmaa vahinkoa ja tämän vahingon ja komission oikeudenvastaisen toiminnan välillä on syy-yhteys.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 12 päivänä joulukuuta 1996, asiassa T-74/95, Viriato Monteiro da Silva vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö - Toimielimen palveluksessa ollut kansallinen asiantuntija - Päivärahat - Asettautumiskorvaus - Palvelukseenottopaikka)

text:
N:o C 54/18           | FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      22.2.97
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
                   12 päivänä joulukuuta 1996,                                          12 päivänä joulukuuta 1996,
                                                                     asiassa T-74/95 , Viriato Monteiro da Silva vastaan Euroo
asiassa T-33/95 , Maria Lidia Lozano Palacios vastaan Eu                                pan yhteisöjen komissio (')
                  roopan yhteisöjen komissio (')
                                                                     (Henkilöstö — Toimielimen palveluksessa ollut kansalli
(Henkilöstö — Toimielimen palveluksessa ollut kansalli              nen asiantuntija — Päivärahat — Asettautumiskorvaus —
nen asiantuntija — Päivärahat — Asettautumiskorvaus —                                     Palvelukseenottopaikka)
       Muuttokulujen korvaus — Palvelukseenottopaikka)                                          ( 97/C 54/27 )
                           ( 97/C 54/26 )                                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                     Asiassa T-74/95 , Viriato Monteiro da Silva, Euroopan yh
                                                                     teisöjen komission virkamies, kotipaikka Bryssel , edustaji
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     naan asianajajat Thierry Demaseure ja Ariane Tornel ,
                                                                     Bryssel , sekä suullisessa käsittelyssä asianajaja Jean-Noel
                                                                     Louis, Bryssel , prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
Asiassa T-33/95 , Euroopan yhteisöjen komission virkamies            Myson SARL, 1 rue Glesener, vastaan Euroopan yh
Maria Lidia Lozano Palacios, kotipaikka Bryssel , edustaja          teisöjen komissio ( asiamiehet Julian Curral ja Denis
naan asianajaja , Jean-Noel Louis, Bryssel , prosessiosoite          Waelbroeck ), jossa kantaja vaatii sen 6.4.1994 tehdyn ko
Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 1 rue Glesener,                 mission päätöksen kumoamista, jolla kantajan palveluk
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet Julian             seenottopaikaksi on vahvistettu Bryssel ja jolla kantajalle
Curral ja Denis Waelbroeck ), jossa kantaja vaatii toisaalta         on päätetty olla myöntämättä asettautumiskorvausta ja
sen 12.4.1994 tehdyn komission päätöksen kumoamista,                 päivärahaa , ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( toi
jolla kantajan palvelukseenottopaikaksi on vahvistettu               nen jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohta
Bryssel ja jolla kantajalle on päätetty olla myöntämättä             ja H. Kirschner sekä tuomarit C. W. Bellamy ja A. Kaloge
asettautumiskorvausta, muuttokulujen korvausta ja päivä             ropoulos; kirjaaja : johtava hallintovirkamies B. Pastor, on
rahaa , ja toisaalta komission velvoittamista näiden suori          antanut 12.12.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on
tusten maksamiseen, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois               seuraava :
tuin ( toinen jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston
puheenjohtaja H. Kirschner sekä tuomarit C. W. Bellamy               1 ) 6.4.1994 tehty komission päätös kumotaan siltä osin,
ja A. Kalogeropoulos; kirjaaja : johtava hallintovirkamies                kuin siinä vahvistettu kantajan palvelukseenottopai
B. Pastor, on antanut 12.12.1996 tuomion , jonka tuomio                  kaksi Bryssel ja päätetty olla myöntämättä kantajalle
lauselma on seuraava :                                                    henkilöllstösääntöjen liitteen VII S artiklan 1 kohdassa
                                                                          tarkoitettua asettautumiskorvausta ja tämän liitteen
                                                                          1 0 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua päivärahaa.
1 ) 12.4.1994 tehty komission päätös kumotaan siltä osin,            2 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                          lut.
       kuin siinä on päätetty olla myöntämättä kantajalle
       henkilöstösääntöjen liitteen VII 5 artiklan 1 kohdassa
       tarkoitettua asettautumiskorvausta.                           (') EYVL N:o C 101 , 22.4.1995 .
2 ) Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle mainittu
       korvaus kahdeksan prosentin vuotuisine viivästyskor
       koineen siitä päivämäärästä lukien, josta komissio on              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
       ollut henkilöstösääntöjen liitteen VII mukaisesti vel                       TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
       vollinen maksamaan korvaukset.                                                  12 päivänä joulukuuta 1996,
                                                                     asiassa T-99/95 , Peter Esmond Stott vastaan Euroopan yh
                                                                                teisöjen komissio (')
3 ) Kanne hylätään muilta osin.                                      (JET-yhteisyritys — Vaatimus väliaikaisen toimenhaltijan
                                                                                asemasta)
                                                                                ( 97/C 54/28 )
4 ) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
       yhdestä kolmasosasta kantajan oikeudenkäyntikuluis
       ta. Kantaja vastaa kahdesta kolmasosasta omista oi           Asiassa T-99/95 , Peter Esmond Stott, ( edustajina Kenneth
       keudenkäyntikuluistaan.                                       Parker, QC, ja barrister Rhodri Thompson, Englannin ja
                                                                     Walesin asianajajayhteisö ), prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                     asianajotoimisto Elvinger ja Hoss , 15 côte d'Eich , vastaan
( 1 ) EYVL N:o C 101 , 22.4.1995 .
                                                                     Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Hans Gerald
                                                                     Crossland ja Julian Currall ), jossa kantaja vaatii kumotta
                                                                     vaksi komission 28.12.1994 tekemän päätöksen, jolla ko
                                                                     missio on hylännyt kantajan valituksen JETin johtajan


title: Asia F-23/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 8.2.2012 — AY v. neuvosto (Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2010 ylennyskierros — Ansioiden vertailu — Laiminlyönti ottaa huomioon ammatillinen täydennyskoulutus ja sertifiointi — Oikeudellinen virhe)

text:
               28.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 126/26

