title: Asia C-285/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.3.2008 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Heinrich Stefan Schneider v. Land Rheinland-Pfalz (Maatalous — Asetukset (EY) N:o 1493/1999 ja (EY) N:o 753/2002 — Viinin yhteinen markkinajärjestely — Tiettyjen viinituotteiden kuvaus, nimitys, tarjontamuoto ja suojaus — Perinteisten merkintöjen suoja — Käännös toiselle kielelle — Käyttö toisesta tuottajajäsenvaltiosta peräisin olevien viinien osalta)

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.3.2008 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Heinrich Stefan Schneider v. Land Rheinland-Pfalz
   (Asia C-285/06) (1)

   (Maatalous - Asetukset (EY) N:o 1493/1999 ja (EY) N:o 753/2002 - Viinin yhteinen markkinajärjestely - Tiettyjen viinituotteiden kuvaus, nimitys, tarjontamuoto ja suojaus - Perinteisten merkintöjen suoja - Käännös toiselle kielelle - Käyttö toisesta tuottajajäsenvaltiosta peräisin olevien viinien osalta)
   (2008/C 116/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesverwaltungsgericht
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Heinrich Stefan Schneider

      Vastaaja: Land Rheinland-Pfalz

      Muu osapuoli: Vertreterin des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesverwaltungsgericht — Viinin yhteisestä markkinajärjestelystä 17.5.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 (EYVL L 179, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden kuvauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta annetun asetuksen (EY) N:o 753/2002 muuttamisesta 15.9.2005 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1512/2005 (EUVL L 241, s. 15), 47 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdan ja liitteessä VII olevan B jakson 1 kohdan b alakohdan viidennen luetelmakohdan ja B jakson 3 kohdan tulkinta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden kuvauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta 29.4.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 753/2002 (EYVL L 118, s. 1) 23 ja 24 artiklan tulkinta — Suojattua perinteistä täydennysmerkintää koskeva jäljittelyn tai mielleyhtymän kielto — Mahdollisuus käyttää tällaista merkintää toisella kielellä kuin suojatun perinteisen merkinnän kielellä tai viineille, jotka ovat peräisin toisesta jäsenvaltiosta kuin suojattu perinteinen merkintä — Ranskankielisten merkintöjen ”Réserve” tai ”Grande réserve” tai saksankielisten merkintöjen ”Reserve” tai ”Privat-Reserve” käyttö saksalaisille viineille
   Tuomiolauselma

               1)

               Viinin yhteisestä markkinajärjestelystä 17.5.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 47 artiklan 2 kohdan c alakohtaa, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen liitteessä VII olevan B kohdan 3 kohdan ja asetuksen N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden kuvauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta 29.4.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 753/2002, sellaisena kuin se on muutettuna 15.9.2005 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1512/2005, 6 artiklan 1 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että sellaisen merkinnän käyttö, joka viittaa viinin tuotanto-, valmistus- tai vanhentamismenetelmään taikka viinin laatuun, voidaan sallia näiden säännösten perusteella ainoastaan, jos kyseisestä merkinnästä ei voi aiheutua sekaannusvaara henkilöille, joille se osoitetaan, mainitun merkinnän sekä kyseisessä liitteessä VII olevan B kohdan 1 kohdan b alakohdan viidennessä luetelmakohdassa ja asetuksen N:o 753/2002 23 artiklassa tarkoitettujen perinteisten täydennysmerkintöjen välillä. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava, voiko pääasiassa kyseessä olevista merkinnöistä aiheutua tällainen vaara.

               2)

               Asetuksen N:o 753/2002, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1512/2005, 24 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä tarkoitettu perinteisen merkinnän jäljittely tai mielleyhtymä voi olla kyseessä silloin, kun merkintä on käännetty muulle kielelle kuin sille, jolla merkintä on esitetty tämän asetuksen liitteessä III, jos kyseinen käännös on omiaan aiheuttamaan sekaannusta tai johtamaan harhaan henkilöitä, joille se on osoitettu. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava, onko tästä kyse sen käsiteltäväksi saatetussa oikeudenkäyntiasiassa.

               3)

               Asetuksen N:o 753/2002, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1512/2005, 24 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisen asetuksen liitteeseen III sisällytettyä perinteistä merkintää suojataan sekä siltä osin kuin on kyse samaan luokkaan tai samoihin luokkiin kuuluvista viineistä, jotka ovat peräisin samasta tuottajajäsenvaltiosta kuin kyseinen perinteinen merkintä, että siltä osin kuin on kyse samaan luokkaan tai samoihin luokkiin kuuluvista viineistä, jotka ovat peräisin muista tuottajajäsenvaltioista.

