title: Asia C-284/13 P: Valitus, jonka Henkel AG & Co. KGaA ja Henkel France ovat tehneet 24.5.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-64/12, Henkel AG & Co. KGaA ja Henkel France v. Euroopan komissio, 7.3.2013 antamasta tuomiosta

text:
               27.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 215/10

         Valitus, jonka Henkel AG & Co. KGaA ja Henkel France ovat tehneet 24.5.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-64/12, Henkel AG & Co. KGaA ja Henkel France v. Euroopan komissio, 7.3.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-284/13 P)
   2013/C 215/13
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Henkel AG & Co. KGaA, Henkel France (edustajat: asianajajat F. Brunet, E. Paroche ja E. Bitton)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan määräyksen siltä osin kuin siinä todetaan, ettei Henkelin väitettä, johon sen unionin yleisessä tuomioistuimessa nostama riidanalaisen päätöksen kumoamista koskeva kanne perustuu, oteta tutkittavaksi

               —

               toteamaan, että kanne, jonka Henkel nosti unionin yleisessä tuomioistuimessa, ei ole jäänyt merkityksettömäksi, ja että se on otettava tutkittavaksi, sekä palauttamaan asian unionin yleiseen tuomioistuimeen asianmukaisten tosiseikkojen arvioimiseksi

               —

               kumoamaan määräyksen siltä osin kuin siinä velvoitettiin Henkel vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaaman osan komission oikeudenkäyntikuluista (määräyksen määräysosan 3 kohta) sekä velvoittamaan komission maksamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat kulut sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä oikeudenkäynnistä aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valitus perustuu kolmeen valitusperusteeseen, joilla valittajat riitauttavat unionin yleisen tuomioistuimen toteamuksen, jonka mukaan valittajilla ei ollut intressiä saattaa riidanalaista päätöstä unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Unionin yleinen tuomioistuin nimittäin virheellisesti totesi, että riidanalainen päätös jäi merkityksettömäksi Ranskan kilpailuviranomaisen (ADLC) sen päätöksen seurauksena, jossa todettiin, ettei valittajien puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen takaamiseksi ollut tarpeen luovuttaa asiakirjoja eivätkä asiakirjat olleet merkityksellisiä asian analysoimiseksi kyseisessä kilpailuviranomaisessa.
   Valittajat katsovat päinvastoin, että niillä on oikeudellinen intressi oikeudenkäynnin aloittamiseen unionin yleisessä tuomioistuimessa, sillä niiden on tukeuduttava Ranskassa käytävässä menettelyssä kyseisiin asiakirjoihin osoittaakseen, että (i) tosiseikat, joiden perusteella asiassa COMP/39.579 määrättiin seuraamuksia, ovat samoja kuin ne tosiseikat, joista valittajia syytetään Ranskassa käytävässä menettelyssä, tai että ne vähintäänkin liittyvät läheisesti näihin tosiseikkoihin, millä seikalla on merkitystä valittajien sakonlievennysperusteisiin Ranskassa; ja että (ii) sitä, että Henkel vaatii edelleen, että sen sallittaisiin käyttää kyseisiä asiakirjoja Ranskassa käytävässä menettelyssä, ei voida pitää sakonlievennystä hakevan yrityksen yhteistyöstä kieltäytymisenä, joka oikeuttaisi sakon alentamiseen 25 prosentilla 30 prosentin sijaan, kuten Ranskan kilpailuviranomainen katsoi, vaan laillisena oikeutena ja etuna eli puolustautumisoikeuksien käyttämisenä.
   Valitus koostuu seuraavista kolmesta valitusperusteesta:

               —

               ensimmäisen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin otti tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla todetessaan, että Ranskan kilpailuviranomaisen päätöksen jälkeen ollut enää mitään sellaista menettelyn vaihetta, jossa asiakirjoja voitaisiin tarkastella uudelleen, jos riidanalainen päätös kumottaisiin ja asiakirjat luovutettaisiin kyseiselle kilpailuviranomaiselle;

               —

               toisen valitusperusteen mukaan määräyksen perustelut ovat puutteelliset, koska unionin yleinen tuomioistuin katsoi, ettei Henkelillä ollut intressiä oikeudenkäynnin aloittamiseen ilman, että Henkelin esittämiä perusteluja tarkastellaan uudelleen; ja

               —

               kolmannen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, koska se ei oikeudenvastaisen toimen toistamista estääkseen tutkinut, oliko Henkelillä intressiä oikeudenkäynnin aloittamiseen unionin yleisessä tuomioistuimessa.

         Valittajat kunnioittavasti pyytävät unionin tuomioistuinta kumoamaan määräyksen kaikista näistä syistä.


title: Asia C-408/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal du travail de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 28.8.2014 – Aliny Wojciechowski v. Office national des pensions (ONP)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal du travail de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 28.8.2014 – Aliny Wojciechowski v. Office national des pensions (ONP)
   (Asia C-408/14)
   2014/C 421/27
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal du travail de Bruxelles

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Aliny Wojciechowski

      Vastaaja: Office national des pensions (ONP)

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko SEU 4 artiklan 3 kohdan mukainen vilpittömän yhteistyön periaate ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 34 artikla esteenä sille, että jäsenvaltio alentaa eläkettä tai kieltäytyy maksamasta sitä tämän jäsenvaltion lainsäädännön mukaisen työskentelyn perusteella, kun kyseisessä jäsenvaltiossa suoritetun työuran ja unionin toimielimissä suoritetun työuran yhteenlasketut vuodet ylittävät palkattujen työntekijöiden eläkkeistä ja perhe-eläkkeistä 24.10.1967 annetun kuninkaan päätöksen nro 50 10 bis §:ssä tarkoitetun huomioon otettavan työuran 45 vuoden pituisen enimmäiskeston (l’unité de carrière)?


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 3 päivänä joulukuuta 2003 asiassa T-208/01: Volkswagen AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – Autojen jälleenmyynti – EY 81 artiklan 1 kohta – Hintasopimus – Sopimuksen käsite – Näyttö sopimuksen olemassaolosta)

text:
C 71/24                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         20.3.2004
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                3 päivänä joulukuuta 2003
                   3 päivänä joulukuuta 2003
                                                                     asiassa T-16/02: Audi AG vastaan sisämarkkinoiden har-
asiassa T-208/01: Volkswagen AG vastaan Euroopan yh-                     monisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)
                       teisöjen komissio (1)
                                                                     (Yhteisön tavaramerkki – Asetus N:o 40/94 – Ehdottomat
                                                                     hylkäysperusteet – Kuvaileva tavaramerkki – Käytön perus-
(Kilpailu – Autojen jälleenmyynti – EY 81 artiklan 1 kohta           teella syntynyt erottamiskyky – Sanamerkki TDI – Oikeus
– Hintasopimus – Sopimuksen käsite – Näyttö sopimuksen               tulla kuulluksi – Perusteluvelvollisuuden ulottuvuus – Perus-
                          olemassaolosta)                                      teluvelvollisuuden laiminlyönnin seuraukset)
                                                                                (2004/C 71/43)
                          (2004/C 71/42)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                     Asiassa T-16/02, Audi AG, kotipaikka Ingolstadt (Saksa),
                                                                     edustajanaan asianajaja L. von Zumbusch, vastaan sisämarkki-
                                                                     noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV),
Asiassa T-208/01, Volkswagen AG, kotipaikka Wolfsburg                asiamiehinään A. von Mühlendahl ja G. Schneider, jossa
(Saksa), edustajanaan asianajaja R. Bechtold, vastaan Euroopan       kantaja on nostanut kanteen sisämarkkinoiden harmonisointi-
yhteisöjen komissio, asiamiehenään W. Mölls, prosessiosoite          viraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakun-
Luxemburgissa, jossa jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeus-        nan 8.11.2001 tekemästä sanamerkin TDI rekisteröintiä yhtei-
asteen tuomioistuinta ensisijaisesti kumoamaan EY:n perusta-         sön tavaramerkiksi koskevasta päätöksestä (asia R 652/2000-
missopimuksen 81 artiklan soveltamisesta 29 päivänä kesä-            1), sellaisena kuin kyseinen päätös on oikaistuna 19.11.2001
kuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/711/EY (asia              tehdyllä päätöksellä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
COMP/F 2/36.693 – Volkswagen) (EYVL L 262, s. 14) ja                 (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa:: jaoston puheenjohta-
toissijaisesti alentamaan kantajalle määrätyn sakon määrää,          ja N. J. Forwood sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij,
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien       kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on antanut
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit          3.12.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
P. Mengozzi ja M. Vilaras, kirjaaja: hallintovirkamies D. Chris-
tensen, on antanut 3.12.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma
on seuraava:
                                                                     1)    Kanne hylätään.
                                                                     2)    Kantaja vastaa kolmesta neljänneksestä omista oikeudenkäynti-
1)    EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta 29 päi-         kuluistaan sekä kolmesta neljänneksestä sisämarkkinoiden har-
      vänä kesäkuuta 2001 tehty komission päätös 2001/711/EY               monisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) oikeudenkäyntiku-
      (asia COMP/F 2/36.693 – Volkswagen) kumotaan.                        luista.
2)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.          3)    Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
                                                                           vastaa yhdestä neljänneksestä omista oikeudenkäyntikuluistaan
                                                                           sekä yhdestä neljänneksestä kantajan oikeudenkäyntikuluista.
(1) EYVL C 331, 24.11.2001.
                                                                     (1) EYVL C 97, 20.4.2002.