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 8.2.2012 — AY v. neuvosto
   (Asia F-23/11) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2010 ylennyskierros - Ansioiden vertailu - Laiminlyönti ottaa huomioon ammatillinen täydennyskoulutus ja sertifiointi - Oikeudellinen virhe)
   2012/C 126/49
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: AY (Bousval, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat É. Boigelot ja S. Woog, sitten asianajaja É. Boigelot)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja J. Herrmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus neuvoston sen päätöksen kumoamiseksi, jolla kantaja jätettiin merkitsemättä vuoden 2010 ylennyskierroksella palkkaluokkaan AST 9 ylennettyjen virkamiesten luetteloon, ja aiheutuneen henkisen kärsimyksen korvaaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Päätös, joilla Euroopan unionin neuvosto jätti ylentämättä AY:n palkkaluokkaan AST 9 vuoden 2010 ylennyskierroksella, kumotaan.

               2)

               Lausunnon antaminen AY:n toissijaisesti esittämistä vaatimuksista raukeaa.

               3)

               AY:n kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 226, 30.7.2011, s. 31.


title: Asia F-55/08: Kanne 5.6.2008 — De Nicola v. EIP

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/73

         Kanne 5.6.2008 — De Nicola v. EIP
   (Asia F-55/08)
   (2008/C 209/135)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Carlo de Nicola (Strassen, Luxemburg) (edustaja: asianajaja L. Isola)

      Vastaaja: Euroopan investointipankki
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Yhtäältä kantajan arviointikertomusta vuodelta 2006 koskevan muutoksenhakukomitean päätöksen osittainen kumoaminen. Toisaalta sen toteaminen, että kantaja on joutunut kiusaamisen kohteeksi ja vastaajan määrääminen lopettamaan kiusaaminen ja korvaamaan kantajalle tämän kärsimä vahinko.
   Vaatimukset

               —

               muutoksenhakukomitean 17.11.2007 sähköpostitse ja 19.12.2007 toimitetulla jäljennöksellä kantajalle ilmoittama päätös on kumottava siltä osin kuin muutoksenhakukomitea on siinä hylännyt kantajan esimiestensä suorittamasta arvioinnista vuodelta 2006 tekemän oikaisuvaatimuksen siltä osin kuin se perustuu oletukseen siitä, että kantaja olisi luopunut väitteistään, jotka koskevat vuoden 2006 arvioinnissa tapahtuneita menettelyvirheitä, ja lopuksi, koska siinä esitetään, että kantaja olisi hyväksynyt esimiestensä kritiikin

               —

               ylennykset, joista on päätetty 13.7.2007 on kumottava siltä osin kuin kantajan ylentämistä tehtäväryhmästä E tehtäväryhmään D ei ole harkittu

               —

               kaikki asiaan liittyvät, aikaisemmat ja myöhemmät toimenpiteet, mukaan lukien kantajaa koskeva vuoden 2006 arviointikertomus, on kumottava myös siltä osin kun siinä ei esitetä arvosanaa A tai B+ ja hänen ylentämistään tehtäväryhmään D, ja jos aiheellista, todettava että henkilöstöosaston antamissa ohjeissa asetetut (määrälliset tai ei-määrälliset) rajoitukset ovat laittomia ja niitä ei pidä soveltaa

               —

               on todettava kantajan joutuneen kiusatuksi

               —

               EIP on määrättävä lopettamaan kantajaan kohdistuva kiusaaminen ja se on velvoitettava korvaamaan tähänastiset ja tulevat fyysiset, henkiset ja aineelliset vahingot

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-316/03: Oberverwaltungsgerichts für das Land Nordrhein-Westfalen 3.7.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Orthica B.V. vastaan Saksan Liittotasavalta, jota edusti tuolloin toimivaltainen Bundesministerium für Verbraucherschutz, Ernährung und Landwirtschaft, asianosaisena: Vertreter des öffentlichen Interesses, Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