      (1)  EUVL C 237, 30.9.2006.


title: Asia C-158/09: Kanne 7.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/26

         Kanne 7.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-158/09)
   2009/C 180/45
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: I. Martinez del Peral Cagigal ja M. van Beek)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 2003/88/EY (1) 1 artiklan 3 kohdan ja direktiivin 93/104/EY (2) 18 artiklan a alakohdan, joka on pidetty voimassa direktiivin 2003/88/EY 27 artiklan 1 kohdalla, jota on luettava yhdessä tämän saman direktiivin liitteessä I olevan B osan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut direktiivin 2003/88/EY noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä julkishallinnon muun kuin siviilihenkilöstön osalta

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 2003/88/EY tavoitteena on vahvistaa turvallisuutta ja terveyttä koskevat vähimmäisvaatimukset työajan järjestämistä varten. Se korvaa kodifioivana direktiivinä direktiivin 93/104/EY, sanotun kuitenkaan rajoittamatta siirtymäaikoja koskevia jäsenvaltioiden velvoitteita.
   Direktiivin 2003/88/EY täytäntöönpanotoimet, jotka Espanjan viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle, eivät sisällä direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä julkishallinnon muun kuin siviilihenkilöstön osalta.
   Direktiivin 2003/88/EY 1 artiklan 3 kohdassa säädetään, että direktiiviä sovelletaan kaikkeen direktiivin 89/391/ETY (3) 2 artiklassa tarkoitettuun yksityiseen ja julkiseen toimintaan; se sisältää tiettyjä poikkeuksia erityisiin julkisiin tehtäviin kuten asevoimiin tai poliisivoimiin tai tiettyihin väestönsuojelun erityistoimiin liittyvien erityispiirteiden vuoksi. Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan yhteisön lainsäätäjän käyttämä kriteeri direktiivin 89/391/ETY soveltamisalan määrittämiseksi ei perustu työntekijöiden kuulumiseen direktiivin 2 artiklassa mainituille eri tehtäväaloille kokonaisuutena tarkasteltuina, vaan yksinmaan työntekijöiden mainituilla aloille suorittamien tiettyjen erityistehtävien erityispiirteisiin.
   Näin ollen kantaja katsoo, ettei ole mitään epäilystä siitä, että direktiiviä 2003/88/EY sovelletaan julkishallinnon muuhun kuin siviilihenkilöstöön ja sen puitteissa Guardia Civiliin, joten tätä alaa koskevien siirtymäsäännösten puuttuminen merkitsee mainitun direktiivin rikkomista.

      (1)  Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY (EUVL L 299, s. 9).

      (2)  Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23.11.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/104/EY (EYVL L 307, s. 18).

      (3)  Toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12.6.1989 annettu neuvoston direktiivi 89/391/ETY (EYVL L 183, s. 1).


title: Asia T-66/06: Kanne  23.2.2006  — JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen v. komissio

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/26

         Kanne 23.2.2006 — JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen v. komissio
   (Asia T-66/06)
   (2006/C 96/44)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen mbH & Co. KGaA (Worms, Saksa) (edustaja: asianajaja H.-J. Hellmann)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantajan vaatimukset

