title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24 päivänä kesäkuuta 2004 asiassa C-212/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivit 89/665/ETY ja 92/13/ETY – Puutteellinen täytäntöönpano – Velvollisuus säätää julkisia hankintoja koskevassa lainsäädännössä menettelystä, joka antaa kaikille hylättyjen tarjousten tekijöille mahdollisuuden saada hankintapäätös kumottua)

text:
               7.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 201/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (toinen jaosto)
   24 päivänä kesäkuuta 2004
   asiassa C-212/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itävallan tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivit 89/665/ETY ja 92/13/ETY - Puutteellinen täytäntöönpano - Velvollisuus säätää julkisia hankintoja koskevassa lainsäädännössä menettelystä, joka antaa kaikille hylättyjen tarjousten tekijöille mahdollisuuden saada hankintapäätös kumottua)
   (2004/C 201/05)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-212/02, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään M. Nolin, avustajanaan R. Roniger), vastaan Itävallan tasavalta (asiamiehinään C. Pesendorfer ja M. Fruhmann,), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY (EYVL L 395, s. 33) 2 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan eikä vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/13/ETY (EYVL L 76, s. 14) 2 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska Salzburgin, Steiermarkin, Ala-Itävallan ja Kärntenin osavaltioiden Landesvergabegesetz-nimisissä laeissa (alueelliset lait julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekemisestä) ei kaikissa tapauksissa säädetä muutoksenhakumenettelystä, joka antaisi hylätyn tarjouksen tekijälle mahdollisuuden saada hankintapäätös kumottua, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), R. Schintgen, F. Macken ja N. Colneric, julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: R. Grass, on antanut 24.6.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY 2 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan eikä vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/13/ETY 2 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisia velvoitteitaan siltä osin kuin Salzburgin, Steiermarkin, Ala-Itävallan ja Kärntenin osavaltioiden Landesvergabegesetz-nimisissä laeissa (alueelliset lait julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekemisestä) ei kaikissa tapauksissa säädetä muutoksenhakumenettelystä, joka antaisi hylättyjen tarjousten tekijöille mahdollisuuden saada hankintapäätös kumottua.

               2)

               Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 180, 27.7.2002.


title: Asia T-256/03: Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwerter e.V.:n ja Josef Klohin 14.7.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
6.9.2003                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 213/41
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-              Kantaja vetoaa kanteensa tueksi henkilöstösääntöjen liitteen X
siota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Georges             säännösten rikkomiseen, syrjintäkiellon periaatteen loukkaa-
Vandersanden ja Laure Levi.                                             miseen ja periaatteen, jonka mukaan viranomaisten toimet
                                                                        sitovat niitä niiden myöhemmässä toiminnassa, loukkaami-
                                                                        seen. Elinolokorvaustaan koskeva päätöksen osalta kantaja
                                                                        vetoaa myös yhteisöjen perusteettomaan etuun sekä perustelu-
                                                                        velvollisuuden laiminlyöntiin ja laillisuusperiaatteen ja hyvän
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              hallinnon periaatteen loukkaamiseen.
–     kumoaa 12.6.2002 tehdyn nimittävän viranomaisen pää-
      töksen, joka koskee kantajalle osoitettua asuntoa, ja             (1 ) Asia T-271/01, tuomio 12.11.2002 (Kok. H. 2002, s. II-1109,
      kumoaa kantajan heinäkuun 2002 palkkakuittiin sisälty-                 EYVL C 19, 25.1.2003, s. 33).
      neen nimittävän viranomaisen päätöksen, joka koskee
      henkilöstösääntöjen liitteessä X olevassa 10 artiklassa
      tarkoitetun elinolokorvauksen soveltamista
–     tarvittaessa kumoaa kantajan 5.9.2002 tekemän valituk-
      sen hylkäämisestä 28.3.2003 tehdyn päätöksen
–     velvoittaa vastaajan maksamaan heinäkuusta 2000 alkaen
      viivästyskorkoa kantajan saaman elinolokorvauksen ja
      sen summan, joka hänen olisi pitänyt saada neljän                 Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiserestever-
      huollettavana olevan lapsensa vuoksi, välisestä erotukses-        werter e.V.:n ja Josef Klohin 14.7.2003 Euroopan yhteisö-
      ta, siihen saakka, kunnes summa on kokonaisuudessaan                           jen komissiota vastaan nostama kanne
      maksettu; sovellettava viivästyskorko on laskettava Eu-
      roopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioita varten
      vahvistaman, kyseisenä ajankohtana sovellettavan koron                                      (Asia T-256/03)
      perusteella kahdella yksiköllä korotettuna
                                                                                (2003/C 213/80)
–     velvoittaa vastaajan maksamaan symbolisen yhden euron
      suuruisen korvauksen henkisestä kärsimyksestä
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-
      konaisuudessaan.
                                                                        Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwerter
                                                                        e.V., Bochum (Saksa), ja Josef Kloh, Eichenried (Saksa), ovat
                                                                        nostaneet 14.7.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                        komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat
                                                                        R. Steiling und S. Wienhues.
Kantajalla, joka on Brasilian edustustossa työskentelevä komis-
sion virkamies, on neljä lasta, jotka asuvat tällä hetkellä äitinsä,    Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
kantajan entisen puolison kanssa. Kantaja osallistuu kuitenkin
tosiasiallisesti lasten elatukseen, kuten ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuin on tunnustanut kantajan toisessa asiassa              –      kumoaa 12.5.2003 tehdyn komission päätöksen 2003/
nostaman kanteen yhteydessä ( 1). Nyt esillä oleva asia koskee                 328/EY 1 ja 6 artiklan siltä osin kuin poikkeuksia,
kahta komission päätöstä, joista toisessa evätään kantajalta                   jotka koskevat luokkaan 3 kuuluvan ruokajätteen käyttöä
oikeus viisi makuuhuonetta käsittävään asuntoon, jossa hän                     sikojen ruokinnassa sekä lajinsisäistä kierrätyskieltoa syö-
voisi majoittaa neljä lastaan, sillä perusteella, että nämä asuvat             tettäessä käsiteltyä ruokajätettä sioille, sovelletaan enin-
äitinsä kanssa Euroopassa, ja joista toisessa, heinäkuun 2002                  tään 31.10.2006 saakka
palkkakuitissa ilmoitetussa päätöksessä otetaan elinolokor-
vausta määritettäessä huomioon ainoastaan kaksi lasta neljän
sijasta (henkilöstösääntöjen liitteessä X oleva 10 artikla).            –      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- C 213/42                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                          6.9.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantajat ovat asiassa T-391/02 ( 1) nostaneet Euroopan parla-            Kantaja on 1.7.1999 alkaen työskennellyt vastaajan palveluk-
mentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1774/2002 (2) koskevan             sessa. Hänen nykyisen työsopimuksensa voimassaoloaika päät-
kumoamiskanteen ja vaatineet tämän asetuksen kumoamista                  tyi 1.7.2003. Vastaaja kuitenkin eväsi kantajan pyynnön
siltä osin kuin sen 22 artiklassa hyväksytään ruokajätteen               työsopimuksen voimassaoloajan pidentämisestä. Kantaja on
ruokintaan käyttämistä koskevan kiellon osalta siirtymäkauden            riitauttanut tämän päätöksen.
toimenpiteet vain enintään neljän vuoden ajaksi 1.11.2002
alkaen. Riidanalaisessa päätöksessä annetaan asetuksen 32 ar-
tiklan 2 kohdan mukaiset siirtymäsäännökset.                             Kannekirjelmänsä tueksi kantaja vetoaa ensi sijassa perustelu-
                                                                         velvollisuuden loukkaamiseen.
Kantaja katsoo, että siirtymäsäännösten sisältämä määräaika
on lainvastainen. Se ei ole tarpeen asetetun tavoitteen saavutta-        Lisäksi kantaja esittää, että vastaaja on ylittänyt harkintavapau-
miseksi. Kantaja viittaa muilta osin asiassa T-391/02 esitettyi-         tensa rajat. Vastaaja on vahvistanut lähtökohdat, toimintasään-
hin kanneperusteisiin ja argumentteihin.                                 nöt ja menettelytavat huolehtiakseen siitä, että sopimusten
                                                                         voimassaoloaikojen pidentäminen suoritetaan yksiselitteisellä
                                                                         ja avoimella tavalla. Kantajan mukaan vastaaja on rikkonut
( 1) EYVL C 44, s. 42.                                                   harkintavaltansa rajoja soveltaessaan näitä sääntöjä.
( 2) Muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien
     sivutuotteiden terveyssäännöistä 3 päivänä lokakuuta 2002 annet-
     tu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1774/          Kantaja vetoaa myös huolenpitovelvollisuuden ja yhdenvertai-
     2002 (EYVL L 273, s. 1).                                            sen kohtelun periaatteen loukkaamiseen.
                                                                         Lopuksi kantaja esittää, että se, että hän kuuluu Europolin
                                                                         yritysneuvostoon ja että hän on ammattiyhdistyksen jäsen, on
                                                                         syynä siihen, ettei hänen työsopimuksensa voimassaoloaikaa
                                                                         ole jatkettu. Kantaja katsoo, että työntekijöillä, jotka ovat
                                                                         jonkin yhteistoimintaelimen jäseniä, on oltava erityisen vahva
                                                                         irtisanomissuoja ja että työnantajan on tällaisissa tapauksissa
Andreas Mausolfin 11.7.2003 Europolia vastaan nostama                    osoitettava, että irtisanominen ja työntekijän toiminta eivät ole
                                 kanne                                   yhteydessä toisiinsa.
                            (Asia T-258/03)
                            (2003/C 213/81)
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                              Asian T-280/93 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 213/82)
Andreas Mausolf, kotipaikka Leiden (Alankomaat), on nosta-
nut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
tuimessa 11.7.2003 kanteen Europolia vastaan. Kantajan edus-
tajina ovat Maria Franciscus Baltussen ja Pauline de Casparis.
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 12.6.2003 antamal-
                                                                         la määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
1)      kumoaa Europolin 14.4.2003 päivätyn päätöksen, jolla             rekisteristä on poistettu asia T-280/93, Brian Stephen Garrett
        (osittain) hylättiin kantajan 30.9.2002 tehdystä päätök-         vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen
        sestä esittämä oikaisuvaatimus, ja samanaikaisesti ku-           komissio.
        moaa 30.9.2002 tehdyn päätöksen;
                                                                         (1 ) EYVL C 302, 19.11.1992.
2)      velvoittaa Europolin maksamaan Andreas Mausolfille
        vahingonkorvausta sekä joka tapauksessa tämän asian
        oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-17/08: Kanne 14.2.2008 — Wybranowski v. komissio

text:
               21.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 158/25