text:
15.11.2003             FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 275/25
    IV. a)      Jos II tai III kysymyksessä mainitun käsitteen                     b)    eikä tuotetta ole hyväksytty myyntiin lääk-
                terveydellinen riski yhteydessä tai muun asiaa                           keenä?
                koskevan yhteisön oikeuden, kuten esimerkiksi
                EY 28 ja EY 30 artiklan, yhteydessä kyseisellä               VII. Jos yhteisöjen tuomioistuin ei itse vastaa A kohdan
                käsitteellä on merkitystä, onko suurimpia tur-                     kysymyksiin, voiko kansallinen tuomioistuin esittää
                vallisia raja-arvoja (upper safe level) noudatetta-                Euroopan elintarvikeviranomaiselle tuotteiden luo-
                va vai onko niistä poikettava esimerkiksi sen
                                                                                kitusta koskevia tai tieteellisiä tai metodologisia
                vuoksi, että kyseisiä aineita saa joka tapauksessa                 kysymyksiä ja missä määrin viranomaisen mahdolli-
                jo ravinnosta ja/tai että – varsinkin altistuttaessa               sesti antamat tiedot velvoittavat kansallista tuo-
                aineille pidemmällä aikavälillä – voidaan ottaa                    mioistuinta?
                huomioon erilaiset käyttäjäryhmät, jotka eivät
                ole aineille yhtä herkkiä? Millä tavoin määritel-
                lään ravintolisiä koskevan jäsenvaltioiden lain-
                säädännön lähentämisestä annetun direktiivin
                5 artiklassa tarkoitettu käsite ”väestön verta-
                iluarvo”?
         b)     Rikotaanko yhteisön oikeutta, jos kansallisessa
                oikeudessa annetaan alan viranomaisille suu-
                rimpien turvallisten raja-arvojenja mahdollisten
                                                                       Oberverwaltungsgerichts für das Land Nordrhein-Westfa-
                poikkeusten määrityksessä tapauskohtainen              len 3.7.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
                harkintavalta, jota tuomioistuimetvoivat valvoa        kaisupyyntö asiassa Orthica B.V. vastaan Saksan Liittota-
                vain rajoitetusti?                                     savalta, jota edusti tuolloin toimivaltainen Bundesministe-
    V.   a)     Onko vähintään yhdessä toisessa jäsenvaltiossa         rium für Verbraucherschutz, Ernährung und Landwirt-
                elintarvikkeen myyntiluvan saaneen tuotteen            schaft, asianosaisena: Vertreter des öffentlichen
                vapaan liikkuvuuden kannalta elintarvikkeena           Interesses, Oberverwaltungsgericht für das Land Nord-
                (ravintolisänä) Saksassa merkitystä sillä, jos Sak-                              rhein-Westfalen
                san toimivaltainen viranomainen toteaa, että
                Saksassa ei ole ravitsemuksellista tarvetta kysei-
                selle tuotteelle?                                                                (Asia C-316/03)
         b)     Jos vastaus on myöntävä, onko viranomaiselle
                kansallisen oikeuden mukaan mainitussa kysy-                                     (2003/C 275/42)
                myksessä kuuluva harkintavalta, jota tuomiois-
                tuimet voivat valvoa vain rajoitetusti, yhteisön
                oikeuden mukainen?
    VI. Jos yhteisöjen tuomioistuin vastaa myöntävästi                 Oberverwaltungsgerichts für das Land Nordrhein-Westfalen,
         III kohdan asiassa van Bennekom annettua tuomiota             on pyytänyt 3.7.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapu-
         koskeviin kysymyksiin eikä esillä olevassa asiassa to-        nut yhteisöjen tuomioistuimeen 24.7.2003, Euroopan yhteisö-
         deta ristiriitaisuuksia terveydensuojelun vaatimusten         jen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Orthica B.V.
         kanssa, kuinka myyntilupaan oikeuttava vaatimus               vastaan Saksan Liittotasavalta, jota edusti tuolloin toimivaltai-
         voidaan panna täytäntöön? Voidaanko LMBG:n (Le-               nen Bundesministerium für Verbraucherschutz, Ernährung
         bensmittel- und Bedarfsgegenständegesetz, elintar-            und Landwirtschaft, asianosaisena: Vertreter des öffentlichen
         vikkeita ja kulutustavaroita koskeva laki) 47a §:ssä          Interesses, Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-
         tarkoitettu yleisesti sovellettava päätös evätä rikko-        Westfalen, seuraaviin kysymyksiin:
         matta yhteisön oikeutta, koska Saksassa tuote luoki-
         tellaan lääkkeeksi kun taas valmistusmaassa sitä saa          A.    1.    Onko riidanalainen tuote
         myydä elintarvikkeena? Onko yhteisön oikeuden ja
         erityisesti EY 28 ja EY 30 artiklan mukaista, että
         LMBG:n 47a §:ää ei sovelleta yhdenmukaisesti kysei-                       ”OPC 85”
         siin lääkkeisiin? Jos vastaus on kieltävä, voiko Saksan
         valtio yhteisön oikeutta rikkomatta vetäytyä saksalai-                    elintarvike (jos se on ravintolisän muodossa) vai
         sen tuomioistuimen asettamasta velvoitteesta antaa                        lääke? Velvoittaako päätös kaikkia jäsenvaltioita?
         LMBG:n 47a §:n mukainen (sitä yhdenmukaisesti so-
         vellettaessa) yleisesti sovellettava päätös perusteella,
         jonka se itse tai elintarvikkeista mutta ei lääkkeistä              2.    Jos yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että kyseinen
         vastaava viranomainen esittää ja jonka mukaan                             tuote on lääke, mutta sen luokitusta ei muuteta
         LMBG:n 47a §:n mukaista yleisesti sovellettavaa pää-                      jäsenvaltioissa, joissa se on tähän mennessä luokitel-
         töstä ei voida antaa, koska tuote luokitellaan Saksassa                   tu elintarvikkeeksi, pitää ennakkoratkaisua pyytänyt
         lääkkeeksi                                                                tuomioistuin ongelmallisena seikkoja, jotka ovat
                                                                                B VI ja B III kohdassa esitettyjen kysymysten taustal-
         a)     eikä toimivaltaisella viranomaisella ole valtuuk-                  la; tässä yhteydessä viitataan kyseisiin kysymyksiin
                sia antaa LMBG:n 47a §:n mukaista yleisesti                        ja niitä koskeviin selityksiin ja pyydetään vastausta
                sovellettavaa päätöstä myös lääkkeille                             kysymyksiin.
 ---pagebreak--- C 275/26              FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                          15.11.2003
B.  Jos A kohdassa esitetyt (luokitusta koskevat) kysymykset                        keen myyntiluvan saaneen tuotteen tuonti on sallit-
    on käsiteltävä kansallisissa tuomioistuimissa eikä yhteisö-                     tava myöntämällä myyntilupa, vaikka tuote luokitel-
    jen tuomioistuimessa, kuten tähän mennessä, pyydetään                           laan tuontimaassa lääkkeeksi, mutta myyntilupa
    joka tapauksessa Vastausta myös seuraaviin kysymyksiin:                         täyttää terveydensuojelun vaatimukset, myös tässä
                                                                                yhteydessä kysymyksessä olevia probioottisia tuot-
                                                                                teita ja pysyykö yhteisöjen tuomioistuin kannassaan
    I.   a)    Luokitellaanko kiistanalainen tuote elintarvike-                     myöhemmän yhteisön oikeuden valossa?
               lainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista
               ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvalli-
               suusviranomaisen perustamisesta sekä elintar-                  IV. a)      Jos II tai III kysymyksessä mainitun käsitteen
               vikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menette-                             terveydellinen riski yhteydessä tai muun asiaa
               lyistä 28.1.2002 annetun Euroopan parlamen-                                koskevan yhteisön oikeuden, kuten esimerkiksi
               tin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002                               EY 28 ja EY 30 artiklan, yhteydessä kyseisellä
               (EYVL L 31, s. 1) (jäljempänä elintarvikeasetus)                           käsitteellä on merkitystä, onko suurimpia tur-
               2 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti tarkasteltu-                           vallisia raja-arvoja (upper safe level) noudatetta-
               na yhdessä 3 kohdan d alakohdan kanssa vai                                 va vai onko niistä poikettava esimerkiksi sen
               ravintolisiä koskevan jäsenvaltioiden lainsää-                             vuoksi, että kyseisiä aineita saa joka tapauksessa
               dännön lähentämisestä 10.6.2002 annetun Eu-                                jo ravinnosta ja/tai että – varsinkin altistuttaessa
               roopan parlamentin ja neuvoston direktiivin                                aineille pidemmällä aikavälillä – voidaan ottaa
               2002/46/EY (EYVL L 183, s. 51) (jäljempänä                                 huomioon erilaiset käyttäjäryhmät, jotka eivät
               ravintolisädirektiivi) mukaisesti sen täytän-                              ole aineille yhtä herkkiä? Millä tavoin määritel-
               töönpanolle asetetun määräajan päätyttyä                                   lään ravintolisiä koskevan jäsenvaltioiden lain-
               31.7.2003; jos direktiiviä sovelletaan, niin                               säädännön lähentämisestä annetun direktiivin
               miltä osin?                                                                5 artiklassa tarkoitettu käsite ”väestön verta-
                                                                                iluarvo”?
         b)    Jos elintarvikeasetuksen 2 artiklan 1 ja 2 kohtaa
               ja 3 kohdan d alakohtaa sovelletaan, pyydetään                       b)    Rikotaanko yhteisön oikeutta, jos kansallisessa
               vastausta seuraavaan kysymykseen: Pitääkö                                  oikeudessa annetaan alan viranomaisille suu-
               paikkansa, että tuotteen ensisijaisella (objektii-                         rimpien turvallisten raja-arvojen ja mahdollis-
               visella) tarkoituksella ei ole enää merkitystä                             ten poikkeusten määrityksessä tapauskohtai-
               luokituksen kannalta, vaan että sekä elintarvik-                           nen harkintavalta, jota tuomioistuimet voivat
               keen että lääkkeen tunnusmerkistön täyttävä                                valvoa vain rajoitetusti?
               tuote on oikeudellisesti aina – vain – lääke?
               Kuinka suuri merkitys luokituksessa on tuot-
               teen tuoteryhmällä ja toisaalta yksittäisellä tuot-
                                                                              V.    a)    Onko vähintään yhdessä toisessa jäsenvaltiossa
               teella?
                                                                                elintarvikkeen myyntiluvan saaneen tuotteen
                                                                                vapaan liikkuvuuden kannalta elintarvikkeena
    II.  a)    Kuinka esimerkiksi elintarvikeasetuksen 2 ar-                              (ravintolisänä) Saksassa merkitystä sillä, jos
               tiklan 1 ja 2 kohdan ja 3 kohdan d alakohdan                               Saksan toimivaltainen viranomainen toteaa,
               mukaisen tuotteiden luokituksen kannalta                                   että Saksassa ei ole ravitsemuksellista tarvetta
               olennainen käsite farmakologinen vaikutus                                  kyseiselle tuotteelle?
               määritellään yhteisön oikeuden perusteella?
               Onko määritelmän mukaan asetettava kritee-
               riksi erityisesti terveydelliset riskit?                             b)    Jos vastaus on myöntävä, onko viranomaiselle
                                                                                kansallisen oikeuden mukaan mainitussa kysy-
                                                                                myksessä kuuluva harkintavalta, jota tuomiois-
         b)    Sen jälkeen kun ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä                          tuimet voivat valvoa vain rajoitetusti, yhteisön
               koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä mar-                              oikeuden mukainen?
               raskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin
               ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY 1 artiklan
               2 kohdan toisessa alakohdassa (niin sanottuja                  VI. Jos yhteisöjen tuomioistuin vastaa myöntävästi
               toiminnallisia lääkkeitä koskien) otettiin käyt-                     III kohdan asiassa van Bennekom annettua tuomiota
               töön ”elintoimintojen” käsite [alkup. s. 4], esiin                   koskeviin kysymyksiin eikä esillä olevassa asiassa
               tulee kysymys tämän käsitteen merkityksestä                          todeta ristiriitaisuuksia terveydensuojelun vaatimus-
               ja siitä, mikä on sen suhde ”farmakologisen                          ten kanssa, kuinka myyntilupaan oikeuttava vaati-
               vaikutuksen” käsitteeseen?                                           mus voidaan panna täytäntöön? Voidaanko LMBG:n
                                                                                (Lebensmittel- und Bedarfsgegenständegesetz, elin-
                                                                                tarvikkeita ja kulutustavaroita koskeva laki) 47a §:ssä
    III. Koskeeko yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 227/                            tarkoitettu yleisesti sovellettava päätös evätä rikko-
         82, van Bennekom, 30.11.1983 antamassa tuo-                                matta yhteisön oikeutta, koska Saksassa tuote luoki-
         miossa (Kok. 1983, s. 3883, 39 kohta) vitamiinival-                        tellaan lääkkeeksi kun taas valmistusmaassa sitä saa
         misteiden yleisen arvioinnin yhteydessä esittämä                           myydä elintarvikkeena? Onko yhteisön oikeuden ja
         näkemys, jonka mukaan valmistusmaassa elintarvik-                          erityisesti EY 28 ja EY 30 artiklan mukaista, että
 ---pagebreak--- 15.11.2003               FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 275/27
           LMBG:n 47a §:ää ei sovelleta yhdenmukaisesti kysei-               2.    Jos yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että kyseinen
           siin lääkkeisiin? Jos vastaus on kieltävä, voiko Saksan                 tuote on lääke, mutta sen luokitusta ei muuteta
           valtio yhteisön oikeutta rikkomatta vetäytyä saksa-                     jäsenvaltioissa, joissa se on tähän mennessä luokitel-
           laisen tuomioistuimen asettamasta velvoitteesta                         tu elintarvikkeeksi, pitää ennakkoratkaisua pyytänyt
           antaa LMBG:n 47a §:n mukainen (sitä yhdenmukai-                         tuomioistuin ongelmallisena seikkoja, jotka ovat