title: Asia C-218/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.1.2012 (Finanzgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — ADV Allround Vermittlungs AG, selvitystilassa v. Finanzamt Hamburg-Bergedorf (Arvonlisävero — Kuudes direktiivi — 9, 17 ja 18 artikla — Palvelujen suorituspaikan määritteleminen — Henkilöstön käytettäväksi asettamisen käsite — Itsenäiset työntekijät — Tarve varmistaa palvelujen suorittamisen samanlainen arviointi palvelujen suorittajan ja palvelujen vastaanottajan kohdalla)

text:
               10.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.1.2012 (Finanzgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — ADV Allround Vermittlungs AG, selvitystilassa v. Finanzamt Hamburg-Bergedorf
   (Asia C-218/10) (1)

   (Arvonlisävero - Kuudes direktiivi - 9, 17 ja 18 artikla - Palvelujen suorituspaikan määritteleminen - Henkilöstön käytettäväksi asettamisen käsite - Itsenäiset työntekijät - Tarve varmistaa palvelujen suorittamisen samanlainen arviointi palvelujen suorittajan ja palvelujen vastaanottajan kohdalla)
   2012/C 73/02
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: ADV Allround Vermittlungs AG, selvitystilassa

      Vastaaja: Finanzamt Hamburg-Bergedorf

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Hamburg — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 9 artiklan 2 kohdan e alakohdan kuudennen luetelmakohdan, 17 artiklan 1 kohdan, 2 kohdan a alakohdan ja 3 kohdan a alakohdan sekä 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinta — Sellaisen suorituksen verotuksellisen liittymäkohdan määrittäminen, jossa palvelun vastaanottajan käytettäväksi asetetaan itsenäinen henkilöstö, joka ei työskentele palvelun suorittajan palveluksessa palkattuna työntekijänä — Henkilöstön käsite — Tarve varmistaa, että liiketoimen arvonlisäverovelvollisuutta arvioidaan samalla tavalla palvelujen suorittajan ja palvelujen vastaanottajan kohdalla

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 9 artiklan 2 kohdan e alakohdan kuudetta luetelmakohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitettu käsite ”henkilöstön asettaminen käytettäväksi” kattaa myös itsenäisen henkilöstön, joka ei ole palvelun suorittavan elinkeinonharjoittajan palveluksessa palkattuna työntekijänä, käytettäväksi asettamisen.

               2)

               Kuudennen direktiivin 77/388 17 artiklan 1 kohtaa, 2 kohdan a alakohtaa, 3 kohdan a alakohtaa ja 18 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että niissä ei velvoiteta jäsenvaltioita laatimaan sisäisiä prosessioikeuden sääntöjään siten, että niillä varmistetaan, että palvelujen suorittamisen verollisuutta ja siitä maksettavaa arvonlisäveroa arvioidaan yhdenmukaisesti palvelujen suorittajan ja palvelujen vastaanottajan kohdalla, vaikka eri veroviranomaiset ovat niiden osalta toimivaltaisia. Näissä säännöksissä kuitenkin velvoitetaan jäsenvaltiot toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet arvonlisäveron kantamisen oikeellisuuden ja verotuksen neutraalisuuden periaatteen noudattamisen varmistamiseksi.

      (1)  EUVL C 221, 14.8.2010.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 6 päivänä kesäkuuta 2002 asiassa C-177/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien käsittelystä (PCB/PCT) annetun neuvoston direktiivin 96/59/EY 4 ja 11 artikla)

text:
27.7.2002                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 180/7
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (neljäs jaosto)
                           (kolmas jaosto)
                                                                                6 päivänä kesäkuuta 2002
                    6 päivänä kesäkuuta 2002
                                                                         asiassa C-177/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Ranskan tasavalta (1)
asiassa C-146/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                    Belgian kuningaskunta (1)                            (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Polykloo-
                                                                         rattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien käsitte-
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-              lystä (PCB/PCT) annetun neuvoston direktiivin 96/59/EY 4
vi 90/641/Euratom – Työntekijöiden suojelu – Ulkopuolisten                                            ja 11 artikla)
työntekijöiden suojelu työskentelyn aikaisen ionisoivan sätei-
                 lyn vaaroilta valvonta-alueella)                                                   (2002/C 180/12)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                          (2002/C 180/11)
                                                                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen         Asiassa C-177/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                    nään H. Støvlbaek ja J. Adda) vastaan Ranskan tasavalta
                                                                         (asiamiehinään G. de Bergues ja D. Colas), jossa kantaja vaatii
                                                                         yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei
                                                                         ole noudattanut polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattu-
Asiassa C-146/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-               jen terfenyylien käsittelystä (PCB/PCT) 16 päivänä syyskuuta
nään L. Ström, avustajanaan M. van der Woude) vastaan                    1996 annetun neuvoston direktiivin 96/59/EY (EYVL L 243,
Belgian kuningaskunta (asiamiehenään A. Snoecx), jossa kanta-            s. 31) 4 ja 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
ja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Belgian              ole toimittanut komissiolle yhteenvetoa inventaariluettelosta
kuningaskunta ei ole noudattanut ulkopuolisten työntekijöi-              laitteista, joiden PCB-määrät ylittävät 5 dm3, suunnitelmaa
den suojelusta työskentelyn aikaisen ionisoivan säteilyn vaa-            inventaarioluettelossa olevien laitteiden ja niiden sisältämän
roilta valvonta-alueella 4 päivänä joulukuuta 1990 annetun               PCB:n puhdistamiseksi ja/tai käsittelemiseksi eikä pääpiirteit-
neuvoston direktiivin 90/641/Euratom (EYVL L 349, s. 21)                 täistä suunnitelmaa tämän direktiivin 4 artiklan 1 kohdan
mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tai ilmoittanut         mukaiseen inventaarioluetteloon kuulumattomien, tämän di-
direktiivin 4 artiklan 2 kohdan, liitteiden I ja II sekä 5 ja            rektiivin 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen laitteiden kerää-
6 artiklan noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja               miseksi ja myöhemmäksi käsittelemiseksi, yhteisöjen tuo-
hallinnollisia määräyksiä säädetyssä määräajassa, yhteisöjen             mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston             puheenjohtaja S. von Bahr sekä tuomarit D. A. O. Edward ja
puheenjohtaja F. Macken sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä             A. La Pergola (esittelevä tuomari), julkisasiamies: L. A. Geel-
tuomari) ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: L. A. Geel-           hoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 6.6.2002 tuomion, jonka
hoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 6.6.2002 tuomion, jonka             tuomiolauselma on seuraava:
tuomiolauselma on seuraava:
                                                                         1)    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut polykloorattujen bifenyy-
                                                                               lien ja polykloorattujen terfenyylien käsittelystä (PCB/PCT)
1)    Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut ulkopuolisten työnte-           16 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/
      kijöiden suojelusta työskentelyn aikaisen ionisoivan säteilyn            59/EY 4 ja 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
      vaaroilta valvonta-alueella 4 päivänä joulukuuta 1990 anne-              ole toimittanut Euroopan yhteisöjen komissiolle yhteenvetoa
      tun neuvoston direktiivin 90/641/Euratom mukaisia velvoittei-            inventaariluettelosta laitteista, joiden PCB-määrät ylittävät
      taan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa direktiivin         5 dm3, suunnitelmaa inventaarioluettelossa olevien laitteiden ja
      4 artiklan 2 kohdan, liitteiden I ja II sekä 5 ja 6 artiklan             niiden sisältämän PCB:n puhdistamiseksi ja/tai käsittelemiseksi
      noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia           eikä pääpiirteittäistä suunnitelmaa tämän direktiivin 4 artiklan
      määräyksiä.                                                              1 kohdan mukaiseen inventaarioluetteloon kuulumattomien,
                                                                               tämän direktiivin 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen laitteiden
2)    Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-                  keräämiseksi ja myöhemmäksi käsittelemiseksi.
      käyntikulut.
                                                                         2)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                               kulut.
(1) EYVL C 150, 19.5.2001.
                                                                         (1) EYVL C 173, 16.6.2001.


title: Asia T-272/14: Kanne 30.4.2014 – P-D Glasseiden ym. v. komissio

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/26

         Kanne 30.4.2014 – P-D Glasseiden ym. v. komissio
   (Asia T-272/14)
   2014/C 223/31
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: P-D Glasseiden GmbH Oschatz (Oschatz, Saksa), P-D Interglas Technologies GmbH (Erbach, Saksa), P-D Industriegesellschalt mbH, Glasfaser Brattendorf (Wilsdruff STT Grumbach, Saksa) ja Glashütte Freital GmbH (Freital, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Janssen ja G. Engel)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 18.12.2013 annetun Euroopan komission päätöksen asiassa valtiontuki SA.33995 (2013/C) – Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen

                           —

                           Kantajat väittävät, että riidanalainen päätös rikkoo SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, koska uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annetussa laissa (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, jäljempänä EEG) säädetty EEG-lisämaksu ja erityinen tasausjärjestely eivät olleet jäsenvaltion myöntämiä taikka valtion varoista myönnettyjä tukia. Kaikki näiden toimenpiteiden luokittelun kannalta merkitykselliset tosiseikat selvitettiin komission ja Saksan liittotasavallan välisessä oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä. Kantajien mukaan tämän menettelyn jälkeen ei ollut enää jäljellä sellaisia epäilyjä, joita komission olisi pitänyt selvittää SEUT 108 artiklan 2 kohdan ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 4 artiklan 4 kohdan mukaisessa menettelyssä.

               2.