         Kanne 14.2.2008 — Wybranowski v. komissio
   (Asia F-17/08)
   (2008/C 158/44)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Andrzej Wybranowski (Varsova, Puola) (edustaja: asianajaja Z. Wybranowski)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Kilpailun EPSO/AD/60/06 valintalautakunnan 15.11.2007 tekemän päätöksen, jolla kantajalle annettiin 20/50 pistettä suullisesta kokeesta ja siten päätettiin jättää tämä merkitsemättä varallaololuetteloon, sekä saman valintalautakunnan 20.12.2007 tekemän päätöksen olla korottamatta kantajan saamien pisteiden määrää suullisen kokeen tarkistamisen jälkeen tämän varallaololuetteloon merkitsemällä, muuttaminen. Vaihtoehtoisesti vaatimus kyseisten päätösten kumoamiseksi ja vastaajan ja/tai kilpailun valintalautakunnan velvoittamiseksi uuden päätöksen tekemiseen merkitsemällä kantajan varallaololuetteloon.
   Vaatimukset

               —

               Kilpailun EPSO/AD/60/06 valintalautakunnan 15.11.2007 tekemää päätöstä, jolla kantajalle annettiin 20/50 pistettä suullisesta kokeesta ja siten päätettiin jättää tämä merkitsemättä varallaololuetteloon, sekä saman valintalautakunnan 20.12.2007 tekemää päätöstä olla korottamatta kantajan saamien pisteiden määrää suullisen kokeen tarkistamisen jälkeen merkitsemällä tämän varallaololuetteloon, on muutettava

               —

               Vaihtoehtoisesti kyseiset päätökset on kumottava ja vastaaja ja/tai kilpailun valintalautakunta on velvoitettava tekemään uusi päätös merkitsemällä kantaja varallaololuetteloon

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-544/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23.4.2009 (Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiun (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Uwe Rüffler v. Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu (EY 18 artikla — Tuloveroa koskeva lainsäädäntö — Tuloverosta tehtävä vähennys siinä jäsenvaltiossa, jossa verotus tapahtuu, suoritettujen sairausvakuutusmaksujen perusteella — Muissa jäsenvaltioissa suoritettujen vakuutusmaksujen perusteella tehtävän vähennyksen epääminen)

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/15

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23.4.2009 (Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiun (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Uwe Rüffler v. Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
   (Asia C-544/07) (1)

   (EY 18 artikla - Tuloveroa koskeva lainsäädäntö - Tuloverosta tehtävä vähennys siinä jäsenvaltiossa, jossa verotus tapahtuu, suoritettujen sairausvakuutusmaksujen perusteella - Muissa jäsenvaltioissa suoritettujen vakuutusmaksujen perusteella tehtävän vähennyksen epääminen)
   2009/C 141/24
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Uwe Rüffler

      Vastaaja: Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Puola) — EY 12 artiklan 1 kohdan ja EY 39 artiklan 1 ja 2 kohdan tulkinta — Kansallinen tuloverolainsäädäntö, jonka mukaan ainoastaan kyseisessä jäsenvaltiossa suoritetut sairausvakuutusmaksut voidaan vähentää verosta

      Tuomiolauselma

   EY 18 artiklan 1 kohdan kanssa on ristiriidassa sellainen jäsenvaltion säännöstö, jossa suoritettujen sairausvakuutusmaksujen vähentämistä tuloveron määrästä koskevan oikeuden myöntäminen sidotaan edellytykseen, että nämä maksut on suoritettu tässä jäsenvaltiossa kansallisen oikeuden säännösten perusteella, ja joka johtaa tällaisen veroedun myöntämisen epäämiseen silloin, kun vakuutusmaksut, jotka mahdollisesti voidaan vähentää tässä jäsenvaltiossa maksettavan tuloveron määrästä, suoritetaan toisen jäsenvaltion pakollisen sairausturvajärjestelmän mukaisesti.

      (1)  EUVL C 37, 9.2.2008.


title: Asia C-259/04: High Court of Justicen Lord Chancellorin vuoden 1994 Trade Marks Actin 76 §:n nojalla määräämän ratkaisijan Registrar of Trade Marksin pyynnöstä 26.5.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Elizabeth Emanuel vastaan Continental Shelf 128 Ltd.

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/13

         High Court of Justicen Lord Chancellorin vuoden 1994 Trade Marks Actin 76 §:n nojalla määräämän ratkaisijan Registrar of Trade Marksin pyynnöstä 26.5.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Elizabeth Emanuel vastaan Continental Shelf 128 Ltd.
   (Asia C-259/04)
   (2004/C 217/26)
   High Court of Justicen Lord Chancellorin vuoden 1994 Trade Marks Actin 76 §:n nojalla määräämä ratkaisija on pyytänyt Registrar of Trade Marksin pyynnöstä 26.5.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 16.6.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Elizabeth Emanuel vastaan Continental Shelf 128 Ltd. seuraaviin kysymyksiin:
   NEUVOSTON DIREKTIIVIN 89/104 (1) 3 ARTIKLAN 1 KOHDAN G ALAKOHTA

               1.

               Onko tavaramerkki omiaan johtamaan yleisöä harhaan ja kielletäänkö rekisteröinti 3 artiklan 1 kohdan g alakohdan nojalla seuraavissa tapauksissa:

                           a)

                           tavaramerkkiin liittyvä goodwill on siirretty sen liiketoiminnan siirron mukana, jonka yhteydessä valmistetaan tavaramerkillä varustettuja tavaroita,

                           b)

                           tavaramerkki ilmaisi ennen siirtoa merkittävälle osalle kohdeyleisöä, että tietty henkilö osallistui tavaramerkillä varustettujen tavaroiden suunnitteluun tai valmistukseen,

                           c)

                           siirronsaaja haki siirron jälkeen tavaramerkin rekisteröintiä, ja

                           d)

                           hakemuksen jättämisen aikaan merkittävä osa kohdeyleisöstä uskoi virheellisesti tavaramerkin käytön ilmaisevan, että tietty henkilö osallistui edelleen tavaramerkillä varustettujen tavaroiden suunnitteluun tai valmistukseen, ja tämä käsitys todennäköisesti vaikutti heidän kulutuskäyttäytymiseensä?

               2.

               Jos ensimmäiseen kysymykseen ei vastata varauksetta myöntävästi, mitä muita seikkoja on otettava huomioon arvioitaessa sitä, onko tavaramerkki omiaan johtamaan yleisöä harhaan ja onko sen rekisteröinti 3 artiklan 1 kohdan g alakohdan nojalla kiellettyä ja onko tällöin oleellista, että harhaanjohtavuuden vaara todennäköisesti vähenee ajan myötä?

         NEUVOSTON DIREKTIIVIN 12 ARTIKLAN 2 KOHDAN B ALAKOHTA

               3.

               Onko rekisteröity tavaramerkki tullut harhaanjohtavaksi tavaramerkin haltijan käytön tai hänen suostumuksellaan tapahtuneen käytön seurauksena, ja onko se siten julistettava menetetyksi 12 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla seuraavissa tilanteissa:

                           a)

                           rekisteröity tavaramerkki ja siihen liittyvä goodwill on siirretty yhdessä sen liiketoiminnan kanssa, jonka yhteydessä valmistetaan tavaramerkillä varustettuja tavaroita,

                           b)

                           tavaramerkki ilmaisi ennen siirtoa merkittävälle osalle kohdeyleisöä, että tietty henkilö osallistui tavaramerkillä varustettujen tavaroiden suunnitteluun tai valmistukseen,

                           c)

                           siirron jälkeen tehtiin rekisteröidyn tavaramerkin menettämistä koskeva vaatimus, ja

                           d)

                           hakemuksen jättämisen aikaan merkittävä osa kohdeyleisöstä uskoi virheellisesti tavaramerkin käytön ilmaisevan, että tietty henkilön osallistui edelleen tavaramerkillä varustettujen tavaroiden suunnitteluun tai valmistukseen, ja tämä käsitys todennäköisesti vaikutti heidän kulutuskäyttäytymiseensä?

               4.

               Jos kolmanteen kysymykseen ei vastata varauksetta myöntävästi, mitä muita seikkoja on otettava huomioon, kun arvioidaan sitä, onko rekisteröity tavaramerkki tullut harhaanjohtavaksi tavaramerkin haltijan käytön tai hänen suostumuksellaan tapahtuneen käytön seurauksena, ja onko se siten julistettava menetetyksi 12 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla, ja onko oleellista, että harhaanjohtavuuden vaara todennäköisesti vähenee ajan myötä?

      (1)  Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annettu ensimmäinen neuvoston direktiivi 89/104/ETY (EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1—7).


title: Asia C-601/16 P: Valitus, jonka Arrow Group ApS ja Arrow Generics Ltd ovat tehneet 24.11.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-467/13, Arrow Group ja Arrow Generics v. komissio, 8.9.2016 antamasta tuomiosta

text:
               30.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/29

         Valitus, jonka Arrow Group ApS ja Arrow Generics Ltd ovat tehneet 24.11.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-467/13, Arrow Group ja Arrow Generics v. komissio, 8.9.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-601/16 P)
   (2017/C 030/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Arrow Group ApS ja Arrow Generics Ltd (edustajat: C. Firth, S. Kon ja C. Humpe, solicitors)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-467/13 8.9.2016 antaman tuomion ja/tai 19.6.2013 asiassa AT.39226 – Lundbeck annetun komission päätöksen C(2013) 3803 final 1, 2 ja 3 artiklan Arrow’ta koskevilta osin

               —

               vaihtoehtoisesti kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-467/13 8.9.2016 antaman tuomion ja palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen tai

               —

               viimeisenä vaihtoehtona kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-467/13 8.9.2016 antaman tuomion siltä osin kuin tuomiolla pysytettiin komission päätöksen C(2013) 3803 final 2 artiklan nojalla Arrow’lle määrätty sakko Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Tanskaa koskevien sopimusten osalta tai alentaa tämän sakon määrää

               —

               velvoittaa komission korvaamaan Arrow’n oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ensimmäinen valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti potentiaalista kilpailua koskevaa merkityksellistä testiä.