           sesti sovellettaessa) yleisesti sovellettava päätös pe-                 B VI ja B III kohdassa esitettyjen kysymysten taustal-
           rusteella, jonka se itse tai elintarvikkeista mutta ei                  la; tässä yhteydessä viitataan kyseisiin kysymyksiin
           lääkkeistä vastaava viranomainen esittää ja jonka                       ja niitä koskeviin selityksiin ja pyydetään vastausta
           mukaan LMBG:n 47a §:n mukaista yleisesti sovellet-                      kysymyksiin.
           tavaa päätöstä ei voida antaa, koska tuote luokitel-
           laan Saksassa lääkkeeksi
                                                                       B.    Jos A kohdassa esitetyt (luokitusta koskevat) kysymykset
           a)     eikä toimivaltaisella viranomaisella ole valtuuk-          on käsiteltävä kansallisissa tuomioistuimissa eikä yhteisö-
                  sia antaa LMBG:n 47a §:n mukaista yleisesti                jen tuomioistuimessa, kuten tähän mennessä, pyydetään
                  sovellettavaa päätöstä myös lääkkeille                     joka tapauksessa Vastausta myös seuraaviin kysymyksiin:
           b)     eikä tuotetta ole hyväksytty myyntiin lääk-                I.    a)    Luokitellaanko kiistanalainen tuote elintarvike-
                  keenä?                                                                 lainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista
                                                                                ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvalli-
     VII. Jos yhteisöjen tuomioistuin ei itse vastaa A kohdan                            suusviranomaisen perustamisesta sekä elintar-
           kysymyksiin, voiko kansallinen tuomioistuin esittää                           vikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menette-
           Euroopan elintarvikeviranomaiselle tuotteiden luo-                            lyistä 28.1.2002 annetun Euroopan parlamen-
           kitusta koskevia tai tieteellisiä tai metodologisia                           tin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002
           kysymyksiä ja missä määrin viranomaisen mahdolli-                             (EYVL L 31, s. 1) (jäljempänä elintarvikeasetus)
           sesti antamat tiedot velvoittavat kansallista tuo-                            2 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti tarkasteltu-
           mioistuinta?                                                                  na yhdessä 3 kohdan d alakohdan kanssa vai
                                                                                ravintolisiä koskevan jäsenvaltioiden lainsää-
                                                                                dännön lähentämisestä 10.6.2002 annetun Eu-
                                                                                roopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
                                                                                2002/46/EY (EYVL L 183, s. 51) (jäljempänä
                                                                                ravintolisädirektiivi) mukaisesti sen täytän-
                                                                                töönpanolle asetetun määräajan päätyttyä
Oberverwaltungsgerichts für das Land Nordrhein-Westfa-                                   31.7.2003; jos direktiiviä sovelletaan, niin
len 7.7.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-                                miltä osin?
kaisupyyntö asiassa Orthica B.V. vastaan Saksan Liittota-
savalta, jota edusti tuolloin toimivaltainen Bundesministe-
                                                                                b)    Jos elintarvikeasetuksen 2 artiklan 1 ja 2 kohtaa
rium für Verbraucherschutz, Ernährung und Landwirt-
                                                                                ja 3 kohdan d alakohtaa sovelletaan, pyydetään
schaft, asianosaisena: Vertreter des öffentlichen
                                                                                vastausta seuraavaan kysymykseen: Pitääkö
Interesses, Oberverwaltungsgericht für das Land Nord-
                                                                                paikkansa, että tuotteen ensisijaisella (objektii-
                          rhein-Westfalen
                                                                                visella) tarkoituksella ei ole enää merkitystä
                                                                                luokituksen kannalta, vaan että sekä elintarvik-
                          (Asia C-317/03)                                                keen että lääkkeen tunnusmerkistön täyttävä
                                                                                tuote on oikeudellisesti aina – vain – lääke?
                          (2003/C 275/43)                                                Kuinka suuri merkitys luokituksessa on tuot-
                                                                                teen tuoteryhmällä ja toisaalta yksittäisellä tuot-
                                                                                teella?
Oberverwaltungsgerichts für das Land Nordrhein-Westfalen,
                                                                             II.   a)    Kuinka esimerkiksi elintarvikeasetuksen 2 ar-
on pyytänyt 7.7.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapu-
                                                                                tiklan 1 ja 2 kohdan ja 3 kohdan d alakohdan
nut yhteisöjen tuomioistuimeen 24.7.2003, Euroopan yhteisö-
                                                                                mukaisen tuotteiden luokituksen kannalta
jen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Orthica B.V.
                                                                                olennainen käsite farmakologinen vaikutus
vastaan Saksan Liittotasavalta, jota edusti tuolloin toimivaltai-
                                                                                määritellään yhteisön oikeuden perusteella?
nen Bundesministerium für Verbraucherschutz, Ernährung
                                                                                Onko määritelmän mukaan asetettava kritee-
und Landwirtschaft, asianosaisena: Vertreter des öffentlichen
                                                                                riksi erityisesti terveydelliset riskit?
Interesses, Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-
Westfalen, seuraaviin kysymyksiin:
                                                                                b)    Sen jälkeen kun ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä
A.   1.    Onko riidanalainen tuote                                                      koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä mar-
                                                                                raskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin
           ”Acid Free C-1000”                                                            ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY 1 artiklan
                                                                                2 kohdan toisessa alakohdassa (niin sanottuja
           elintarvike (jos se on ravintolisän muodossa) vai                             toiminnallisia lääkkeitä koskien) otettiin käyt-
           lääke? Velvoittaako päätös kaikkia jäsenvaltioita?                            töön ”elintoimintojen” käsite [alkup. s. 4], esiin