               Toinen kanneperuste: SEUT 108 artiklan 1 kohdan rikkominen ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen

                           —

                           Tässä kohtaa kantajat väittävät, että soveltamalla asetuksen N:o 659/1999 4 artiklan 4 kohdassa säädettyä uusille tuille tarkoitettua menettelyä asetuksen N:o 659/1999 17–19 artiklassa säädetyn voimassa oleville tuille tarkoitetun menettelyn sijasta tarkistaakseen alustavan arvionsa, jonka mukaan EEG:ssä säädetään tuesta, komissio ei ole noudattanut SEUT 108 artiklan 1 kohtaa eikä oikeusvarmuuden periaatetta. Tältä osin kantajat esittävät erityisesti, että 22.5.2002 annetulla päätöksellä komissio ei luokitellut vuoden 2000 EEG:tä SEUT 107 artiklan 1 kohdan tarkoittamaksi tueksi, koska siinä ei säädetty valtion varojen siirrosta. Verrattuna 22.5.2002 annettuun komission päätökseen muutokset vuoden 2000 EEG:n ja vuoden 2012 EEG:n välillä eivät olleet olennaisia. Komissio olisi näin ollen voinut vedota komission muuttuneeseen oikeudelliseen tulkintaan SEUT 108 artiklan 1 kohdan mukaisessa menettelyssä aiheuttamatta kantajille kustannuksia.

               3.

               Kolmas kanneperuste: perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkominen ja loukkaus, joka kohdistuu oikeuteen tulla kuulluksi

                           —

                           Lisäksi kantajat väittävät, että vastaaja on antanut riidanalaisen päätöksen antamatta kantajille ensin mahdollisuutta ottaa siihen kantaa.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: Tribunal du travail de Bruxellesin (11. jaosto) 22.4.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Louis Wolfs vastaan Office national des pensions (Asia C-154/96)

text:
N:o C 197/ 12          FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                            6.7.96
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                       1 ) Jääkö joustava eläkejärjestelmä, jonka jäsenvaltio on
                                                                           toteuttanut Euroopan yhteisön politiikan eläkeikää
 1 . katsoo, että valitus voidaan ottaa tutkittavaksi ja että se           koskevista periaatteista 10 päivänä joulukuuta 1982
     on perusteltu ,                                                       annetun suosituksen 82/857/ETY ( 1 ) mukaisesti, mies
                                                                           ten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteit
                                                                           taisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysy
2 , ja tämän seurauksena                                                   myksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun direktii
                                                                          vin 79/7/ETY (2 ) soveltamisalan ulkopuolelle tämän
     a. kumoaa annetun tuomion,                                            direktiivin 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti
                                                                           siten, että joustavan eläkeiän vahvistaminen naisille ja
     b . ratkaisee riita-asian itse ja hyväksyy kantajan alku            miehille esimerkiksi 60 ja 65 vuoden välille ei ole sama
         peräisessä kanteessa esitetyt vaatimukset siten, että            asia kuin pelkkä saman eläkeiän vahvistaminen kaikille,
         se                                                               ja siten, että vaikka joustavan eläkeiän vahvistamiseen
                                                                           liittyisi myös erilaisen eläkkeen laskentatavan ylläpitä
         — kumoaa vastaajan 18.1.1994 tekemän päätök                     minen miehille ja naisille, se ei ole välttämättä direktiivin
             sen, jonka mukaan se korvaa valittajalle 4 412                79/7/ETY 4 artiklan 1 kohdassa säädetyn miesten ja
             Belgian frangia ( BEF ) täydentävän sairausvakuu            naisten tasavertaisen kohtelun periaatteen vastaista ,
             tuksen nojalla ,                                             koska kaikilla eläkkeelle jäävillä henkilöillä on tässä
                                                                          järjestelmässä mahdollisuus määritellä vapaasti eläk
                                                                          keensä alkamisajankohta virkauransa mukaan; vaikut
         — siltä osin kuin on tarpeellista , kumoaa vastaajan             taako asiaan se, jos näin perustettu järjestelmä on
             15.7.1994 tekemän päätöksen, jolla on hylätty                jäsenvaltion sosiaalipolitiikan välttämättömän tavoit
             valittajan 18.4.1994 tekemä valitus,                         teen mukainen ja voidaan perustella sukupuoleen mil
                                                                          lään tavoin perustumattomilla seikoilla ?
         — velvoittaa vastaajan maksamaan valittajalle
             todellisten sairauskulujen ja yhteisen sairausva
             kuutusjärjestelmän maksaman korvauksen väli           2 ) Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä ,
             sen erotuksen kokonaisuudessaan eli 4 950 Bel               velvoittaako sekä direktiivin 79/7/ETY että suosituksen
             gian frangia ,                                               82/857/ETY tavoitteiden, joita ovat joustavan eläkeiän
                                                                          vahvistaminen kaikille ja miesten ja naisten tasa-arvo
         — toteaa henkilöstösääntöjen liitteessä X olevan                 sosiaaliturvan alalla, toteuttaminen samoin kuin mies
             24 artiklan ensimmäisen ja toisen kohdan yleiset             ten ja naisten välisen, lakisääteisiä eläkkeitä koskevan
             täytäntöönpanomääräykset lainvastaisiksi ja tä              muodollisen tasa-arvon ja tosiasiallisen syrjinnän
             män seurauksena kumoaa ne ,                                  huomioon ottaminen jäsenvaltioita määrittämään me
                                                                          kaanisesti eläkkeelle pääsyn edellytykset alhaisimpien
     c . velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeuden                 edellytysten mukaisiksi ja varmistamaan näin miehille ja
         käyntikulut molemmissa oikeusasteissa .                          naisille oikeuden päästä eläkkeelle valintansa mukaan
                                                                          alhaisimmasta eläkeiästä lähtien ja sen laskentatavan
                                                                          mukaisesti, jota on tähän asti sovellettu henkilöihin,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat                  jotka ovat voineet päästä eläkkeelle tämän ikäisinä ;
samat kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                      onko vastaus sama niistä seurauksista huolimatta , joita
nostetussa kanteessa .                                                    tästä aiheutuu sellaisten eläkejärjestelmien taloudelli
                                                                          selle tasapainolle, joita ei ole perustettu näiden periaat
                                                                          teiden mukaisesti ?
(M EYVL N:o C 380 , 31.12.1994 , s . 24
                                                                   3 ) Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä ,
                                                                          onko edullisinta vaihtoehtoa sovellettava yhteisön
                                                                          oikeuden mukaan koko virkauraan vai voidaanko sitä
                                                                          soveltaa vain joko joustavan eläkeiän perustamisesta
                                                                          annetun lain voimaantulon jälkeisiin virkavuosiin tai
                                                                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Remi van
Tribunal du travail de Bruxellesin ( 11 . jaosto ) 22.4.1996
                                                                          Cant vastaan Rijksdienst voor pensionen antaman
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                          tuomion julkaisupäivän eli 1.7.1993 jälkeisiin
 asiassa Louis Wolfs vastaan Office national des pensions
                                                                          virkavuosiin ( 3 )?
                        ( Asia C-154/96 )
                          ( 96/C 197/22 )
                                                                   (') EYVL N:o L 357, 18.12.1982 , s . 27
                                                                   ( 2 ) EYVL N:o L 26 , 10.1.1979 , s . 4
Tribunal du travail de Bruxelles ( 11 . jaosto ) on pyytänyt       ( 3 ) EYVL N:o C 204 , 28.7.1993 , s . 7
22.4.19 96 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 7.5.1996 ,
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Louis Wolfs vastaan
Office national des pensions ennakkoratkaisua seuraaviin
kysymyksiin :


title: Yhdistetyt asiat C-11/06 ja C-12/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 23.10.2007 (Verwaltungsgericht Aachenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rhiannon Morgan (C-11/06) v. Bezirksregierung Köln ja Iris Bucher (C-12/06) v. Landrat des Kreises Düren (Unionin kansalaisuus — EY 17 ja EY 18 artikla — Opintotuen epääminen jäsenvaltion kansalaisilta, jotka opiskelevat jossain toisessa jäsenvaltiossa — Vaatimus siitä, että jossain toisessa jäsenvaltiossa suoritettavien opintojen on oltava jatkoa aiemmin vähintään yhden vuoden ajan siinä jäsenvaltiossa, josta opiskelija on kotoisin, sijaitsevassa laitoksessa suoritetuille opinnoille)

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/11

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 23.10.2007 (Verwaltungsgericht Aachenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rhiannon Morgan (C-11/06) v. Bezirksregierung Köln ja Iris Bucher (C-12/06) v. Landrat des Kreises Düren
   (Yhdistetyt asiat C-11/06 ja C-12/06) (1)

   (Unionin kansalaisuus - EY 17 ja EY 18 artikla - Opintotuen epääminen jäsenvaltion kansalaisilta, jotka opiskelevat jossain toisessa jäsenvaltiossa - Vaatimus siitä, että jossain toisessa jäsenvaltiossa suoritettavien opintojen on oltava jatkoa aiemmin vähintään yhden vuoden ajan siinä jäsenvaltiossa, josta opiskelija on kotoisin, sijaitsevassa laitoksessa suoritetuille opinnoille)
   (2007/C 315/18)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Verwaltungsgericht Aachen
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Rhiannon Morgan (C-11/06) ja Iris Bucher (C-12/06)

      Vastaajat: Bezirksregierung Köln (C-11/06) ja Landrat des Kreises Düren (C-12/06)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgericht Aachen — EY 17 ja EY 18 artiklan tulkinta — Opintotuen (Ausbildungsförderung) epääminen Saksan kansalaiselta, joka asuu ja suorittaa opintojaan toisessa jäsenvaltiossa, sillä perusteella, että hän ei ole suorittanut vähintään ensimmäistä vuotta opinnoistaan saksalaisessa oppilaitoksessa
   Tuomiolauselma
   Pääasioissa kyseessä olevien olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa edellytys, jonka mukaan sellaisen opintotuen saamiseksi, joka myönnetään muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jonka kansalaisia kyseisten tukien hakijoina olevat opiskelijat ovat, suoritettaviin opintoihin, näiden opintojen on oltava jatkoa siinä jäsenvaltiossa, josta tukea hakevat opiskelijat ovat kotoisin, vähintään vuoden ajan kestäneille opinnoille, on ristiriidassa EY 17 ja EY 18 artiklan kanssa.