               1)

               Ensimmäinen peruste: unionin yleinen tuomioistuin siirsi todistustaakan Arrow’lle ja vapautti komission velvollisuudestaan näyttää potentiaalinen kilpailu toteen.

               2)

               Toinen peruste: unionin yleinen tuomioistuin teki virheen johtamalla potentiaalisen kilpailun olemassaolon joukosta olettamia, jotka ovat vastoin sitä periaatetta, jonka mukaan potentiaalinen kilpailu edellyttää markkinoille pääsyn todellisen ja konkreettisen mahdollisuuden olemassaoloa.

               3)

               Kolmas peruste: unionin yleinen tuomioistuin antoi perusteettomasti painoarvoa Lundbeckin aikomukselle ja arvioi virheellisesti sopimusten allekirjoittamisen jälkeen ilmenneiden tosiseikkojen näyttöarvoa.

               4)

               Neljäs peruste: unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon englantilaisen tuomioistuimen paroksetiinista antaman tuomion merkitystä ja vaikutuksia.

               5)

               Viides peruste: unionin yleinen tuomioistuin johti virheellisesti potentiaalisen kilpailun olemassaolon siitä, että Arrow oli toteuttanut toimenpiteitä markkinoille tulemisen valmistelemiseksi.

               6)

               Kuudes peruste: unionin yleinen tuomioistuin teki virheen soveltamalla Lundbeckin patentteihin olettamaa väliaikaisesta pätemättömyydestä ja rikkomisen tapahtumatta jäämisestä.

         Toinen valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, että patentteja koskevien sovintosopimusten tarkoituksena oli rajoittaa kilpailua.

               1)

               Ensimmäinen peruste: unionin yleinen tuomioistuin jätti huomiotta sen, että sopimusta, jolla ”vain voidaan” rajoittaa kilpailua, ei ole pidettävä tarkoitukseen perustuvana rikkomisena.

               2)

               Toinen peruste: unionin yleinen tuomioistuin erehtyi luokitellessaan sopimukset pääsisällöltään markkinoilta poissulkemista koskeviksi sopimuksiksi.

               3)

               Kolmas peruste: unionin yleinen tuomioistuin totesi virheellisesti, että komissio saattoi todeta sopimusten kilpailua rajoittavan tarkoituksen ottamatta huomioon sitä tilannetta, joka olisi vallinnut ilman kyseisiä sopimuksia.

         Kolmas valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin teki virheen hyväksyessään komission päätelmät siitä, että Arrow menetteli tarkoituksellisesti tai huolimattomasti toteuttaessaan väitetyn rikkomisen, eikä sakkoja olisi pitänyt määrätä lainkaan.


title: Asia C-335/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 26.6.2012 — Puola v. komissio (Muutoksenhaku — Yhteinen markkinajärjestely — Uusien jäsenvaltioiden liittymisen vuoksi toteutettavat siirtymätoimenpiteet — Maataloustuotteiden kaupan osalta toteutettavista toimenpiteistä annettu asetus (EY) N:o 1972/2003 — Kumoamiskanne — Määräaika — Alkamisajankohta — Myöhästyminen — Tutkimatta jättäminen — Asetuksen säännöksen muuttaminen — Määräajan alkaminen uudelleen — Tutkittavaksi ottaminen osittain — Kanneperusteet — Oikeusyhteisöä koskevien periaatteiden ja tehokkaan oikeussuojan periaatteen loukkaaminen — Tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteen ja kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kiellon periaatteen loukkaaminen — Suhteellisuusperiaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen — Oikeusnormien hierarkian loukkaaminen — Vuoden 2003 liittymisasiakirjan 41 artiklan rikkominen — Asetuksen (EY) N:o 1972/2003 3 artiklan virheellinen tulkinta — Perusteluvelvollisuuden laiminlyönti)

text:
               25.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 258/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 26.6.2012 — Puola v. komissio
   (Asia C-335/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteinen markkinajärjestely - Uusien jäsenvaltioiden liittymisen vuoksi toteutettavat siirtymätoimenpiteet - Maataloustuotteiden kaupan osalta toteutettavista toimenpiteistä annettu asetus (EY) N:o 1972/2003 - Kumoamiskanne - Määräaika - Alkamisajankohta - Myöhästyminen - Tutkimatta jättäminen - Asetuksen säännöksen muuttaminen - Määräajan alkaminen uudelleen - Tutkittavaksi ottaminen osittain - Kanneperusteet - Oikeusyhteisöä koskevien periaatteiden ja tehokkaan oikeussuojan periaatteen loukkaaminen - Tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteen ja kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kiellon periaatteen loukkaaminen - Suhteellisuusperiaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen - Oikeusnormien hierarkian loukkaaminen - Vuoden 2003 liittymisasiakirjan 41 artiklan rikkominen - Asetuksen (EY) N:o 1972/2003 3 artiklan virheellinen tulkinta - Perusteluvelvollisuuden laiminlyönti)
   2012/C 258/02
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Valittaja: Puolan tasavalta (asiamiehet: M. Dowgielewicz ja M. Szpunar)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Tserepa-Lacombe, A. Stobiecka-Kuik, A. Szmytkowska ja T. van Rijn)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu ensimmäinen jaosto) asiassa T-257/04, Puola v. komissio, 10.6.2009 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jolla vaadittiin maataloustuotteiden kaupan osalta toteutettavista siirtymätoimenpiteistä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian liittymisen vuoksi 10.11.2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1972/2003 (EUVL L 293, s. 3), sellaisena kuin se on muutettuna 10.2.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 230/2004 (EUVL L 39, s. 13) sekä 20.4.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 735/2004 (EUVL L 114, s. 13), osittaista kumoamista — EY 230 artiklan neljännen kohdan, asetuksen (EY) N:o 1972/2003 3 artiklan sekä ETY:ssä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä annetun asetuksen N:o 1 (EYVL L 17, s. 385) virheellinen tulkinta — EY 253 artiklan ja liittymissopimuksen 41 artiklan rikkominen, oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan koskevan periaatteen, solidaarisuusperiaatteen, suhteellisuusperiaatteen, syrjinnän kieltoa koskevan periaatteen, vilpittömän mielen suojaa koskevan periaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen — Siitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kieltäytyi tutkimasta solidaarisuusperiaatteen ja vilpittömän mielen suojaa koskevan periaatteen loukkaamista koskevia kanneperusteita, johtuvat menettelyvirheet

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Puolan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 282, 21.11.2009.


               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/1

         (2007/C 170/01)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 155, 7.7.2007

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 140, 23.6.2007

      EUVL C 129, 9.6.2007

      EUVL C 117, 26.5.2007

      EUVL C 96, 28.4.2007

      EUVL C 95, 28.4.2007

      EUVL C 82, 14.4.2007

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia T-569/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.8.2015 – Bimbo v. SMHV – Kimbo (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/57

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.8.2015 – Bimbo v. SMHV – Kimbo (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)
   (Asia T-569/13) (1)

   (2015/C 381/68)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 24, 25.1.2014.


title: Asia T-167/07: Kanne 18.5.2007 — Far Eastern Textile v. neuvosto

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/27

         Kanne 18.5.2007 — Far Eastern Textile v. neuvosto
   (Asia T-167/07)
   (2007/C 170/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Far Eastern Textile Ltd (Taipei, Taiwan) (edustaja: lakimies P. De Baere)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta muiden muassa Taiwanista peräisin olevan polyeteenitereftalaatin (PET) tuonnissa 22.2.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 192/2007 on kumottava kantajaa koskevilta osin ja

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on taiwanilainen polyeteenitereftalaatin (PET) valmistaja ja viejä, vaatii lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Intiasta, Indonesiasta, Malesiasta, Korean tasavallasta, Thaimaasta ja Taiwanista peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin tuonnissa asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisen toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun ja osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen 22.2.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 192/2007 (1) kumoamista.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ensinnäkin siihen, että neuvosto on rikkonut perusasetuksen (2) 2 artiklan 11 kohtaa, koska se on soveltanut epäsymmetristä laskentatapaa kantajan polkumyyntimarginaalin laskemiseen.
   Toiseksi kantaja väittää, että neuvosto on rikkonut EY 253 artiklaa, koska se ei ole riittävästi perustellut sitä, miksi symmetriset vertailumenetelmät eivät ilmentäneet polkumyynnin täyttä laajuutta.
   Kolmanneksi kantaja väittää, että neuvosto rikkoi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohtaa, 11 kohtaa ja 12 kohtaa, kun se laski kantajan polkumyyntimarginaalin käyttämällä nollaamistekniikoita, jotka nollasivat kaikki negatiiviset polkumyyntimarginaalit, kun laskettiin 2 artiklan 12 kohdassa tarkoitettua painotettua keskimääräistä polkumyyntimarginaalia.
   Lopuksi kantaja väittää, että neuvosto rikkoi EY 253 artiklaa, koska se ei riittävästi perustellut sitä, miksi kantajan polkumyyntimarginaali on laskettava nollaamistekniikoita käyttämällä.

      (1)  EUVL 2007 L 59, s. 1.

      (2)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL 1996 L 56, s. 1).


title: Asian C-370/04 poistaminen rekisteristä

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/32

         Asian C-370/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 217/69)

      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.6.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-370/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta.