title: Asia T-570/11: Kanne 7.11.2011 — Oetker Nahrungsmittel v. SMHV (La qualité est la meilleure des recettes)

text:
               14.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/19

         Kanne 7.11.2011 — Oetker Nahrungsmittel v. SMHV (La qualité est la meilleure des recettes)
   (Asia T-570/11)
   2012/C 13/40
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG (Bielefeld, Saksa) (edustaja: asianajaja F. Graf von Stosch)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) suuren valituslautakunnan 8.7.2011 asiassa R-1798/2010-G tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”La qualité est la meilleure des recettes” luokkiin 16, 29, 30 ja 32 kuuluville tavaroille.

      Tutkijan päätös: Hakemuksen osittainen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 7 artiklan 3 kohdan rikkominen, koska kyseinen yhteisön tavaramerkki on erottamiskykyinen.


title: Asia T-126/07: Kanne 20.4.2007 — Allos Walter Lang v. SMHV — Kokoriko (Coco Rico)

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/33

         Kanne 20.4.2007 — Allos Walter Lang v. SMHV — Kokoriko (Coco Rico)
   (Asia T-126/07)
   (2007/C 140/56)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Allos Walter Lang GmbH (Mariendrebber, Saksan liittotasavalta) (edustaja: asianajaja H. Heldt)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: KOKORIKO, Ltda
   Vaatimukset

               —

               Menettely on keskeytettävä siihen asti, kunnes sisämarkkinoiden harmonisointivirastossa vireillä olevissa asioissa nro 2069 ja nro 2070 annettava päätös tulee lainvoimaiseksi.

               —

               Väiteosaston 31.5.2006 tekemä päätös nro B 696684 sekä toisen valituslautakunnan 16.2.2007 tekemä päätös nro R 1047/2006-2 on kumottava ja asia on palautettava valituslautakuntaan ratkaistavaksi uudelleen.

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki Coco Rico luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten (hakemus nro 2 949 899)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: KOKORIKO, Ltda.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki KOKORIKO (yhteisön tavaramerkki nro 101 386) luokkiin 29, 30 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille sekä kuviomerkki KOKORIKO (yhteisön tavaramerkki nro 101 626) luokkiin 29, 30 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen ja hakemuksen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Valituslautakunta ei ole päätöksessään ottanut huomioon kantajan tekemää hakemusta sen tavaramerkin mitättömäksi julistamisesta, johon väite perustuu. Kantajan mukaan asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaista hylkäysperustetta ei kantajan hakeman rekisteröinnin osalta enää ole, jos tavaramerkki, johon väite perustuu, julistetaan mitättömäksi.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia T-819/14: Kanne 16.12.2014 – Mezhdunaroden tsentar za izsledvane na maltsinstvata i kulturnite vzaimodeystvia v. komissio

text:
               16.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/31

         Kanne 16.12.2014 – Mezhdunaroden tsentar za izsledvane na maltsinstvata i kulturnite vzaimodeystvia v. komissio
   (Asia T-819/14)
   (2015/C 089/37)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Asianosaiset

      Kantaja: Säätiö ”Mezhdunaroden tsentar za izsledvane na maltsinstvata i kulturnite vzaimodeystvia” (Sofia, Bulgaria) (edustaja: asianajaja Hristo Hristev)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission toimen, joka sisältyy sen lähettämään kirjeeseen, jonka viitenumero on ARES (2014) 2848632 01/09/2014, ja tähän kirjeeseen liitettyyn maksumääräykseen nro 3241409948, jolla on komission viitenumero ARES (2014) 2848632 01/09/2014

               —

               myöntämään kantajalle korvauksen menettelyn aikana aiheutuneista kuluista

               —

               toissijaisesti, jos kumoamisvaatimus hylätään, velvoittamaan vastaajan korvaamaan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan nojalla kantajalle aiheutuneet kulut siltä osin kuin vastaaja on tahallisesti aiheuttanut nämä kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.
   Ensimmäisen kanneperusteen mukaan kantajan kanne on otettava tutkittavaksi, koska on katsottava, että riidanalainen toimi on annettu käyttäen julkista valtaa kolmatta henkilöä kohtaan, joka siten saa laillisen intressin riitauttaa tämän toimen sisältämä toteamus, jonka mukaan tämä kolmas on syyllistynyt sääntöjenvastaisuuteen ja joka on edellytys sille vastaisten toimenpiteiden toteuttamiselle.
   Toisen kanneperusteen mukaan komissio loukkasi hyvän hallinnon periaatetta, koska yhtäältä se ei tutkinut asian tosiseikkoja kaikilta osin täysimääräisesti, objektiivisesti ja loogisesti johdonmukaisesti eikä tutkinut asianosaisen esittämiä oikeudellisia argumentteja ja toisaalta se ei perustellut toimeaan.
   Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio loukkasi oikeusvarmuuden periaatetta, koska toimen päätösosa on epäselvä erityisesti tämän toimen luonteen osalta.
   Neljännen kanneperusteen mukaan komissio loukkasi luottamuksensuojan periaatetta, koska kantajalla on – koska komissio ei ollut esittänyt huomautuksia aiemmista hankkeista niiden täytäntöönpanon tai kirjanpidon osalta – perusteltu luottamus siihen, että sen asiakirjat ovat asianmukaisia eikä sen tarvitse korjata käynnissä olevia eikä tulevia hankkeita, ja tämän perustellun luottamuksen on saanut aikaan luotettava taho eli Euroopan komissio.