      (1)  EUVL C 121, 20.5.2006.


title: Asia T-719/15 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.1.2017 – LP v. Europol (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Määräaikainen työsopimus — Uusimatta jättämistä koskeva päätös — Implisiittinen hylkäyspäätös — Valituksen hylkäämispäätös — Perusteluvelvollisuus — Huolenpitovelvollisuus)

text:
               6.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 70/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.1.2017 – LP v. Europol
   (Asia T-719/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Määräaikainen työsopimus - Uusimatta jättämistä koskeva päätös - Implisiittinen hylkäyspäätös - Valituksen hylkäämispäätös - Perusteluvelvollisuus - Huolenpitovelvollisuus))
   (2017/C 070/24)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: LP (edustaja: asianajaja M. Velardo)

      Muu osapuoli: Euroopan poliisivirasto (Europol) (asiamiehet: D. Neumann ja C. Falmagne, avustajinaan asianajajat D. Waelbroeck ja A. Duron)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen [luottamuksellinen] (2) antamasta määräyksestä [luottamuksellinen] tehty valitus, jossa vaaditaan kyseisen määräyksen kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               LP vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan poliisivirastolle (Europol) tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 59, 15.2.2016.

      (2)  Luottamukselliset tiedot poistettu.


title: Asia F-128/05: Virkamiestuomioistuimen määräys 23.9.2008 — Adolf ym. v. komissio

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/67

         Virkamiestuomioistuimen määräys 23.9.2008 — Adolf ym. v. komissio
   (Asia F-128/05) (1)

   (2008/C 301/131)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006, s. 56.


title: Kundan Industries Limitedin ja Tata International Limitedin 7.6.1998 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-88/98)

text:
C 234/36               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         25.7.98
Lopuksi kantaja katsoo, että neuvosto on rikkonut Euroo-           Esillä olevan kumoamiskanteen kohteena on riidanalaisen
pan yhteisön perustamissopimuksen 190 artiklaa, koska se           asetuksen 1 artikla siltä osin kuin sillä otettiin käyttöön
ei ole perustellut asianmukaisesti sitä, miksi polkumyynti-        lopullinen polkumyyntitulli kantajien valmistamien ja
tulli on otettu käyttöön kyseisessä muodossa, eväten siten         yhteisöön viemien kyseisten tuotteiden tuonnissa.
kantajan perusoikeuden oikeudenmukaiseen oikeuden-
käyntiin.                                                          Kantajien mukaan asiassa rikottiin neuvoston asetuksen
                                                                   (EY) N:o 384/96 (2)
(1) Neuvoston asetus (EY) N:o 449/98 (EYVL L 58, 27.2.1998,
    s. 15).
(2) EYVL L 56, 6.6.1996, s. 1.                                     Ð 2 artiklan 8 ja 9 kohtaa, koska vientihintana pidettiin
                                                                        Tata Internationalin eri asiakkailtaan yhteisössä peri-
                                                                        mää hintaa,
                                                                   Ð 2 artiklan 10 kohtaa, koska vientihinnasta vähennet-
                                                                        tiin arvioitu palkkio 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan
Kundan Industries Limitedin ja Tata International Limite-               mukaisena oikaisuna,
din 7.6.1998 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nos-
                           tama kanne
                                                                   Ð 18 artiklan 3 kohtaa, koska oikeaan ratkaisuun ei
                         (Asia T-88/98)                                 voitu päästä sen vuoksi, että koko ajan luotettiin vää-
                          (98/C 234/68)                                 riksi tiedettyihin tietoihin, ja lisäksi
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    Ð 20 artiklan 4 kohtaa, koska olennaisista tosiseikoista
                                                                        ja tehdyistä arvioista ei annettu riittävästi tietoja.
Kundan Industries Limited ja Tata International Limited
ovat nostaneet 7.6.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen            (1) Neuvoston asetus (EY) N:o 393/98, EYVL 1998, L 50,
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin                 20.2.1998, s. 1.
neuvostoa vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat           (2) EYVL 1996, L 56, 6.6.1996, s. 1.
Jean-FrancËois Bellis ja Philippe De Baere, prosessiosoite
Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch & Wolter, 11, rue
Goethe.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin
                                                                   National Association of Licensed Opencast Operatorsin
                                                                   (NALOO) 8.6.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
Ð kumoaa mm. Intiasta peräisin olevien ruostumatto-                                      taan nostama kanne
     masta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden
     osien tuontiin sovellettavan lopullisen polkumyyntitul-                                 (Asia T-89/98)
     lin käyttöönotosta 16 päivänä helmikuuta 1998 anne-                                     (98/C 234/69)
     tun neuvoston asetuksen (EY) N:o 393/98 1 artiklan
     siltä osin kuin sillä otetaan käyttöön lopullinen polku-
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     myyntitulli kantajien ruostumattomasta teräksestä val-
     mistamien ja viemien kiinnikkeiden ja niiden osien
     osalta;                                                       National Association of Licensed Opencast Operators
                                                                   (NALOO), edustajinaan Mark Cran, QC, ja Mark Hos-
Ð velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut              kins, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Victor
     tässä oikeusasteessa.                                         Gillen, 13. rue Aldringen, on 8.6.1998 nostanut yhteisöjen
                                                                   ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
Kantajat ovat Intian oikeuden mukaan perustettuja osake-           Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta:
yhtiöitä. Kundan valmistaa ruostumattomasta teräksestä
kiinnikkeitä ja myy niitä Tata Internationalille, joka vienti-     Ð julistamaan mitättömäksi komission 27.4.1998 teke-
kauppaa harjoittavana yhtiönä vie niitä itsenäisille maa-               män päätöksen olla ryhtymättä NALOO:n 15.6.1994
hantuojille yhteisön alueella.                                          tekemän valituksen suhteen toimiin siltä osin kun se
                                                                        koskee CEGB:tä vastaan tehtyjä valituksia;
Riidanalaisen asetuksen (1) 1 artiklan 2 kohdalla otettiin
käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Kiinan kansantasa-
vallasta, Intiasta, Korean tasavallasta, Malesiasta, Taiwa-        Ð julistamaan mitättömäksi komission 27.4.1998 teke-
nista ja Thaimaasta peräisin olevien ruostumattomasta                   män päätöksen olla ryhtymättä NALOO:n 15.6.1994
teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien                 esittämän valituksen suhteen toimiin siltä osin kun se
tuonnissa. ºKundan Industries Ltd./Tata Export Ltd.,                    koskee British Coalia vastaan tehtyjä valituksia;
Mumbaiº -nimisen yrityksen viemien kyseisten tuotteiden
tuonnissa otettiin käyttöön 47,4 prosentin suuruinen               Ð velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäynti-
lopullinen tulli.                                                       kulut.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS, 21 päivänä maaliskuuta 1997, asiassa C-110/97 R, Alankomaiden kuningaskunta vastaan Euroopan unionin neuvosto, jota tukevat Euroopan yhteisöjen komissio ja Italian tasavalta (Välitoimet - Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestelmä - Suojatoimenpiteet - Vakava ja korjaamaton vahinko)