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004.


title: Asia T-384/14: Kanne 3.6.2014 – Italia v. komissio

text:
               21.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/32

         Kanne 3.6.2014 – Italia v. komissio
   (Asia T-384/14)
   2014/C 235/43
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamiehet: avvocato dello Stato B. Tidore ja G. Palmieri)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 4.4.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 2008, joka on annettu tiedoksi 7.4.2014 ja jolla Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden ja konkreettisemmin Italian tietyt menot jätetään Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu yhteisön periaatteiden loukkaamiseen ja asian puutteelliseen selvittämiseen

                           —

                           Kantaja väittää tässä yhteydessä, että komissio on riidanalaisessa päätöksessä suorittanut rahoitusoikaisun muutamien pelkästään Lazion ja Abbruzzon alueilla paikan päällä toteutettujen tarkastusten yhteydessä ilmenneiden laiminlyöntien perusteella. Kantaja riitauttaa sen, että tällaisen tarkastuksen tulokset voisivat ulottua tarkasteltavana olevien alueiden ulkopuolelle ja että oikaisun määräksi voitaisiin katsoa viisi prosenttia, koska Italian eri alueilla vallitseva todellinen tilanne vaihtelee hyvin paljon ja joka tapauksessa osallisena on ollut yksi ainoa maksajavirasto (AGEA).

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1782/2003 (1) 43 ja 48 artiklan rikkomiseen

                           —

                           Komissio on päätöksessään väittänyt Italian valtion soveltaneen virheellisesti erityistukioikeuksia koskevaa säännöstöä ja katsonut, että rahastolle on aiheutunut riski. Kantaja väittää, että asetuksen N:o 178272003 43 ja 48 artiklassa ei säädetä erityisestä menettelytavasta erityistukioikeuksien edelleen jakamiselle komission tutkittavaksi ottamien tapausten osalta ja että Italian omaksuma menetelmä on paitsi täysin kyseisen säännöstön mukainen myös sellainen, ettei siitä aiheudu mitään erityisiä riskejä rahastolle.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu rahoitusoikaisua ja hyväksymisperusteiden noudattamista koskevien yleisten periaatteiden loukkaamiseen sekä puutteellisiin perusteluihin

                           —

                           Komissio on päätöksessään suorittanut oikaisun, joka koskee toiminnallisia puutteita, jotka voidaan lukea ARBEAn syyksi. ARBEA on maksajavirasto, jonka hyväksyntä on peruttu viranomaisen 12.5.2010 tekemällä päätöksellä 16.10.2010 lähtien, jolloin AGEA otti hoitaakseen ARBEAn tehtävät. Kantaja riitauttaa komission omaksuman menettelytavan, jonka mukaan komissio on jatkanut vuoteen 2010 rahoitusvuosien 2007–2009 osalta jo suoritettua oikaisua ja olettanut, että jo todetut riskit ovat edelleen olemassa, sekä vahvistanut saman prosenttimäärän ja soveltanut oikaisua hyväksynnän peruuttamisen ja sen välillä kuluneeseen ajanjaksoon, jolloin AGEA otti ARBEAn tehtävät hoitaakseen.

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003.


title: Asia T-142/04: Cargill B.V:n 14.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               26.6.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 168/8

         Cargill B.V:n 14.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-142/04)
   (2004/C 168/14)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Cargill B.V., kotipaikka Haag (Alankomaat), on nostanut 14.4.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat H. J. Bronkhorst ja J. F. van Nouhuys.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               I.

               kumoaa Euroopan yhteisöjen komission sille 5.1.2004 osoittaman päätöksen

               II.

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa komission päätöksen, jonka mukaan tuontitullien peruuttaminen ei ollut lainmukaista tietyssä tapauksessa. Päätös tehtiin sen jälkeen, kun yhteisöjen tuomioistuin oli kumonnut komission päätöksen C/2000/485 lopullinen asiassa C-156/00, Alankomaiden kuningaskunta vastaan komissio. (1)

   Kantaja on tuonut maissia yhteisöön sisäisessä jalostusmenettelyssä. Maissi oli tarkoitus jalostaa glukoosiksi, joka oli sitten tarkoitus viedä yhteisöstä. Kantajalla oli tätä tarkoitusta varten tarvittavat luvat tasausmaksujärjestelmän soveltamiseksi. Komissio toteaa riidanalaisessa päätöksessä, ettei yhteisöstä vietyä glukoosia ollut saatu kokonaan maissista vaan myös yhteisön markkinoilta peräisin olevasta vehnästä. Alankomaiden viranomaiset perivät näin ollen maksamatta jääneet tuontitullit. Riidanalaisessa päätöksessä komissio hylkäsi vaatimuksen kyseisen tullivelan peruuttamisesta.
   Kantaja väittää kanteensa tueksi ensinnäkin, että sen puolustautumisoikeuksia on rikottu. Kantaja vetoaa tältä osin erityisesti siihen, ettei sitä ole kuultu ja ettei sille ole annettu oikeutta tutustua asiakirja-aineistoon.
   Kantaja väittää lisäksi, että tuonti- tai vientitullien palauttamisesta tai peruuttamisesta annettua asetusta N:o 1430/79 (2), yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen N:o 2913/92 (3) 239 artiklaa ja tietyistä asetuksen N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen N:o 2454/93 (4) 905–909 artiklaa on rikottu. Kantaja vetoaa myös siihen, että EY 253 artiklan mukaista perusteluvelvollisuutta on jätetty noudattamatta.
   Kantaja väittää, että komissio on tehnyt virheen katsoessaan, että kantaja oli syyllistynyt ilmeiseen huolimattomuuteen sisäistä jalostusta koskevien lupaedellytysten täyttämisen suhteen. Kantajan mukaan vientiin tarkoitetulla glukoosilla, joka on valmistettu vehnästä ja maissista, oli samat ominaisuudet kuin yksinomaan maissista valmistetulla glukoosilla. Kantaja toteaa lisäksi, että molemmat tuotteet kuuluvat samaan CN-koodiin. Kantaja väittää, että ainoa moite, joka sen osalta voidaan esittää, on se, että kantaja vei osan glukoosista sen jälkeen, kun luvassa asetettu kuuden kuukauden määräaika oli päättynyt.
   Kantaja väittää vielä lopuksi, että suhteellisuusperiaatetta on loukattu.

      (1)  Asia C-156/00, Alankomaat v. komissio, tuomio 13.3.2003 (Kok. 2003, s. I-2527).

      (2)  Tuonti- tai vientitullien palauttamisesta tai peruuttamisesta 2 päivänä heinäkuuta 1979 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1430/79 (EYVL L 175, s. 1).

      (3)  Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1).

      (4)  Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2454/93 (EYVL 1993, L 253, s. 1).


title: Asia F-81/06: Virkamiestuomioistuimen määräys 4.9.2008 — Duyster v. komissio

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/68

         Virkamiestuomioistuimen määräys 4.9.2008 — Duyster v. komissio
   (Asia F-81/06) (1)

   (2008/C 301/136)

      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä sovintoratkaisun jälkeen.

      (1)  EUVL C 261, 28.10.2006, s. 34.


title: Asia C-62/16: Kanne 3.2.2016 – Euroopan komissio v. Romania

text:
               25.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/20

         Kanne 3.2.2016 – Euroopan komissio v. Romania
   (Asia C-62/16)
   (2016/C 145/26)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Petrova, M. Heller ja A. Biolan)

      Vastaaja: Romania

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Romania ei ole noudattanut direktiivin 2012/33/EU (1) 2 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle,

               —

               on velvoitettava Romania SEUT 260 artiklan 3 kohdan mukaisesti maksamaan 38 042,60 euron suuruinen uhkasakko kultakin viivästyspäivältä siitä päivästä lukien, jolloin tässä asiassa annetaan tuomio, direktiivin 2012/33/EU täysimääräisistä täytäntöönpanotoimenpiteistä ilmoittamisen laiminlyönnin vuoksi,

               —

               Romania on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 18.6.2014.

      (1)  Neuvoston direktiivin 1999/32/EY muuttamisesta meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden rikkipitoisuuden osalta 21.11.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/33/EU (EUVL L 327, s. 1).


title: Asia C-373/17 P: Valitus, jonka Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH ja Agria Beteiligungsgesellschaft mbH ovat tehneet 20.6.2017 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-480/15, Agria Polska ym. v. komissio, 16.5.2017 antamasta tuomiosta

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/4

         Valitus, jonka Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH ja Agria Beteiligungsgesellschaft mbH ovat tehneet 20.6.2017 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-480/15, Agria Polska ym. v. komissio, 16.5.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-373/17 P)
   (2017/C 347/04)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Valittajat: Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH ja Agria Beteiligungsgesellschaft mbH (edustajat: P. Graczyk, Adwokat, ja W. Rocławski, Radca prawny)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen 16.5.2017 asiassa T-480/15 antama tuomio on kumottava kokonaisuudessaan.