               —

               kantajalle 14.12.2005 tiedoksi annettu vastaajan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia K(2005) 4635 lopullinen, COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit) 30.11.2005 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin se koskee kantajaa
               toissijaisesti kantajalle yhteisvastuullisesti määrättyä sakkoa on alennettava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa komission asiassa COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit 30.11.2005 tekemän päätöksen K(2005) 4634 lopullinen. Riitautetussa päätöksessä määrättiin yhteisvastuullinen sakko RKW AG Rheinische Kunststoffwerkelle (RKW) ja kantajalle EY 81 artiklan rikkomisesta. Ne ovat komission mukaan vaikuttaneet sopimusten ja sovittujen menettelytapojen järjestelmään teollisuussäkkien alalla Belgiassa, Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Luxemburgissa ja Alankomaissa.
   Kantaja esittää kanteensa perusteluna, että riidanalainen päätös loukkaa hallinnon lainalaisuusperiaatetta. Vastaaja on määrännyt ilman oikeus- ja toimivaltaperustaa kantajan ja RKW:n yhteisvastuusta.
   Kantaja väittää edelleen, että sen syyksi luetaan RKW:n laiton toiminta. Yhteisöjen tuomioistuimen tältä osin esittämät edellytykset eivät ole täyttyneet. Kantaja väittää sen syyksi luettuun RKW:n laittomaan toimintaan viitaten, että hallinnon lainalaisuusperiaatetta on loukattu, koska asetuksen N:o 17/1962 (1) 15 artiklan 2 kohdan toimivaltaperusta ei kata vastaajan sakonmääräämiskäytäntöä. Kantaja esittää tältä osin myös, että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu.
   Lisäksi kantaja väittää, että asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa sekä sakon määräämistä koskevia ohjeita on rikottu. Erityisesti todistustaakan ja todistusaineiston arviointi RKW:n osalta on virheellinen. Lisäksi RKW:tä on tähänastinen hallintokäytäntö huomioon ottaen rangaistu suhteettomasti. Rikkomisen vakavuuden vuoksi määrätyn perusmäärän korkeuden osalta kantaja väittää, että RKW:tä ei ole useampiin seikkoihin perustuen kohdeltu yhdenvertaisesti riitautetun päätöksen muihin osapuoliin nähden. Lisäksi kantaja väittää, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan rikkomisen kestoa ja jättämällä huomioon ottamatta RKW:tä koskevia lieventäviä seikkoja. Lopuksi kantaja esittää, että asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa on rikottu myös siten, että RKW:lle on määrätty suuruudeltaan virheellinen sakko sakkojen määräämättä jättämistä tai lieventämistä koskevan tiedonannon soveltaminen huomioon ottaen.

      (1)  ETY neuvosto: Asetus N:o 17: Perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus (EYVL 13, 21.2.1962, s. 204).


title: Asia C-119/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 6.3.2012 — Josef Probst v. mr.nexnet GmbH

text:
               16.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 174/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 6.3.2012 — Josef Probst v. mr.nexnet GmbH
   (Asia C-119/12)
   2012/C 174/21
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Josef Probst

      Vastapuoli: mr.nexnet GmbH

      Ennakkoratkaisukysymys

   Sallitaanko direktiivin 2002/58/EY (1) 6 artiklan 2 ja 5 kohdassa palvelun tarjoajan liikennetietojen välittäminen televiestintäpalveluista aiheutuneiden maksusaatavien luovutuksensaajalle, kun saatavien perintää koskevaan luovutukseen sovelletaan kulloinkin voimassa olevien säännösten mukaista puhelinsalaisuutta ja tietosuojaa koskevan yleisen velvoitteen lisäksi seuraavia sopimusehtoja:

               Palvelun tarjoaja ja luovutuksensaaja sitoutuvat käsittelemään ja käyttämään suojattuja tietoja vain yhteistyönsä rajoissa ja yksinomaan sopimuksen tarkoituksen mukaisesti ja kulloinkin määritellyllä tavalla;

               kun suojatut tiedot eivät ole enää välttämättömiä tämän tarkoituksen täyttämiseksi, kaikki tässä yhteydessä esitetyt suojatut tiedot on poistettava lopullisesti tai palautettava;

               sopimuspuolet ovat oikeutettuja valvomaan, että toinen osapuoli noudattaa tietosuojaa ja tietoturvaa koskevia säännöksiä sopimuksen mukaisesti;

               luovutetut luottamukselliset asiakirjat ja tiedot saa antaa ainoastaan sellaisten työntekijöiden käyttöön, jotka niitä tarvitsevat sopimuksen täytäntöönpanemiseksi;

               sopimuspuolet velvoittavat tällaiset työntekijänsä noudattamaan luottamuksellisuutta sopimuksen mukaisesti;

               kaikki tässä yhteydessä esitetyt luottamukselliset tiedot on poistettava lopullisesti tai palautettava toiselle sopimuspuolelle tämän pyynnöstä tai viimeistään sopimuspuolten yhteistyön päättyessä?