text:
N:o C 252/14          [ FI [                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      16.8.97
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak             1 . Välitoimihakemus hylätään.
seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
asiassa Banco de Fomento e Exterior SA vastaan Amândio
                                                                     2 . Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Maurício Martins Pechim , Maria da Luz Lima Barros
Raposo Pechim ja Confecgões Texteis de Vouzela Lda
( CTV) ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 59,
90 ja 92 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toi
mien kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodríguez Iglesias,
jaostojen puheenjohtajat G. F. Mancini , J. C. Moitinho de
Almeida ( esittelevä tuomari ), J. L. Murray ja L. Sevon                   Region wallonen 25.2.1997 Euroopan yhteisöjen
sekä tuomarit C. N. Kakouris, P. J. G. Kapteyn, C. Gul                            komissiota vastaan nostama kanne
mann, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P.                                       ( Asia C-95 /97 )
Jann, H. Ragnemalm, M. Wathelet ja R. Schintgen, julkis
                                                                                ( 97/C 252/27 )
asiamies : D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja : R. Grass, on
antanut 30.6.1997 määräyksen, jonka määräysosa on seu
raava :
                                                                     Region vvallone on nostanut 25.2.1997 Euroopan yhtei
                                                                     söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                     komissiota vastaan . Kantajan edustajina ovat asianajajat
Tribunal Cível da Comarca de Lisboan esittämää ennak
                                                                     Jean-Marie de Backer, Olivier Ralet ja Georges Vandersan
koratkaisupyyntöä ei oteta tutkittavaksi.                            den, Bryssel , ja prosessiosoite Luxemburgissa on Fiduciaire
                                                                     Myson SARL, 30 rue de Cessange .
 O EYVL C 108 , 5.4.1997 .
                                                                     Kantaja vaatii erityisesti, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                     kumoaa 18.12.1996 otsikolla " Teräs EHTY — Forges de
                                                                     Clabecq " tehdyn komission päätöksen .
                                                                     Yhteisöjen tuomioistuin on 21.3.1997 antamallaan mää
              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN                              räyksellä siirtänyt asian yhteisöjen ensimmäisen oikeusas
                                                                     teen tuomioistuimelle .
                   PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,
                  21 päivänä maaliskuuta 1997,
 asiassa C-l 10/97 R, Alankomaiden kuningaskunta vastaan
 Euroopan unionin neuvosto, jota tukevat Euroopan
              yhteisöjen komissio ja Italian tasavalta
                                                                      Supremo Tribunal Administrativon ( 2 . jaosto ) 9.4.1997
 (Välitoimet — Merentakaisten maiden ja alueiden assosi
 aatiojärjestelmä — Suojatoimenpiteet — Vakava ja korjaa
                                                                     tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                      asiassa Fazenda Pública vastaan Antram — Associa
                          maton vahinko)
                                                                      ção Nacional de Transportes Públicos Rodoviários de
                           ( 97/C 252/26 )                                                       Mercadorias
                                                                                ( Asia C-205/97 )
                  (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                                97/C 252/28
                                                                      Supremo Tribunal Administrativo ( 2 . jaosto ) on pyytänyt
      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan           9.4.1997 tekemällään päätöksellä , joka on saapunut
      yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              yhteisöjen tuomioistuimeen 29.5.1 997, Euroopan yhtei
                                                                      söjen tuomioistuimelta asiassa Fazenda Publica vastaan
                                                                      Antram — Associação Nacional de Transportes Publicos
  Asiassa C-l 10/97 R, Alankomaiden kuningaskunta ( asia             Rodoviários de Mercadorias, ennakkoratkaisua seuraaviin
  miehenä Marc Fierstra ), vastaan Euroopan unionin neu              kysymyksiin:
 vosto ( asiamiehinä Ramon Torrent, Jürgen Huber ja Guus
  Houttuin ), jota tukevat Euroopan yhteisöjen komissio
  ( asiamiehenä Thomas van Rijn ), ja Italian tasavalta ( asia       1 . Onko yhteisön tullikoodeksin ( ] ) 243 artiklan ja sitä
  miehenä professori Umberto Leanza avustajanaan valtion                 seuraavien artiklojen vastaista , että kansallinen tuo
  asiamies Frencesca Quadri ), jossa kantaja vaatii merenta              mioistuin määrää, että tulliviranomaisen sellaisen pää
  kaisista maista ja merentakaisilta alueilta peräisin olevan             töksen täytäntöönpanoa on lykättävä , jota vastaan on
  riisin tuontia koskevien suojatoimenpiteiden käyttöön                    nostettu kanne, suoraan , eli ilman , että tätä koskeva
  ottamisesta 17 päivänä helmikuuta 1997 annetun neuvos                   kysymys on esitettävä ensin kyseiselle tulliviranomai
                                                                           selle ?
  ton asetuksen ( EY ) N:o 304/97 ( EYVL L 51 , 21.2.1997,
  s . 1 ) täytäntöönpanon lykkäämistä Alankomaiden Antil
  leilta ja Arubasta peräisin olevan riisin tuonnin osalta tai        2 . Onko yhteisön tullikoodeksin 243 artiklan ja sitä seu
  muita välitoimia, yhteisöjen tuomioistuimen presidentti on               raavien artiklojen vastaista, että kansallinen tuomiois
  21.3.1997 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu                   tuin määrää, että tulliviranomaisen sellaisen päätöksen
  raava :                                                                  täytäntöönpanoa on lykättävä , jota vastaan on nos


title: Asia C-389/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Contencioso Administrativo n o 3 de Almería (Espanja) on esittänyt 2.10.2009 — Águeda María Sáenz Morales v. Consejería para la Igualdad y Bienestar Social

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Contencioso Administrativo no 3 de Almería (Espanja) on esittänyt 2.10.2009 — Águeda María Sáenz Morales v. Consejería para la Igualdad y Bienestar Social
   (Asia C-389/09)
   2010/C 113/22
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Contencioso Administrativo no 3 de Almería

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Águeda María Sáenz Morales

      Vastaaja: Consejería para la Igualdad y Bienestar Social
   Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) totesi 20.1.2010 antamallaan määräyksellä, että ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (täysistunto) 5 päivänä lokakuuta 2003, asiassa C-475/01: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 90 artiklan 1 kohdan rikkominen — Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverot — Alemman verokannan soveltaminen ouzoon kuin muihin alkoholijuomiin — Verokannan yhteensopivuus sellaisen direktiivin kanssa, jota ei ole vaadittu kumottavaksi EY 230 artiklan mukaisessa määräajassa)

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (täysistunto)
   5 päivänä lokakuuta 2003,
   asiassa C-475/01: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - EY 90 artiklan 1 kohdan rikkominen - Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverot - Alemman verokannan soveltaminen ouzoon kuin muihin alkoholijuomiin - Verokannan yhteensopivuus sellaisen direktiivin kanssa, jota ei ole vaadittu kumottavaksi EY 230 artiklan mukaisessa määräajassa)
   (2004/C 300/04)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asiassa C-475/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään E. Traversa ja M. Condou Durande), jota tukee Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään: K. Manji) vastaan Helleenien tasavalta (asiamiehinään A. Samoni-Rantou ja P. Mylonopoulos), jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 6.12.2001, yhteisöjen tuomioistuin (täysistunto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, C. Gulmann, J.-P. Puissochet ja J. N. Cunha Rodrigues sekä tuomarit R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric ja S. von Bahr (esittelevä tuomari), julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 5.10.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 68, 16.3.2002.


title: Asia T-18/17: Kanne 13.1.2017 – Tšekki v. komissio

text:
               6.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 70/25

         Kanne 13.1.2017 – Tšekki v. komissio
   (Asia T-18/17)
   (2017/C 070/35)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek and J. Vláčil)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan alkoholin täydellistä denaturointia koskevien menetelmien molemminpuolisesta tunnustamisesta valmisteverottomuutta varten annetun asetuksen (EY) N:o 3199/93 liitteen muuttamisesta 20.10.2016 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/1867 ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEU 13 artiklan 2 kohdan rikkomiseen ja alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY 27 artiklan 3 ja 4 kohdan rikkomiseen. Tšekin tasavalta väittää, että antamalla riidanalaisen asetuksen komissio on puuttunut Tšekin tasavallan kansallisiin määräyksiin, jotka koskevat alkoholin täydelliseen denaturointiin, huolimatta siitä, ettei Tšekin tasavalta ollut lähettänyt komissiolle direktiivin 92/83 27 artiklan 3 kohdan mukaista ilmoitusta ja että komissio oli toisaalta toistuvasti ilmoittanut, että se oli kyseisestä toiminnasta eri mieltä. Direktiivin 92/83 27 artiklan 4 kohdan mukaan ei kuitenkaan ole mahdollista puuttua jäsenvaltioiden kansallisiin vaatimuksiin, jotka koskevat alkoholin täydellistä denaturointia, ilman, että kyseinen jäsenvaltio tekee ilmoitusta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu direktiivin 92/83 27 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkomiseen, koska eurodenaturant 1:1:1 ei ole kyseisen säännöksen mukainen, koska se ei tarjoa riittäviä takeita veronkierron torjumiseksi. Eurodenaturant 1:1:1:a, joka on hyvin laimea denaturointiseos, ja kyseisellä seoksella täydellisesti denaturoitua alkoholia on helppo käyttää väärin alkoholijuomien valmistuksessa.


title: Asia T-131/13: Kanne 1.3.2013 — Lardini v. SMHV (kukan kuva)

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/23

         Kanne 1.3.2013 — Lardini v. SMHV (kukan kuva)
   (Asia T-131/13)
   2013/C 141/41
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Lardini Srl (edustajat: asianajajat P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi ja N. Parrotta)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 13.12.2012 tekemän päätöksen asiassa R 2578/2011-1

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan koko menettelyn oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valitusmenettelyssä R 2578/2011-1 aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kukasta koostuva sijaintimerkki luokkaan 25 kuuluville tavaroille

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia T-150/11: Kanne 14.3.2011 — Gobierno de Aragón ym. v. neuvosto

text:
               30.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 130/26

         Kanne 14.3.2011 — Gobierno de Aragón ym. v. neuvosto
   (Asia T-150/11)
   2011/C 130/53
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Gobierno de Aragón (Aragón, Espanja), Principado de Asturias ja Junta de Castilla y León (edustajat: asianajajat C. Fernaández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas, E. Echeverría Álvarez ja M. López Garrido)

      Vastaaja: neuvosto

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan neuvoston päätöksen 2010/787/EU 3 artiklan 1 kohdan a, b ja f alakohdan, 3 artiklan 3 kohdan ja 7 artiklan 2 ja 3 kohdan

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt esillä olevan kanteen kohteena on kilpailukyvyttömien kivihiilikaivosten sulkemisen helpottamiseksi annettavasta valtiontuesta 10.12.2010 tehdyn neuvoston päätöksen 2010/787/EU osittainen kumoaminen.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: tosiseikkojen ilmeisen virheellinen arviointi ja siitä johtuva SEUT 194 artiklan rikkominen
               Tosiseikkoja koskeva arviointi päätöksessä on ilmeisen virheellinen siltä osin kuin päätöksessä todetaan, että kivihiiliteollisuuden tukeminen unionin energiatuotannon turvaamiseksi ei ole enää perusteltua, sillä tuetun kivihiilen osuus energian kokonaistuotannosta on vähäinen. Tämän virheen vuoksi riidanalaisessa päätöksessä määrätään toimenpiteistä, jotka ovat ristiriidassa energiapolitiikan niiden tavoitteiden kanssa, jotka mainitaan SEUT 194 artiklassa, jonka b alakohdassa määrätään energian toimitusvarmuuden varmistamisesta unionissa.