               —

               Unionin tuomioistuimen on ratkaistava asia eli kumottava komission päätös.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ensimmäinen valitusperuste koskee SEUT 101 ja SEUT 102 artiklan sekä SEU 17 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen ja komission asetuksen (EY) N:o 773/2004 7 artiklan 2 kohdan sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 artiklan 1 ja 2 kohdan rikkomista sen vuoksi, että unionin yleinen tuomioistuin ei ole todennut komission SEUT 101 tai 102 artiklan rikkomisen todennäköisyyden, tutkinnan aloittamista edellyttävän unionin edun olemassaolon ja edellytettävän näytön laajuuden arvioinnissa tekemiä ilmeisiä virheitä.
   Ensimmäisessä valitusperusteessaan valittajat tuovat esiin unionin yleisen tuomioistuimen tekemiä virheitä, joita ovat muun muassa i) se, että toteamus siitä, että valittajien kilpailijoiden samanaikainen toiminta (kanteluiden tekeminen kansallisille viranomaisille) oli perusteltua, on perustunut yksinomaan kyseisten kilpailijoiden esittämiin selvityksiin, ii) se, että sitä, että suurin osa valittajia koskevista hallintopäätöksistä ja hallinnollista seuraamuksista, jotka on annettu tai joista on määrätty kilpailijoiden kanteluiden perusteella, on kumottu, ei ole otettu huomioon, iii) se, että sitä, että kantelut on osittain osoitettu viranomaisille, joilla ei ollut toimivaltaa asiassa, ja että on vain todettu, että kun otetaan huomioon maineelle aiheutuvan vahingon vaara tai myytyjen tuotteiden alkuperäisen tilan vahingoittumisen vaara, saattaa olla perusteltua informoida toimivaltaisia viranomaisia, ei ole otettu huomioon, iv) komission sen toteamuksen vahvistaminen, ettei ollut olemassa riittävää unionin intressiä tutkinnan aloittamiseksi, vaikka kantelun kohteena ollut toiminta koski usean jäsenvaltion aluetta ja lukuisilla markkinoilla toimivia yrityksiä; virheellinen toteamus siitä, että se, että valittajien kantelut oli saatettu kansallisen kilpailuviranomaisen käsiteltäväksi merkitsi, että kyseisellä viranomaisella oli yksinomainen toimivalta; v) se, että sitä, että edellytetyn näytön laajuus ja tarve käyttää huomattavia resursseja puhuu komission toimivallan puolesta, ei ole otettu huomioon; vi) toteamus, etteivät niin kutsutut menettelyn väärinkäyttöä koskevat edellytykset täyttyneet asiassa.
   Toinen valitusperuste koskee unionin oikeuden tehokkaan vaikutuksen (effet utile) periaatteen loukkaamista ja kyseisen periaatteen virheellistä tulkintaa SEUT 101 ja 102 artiklaa, SEUT 105 artiklaa ja SEU 17 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa sillä perusteella, että i) komission roolia unionin kilpailun suojaamista koskevassa järjestelmässä ei ole otettu huomioon ja on oletettu, ettei komissiolla ole mitään velvollisuutta tarkastaa, että kansallisilla viranomaisilla on käytössään asianmukaiset keinot asetukseen N:o 1/2003 perustuvien tehtävien hoitamiseksi, ii) valittajien väitteitä, jotka koskivat sitä, ettei kansallisissa tuomioistuimissa ole käytettävissä tehokkaita keinoja kilpailusääntöjen panemiseksi täytäntöön yksityisesti (private enforcement), koska Puolan oikeudessa ei ole vastaavia menettelyjä ja koska Puolan oikeuden mukaiset määräajat ovat kuluneet umpeen, ei ole otettu huomioon, iii) unionin yleinen tuomioistuin on väittänyt, että valittajat eivät ole osoittaneet, että Puolan kilpailuviranomaiset (kilpailu- ja kuluttajaviraston, Urzęd Ochrony Konkurencji i Konsumentów, UOKiK, pääjohtaja) eivät olisi aikoneet puuttua rikkomuksiin tehokkaasti ja määrätä niistä seuraamuksia, vaikka valittajien mielestä oli riidatonta, että UOKiKin pääjohtaja ei ollut suostunut aloittamaan tutkintaa sillä perusteella, että tuolloin sitova säädetty vuoden määräaika oli päättynyt.
   Kolmas valitusperuste koskee tehokkaan oikeussuojan periaatteen (ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 13 artikla), tehokkaita oikeussuojakeinoja tuomioistuimessa koskevan oikeuden (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan 1 kohta) ja hyvää hallintoa koskevan oikeuden (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohta) loukkaamista sillä perusteella, että unionin yleinen tuomioistuin i) on pysyttänyt komission päätöksen, jolla komissio oli hylännyt valittajien kantelut, tarkastamatta sitä, oliko rikkomus tapahtunut, huolimatta siitä, että kansallinen kilpailuviranomainen oli aiemmin kieltäytynyt puuttumasta rikkomuksiin muodollisten vaatimusten vuoksi, ja siitä, ettei vahingonkorvausvaatimusten yksityisoikeudelliseen täytäntöönpanoon ollut mitään todellisia mahdollisuuksia, ii) on virheellisesti todennut, ettei tehokkaan oikeussuojan periaatetta ole loukattu, sillä perusteella, että valittajat ovat voineet nostaa kanteen komission päätöksestä, jolla kantelut on hylätty, ja iii) ei ole ottanut huomioon sitä, että oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan, tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja hyvään hallintoon käsittää myös oikeuden saada asia ratkaistua kohtuullisessa ajassa, mikä ei ole toteutunut nyt käsiteltävässä asiassa, koska komissio on tehnyt päätöksen siitä, ettei menettelyä aloiteta, vasta neljän ja puolen vuoden kuluttua siitä, kun valittajat olivat jättäneet kantelun.


title: Asia C-22/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 27.4.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               14.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 27.4.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-22/06) (1)

   (2006/C 249/21)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006.


title: Asia C-69/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Napoli — Sezione Lavoro (Italia) on esittänyt 20.2.2008 — Raffaello Visciano v. I.N.P.S.

text:
               26.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Napoli — Sezione Lavoro (Italia) on esittänyt 20.2.2008 — Raffaello Visciano v. I.N.P.S.
   (Asia C-69/08)
   (2008/C 107/30)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale di Napoli — Sezione Lavoro
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Raffaello Visciano

      Vastaaja: I.N.P.S.
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Sallitaanko 20.10.1980 annetun direktiivin 80/987 (1) 3 ja 4 artiklassa, siltä osin kuin niissä säädetään työntekijöiden maksamatta olevien palkkasaatavien maksamisesta, että silloin kun näitä saatavia vaaditaan palkkaturvaelimeltä, saatavia ei pidetä luonteeltaan palkkana, mitä ne olivat alun perin, vaan ne luokitellaan tästä poiketen sosiaaliturvaetuudeksi pelkästään sen vuoksi, että jäsenvaltio on antanut niiden suorittamisen sosiaaliturvalaitoksen tehtäväksi, ja sallitaanko näissä artikloissa siis, että kansallisessa lainsäädännössä korvataan käsite ”palkka” käsitteellä ”sosiaaliturvaetuus”?

               2)

               Onko direktiiville asetetun sosiaalisen päämäärän kannalta riittävää, että kansallisessa lainsäädännössä käytetään työntekijän alkuperäistä palkkasaatavaa pelkkänä vertailukohtana, johon viittaamalla määritetään palkkaturvaelimen toimenpiteellä turvattava etuus, vai vaaditaanko, että palkkasaatavaa, joka työntekijällä on maksukyvyttömältä työnantajalta, suojellaan palkkaturvaelimen toimenpiteellä niin, että sen osalta taataan vastaava sisältö, takeet, aikarajat ja soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt kuin ne, jotka samassa oikeusjärjestyksessä tunnustetaan kaikille muille työsuhteesta johtuville saataville?

               3)

               Onko yhteisön lainsäädännöstä johdettavien periaatteiden ja erityisesti vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteiden mukaan mahdollista, että työntekijöiden maksamattomiin palkkasaataviin direktiivin 80/987 4 artiklan mukaisesti yksilöidyltä ajalta sovelletaan vanhentumissäännöstöä, joka on epäedullisempi kuin se, jota sovelletaan samanluonteisiin saataviin?

      (1)  EYVL L 283, s. 23.


title: Yhdistetyt asiat C-39/13–C41/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.6.2014 (Gerechtshof Amsterdam – Alankomaat esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen/ SCA Group Holding BV (C-39/13), SCA, X AG ym./Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam (C-40/13), Inspecteur van de Belastingdienst Holland-Noord/kantoor Zaandam/MSA International Holdings BV, MSA Nederland BV (C-41/13) (Sijoittautumisvapaus — Yhteisövero — Samaan konserniin kuuluvien yhtiöiden muodostama verotuksellinen yksikkö — Hakemus — Hylkäysperusteet — Yhden tai useamman välissä olevan yhtiön taikka emoyhtiön kotipaikan sijaitseminen toisessa jäsenvaltiossa — Tilanne, jossa verotusvaltiossa ei ole kiinteää toimipaikkaa)

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.6.2014 (Gerechtshof Amsterdam – Alankomaat esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen/ SCA Group Holding BV (C-39/13), SCA, X AG ym./Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam (C-40/13), Inspecteur van de Belastingdienst Holland-Noord/kantoor Zaandam/MSA International Holdings BV, MSA Nederland BV (C-41/13)
   (Yhdistetyt asiat C-39/13–C41/13) (1)

   ((Sijoittautumisvapaus - Yhteisövero - Samaan konserniin kuuluvien yhtiöiden muodostama verotuksellinen yksikkö - Hakemus - Hylkäysperusteet - Yhden tai useamman välissä olevan yhtiön taikka emoyhtiön kotipaikan sijaitseminen toisessa jäsenvaltiossa - Tilanne, jossa verotusvaltiossa ei ole kiinteää toimipaikkaa))
   2014/C 282/12
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Gerechtshof Amsterdam

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen v. SCA Group Holding BV (C-39/13, C-41/13), X AG, X1 Holding GmbH, X2 Holding GmbH, X3 Holding GmbH, D1 BV, D2 BV, D3 BV (C-40/13),

      Vastaajat: SCA Group Holding BV (C-39/13), Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam (C-40/13), MSA International Holdings BV, MSA Nederland BV (C-41/13),

      Tuomiolauselma

               1)

               Asioissa C-39/13 ja C-41/13 SEUT 49 ja SEUT 54 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka perusteella kyseisessä jäsenvaltiossa asuva yhtiö voi muodostaa verotuksellisen yksikön samassa jäsenvaltiossa asuvan tytäryhtiön tytäryhtiön kanssa, kun se omistaa tämän yhden tai useamman kyseisessä jäsenvaltiossa asuvan yhtiön välityksellä, mutta jonka perusteella se ei voi näin tehdä, jos se omistaa tämän sellaisten ulkomailla asuvien yhtiöiden välityksellä, joilla ei ole kiinteää toimipaikkaa kyseisessä jäsenvaltiossa.