title: Asia C-609/10 P: Unionin tuomioistuimen määräys 14.4.2011 — Dieter C. Umbach v. Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Oikeus saada tutustua toimielinten asiakirjoihin — TACIS-ohjelma — Komission tekemä sopimus — Sopimuksen irtisanominen — Sopijapuolten välinen riita — Pyyntö saada tutustua asiakirjoihin — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               16.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/9

         Unionin tuomioistuimen määräys 14.4.2011 — Dieter C. Umbach v. Euroopan komissio
   (Asia C-609/10 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Oikeus saada tutustua toimielinten asiakirjoihin - TACIS-ohjelma - Komission tekemä sopimus - Sopimuksen irtisanominen - Sopijapuolten välinen riita - Pyyntö saada tutustua asiakirjoihin - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2011/C 211/15
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Dieter C. Umbach (edustaja: Rechtsanwalt M. Stephani)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Costa de Oliveira ja T. Scharf)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-474/08, Umbach v. komissio, 21.10.2010 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jossa vaadittiin sellaisen komission 2.9.2008 tekemän päätöksen kumoamista, jolla hylättiin kantajan pyyntö saada tutustua kantajan ja komission väliseen sopimukseen liittyviin tiettyihin asiakirjoihin, jotka koskevat TACIS-ohjelman yhteydessä Venäjälle hallintolain valmistelemiseksi myönnettyä tukea — Tiedonsaantipyyntö asiakirjasta, joka koskee kyseisen sopimuksen irtisanomisesta johtuvaa kantajan ja komission välistä riitaa — Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan b alakohdan noudattamatta jättäminen

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Dieter C. Umbach velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 89, 19.3.2011.


title: Asia C-334/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 19.6.2013 — Nordex Food A/S v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 19.6.2013 — Nordex Food A/S v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Asia C-334/13)
   2013/C 260/41
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja ja valittaja: Nordex Food A/S

      Vastaaja ja vastapuoli: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko päätettäessä vientituen myöntämisestä katsottava, että vientitodistus on esitetty asianmukaisesti maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 800/1999 (1) 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, jos vientitullitoimipaikka on vastaanottanut vienti-ilmoituksen ilman vientitodistusta ja antanut viejälle mahdollisuuden toimittaa vientitodistuksen jälkikäteen tietyssä määräajassa ja jos viejä on toimittanut sen määräajassa?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: onko maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 800/1999 4 artiklan 1 kohdan nojalla vientitodistus esitettävä jo vienti-ilmoitusta jätettäessä, vai riittääkö, jos viejä esittää (sille ennen vientiä annetun) vientitodistuksen vasta maksumenettelyssä?

               3)

               Voiko viejä, joka on ensin esittänyt väärennettyjä tulliasiakirjoja vientitavaran saapumisesta määräpaikkaan, esittää voimassa olevia tulliasiakirjoja vielä maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä annetussa asetuksessa (EY) N:o 800/1999 asiakirjojen esittämiselle asetettujen määräaikojen päätyttyä, jos asiakirjojen esittäminen myöhässä ei ole viivästyttänyt tai haitannut maksumenettelyn etenemistä, koska tukihakemus on hylätty ensisijaisesti muista syistä kuin tavaroiden saapumista osoittavien todisteiden esittämättä jättämisen vuoksi ja todisteet esitetään sen jälkeen, kun kyseiset asiakirjat on todettu väärennetyiksi?

               4)

               Täyttyvätkö maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 800/1999 51 artiklassa säädetyn seuraamuksen määräämisen edellytykset myös silloin, kun haettu vientituki vastaa tosiasiallisesti myönnettävää vientitukea mutta viejä on esittänyt maksumenettelyssä asiakirjoja, joiden perusteella sille ei olisi voitu myöntää vientitukea?

      (1)  EYVL L 102, s. 11.


title: Pretura Circondariale di Bassano del Grappan 17.7.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Claudio Matteazzi vastaan Caseificio sociale S. Rocco scarl (Asia C-287/97)