               2)

               Toinen kanneperuste: suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen
               Se, että kaivoksia, jotka eivät vuonna 2011 ole kilpailukykyisiä, mutta jotka olisivat sitä vuonna 2018, vaaditaan riidanalaisen päätöksen mukaan suljettaviksi tai niiden saamia tukia vaaditaan palautettaviksi, ei ole tällä päätöksellä tavoiteltujen päämäärien valossa oikeasuhteista. Nyt esillä olevalla kanteella riitautetut määräykset ylittävät sen, mikä on välttämätöntä ympäristönsuojelun takaamiseksi, sillä ne eivät edesauta vähentämään kivihiilestä tuotetun energian osuutta. Riidanalaiset määräykset eivät myöskään ole omiaan kivihiiliteollisuuden kilpailukykytavoitteiden saavuttamiseen, koska ne i) voivat johtaa siihen, että vuonna 2018 suljetaan kaivoksia, jotka tuolloin ovat kilpailukykyisiä, mutta jotka on riidanalaisen päätöksen mukaan täytynyt sulkea, koska ne eivät vuonna 2011 olisi voineet jatkaa toimintaansa ilman tällä päätöksellä myönnettyä tukea, ja ii) eivät edistä ympäristö- ja turvallisuusnäkökannalta kilpailukykyisten kaivosten säilyttämistä.

               3)

               Kolmas kanneperuste: luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen
               Riidanalaisen päätöksen tietyt kohdat loukkaavat luottamuksensuojan periaatetta, sillä ne sivuuttavat uudella säännöstöllä suojattavan hankintavarmuuden tavoitteen.

               4)

               Neljäs kanneperuste: puuttuvat perustelut
               Sellaisten toimenpiteiden toteuttamista, jotka poikkeavat aikaisemmasta säännöstöstä ja siihen liittyvät normatiivisesta asiayhteydestä, ei perustella päätöksessä riittävästi.


title: Asia F-52/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.11.2014 – De Nicola v. EIP (Henkilöstö — Euroopan investointipankin henkilöstö — Työpaikkakiusaaminen — Tutkintamenettely — Tutkintakomitean muistio — Työpaikkakiusaamisen virheellinen määrittely — Euroopan investointipankin johtajan päätös olla ryhtymättä toimenpiteisiin kantelun johdosta — Kumoaminen — Vahingonkorvauskanne)

text:
               22.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/33

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.11.2014 – De Nicola v. EIP
   (Asia F-52/11) (1)

   ((Henkilöstö - Euroopan investointipankin henkilöstö - Työpaikkakiusaaminen - Tutkintamenettely - Tutkintakomitean muistio - Työpaikkakiusaamisen virheellinen määrittely - Euroopan investointipankin johtajan päätös olla ryhtymättä toimenpiteisiin kantelun johdosta - Kumoaminen - Vahingonkorvauskanne))
   (2014/C 462/47)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (edustaja: asianajaja L. Isola)

      Vastaaja: Euroopan investointipankki (EIP) (asiamiehet: T. Gilliams ja F. Martin, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne jossa vaaditaan yhtäältä Euroopan investointipankin pääjohtajan kirjeen, jossa todetaan sen johdosta, että kantelua käsitellyt komitea oli päättänyt hylätä kantajan tekemän kantelun häneen kohdistuneesta työpaikkakiusaamisesta, ettei aihetta toimenpiteisiin ollut, ja muiden kiusaamista koskevassa menettelyssä tehtyjen päätösten kumoamista ja toisaalta sitä, että kantajan tunnustetaan joutuneen työpaikkakiusaamisen uhriksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan investointipankin pääjohtajan 1.9.2010 tekemä päätös hylätä kantelu, jonka De Nicola oli tehnyt työpaikkakiusaamisen johdosta, kumotaan.

               2)

               Euroopan investointipankki velvoitetaan korvaamaan De Nicolalle 3  000 euroa.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Euroopan investointipankki vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan De Nicolan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 186, 25.6.2011, s. 37.


title: Asia C-529/08: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 10.7.2009 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Friedrich Schulze, Jochen Kolenda ja Helmar Rendenz v. Deutsche Lufthansa AG

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/33

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 10.7.2009 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Friedrich Schulze, Jochen Kolenda ja Helmar Rendenz v. Deutsche Lufthansa AG
   (Asia C-529/08) (1)

   2009/C 282/59

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (neljäs jaosto), 8 päivänä lokakuuta 1998, asiassa C-228/97 P, Hedwig Kuchlenz-Winter vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö - Yhteiseen sairausvakuutusjärjestelmään kuuluminen - Entisen virkamiehen eronnut aviopuoliso - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja joka on perusteeton)

text:
C 378/6                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     5.12.98
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS
                        (kuudes jaosto),                                                   (neljäs jaosto),
                 22 päivänä lokakuuta 1998,                                          8 päivänä lokakuuta 1998,
asiassa C-26/98 Euroopan yhteisöjen komissio vastaan               asiassa C-228/97 P, Hedwig Kuchlenz-Winter vastaan
                           Irlanti (1)                                            Euroopan yhteisöjen komissio (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-           (Henkilöstö Ð Yhteiseen sairausvakuutusjärjestelmään
tiivi 94/26/EY Ð Laiminlyönti panna direktiivi täytäntöön          kuuluminen Ð Entisen virkamiehen eronnut aviopuoliso
                          määräajassa)                             Ð Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset
                                                                             selvästi puuttuvat ja joka on perusteeton)
                         (98/C 378/11)
                                                                                (98/C 378/12)
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                   Asiassa C-228/97 P, Hedwig Kuchlenz-Winter, Euroopan
Asiassa C-26/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-          parlamentin entisen virkamiehen eronnut aviopuoliso,
nään Hans Christian Stùvlbñk ja Michael Shotter), vas-             kotipaikka Kehlen (Luxemburg), edustajanaan asianajaja
taan Irlanti (asiamiehenään Michael A. Buckley), jossa             Dieter Rogalla, Sprockhövel, prosessiosoite Luxemburgissa
kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että           asianajotoimisto Decker, Braun & Wagner, 16 avenue
Irlanti ei ole noudattanut räjähdysvaarallisissa tiloissa käy-     Marie-TheÂreÁse, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan
tettäviä, tietyn tyyppisellä suojauksella varustettuja sähkö-      Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
laitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentä-          tuimen asiassa T-66/95, Kuchlenz-Winter vastaan komis-
misestä annetun neuvoston direktiivin 79/196/ETY                   sio, 16.4.1997 antaman tuomion kumoamista, vastapuo-
mukauttamisesta tekniikan kehitykseen 15 päivänä kesä-             lena: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään Julian
kuuta 1994 annetun direktiivin 94/26/EY (EYVL L 157,               Currall, avustajanaan Bertrand Wägenbauer), yhteisöjen
24.6.1994, s. 33) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole         tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-
antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin nou-           ton puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit H. Rag-
dattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia        nemalm (esittelevä tuomari) ja K. M. Ioannou, julkisasia-
määräyksiä tai koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpi-        mies: P. LeÂger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 8.10.1998
teistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),       määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. J. G.
Kapteyn sekä tuomarit G. Hirsch, G. F. Mancini, H. Rag-
nemalm (esittelevä tuomari) ja R. Schintgen, julkisasia-           1) Valitus hylätään.
mies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on antanut 22.10.1998
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                   2) Valittaja velvoitetaan korvaamaan tässä tuomioistui-
                                                                        messa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
1) Irlanti ei ole noudattanut räjähdysvaarallisissa tiloissa
     käytettäviä, tietyn tyyppisellä suojauksella varustettuja     (1) EYVL C 252, 16.8.1997.
     sähkölaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
     lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 79/196/
     ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen 15 päi-
     vänä kesäkuuta 1994 annetun direktiivin 94/26/EY
     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sääde-
     tyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen
     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-         Tribunal de grande instance de Lillen (ensimmäinen
     räyksiä.                                                      jaosto) 7.8.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennak-
                                                                   koratkaisupyyntö asiassa Philippe Anssens vastaan Direc-
                                                                                teur des services fiscaux du Nord
2) Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                   (Asia C-325/98)
                                                                                (98/C 378/13)
(1) EYVL C 72, 7.3.1998.
                                                                   Tribunal de grande instance de Lille (ensimmäinen jaosto)
                                                                   on pyytänyt 7.8.1998 tekemällään päätöksellä, joka on


title: Asia T-185/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20.11.2008 — Italia v. komissio (Kieliä koskevat järjestelyt — Sovellettavat säännöt otettaessa palvelukseen henkilöitä Euroopan unionin julkishallintoon — EY 230 artiklaan perustuva kumoamiskanne — Kanne, jonka jäsenvaltio on nostanut komission päätöksestä, jonka mukaan avoimia johdon virkoja koskevat ilmoitukset julkaistaan saksaksi, englanniksi ja ranskaksi, ja komission OLAFin pääjohtajan avointa virkaa koskevasta ilmoituksesta, joka julkaistiin näillä kolmella kielellä — Tutkittavaksi ottaminen — Kanteen nostamisen määräaika — Kannekelpoiset toimet — Perustelut — EY 12 artikla, EY 230 artikla ja EY 290 artikla — Asetus N:o 1 — Henkilöstösääntöjen 1 d ja 27 artikla — Syrjintäkiellon periaate)

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/20

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20.11.2008 — Italia v. komissio
   (Asia T-185/05) (1)

   (Kieliä koskevat järjestelyt - Sovellettavat säännöt otettaessa palvelukseen henkilöitä Euroopan unionin julkishallintoon - EY 230 artiklaan perustuva kumoamiskanne - Kanne, jonka jäsenvaltio on nostanut komission päätöksestä, jonka mukaan avoimia johdon virkoja koskevat ilmoitukset julkaistaan saksaksi, englanniksi ja ranskaksi, ja komission OLAFin pääjohtajan avointa virkaa koskevasta ilmoituksesta, joka julkaistiin näillä kolmella kielellä - Tutkittavaksi ottaminen - Kanteen nostamisen määräaika - Kannekelpoiset toimet - Perustelut - EY 12 artikla, EY 230 artikla ja EY 290 artikla - Asetus N:o 1 - Henkilöstösääntöjen 1 d ja 27 artikla - Syrjintäkiellon periaate)
   (2009/C 6/40)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamiehet: asianajajat I. Braguglia ja M. Fiorilli)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Cimaglia ja P. Aalto)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamies: F. Díez Moreno); ja Latvian tasavalta (asiamiehet: aluksi E. Balode-Buraka, sittemmin L. Ostrovska)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kumoamiskanne yhtäältä 10.11.2004 pidetyssä komission 1678. kokouksessa tehdystä siitä komission päätöksestä, jonka mukaan avoimia johdon virkoja koskevat ilmoitukset julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä saksaksi, englanniksi ja ranskaksi ajanjaksona, jonka oli määrä päättyä 1.1.2007, ja toisaalta siitä Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) pääjohtajan avointa virkaa koskevasta ilmoituksesta KOM/2005/335 (palkkaluokka A* 15/A* 16), jonka komissio julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä 9.2.2005 (EUVL C 34 A, s. 3)
   Tuomiolauselma

               1)

               Komission 10.11.2004 pidetyssä 1678. kokouksessa tehty se komission päätös, jonka mukaan avoimia johdon virkoja koskevat ilmoitukset julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä saksaksi, englanniksi ja ranskaksi ajanjaksona, jonka oli määrä päättyä 1.1.2007, kumotaan.