               2)

               Asiassa C-40/13 SEUT 49 ja SEUT 54 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka perusteella keskitetyn verotuksen järjestelmää sovelletaan kyseisessä jäsenvaltiossa asuvaan emoyhtiöön, jolla on siellä asuvia tytäryhtiöitä, mutta jonka perusteella sitä ei sovelleta sellaisiin kyseisessä jäsenvaltiossa asuviin sisaryhtiöihin, joiden yhteisellä emoyhtiöllä ei ole kotipaikkaa eikä kiinteää toimipaikkaa kyseisessä jäsenvaltiossa.

      (1)  EUVL C 123, 27.4.2013.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 1 päivänä helmikuuta 1996, asiassa C-164/94 (l'Oberverwaltungsgericht Berlinin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Georgios Aranitis vastaan Berliinin osavaltio (Land) (Korkeakoulututkintojen vastavuoroista tunnustamista koskeva yleinen järjestelmä - Välillinen kansallinen sääntely - Säännellyt ammatit)

text:
30.3.96              I FI 1                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     N:o C 95/ 1
                                                                 I
                                                          (Tiedonantoja)
                                                  TUOMIOISTUIN
                                                         TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                               koulutus koostuukin vähintään neljän ja puolen vuoden
                         ( kuudes jaosto ),                          mittaisista tutkintoon johtavista korkeakouluopinnoista ja
                                                                     vaikka tästä syystä työmarkkinoilla ammattiin hakeutuvat
                 1 päivänä helmikuuta 1996,                          ja sitä harjoittavat käytännössä vain tämän tutkinnon
asiassa C-164/94 ( l'Oberverwaltungsgericht Berlinin esit           suorittaneet henkilöt.
tämä ennakkoratkaisupyyntö ), Georgios Aranitis vastaan
                 Berliinin osavaltio ( Land )(')                     (') EYVL N:o C 218 , 6.8.1994
(Korkeakoulututkintojen vastavuoroista tunnustamista
koskeva yleinen järjestelmä — Välillinen kansallinen sään
                  tely — Säännellyt ammatit)                               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            96/C 95/01 )
                                                                                ( neljäs jaosto ),
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                           8 päivänä helmikuuta 1996,
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                asiassa C-8/94 ( Nederlandse Raad van Staten esittämä
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                ennakkoratkaisupyyntö ), C. B. Laperre vastaan Bestuurs
                                                                      commissie beroepszaken in de provincie Zuid-Holland ( 1 )
Asiassa C-164/94, jonka Oberverwaltungsgericht Berlin on             (Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaate sosiaa
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai              liturvaa koskevissa kysymyksissä — Direktiivin 79/7/ETY
sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen            4 artiklan 1 kohta — Lakisääteinen sosiaalihuoltojärjes
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa       telmä pitkäaikaistyöttömille, jotka ovat iäkkäitä ja/tai
Georgios Aranitis vastaan Berliinin osavaltio ( Land ) ennak        osittain työkyvyttömiä — Aiempaa ammattitoimintaa ja
koratkaisun vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta kor                                ikää koskevat edellytykset)
keammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten                                           ( 96/C 95/02
tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21 päi
vänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin                                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
89/48/ETY ( EYVL 1989 N:o L 19 , s . 16 ) 1 artiklan c ja
d kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan tulkinnasta , yhteisöjen             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa :                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
jaoston puheenjohtaja C. N. Kakouris sekä tuomarit F. A.
Schockvveiler, P. J. G. Kapteyn , J. L. Murray ( esittelevä         Asiassa C-8/94, jonka Nederlandse Raad van State ( Alan
tuomari ) ja H. Ragnemalm, julkisasiamies : P. Leger, kir          komaat ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 ar
jaaja : johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on           tiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
antanut 1.2.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu              saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
raava :                                                             olevassa asiassa C. B. Laperre vastaan Bestuurscommissie
                                                                    beroepszaken in de provincie Zuid-Holland ennakkoratkai
Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta               sun miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen
koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnusta              asteittaisesta     toteuttamisesta     sosiaaliturvaa koskevissa
mista koskevasta yleisestä järjestelmästä 2 1 päivänä joulu        kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvos
kuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY                  ton direktiivin 79/7/ETY ( EYVL 1979 N:o L 6 , s . 24 )
1 artiklan c kohtaa yhdessä sen 1 artiklan d kohdan kanssa          4 artiklan 1 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
on tulkittava siten, ettei kyseessä ole säännelty ammatti           ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh
silloin, kun jäsenvaltiossa ei ole voimassa lakeja, asetuksia       taja C. N. Kakouris ( esittelevä tuomari ) sekä tuomarit
tai hallinnollisia määräyksiä, joilla säänneltäisiin tähän          P. J. G. Kapteyn ja J. L. Murray, julkisasiamies : C. O. Lenz,
ammattiin ryhtymistä tai sen harjoittamista tai jotain sen          kirjaaja : R. Grass, on antanut 8.2.1 996 tuomion, jonka
harjoittamisen muotoa, vaikka ainoa siihen valmistava               tuomiolauselma on seuraava :


title: Asia T-641/11 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.12.2012 — Valittajana Mische sekä muina osapuolina komissio ja neuvosto (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Nimitys — Palkkaluokan ja palkkatason määrittäminen — Ennen virkamiehiin sovellettavien uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa julkaistu kilpailu — Parlamentin palvelukseen ottama henkilö, joka siirrettiin samanaikaisesti komissioon — Lausunnon antaminen raukeaa valituksen eräiltä osin — Valitus on eräiltä osin selvästi perusteeton)

text:
               9.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.12.2012 — Valittajana Mische sekä muina osapuolina komissio ja neuvosto
   (Asia T-641/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Nimitys - Palkkaluokan ja palkkatason määrittäminen - Ennen virkamiehiin sovellettavien uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa julkaistu kilpailu - Parlamentin palvelukseen ottama henkilö, joka siirrettiin samanaikaisesti komissioon - Lausunnon antaminen raukeaa valituksen eräiltä osin - Valitus on eräiltä osin selvästi perusteeton)
   2013/C 38/43
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Harald Mische (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat R. Holland, J. Mische ja M. Velardo)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamies: J. Currall) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. F. Jensen ja J. Herrmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jolla vaaditaan kumottavaksi Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen asiassa F-70/05, Mische vastaan komissio, 29.9.2011 antamaa tuomiota (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa)

      Määräysosa

               1)

               Valituksesta ei ole tarpeen lausua siltä osin kuin se kohdistuu Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen asiassa F-70/05, Mische vastaan komissio, 29.9.2011 antamaan tuomioon (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) siltä osin kuin tuomiolla hylätään vaatimus kumota Euroopan yhteisöjen komission 11.11.2004 tekemä päätös, jolla Harald Mischen palkkaluokaksi määritettiin A*6.

               2)

               Valitus hylätään muilta osin.

               3)

               Harald Mische vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 49, 18.2.2012.


title: Asia C-275/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 29.1.2008 (Juzgado de lo Mercantil n°  5 de Madridin (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Productores de Música de España (Promusicae) v. Telefónica de España SAU (Tietoyhteiskunta — Palvelujen tarjoajien velvollisuudet — Tiettyjen liikennetietojen säilyttäminen ja paljastaminen — Paljastamisvelvollisuus — Rajat — Sähköisen viestinnän luottamuksellisuuden suoja — Yhteensoveltuvuus tekijänoikeuden ja lähioikeuksien suojan kanssa — Oikeus immateriaalioikeuksien tehokkaaseen suojaan)

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 29.1.2008 (Juzgado de lo Mercantil no 5 de Madridin (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Productores de Música de España (Promusicae) v. Telefónica de España SAU
   (Asia C-275/06) (1)

   (Tietoyhteiskunta - Palvelujen tarjoajien velvollisuudet - Tiettyjen liikennetietojen säilyttäminen ja paljastaminen - Paljastamisvelvollisuus - Rajat - Sähköisen viestinnän luottamuksellisuuden suoja - Yhteensoveltuvuus tekijänoikeuden ja lähioikeuksien suojan kanssa - Oikeus immateriaalioikeuksien tehokkaaseen suojaan)
   (2008/C 64/12)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Juzgado de lo Mercantil no 5 de Madrid
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Productores de Música de España (Promusicae)

      Vastaaja: Telefónica de España SAU
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Juzgado de lo Mercantil — Tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (EYVL L 178, s. 1) 15 artiklan 2 kohdan ja 18 artiklan, tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10) 8 artiklan 1 ja 2 kohdan sekä teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (EYVL L 157, s. 45) 8 artiklan tulkinta — Tietoyhteiskunnan palvelun tarjoamisen yhteydessä tapahtuvassa viestinnässä syntyneiden tietojen käsittely — Sähköisten viestintäverkkojen ja -palveluiden operaattoreille, televiestintäverkkoliittymien tarjoajille ja file hosting -palveluiden tarjoajille kuuluva velvollisuus säilyttää nämä tiedot ja asettaa ne saataville — Velvollisuuden sulkeminen pois siviiliprosessin yhteydestä
   Tuomiolauselma
   Tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista (”direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä”) 8.6.2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/31/EY, tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/29/EY, teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/48/EY ja henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) 12.7.2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/58/EY jäsenvaltioita ei edellytetä säätämään pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa velvollisuudesta luovuttaa henkilötietoja tekijänoikeuden tehokkaan suojan varmistamiseksi siviiliprosessin yhteydessä. Yhteisön oikeuden mukaan mainittujen valtioiden on kuitenkin kyseisiä direktiivejä täytäntöönpannessaan huolehdittava siitä, että ne nojautuvat sellaiseen kyseisten direktiivien tulkintaan, jolla voidaan varmistaa yhteisön oikeusjärjestyksessä suojattujen eri perusoikeuksien välinen asianmukainen tasapaino. Jäsenvaltioiden viranomaisten ja tuomioistuinten on mainittujen direktiivien noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä täytäntöönpannessaan tulkittava kansallista oikeuttaan näiden samojen direktiivien mukaisesti, ja tämän lisäksi ne eivät myöskään saa nojautua sellaiseen kyseisten direktiivien tulkintaan, joka johtaisi ristiriitaan mainittujen perusoikeuksien kanssa tai muiden yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden, kuten suhteellisuusperiaatteen, kanssa.