      (1)  Henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12.7.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi); EYVL L 201, s. 37.


title: Asia C-458/09 P: Valitus, jonka Italian tasavalta on tehnyt 20.11.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-211/05, Italian tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio, 4.9.2009 antamasta tuomiosta

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/34

         Valitus, jonka Italian tasavalta on tehnyt 20.11.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-211/05, Italian tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio, 4.9.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-458/09 P)
   2010/C 24/63
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               valitus on otettava tutkittavaksi

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-211/05 (Italian tasavalta vastaan komissio) 4.9.2009 antama tuomio, joka on annettu tiedoksi 4.9.2009 päivätyllä kirjatulla kirjeellä N:o 405966, joka on otettu vastaan 8.9.2009, ja siten 16.3.2005 valtiontuesta C8/2004 (ex NN164/2003) tehty päätös N:o K(2005) 591 lopullinen, joka koskee valtiontukijärjestelmää, jonka Italia on pannut täytäntöön hiljattain listautuneiden yritysten hyväksi, on kumottava.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   . Asetuksen (EY) N:o 659/99 (1) (”valtiontukia koskeva menettely”) 10 ja 13 artiklan ja EY 88 artiklan 2 kohdan rikkominen sekä kontradiktorisen periaatteen loukkaaminen. Asiakirjoja koskeva ilmeinen arviointivirhe
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut, että komission Italialle lokakuussa ja joulukuussa 2003 lähettämät kirjeet sisältävät alustavaa tosiasiallista keskustelua asetuksella (decreto legge) N:o 326/2003 käyttöön otetuista toimenpiteistä. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole ottanut huomioon, että kyseiset kirjeet olivat ainoastaan yleisluonteisia pyyntöjä ja jos niihin ei suostuttu, ”ei voitu sulkea pois”, että toimenpiteisiin voisi sisältyä yhtenäismarkkinoiden kanssa yhteensopimattomia valtiontukia.
   . Kontradiktorisen periaatteen loukkaaminen
   Päätöksessään muodollisen tutkinnan aloittamisesta komissio oli todennut, että toimenpiteet olivat valikoivia, koska yhtiöt, jotka eivät olleet sijoittautuneet Italiaan, jäivät verohelpotusten ulkopuolelle. Lopullisessa päätöksessä komissio sen sijaan katsoi, että toimenpiteet olivat valikoivia siksi, että verohelpotukset suosivat pääasiassa Italiaan sijoittautuneita yrityksiä — koska verohelpotuksia sovellettiin kyseisten yritysten Italiasta ja muualta saamaan verotettavaan tuloon — verrattuna yhteisön yrityksiin, joita verotetaan Italiassa niiden kyseisessä jäsenvaltiossa saamasta veronalaisesta tulosta. Komissio ei koskaan ilmoittanut Italian hallitukselle tästä lähestymistavan muutoksesta eikä se sallinut Italian hallituksen esittää huomautuksia näiltä osin. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt virheen katsoessaan komission toiminnan lainmukaiseksi.
   . EY 87 artiklan 1 kohdan rikkominen
   Esillä olevassa asiassa kyseessä olevan kaltaista helpotusta ei voida missään tapauksessa pitää valikoivana, kun se on kaikkien — sekä italialaisten että muiden yhteisön alueella toimivien — niiden yritysten käytettävissä, jotka täyttävät listautumista Euroopan unionin markkinoilla koskevat edellytykset. Se, että italialaiset yritykset saavat suurempaa hyötyä, johtuu verojärjestelmästä, jossa verotus perustuu kotipaikkaan; kun verohelpotustoimenpide koskee kuitenkin kaikkia yrityksiä tasapuolisesti, pelkästään se seikka, että yritykset hyötyvät tästä vaihtelevassa määrin, ei tarkoita, että toimenpide olisi valikoiva. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on erehtynyt katsoessaan, että myös tällainen eroavaisuus voi olla valikoivaa.
   . EY 87 artiklan 1 kohdan rikkominen. Perustelujen puuttuminen
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on erehtynyt katsoessaan toimenpiteen valikoivaksi siltä osin kuin se ei koske kaikkia yrityksiä. Kaikki sellaiset yritykset, jotka täyttävät listautumista Euroopan unionin markkinoilla koskevat edellytykset, voivat itse asiassa päästä toimenpiteen piiriin. Listautumista koskevaan päätökseen liittyy lisäksi huomattavia rakenteellisia ponnistuksia, joihin listautumattomien yritysten ei tarvitse ryhtyä. Listautuneiden yritysten valinta tapahtuu näiden objektiivisten kriteerien perusteella, ja verohelpotus on rakenteellisten kulujen osalta sopusoinnussa ja asiayhteydessä sen eriävän tilanteen kanssa, jossa kaksi yritysryhmää ovat. Näin ollen toimenpidettä sovelletaan yleisesti, ja se ei ole valikoiva. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei kuitenkaan ole riittävästi lausunut todisteista, jotka Italia on tältä osin toimittanut.
   . EY 87 artiklan 1 kohdan rikkominen
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on erehtynyt katsoessaan toimenpiteet joka tapauksessa valikoiviksi niiden lyhyen keston perusteella, mikä johtaa sellaisten yritysten jäämiseen toimenpiteiden ulkopuolelle, jotka päättävät listautua myöhempänä ajankohtana. Verohelpotuksen tilapäinen kesto on itse asiassa selitettävissä talousarvion tasapainotarpeella ja toimenpiteiden kokeiluluonteella, mutta tämä ei vaikuta niiden rakenteeseen, joka on ainoa kriteeri, jonka perusteella niiden valikoivuus tai ei-valikoivuus määritellään.
   . EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan rikkominen. Perustelujen puuttuminen
   Vaikka toimenpiteitä pidettäisiin valtiontukena, ne ovat EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti yhtenäismarkkinoiden kanssa yhteensopivia, koska niissä on kyse investointiavusta tiettyjen taloudellisten toimintojen toteuttamiseksi. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on erehtynyt katsoessaan toimenpiteet toimintatueksi, kun se on jättänyt ottamatta huomioon listautumisesta yritysten rakenteelle ja tehokkuudelle syntyvien vaikutusten pysyvän luonteen sekä sen, että säännellyillä markkinoilla tapahtuva listautumisten lisäys on jopa yhteisön tasolla toiminta, jota kannattaa edistää. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi siten täytynyt moittia komissiota siitä, että komissio käytti asiassa sille kuuluvaa harkintavaltaa perustamatta päätöksentekoaan tosiseikkojen oikeaan arviointiin.