text:
C 295/22                | FI                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       27.9.97
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen           Onko 28.12.1992 annetun asetuksen ( ETY) N:o 3950/
yksikön virkamies Francisco de Sousa Fialho, ja prosessio          92 ( ] ) 9 ja 2 artiklaa tulkittava siten, että mitä tahansa
soite Luxemburgissa on c/o Carlos Gomez de la Cruz,                 maidontoimittajaa voidaan pitää lisämaksun maksamiseen
Centre Wagner, Kirchberg.                                           velvollisena " ostajana " riippumatta siitä, mihin toimitta
                                                                    minen oikeudellisesti perustuu, ja tarkemmin ottaen siten,
                                                                    että tällaisena ostajana voidaan pitää sellaista osuuskun
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                        tien muodostamaa yhtymää, jolle näiden osuuskuntien
                                                                    jäsenet muutoin kuin myymällä luovuttavat maitoa ?
— toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut                  Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28 päivänä joulukuuta
      EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen                  annettu neuvoston asetus ( ETY ) N:o 3950/92 ( EYVL L 405 ,
      kohdan ja bensiinin varastoinnista ja sen jakelusta               31.12.1992, s . 1 ).
      varastoalueilta huoltoasemille aiheutuvien haihtuvien
      orgaanisten yhdisteiden (VOC ) päästöjen torjunnasta
      20 päivänä joulukuuta 1994 annetun Europaan parla
      mentin ja neuvoston direktiivin 94/63/EY ( ! ) 10 artik
      lan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
      antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä
      miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
                                                                    Pretura Circondariale di Bassano del Grappan 17.7.1997
                                                                    tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
— toissijaisesti toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole           asiassa Consorzio Caseifici Altopiano di Asiago vastaan
      noudattanut näiden samojen määräysten ja säännösten                                     Regione Veneto
      mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut                                   ( Asia C-288/97 )
      näistä toimenpiteistä viipymättä komissiolle,
                                                                                ( 97/C 295/37 )
      velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden
      käyntikulut.
                                                                    Pretura Circondariale di Bassano del Grappa on pyytänyt
                                                                    17.7.1997 tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa
                                                                    moon 29.7.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
                                                                    Consorzio Caseifici Altopiano di Asiago vastaan Regione
                                                                    Veneto seuraaviin kysymyksiin :
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
samat kuin asiassa C-282/97 ( 2 ); direktiivin täytäntöönpa
non määräaika päättyi 31.12.1995 .
                                                                    1 ) Onko 28.12.1992 annetun asetuksen (ETY ) N:o 3950/
                                                                         92 ( 1 ) 9 ja 2 artiklaa tulkittava siten, että maidontoi
 •) EYVL L 365 , 31.12.1994 , s . 24 .                                   mittajaa voidaan pitää lisämaksun maksamiseen vel
 2 ) Ks . tämän virallisen lehden s . 20 .
                                                                         vollisena " ostajana " riippumatta siitä, mihin toimitus
                                                                         oikeudellisesti perustuu, ja tarkemmin ottaen siten,
                                                                         että tällaisena ostajana voidaan pitää sellaista osuus
                                                                         kuntien muodostamaa yhtymää, jolle näiden osuus
                                                                         kuntien jäsenet muutoin kuin myymällä luovuttavat
                                                                         maitoa ?
Pretura Circondariale di Bassano del Grappan 17.7.1997
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa Claudio Matteazzi vastaan Caseificio sociale S.             2 ) Onko 28.12.1992 annetun asetuksen ( ETY) N:o 3950/
                               Rocco scarl                               92 2 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että ostajalla
                                                                         on ehdoton velvollisuus pidättää lisämaksu tuottajille
                           ( Asia C-287/97 )                             maksettavasta määrästä, vai onko kyse vain tämän
                                                                         ostajan hyväksi säädetystä oikeudesta, jonka käyttä
                             ( 97/C 295/36 )                             mättä jättämisestä ei voi aiheutua seuraamuksia ?
                                                                    (') Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28 päivänä joulukuuta
Pretura Circondariale di Bassano del Grappa on pyytänyt                 1992 annettu neuvoston asetus ( ETY ) N:o 3950/92 ( EYVL
17.7.1997 tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa                L 405 , 31.12.1992, s . 1 ).
moon 29.7.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
Claudio Matteazzi vastaan Caseificio sociale S. Rocco
scarl seuraavaan kysymykseen :


title: Asia T-314/07 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 30.10.2007 — Simsalagrimm Filmproduktion v. komissio ja EACEA

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/44

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 30.10.2007 — Simsalagrimm Filmproduktion v. komissio ja EACEA
   (Asia T-314/07 R)
   (2007/C 315/85)

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.


title: Asia T-97/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.5.2017 – Kasztantowicz v. EUIPO – Gbb Group (GEOTEK) (EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — EU-sanamerkki GEOTEK — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 40 säännön 5 kohta — Näyttö tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä — Myöhästyminen — Asetuksen N:o 2868/95 61 säännön 2 ja 3 kohta ja 65 säännön 1 kohta — Haltijalle asetetun määräajan antaminen tiedoksi telekopiona — Sellaisten olosuhteiden puuttuminen, joiden perusteella EUIPO:n toimittaman lähetyslistan oikeellisuus voitaisiin kyseenalaistaa — Asetuksen N:o 207/2009 78 artikla — Asetuksen N:o 2868/95 57 sääntö — Todistajien kuulemista koskeva pyyntö — EUIPO:n harkintavalta)

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.5.2017 – Kasztantowicz v. EUIPO – Gbb Group (GEOTEK)
   (Asia T-97/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Menettämismenettely - EU-sanamerkki GEOTEK - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 40 säännön 5 kohta - Näyttö tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä - Myöhästyminen - Asetuksen N:o 2868/95 61 säännön 2 ja 3 kohta ja 65 säännön 1 kohta - Haltijalle asetetun määräajan antaminen tiedoksi telekopiona - Sellaisten olosuhteiden puuttuminen, joiden perusteella EUIPO:n toimittaman lähetyslistan oikeellisuus voitaisiin kyseenalaistaa - Asetuksen N:o 207/2009 78 artikla - Asetuksen N:o 2868/95 57 sääntö - Todistajien kuulemista koskeva pyyntö - EUIPO:n harkintavalta))
   (2017/C 195/32)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Martin Kasztantowicz (Berliini, Saksa) (edustaja: asianajaja R. Ronneburger)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Hanf ja A. Söder)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Gbb Group Ltd (Letchworth, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 14.12.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 3025/2014-5), joka koskee Gbb Groupin ja Martin Kasztantowiczin välistä menettämismenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Martin Kasztantowicz velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 145, 25.4.2016.