      (1)  EUVL C 212, 2.9.2006.


title: Dioikitiko Protodikeio Peiraian (kahdeksas jaosto) 30.6.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Royal Bank of Scotland PLC vastaan Kreikan valtio (Asia C-311/97)

text:
1.11.97                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 331 /11
7. Jos työntekijällä on EY:n perustamissopimuksen                   oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-63/96 ( 1 ), Augusto
     119 artiklasta tai direktiivistä 75/117/ETY johdetta          Fichtner vastaan Euroopan yhteisöjen komissio 9.7.1997
     vissa oleva oikeus siihen, että hänen palkkansa makse         antamasta määräyksestä . Kantajan asiamies on asianajaja
     taan jonkin muun ( samojen osapuolten välisen) työeh          Vincenzo Salvatore, Pavia (Italia ) ja kotipaikka Besozzo,
     tosopimuksen mukaisesti, onko tällä työntekijällä EY:n         Varese (Italia ).
     perustamissopimuksen 222 artiklan tai — analogisesti
     soveltaen — 174 artiklan perusteella tämä oikeus vasta
     siitä lähtien, kun EY:n tuomioistuin on vahvistanut            Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa
     tämän oikeuden olemassaolon ?                                  Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                    tuimen ( neljäs jaosto) 9.7.1997 asiassa T-63/96 antaman
                                                                    määräyksen, joka on annettu valittajalle tiedoksi
(') EYVL L 45, 19.2.1975, s. 19 .
                                                                    11.7.1997 ja jossa hylätään hänen nostamansa kanne,
                                                                    sekä palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                    tuimen käsiteltäväksi .
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Dioikitiko Protodikeio Peiraian (kahdeksas jaosto )
30.6.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat              Kantajaa koskeva 5.2.1996 tehty päätös annettiin hänelle
kaisupyyntö asiassa Royal Bank of Scotland PLC vastaan              tiedoksi 20.2.1996, ja sitä koskeva kanne nostettiin
                         Kreikan valtio                             määräajassa oikeita muotomääräyksiä noudattaen ensim
                                                                    mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa 10.5.1996 .
                        (Asia C-3 11/97)
                          ( 97/C 331/18 )
                                                                    Valitusmenettelyn voidaan kiistatta katsoa päättyvän täl
                                                                    laiseen tiedoksiantotoimeen. Pääosaston IX oikeudet ja
                                                                    velvoitteet -osaston pääjohtajan kirjeen sisältö on tämän
Dioikitiko Protodikeio Peiraia ( kahdeksas jaosto ) on pyy         osalta yksiselitteinen, eikä kyseessä ole, niin kuin komissio
tänyt 30.6.1997 tekemällään päätöksellä, joka on saapu             on väittänyt, pelkkä nimenomainen vastaus tai vielä
nut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 8.9.1997,                  vähemmän vahvistava toimi .
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Royal Bank
of Scotland PLC vastaan Kreikan valtio ennakkoratkaisua
seuraavaan kysymykseen:                                             Toissijaisesti, mikäli yhteisöjen tuomioistuin ei katso voi
                                                                    vansa hyväksyä oikeudellisia perusteita, valittaja pyytää,
                                                                    että yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että hänen tekemänsä
Onko tuloverolain ( laki nro 2238/1994, FEK 151 A)                  virhe on ollut anteeksiannettava . Kuten valituksen koh
109 §:n 1 momentin a kohta, jossa ulkomaalaisille yhti             teena olevan määräyksen perusteluissa todetaan, onkin
öille asetetaan erilainen verorasitus kuin kotimaisille yhti       otettava huomioon ja korostettava sitä, että ensimmäisen
öille siten, että niiden verotettaviin tuloihin sovelletaan 40      oikeusasteen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytän
prosentin verokantaa, kun taas kotimaisten yhtiöiden                nön mukaan henkilöstösääntöjen 91 artiklan 3 kohdassa
tuloihin sovelletaan 35 prosentin verokantaa, sallittu ja           määrättyjen määräaikojen noudattamatta jättäminen ei
yhteisön oikeuden mukainen, sekä erityisesti, onko se               estä kanteen tutkittavaksi ottamista, jos kantaja on tehnyt
sopusoinnussa perustamissopimuksen 7 ja 52 artiklan                 perusteltavissa olevan virheen.
kanssa eli onko Kreikan valtiolla oikeus kohdella ulko
maalaisia yhtiöitä verotuksellisesti eri tavalla, siten kuin
edellä on kuvattu .                                                 (') EYVL C 233 , 10.8.1996, s. 9 .
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission 10.9.1997 Italian
Euroopan yhteisöjen komission virkamiehen Augusto                                  tasavaltaa vastaan nostama kanne
Fichtnerin 8.9.1997 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-63/                                       (Asia C-313/97)
96, Augusto Fichtner vastaan Euroopan yhteisöjen                                             ( 97/C 331/20 )
          komissio 9.7.1997 antamasta määräyksestä
                       (Asia C-3 12/97 P
                          ( 97/C 331 / 19 )
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.9.1997
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian
                                                                    tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission
                                                                    oikeudellisen yksikön virkamies Laura Pignataro ja
Augusto Fichtner on valittanut 8.9.1997 Euroopan yhtei             prosessiosoite Luxemburgissa on c/o Carlos Gomez de la
söjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen               Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, Luxembourg.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 11 päivänä heinäkuuta 1996, asiassa T-175/94, International Procurement Services SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Vahingonkorvauskanne - Julkiset hankinnat - Euroopan kehitysrahasto - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Tavaran alkuperän arviointi)

text:
N:o C 247/14         FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       24.8.96
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           että Euroopan kehitysrahaston rahoittaman projektin
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                              yhteydessä hänen sopimuspuolelleen myönnettyä rahoitus
                  11 päivänä heinäkuuta 1996,                      avustusta on vähennetty, ensimmäisen oikeusasteen
                                                                   tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa :
      asiassa T-161/94, Sinochem Heilongjiang vastaan              jaoston puheenjohtaja R. Schintgen sekä tuomarit R. Gar
               Euroopan yhteisöjen neuvostot 1 )                   cía-Valdecasas ja J. Azizi ; kirjaaja : H. Jung, on antanut
 (Polkumyynti — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottami              11.7.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :
    nen — Polkumyyntitutkimuksen kulku — Vahinko)
                          ( 96/C 247/28 )                          1 ) Kanne hylätään .
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                        lut.
Asiassa T-161 /94, Sinochem Heilongjiang, kotipaikka Har
bin ( Kiina ), edustajanaan barrister Izzet M. Sinan, Englan      (') EYVL N:o C 174, 25.6.1994
nin ja Walesin asianajajayhteisö, prosessiosoite Luxembur
gissa asianajotoimisto Arendt ja Medernach, 8— 10 rue
Mathias Hardt, vastaan Euroopan yhteisöjen neuvosto
( asiamiehinään Erik H. Stein, Ramon Torrent ja Hans-
Jürgen Rabe ), jota tukee Euroopan yhteisöjen komissio
( asiamiehinään Eric L. White ja Claus-Michael Happe ),                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
jossa kantaja vaatii lopullisen polkumyyntitullin käyttöön                      TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
ottamisesta Intiasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin                          11 päivänä kesäkuuta 1996,
olevan oksaalihapon tuonnissa 25 päivänä marraskuuta
1991 annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 3434/91               asiassa T-271 /94 , Eugenio Branco Lda vastaan Euroopan
( EYVL L 326 , s . 6 ) kumoamista , ensimmäisen oikeusasteen
                                                                                yhteisöjen komissio (')
tuomioistuin ( laajennettu ensimmäinen jaosto ), toimien           (Kumoamiskanne — Euroopan sosiaalirahasto — Alunpe
kokoonpanossa : presidentti A. Saggio sekä tuomarit C. W.          rin myönnetyn taloudellisen tuen pienentäminen — Kanne
Bellamy, A. Kalogeropoulos, V. Tiili ja R. M. Moura                kelpoisen toimen puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)
Ramos, kirjaaja : hallintovirkamies J. Palacio Gonzalez, on                                 96/C 247/30 )
antanut 11.7.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava :
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
1 ) Kanne hylätään.
                                                                  Asiassa T-271 /94 , Eugenio Branco Lda , kotipaikka Lissa
2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku              bon , edustajanaan asianajaja Bolota Belchior, Vila Nova de
     lut.                                                         Gaia , prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                  Jacques Schroeder, 6 rue Heine, vastaan Euroopan yhteisö
(•) EYVL N:o C 103 , 23.4.1992                                    jen komissio, asiamiehenään Ana Maria Alves Vieira, jossa
                                                                  kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                  kumoaa päätöksen, jonka vastaajan väitetään tehneen ja
                                                                  joka on annettu tiedoksi Departamento para os Assuntos do
                                                                  Fundo Social Europeun ( Euroopan sosiaalirahastoa koske
                                                                  via asioita käsittelevä virasto ) 25.5.1994 päivätyllä kirjeellä
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                          ja vastaajan 16.6.1994 päivätyllä kirjeellä , koska yhtäältä
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                            tällä päätöksellä hylättiin Euroopan sosiaalirahaston kan
                 11 päivänä heinäkuuta 1996,                      tajalle kahta koulutusohjelmaa varten myöntämien talou
asiassa T-l 75/94, International Procurement Services SA
                                                                  dellisten tukien jäännöksen maksupyyntö ja toisaalta pie
          vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (')                nennettiin näitä taloudellisia tukia ja velvoitettiin palautta
                                                                  maan Euroopan sosiaalirahaston ja Portugalin valtion
(Vahingonkorvauskanne — Julkiset hankinnat — Euroo               aikaisemmin maksamat ennakot, yhteisöjen ensimmäisen
pan kehitysrahasto — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu           oikeusasteen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoon
                — Tavaran alkuperän arviointi)                    panossa : jaoston puheenjohtaja R. Schintgen sekä tuomarit
                         ( 96/C 247/29 )                          R. García-Valdecasas ja J. Azizi , kirjaaja : B. Pastor, on
                                                                  11.7.1996 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                  seuraava :
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                  1 ) Kannetta ei oteta tutkittavaksi.
Asiassa T-175/94, International Procurement Services SA,
kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianajaja Peter De Troyer,
                                                                  2 ) Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
Audenarde, ja asianajaja Lydie Lorang, Luxemburg, proses              lut.
siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Lydie Lorang,
6 rue Heine, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asia
miehinä Etienne Lasnet ja Herve Lehman ), jossa kantaja           (') EYVL N:o C 288 , 15.10.1994
vaatii 14 797 706 Belgian frangin suuruisen vahingon
korvaamista , jonka kantaja väittää kärsineensä sen vuoksi ,