               2)

               Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) pääjohtajan avointa virkaa koskeva ilmoitus KOM/2005/335 (palkkaluokka A* 15/A* 16), jonka komissio julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä 9.2.2005 (EUVL C 34 A, s. 3), kumotaan.

               3)

               Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 155, 25.6.2005.


title: High Court of Justice, Queen's Bench Divisionin 12. 10. 1994 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The Queen vastaan Secretary of State for Social Security, ex parte: Eunice Sutton (Asia C-66/95)

text:
13.5.95             DD                        Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                  N:o C 119/7
    Helleenien tasavallan 8 . 3 . 1995 Euroopan yhteisöjen        3 . Tuki oliiviöljytuotannolle
             komissiota vastaan nostama kanne
                        (Asia C-61/95 )                               Komissio on pidättänyt 10% kokonaismenoista sillä
                         ( 95/C 119/14)                               perusteella, että se on todennut puutteita oliiviöljyn
                                                                      tuottajille maksettujen tukien valvonnassa . Nämä puut
                                                                      teet johtuvat kuitenkin objektiivisesti arvostellen mah
                (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                        dottomista olosuhteista, jotka ovat komission tiedossa
                                                                      ja joista Kreikan viranomaiset eivät ole vastuussa.
Helleenien tasavalta on nostanut 8 . 3 . 1995 kanteen
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan Euroopan yhteisö
jen tuomioistuimessa . Helleenien tasavaltaa edustavat asi       4. Tuki puuvillatuotannolle
assa ulkoasiainministeriön erityisen Euroopan yhteisöjen
asioita hoitavan oikeudellisen osaston lakimies Panagiotis            Komission päätös kieltäytyä hyväksymästä yhteisön
Mylonopoulos ja maatalousministeriön oikeudellisen osas              menoiksi 50% puuvilla-alan menoista on julistettava
ton johtaja Meletis Tsotsanis, prosessiosoite Luxemburgissa           mitättömäksi, koska tämä päätös on tehty tavalla, joka
Kreikan suurlähetystö, 177, Val Sainte-Croix.                         loukkaa jäsenvaltioiden oikeutta tulla asianmukaisesti
                                                                      kuulluksi asiassa. Tämä oikeus on taattu niille yhteisen
                                                                      maatalouspolitiikan rahoituksesta annetussa neuvoston
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                          asetuksessa (ETY ) N:o 729/70. Komission edustajat
                                                                      eivät ole Kreikan viranomaisten kanssa käydyissä viral
1 ) julistaa mitättömäksi Euroopan maatalouden ohj aus- j a           lisissa neuvotteluissa ollenkaan maininneet puuvillaa,
     tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta rahoitettuihin                mutta komission maatalouden pääosaston johtaja on
     menoihin liittyvien jäsenvaltioiden tilien tarkastami           yllättäin ilmoittanut päättäneensä olla hyväksymättä
     sesta ja hyväksymisestä varainhoitovuodelta 1991                 yhteisön menoiksi 50% puuvilla-alalle jaetuista
     21 päivänä joulukuuta 1994 annetun komission lopul              tuista .
     lisen päätöksen E(94 ) 3308 siltä osin, kuin se koskee
     tässä kanteessa mainittuja aloja sekä niitä vastaavia
     summia, ja                                                   5 . Tupakka
2 ) velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden
                                                                      Komission päätös, jossa on tehty kielteinen korjaus
     käyntikulut.                                                     tiettyjä tupakanlehdistä maksettavia palkkioita koske
                                                                      viin menoihin, on tehty 21 . 12 . 1994. Lopullinen
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  kertomus, johon komission päätös perustuu, on kuiten
                                                                      kin saapunut Helleenien tasavallan pysyvälle edustajalle
                                                                      vasta päivää myöhemmin eli 22. 12. 1994. Tällä
 1 . Maitoalan maksu
                                                                      menettelytavalla komisso on loukannut Helleenien tasa
                                                                      vallan oikeutta tulla asianmukaisesti kuulluksi asiassa .
     Komission päätös kieltäytyä hyväksymästä yhteisön                Sitä paitsi tupakka-alan menoja koskeva päätös on
     menoiksi 1 592 000 000 GRD:n määrää on lainvastai               julistettava mitättömäksi, koska komissio on arvioinut
     nen, koska se perustuu puutteelliseen ja ristiriitaiseen         tosiasiat virheellisesti ja ylittänyt harkintavaltansa .
     perusteluun sekä on hyvän hallintotavan ja luottamuk
     sensuojan periaatteiden vastainen. Varainhoitovuoden
     1991 menoja koskevasta tilien tarkastamisesta tehdyssä
     alustavassa yhteenvedossa komissio on antanut sen
     kuvan, ettei se tekisi korjausta Kreikan vahingoksi.
     Komissio on kuitenkin lopullisessa päätöksessään, jota
     vastaan tämä kanne on nostettu, asettanut sen ehdon,
     että Yhdistyneen kuningaskunnan on luovuttava mi
     tätöimiskanteista, jotka se on nostanut yhteisöjen           High Court of Justice, Queen's Bench Divisionin 12. 10.
     tuomioistuimessa maitoalan menojen tilien tarkastami        1994 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisu
     sesta ja hyväksymisestä tehtyjä päätöksiä vastaan.           pyyntö asiassa The Queen vastaan Secretary of State for
                                                                              Social Security, ex parte: Eunice Sutton
2. Kansallisen tukimäärän ylittämisestä määrätty maksu                                    (Asia C-66/95 )
                                                                                ( 95/C 119/15 )
     Komissio on ylittänyt harkintavaltansa kieltäytyessään
     hyväksymästä yhteensä 372 933 493 GRD:n summaa
     yhteisön menoiksi sillä perusteella, että sille ei ole       High Court of Justice, Queen's Bench Division pyytää
     ilmoitettu suoria myyntejä koskevia tilastotietoja.          12. 10 . 1994 tekemällään ja yhteisöjen tuomioistuimen
     Lisäksi komission päätös on lainvastainen, koska se          kirjaamoon 13 . 3 . 1995 saapuneella päätöksellä Euroopan
     perustuu tilastotietoihin, jotka komissio on laskenut        yhteisöjen tuomioistuimen ennakkoratkaisua asiassa The
     epäasianmukaisella tavalla ottamalla huomioon vain           Queen vastaan Secretary of State for Social Security, ex
     lupahakemukset.                                              parte: Eunice Sutton, seuraavaan kysymykseen:
 ---pagebreak--- N:o C 119/8           [ FTI                    Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                         13.5.95
Kun kantajalla on oikeus kansalliseen sosiaaliturvaetuuteen             tilanteita varten annettu sääntely toteutetaan tai asetuk
miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteit           sen (ETY) N:o 404/93 19 artiklaa täydennetään ?
taisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyk
sissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston                 (M EYVL N:o L 47, 25 . 2 . 1993 , s. 1
direktiivin 79/7/ETY (*) nojalla, oikeuttaako yhteisöoikeus
tässä tapauksessa kantajan saamaan korkoa tälle edulle, ja
jos oikeuttaa, niin:
   i) Mistä päivästä korkoa on maksettava ?
                                                                   Alankomaiden Raad van Staten hallintolainkäytön osaston
 ii) Minkä korkokannan mukaan sitä on maksettava ?                 8. 3. 1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkai
                                                                   supyyntö asiassa BV Aannemersbedrijf P. K. Kraaijeveld ja
iii) Onko korko laskettava ainoastaan sille osuudelle, joka           muut vastaan Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland
       lankeaa maksettavaksi kansallisten päällekkäisyys
                                                                                (Asia C-72/95 )
       sääntöjen mukaisesti vasta muiden samalle kaudelle
       kohdistuvien etuuksien maksun lakkaamisen jälkeen ?                                   ( 95/C 119/17)
(!) EYVL N:o L 6, 10. 1 . 1979, s. 24                              Alankomaiden Raad van State on 8 . 3 . 1995 tekemällään
                                                                   päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio
                                                                   istuimen kirjaamoon 14. 3 . 1995 , pyytänyt yhteisöjen
                                                                   tuomioistuimelta ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä
                                                                   olevassa asiassa BV Aannemersbedrijf P. K. Kraaijeveld ja
                                                                   muut vastaan Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland
                                                                   ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
Hessischer Verwaltungsgerichtshofin 9. 2. 1995 tekemäl
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa            1 ) Onko tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden
Port GmbH & Co. KG vastaan Bundesanstalt fiir Land                    ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesä
        wirtschaft und Ernährung, väliintulijana Saksan                kuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/
                          liittotasavalta                              ETY (*) liitteen II käsitettä "kanavointi- ja tulvasuoje
                         (Asia C-68/95 )                               luhankkeet" tulkittava siten, että siihen sisältyvät myös
                                                                       tietyt vesiteiden pengertämiseen liittyvät toimenpi
                          ( 95/C 119/16                                teet ?
Hessischer Verwaltungsgerichtshof — 8 . Sénat — pyytää            2) Kun otetaan erityisesti huomioon direktiivissä käytetyt
9. 2. 1995 tekemällään ja yhteisöjen tuomioistuimen                    käsitteet "hankkeet" ja " hankkeiden muutokset ", onko
kirjaamoon 13 . 3 . 1995 saapuneella päätöksellä Euroopan              ensimmäiseen kysymykseen annettu vastaus erilainen,
yhteisöjen tuomioistuimen ennakkoratkaisua asiassa Port                kun kyseessä on:
GmbH & Co KG vastaan Bundesanstalt fiir Landwirtschaft
und Ernährung, väliintulijana Saksan liittotasavalta, seuraa          a ) uuden penkereen rakentaminen,
viin kysymyksiin:
                                                                       b ) olemassa olevan penkereen siirtäminen,
1 ) Onko komissio velvollinen 13 päivänä helmikuuta
      1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/                  c) olemassa olevan penkereen vahvistaminen ja/tai
      93 C1 ) 16 artiklan 3 kohdan taikka 30 artiklan peru                 leventäminen,
      steella säätelemään kohtuuttomia tilanteita, jotka syn
      tyvät siitä, että luokkaan A kuuluvat taloudelliset              d ) penkereen korvaaminen samalle paikalle rakennet
      toimijat joutuvat merkittäviin vaikeuksiin, koska niille              tavalla penkereellä, vaikkei se olisi rakenteeltaan
      on vahvistettu asetuksen (ETY) N:o 404/93 19 artiklan                 vahvempi tai leveämpi kuin poistettu penger, tai
      2 kohdan mukaisten viitevuosien perusteella epätavalli
     sen alhainen kiintiö eivätkä ne voi osallistua AKT- ja            e) yhdistelmä yhdestä tai useammasta a—d kohdassa
     yhteisöbanaanien markkinoille ?                                        esitetystä tilanteesta ?
2 ) Onko asetuksen (ETY) N:o 404/93 19 artiklan 2 kohta           3 ) Onko direktiivin 2 artiklan 1 kohtaa ja 4 artiklan 2
     mitätön siltä osin kuin siinä ei oteta huomioon yli              kohtaa tulkittava siten, että jos jäsenvaltio on direktiivin
     menokauden kohtuuttomuustilanteissa muita viite                  määräykset täytäntöönpanevassa lainsäädännössään
     vuosia ?                                                          määritellyt virheellisesti 4 artiklan 2 kohdassa tarkoite
                                                                       tut arviointiperusteet ja/tai rajat, jotka ovat tarpeen
                                                                       päätettäessä, mitkä hankkeet kuuluvat liitteessä II
3 ) Jos jompaankumpaan edellä mainittuun kysymykseen                   mainittuihin luokkiin, niin edellä mainitun 2 artiklan 1
     vastataan myöntävästi: Millä edellytyksillä kansallisella         kohdasta johtuu velvollisuus arvioida hankkeen ympä
     tuomioistuimella on toimivalta ryhtyä oikeudenkäyn               ristövaikutukset, jos tällä hankkeella on tässä 1 koh
     nissä väliaikaisiin toimenpiteisiin tilapäisen oikeus            dassa tarkoitettuja "laatunsa, kokonsa tai sijaintinsa
     suojan myöntämiseksi siihen asti, kunnes kohtuuttomia             vuoksi . . . merkittäviä ympäristövaikutuksia "?