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 16 päivänä toukokuuta 2002 asiassa T-17/01, Georgios Rounis vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Palkan osan siirtäminen jäsenvaltion valuuttana, joka on eri kuin sen maan valuutta, jonka alueella toimielimen kotipaikka on – Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 17 artiklan 2 kohdan a ja b alakohta – Yhdistetty soveltaminen)

text:
C 180/22                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          27.7.2002
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                16 päivänä toukokuuta 2002
                  14 päivänä toukokuuta 2002
                                                                        asiassa T-17/01, Georgios Rounis vastaan Euroopan yhtei-
                                                                                söjen komissio (1)
asiassa T-194/00, Nuno Antas de Campos vastaan Euroo-
                       pan parlamentti (1)
                                                                        (Henkilöstö – Palkan osan siirtäminen jäsenvaltion valuutta-
                                                                        na, joka on eri kuin sen maan valuutta, jonka alueella
(Henkilöstö – Virkasuhteen erityisjärjestelyin suoritettavaa            toimielimen kotipaikka on – Henkilöstösääntöjen liitteessä
ennenaikaista päättämistä koskevan hakemuksen hylkäämi-                 VII olevan 17 artiklan 2 kohdan a ja b alakohta – Yhdistetty
      nen – Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne)                                                  soveltaminen)
                                                                                (2002/C 180/37)
                         (2002/C 180/36)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                   (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                                                                        Asiassa T-17/01, Georgios Rounis, Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                        mission virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajaja
                                                                        E. Boigelot, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan
                                                                        yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Currall ja F. Clotuche-
Asiassa T-194/00, Nuno Antas de Campos, Euroopan parla-                 Duvieusart), jossa kantaja vaatii ensiksi, että ensimmäisen
mentin virkamies, kotipaikka Lissabon, edustajanaan asianajaja          oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission 24.2.2000 teke-
C. Botelho Moniz, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehi-              män päätöksen siitä, että kantajan nettokuukausipalkasta siir-
nään R. Da Silva Passos ja J.F. De Wachter), jossa kantaja              retään vain 19 prosentin suuruinen osa 35 prosentin sijasta, ja
vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan                kumoaa hallintojohtajien kollegion päätöksen nro 102/84,
3.9.1999 tehdyn päätöksen, jolla kantajan hakemus Itävallan,            joka koskee maassa asuvien virkamiesten ja toimihenkilöiden
Suomen ja Ruotsin liittymisen vuoksi toteutettavista Euroopan           palkan siirtämistä, ja toiseksi velvoittaa vastaajan maksamaan
yhteisöjen virkamiesten virkasuhteiden lopullista päättymistä           kantajalle korvausta kantajan kärsimästä aineellisesta vahin-
koskevista erityisistä toimenpiteistä annetun asetuksen (EY,            gosta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
Euratom, EHTY) N:o 2688/95 (EYVL L 280, 23.11.1995, s. 1)               (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
mukaisesta virkasuhteiden päättymistä koskevasta toimesta               M. Vilaras sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja:
hylättiin, ja jossa kantaja vaatii vahingonkorvausta, ensimmäi-         hallintovirkamies J. Plingers, on 16.5.2002 antanut tuomion,
sen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoon-          jonka tuomiolauselma on seuraava:
panossa: puheenjohtaja R. M. Moura Ramos sekä tuomarit
J. Pirrung ja A.W.H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio
González, on 14.5.2002 antanut tuomion, jonka tuomiolau-               1)    Kumotaan komission 24.2.2000 tekemä päätös siitä, että
selma on seuraava:                                                            kantajan nettokuukausipalkasta siirretään Yhdistyneeseen ku-
                                                                              ningaskuntaan vain 19 prosenttia.
1)    Kumoamisvaatimukset hylätään perusteettomina.                     2)    Komissio velvoitetaan korvaamaan kantajalle 24.2.2000 teh-
                                                                              dystä päätöksestä aiheutunut vahinko vuotuisine 5,25 prosentin
                                                                              suuruisine korkoineen siihen asti kun korvaus maksetaan.
2)    Kanteen kohteena olevasta päätöksestä aiheutuvaa vahinkoa
      koskevat korvausvaatimukset hylätään perusteettomina.             3)    Asianosaiset ilmoittavat yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                              tuomioistuimelle viiden kuukauden kuluessa tämän tuomion
                                                                              antamispäivästä yhteisesti sopimansa maksettavat summat.
3)    Muilta osin vahingonkorvausvaatimukset jätetään tutkimatta.
                                                                        4)    Jollei sopimukseen päästä, asianosaisten toimittavat ensimmäi-
4)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-               sen oikeusasteen tuomoistuimelle tässä samassa määräajassa
      taan.                                                                   rahamääräiset vaatimuksensa.
                                                                        5)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
(1) EYVL C 285, 7.10.2000.
                                                                        (1) EYVL C 95, 24.3.2001.


title: Wilson Holland BV:n 24.10.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-280/97)

text:
C 387/24                 1 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        20.12.97
      paljon aikaisemmin toteutetun investoinnin pysyvä                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      käyttötarkoitus. Tältä osin on todettava, että kantaja
      ei ollut myynyt laitosta ja koneita erikseen, vaan luo
      vutti kalanviljelylaitoksesta muodostuneen koko liike             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
      toiminnan siten, että laitos pystyi jatkamaan toimin              samat kuin asioissa T-186/97, T-187/97,                T-l 90/97,
      taansa .                                                           T-191 /97, T-l 92/97, T-210/97, T-2 11/97,             T-216/97,
                                                                         T-217/97 ja T-218/97 (>).
— Oikeusvarmuusperiaatteen loukkaaminen ja asetuksen
      ( ETY) N:o 4028/86 38 ja 44 artiklan rikkominen.                   0 ) EYVL C 318 , 18.10.1997, s . 17—25 .
      Kantaja toteaa tältä osin, että kun otetaan huomioon
      se, kuinka tyhjentävästi asetuksessa säädetään tuen
      lykkäämisen, peruutuksen ja alentamisen edellytyk
      sistä, ei voida sanoa, että pelkkä yhtiön omistajanvaih
      dos kuuluisi " hankkeen huomattavan muutoksen "
      käsitteen alaisuuteen .
                                                                         Wilson Holland BV:n 24.10.1997 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
(') Asetuksen ( ETY ) N:o 2052/88 soveltamisesta rakennerahasto
     jen toiminnan yhteensovittamisen osalta toisaalta keskenään ja                                   ( Asia T-280/97)
     toisaalta Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden
     rahoitusvälineiden kanssa 19 päivänä joulukuuta 1988 annettu                                       ( 97/C 387/45 )
     neuvoston asetus       ( ETY )   N:o  4253/88 ( EYVL   L   374 ,
     31.12.1988 , s . 1 ).
(2 ) Yhteisön toimista kalatalouden ja vesiviljelyn alan rakenteiden                        (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     parantamiseksi ja mukauttamiseksi 18 päivänä joulukuuta
     1986 annettu neuvoston asetus ( ETY ) N:o 4028/86 ( EYVL
     L 376 , 31.12.1986 , s . 7.)
                                                                         Wilson Holland BV on nostanut 24.10.1997 Euroopan
                                                                         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                                                                         kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
                                                                         edustaja on asianajaja Catherine Grisart, Bryssel, ja
                                                                         prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Stef Oost
                                                                         vogels, 13 rue Aldringen, Luxembourg.
DFDS Transport BV:n 24.10.1997 Euroopan yhteisöjen
                komissiota vastaan nostama kanne
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                             ( Asia T-279/97 )                           tuin
                               ( 97/C 387/44 )
                                                                         — kumoaa 5.6.1997 tehdyn komission päätöksen N:o
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                                C(97) 1636 lop./2 ( REM 26/96 ) ( ei julkaistu Euroopan
                                                                                yhteisöjen virallisessa lehdessä) Rooman sopimuksen
                                                                                173 artiklan mukaisesti;
DFDS Transport BV on nostanut 24.10.1997 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan                 — toteaa, että kantajalla on oikeus nostaa myöhemmin
edustaja on asianajaja Catherine Grisart, Bryssel, ja                            vahingonkorvauskanne vastaajaa vastaan; ja
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Stef Oost
vogels, 13 rue Aldringen, Luxembourg.
                                                                         — velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
                                                                                tikulut, mukaan lukien kantajalle aiheutuneet oikeu
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                          denkäyntikulut.
tuin
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— kumoaa 5.6.1997 tehdyn komission päätöksen N:o
       C(97) 1636 lop./l ( REM 26/96 ) ( ei julkaistu Euroopan
       yhteisöjen virallisessa lehdessä) Rooman sopimuksen               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
       173 artiklan mukaisesti;                                          samat kuin asioissa T-186/97, T-187/97,                T-l 90/97,
                                                                         T-191 /97, T-l 92/97, T-210/97, T-2 11 /97,            T-216/97,
— toteaa, että kantajalla on oikeus nostaa myöhemmin                     T-217/97, T-218/97 H ja T-279/97 (2 ).
       vahingonkorvauskanne vastaajaa vastaan; ja
                                                                          (') EYVL C 318 , 18.10.1997, s . 17—25 .
                                                                          ( 2 ) Ks . tämän virallisen lehden s . 24 .
— velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
       tikulut, mukaan lukien kantajalle aiheutuneet oikeu
       denkäyntikulut.