title: Asia C-457/08: Kanne 21.10.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/20

         Kanne 21.10.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-457/08)
   (2008/C 313/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: N. Yerrell)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevien neuvoston direktiivien 72/166/ETY, 84/5/ETY, 88/357/ETY ja 90/232/ETY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/26/EY muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/14/EY (1) 6 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,

               —

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ajanjakso, jonka kuluessa direktiivi oli pantava täytäntöön, päättyi 11.6.2007.

      (1)  EUVL L 149, s. 14.


title: Asia C-172/09: Kanne 13.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta

text:
               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/5

         Kanne 13.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-172/09)
   2009/C 167/09
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Dejmek ja K. Gawlik)

      Vastaaja: Puolan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26.10.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY (1) ja EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Puolan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika direktiivin 2005/60/EY saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 15.12.2007. Kuitenkaan kanteen nostamisen aikaan vastaaja ei vielä ollut toteuttanut kaikkia direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä tai ainakaan ollut ilmoittanut näistä komissiolle.

      (1)  EUVL L 309, s. 15.


title: Asia T-88/09: Kanne 27.2.2009 – Idromacchine ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               1.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/30

         Kanne 27.2.2009 – Idromacchine ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-88/09)
   2009/C 102/45
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Idromacchine Srl (Porto Marghera, Italia), Alessandro Capuzzo (Mirano, Italia), Roberto Capuzzo (Mogliano Veneto, Italia) (edustajat: avvocato W. Viscardini ja avvocato G. Donà)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               A)

               Kantajat vaativat, että Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan

                           1)

                           korvaamaan Idromacchine Srl:lle 5 459 641,28 euroa (tai muut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arvioima summa) aiheutuneesta aineellisesta vahingosta

                           2)

                           korvaamaan aiheutuneesta aineettomasta vahingosta

                                       —

                                       Idromacchine Srl:lle kohtuulliseksi katsottu määrä – esimerkiksi määrä, joka vastaa huomattavaa osuutta (kuten 30 tai 50 prosenttia) aineellisesta vahingosta

                                       —

                                       Alessandro Capuzzolle ja Roberto Capuzzolle kummankin osalta kohtuulliseksi katsottu määrä – esimerkiksi määrä, joka vastaa huomattavaa osuutta (kuten 30 tai 50 prosenttia) aineellisesta vahingosta

                           3)

                           ennallistamaan Idromacchine Srl:n ja Alessandro Capuzzon ja Roberto Capuzzon maine ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asianmukaiseksi katsomalla tavalla – esimerkiksi julkaisemalla ad hoc tätä koskeva ilmoitus virallisessa lehdessä ja/tai lähettämällä kyseessä alan tärkeimmille toimijoille osoitettu kirje – määräämällä oikaistaviksi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (18.2.2005, C 42, s. 15–) julkaistut kantajia koskevat tiedot

               B)

               korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat esittävät, että sillä, että komissio on julkaissut Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 18.2.2005 (C sarja, s. 15 ja sitä seuraavat sivut) Idromacchine Srl:n – jota on pidettävä kolmantena suhteessa 30.12.2004 tehdyn komission päätöksen K (2004) 5426 lopullinen varsinaiseen adressaattiin – nimen ja sitä koskevia vahingollisia tietoja, on rikottu törkeästi useita yhteisön oikeuden periaatteita, ja vaativat tällä perusteella korvausta rikkomisesta aiheutuneesta aineellisesta ja aineettomasta vahingosta.
   Julkaisemalla kyseiset tiedot ryhtymättä tarvittaviin tutkimuksiin, kuten kantajien kuulemiseen ennen päätöksen julkaisemista, komissio on loukannut huolellisuusvelvoitettaan, puolustuksen oikeuksia ja ammattisalaisuutta.
   Koska julkaistua päätöstä ei ole osoitettu Idromacchine Srl:lle, sitä koskevien tietojen julkaisemista on pidettävä suhteettomana keinona komission tavoittelemaan päämäärään, eli siihen nähden, että ne vireillä olevat menettelyt, jotka koskevat yhteisön kilpailusääntöjen soveltamista, saatetaan julkisiksi.
   Edellä esitetyt seikat sisältänyt julkaisu on johtanut Idromacchine Srl:n liikevaihdon laskuun sen toimialalla ja aiheuttanut vakavaa vahinkoa yhtiölle ja sitä edustaville henkilöille.


title: Asia T-141/05: Internationaler Hilfsfonds e.V.:n 11.4.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/40

         Internationaler Hilfsfonds e.V.:n 11.4.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-141/05)
   (2005/C 143/75)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Internationaler Hilfsfonds e.v., Rosbach v.d.H. (Saksa), on nostanut 11.4.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja H. Kaltenecker.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission 14.2.2005 tekemän päätöksen, jolla tämä hylkäsi kantajan pyynnön saada tutustua rajoittamattomasti komission asiakirjaan, joka koski sopimusta LIEN 97-2011

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio hylkäsi riidanalaisella toimella kantajan pyynnön saada tutustua rajoittamattomasti Euroopan komission asiakirjaan, joka koski sopimusta LIEN 97-2011, avoimuusasetuksen (1) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja sen 4 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan sekä tietosuoja-asetuksen (2) perusteella.
   Kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan avoimuusasetuksen 4 artiklan 3 kohtaa. Kantaja katsoo, että perustelut, jotka Euroopan komissio esitti tukeakseen päätöstään evätä rajoittamaton oikeus tutustua asiakirjaan, joka koski sopimusta LIEN 97-2011, ja joiden mukaan rajoittamaton tutustumisoikeus vahingoittaisi päätöksentekomenettelyä, eivät ole asianmukaisia. Kantaja väittää lisäksi, että kyseisten asiakirjojen tutustuttavaksi antaminen on yleisen edun mukaista. Kantaja myös kyseenalaistaa avoimuusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan sovellettavuuden.
   Kantaja moittii myös päätöstä evätä tietosuoja-asetuksen perusteella rajoittamaton tutustumisoikeus asiakirjaan.
   Kantaja väittää lisäksi, että Euroopan komission toiminta on mielivaltaista.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).

      (2)  Yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (EYVL 2001, L 8, s. 1).