      (1)  EYVL 83, s. 1.


title: Asia T-173/08: Kanne 13.5.2008 — Messe Düsseldorf v. SMHV — Canon Communications (MEDTEC)

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/43

         Kanne 13.5.2008 — Messe Düsseldorf v. SMHV — Canon Communications (MEDTEC)
   (Asia T-173/08)
   (2008/C 171/83)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Messe Düsseldorf GmbH (Düsseldorf, Saksa) (edustaja: asianajaja I. Friedhoff)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Canon Communications LLC (Los Angeles, Yhdysvallat)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 6.3.2008 asiassa R 0989/2005–1 tekemä päätös on kumottava ja

               —

               SMHV/vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Canon Communications LLC

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki MEDTEC luokkiin 16, 35 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — hakemus N:o 2 885 853

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen sanamerkki METEC luokkiin 16, 35, 37, 38, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten; kansainvälinen sanamerkki METEC luokkiin 16, 35, 37, 38, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen kaikkien tavaroiden ja palvelujen osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riitautetun päätöksen kumoaminen ja väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta hyväksyi virheellisesti valituksen ja totesi, että kyseessä olevat tavaramerkit eivät ole samankaltaisia; neuvoston asetuksen N:o 40/94 62 artiklan rikkominen, koska valituslautakunta perusti päätöksensä tosiseikkoihin, jotka eivät olleet valituksen kohteena.


title: Asia F-93/10: Kanne 4.10.2010 — Blessemaille v. parlamentti

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/61

         Kanne 4.10.2010 — Blessemaille v. parlamentti
   (Asia F-93/10)
   ()
   2010/C 328/100
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Philippe Blessemaille (Remich, Luxemburg) (edustajat: asianajajat E. Boigelot ja S. Woog)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vastaajan sen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja jätettiin merkitsemättä vuoden 2009 ylennyskierroksella palkkaluokkaan AST 8 ylennettyjen virkamiesten luetteloon, sekä korvausvaatimus aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä.

      Kantajan vaatimukset

               —

               parlamentin sen päätöksen kumoaminen, joka julkaistiin 2.12.2009 ja jolla kantaja jätettiin merkitsemättä vuoden 2009 ylennyskierroksella palkkaluokasta AST 7 palkkaluokkaan AST 8 ylennettyjen virkamiesten luetteloon

               —

               tämän kumoamisen seurauksena on suoritettava uudelleen kantajan ja muiden ylennyskelpoisten virkamiesten ansioiden vertailu vuosien 2008 ja 2009 ylennyskierroksilla, kantaja on ylennettävä palkkaluokkaan AST 8 taannehtivasti 1.1.2008 alkaen ja hänelle on maksettava korkoa saamatta jääneistä palkoista Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioita varten vahvistaman korkokannan mukaisesti 1.1.2008 alkaen lisättynä kahdella prosenttiyksiköllä, asettamatta kuitenkaan kyseenalaiseksi muiden ylennettyjen virkamiesten ylennyksiä

               —

               parlamentti on velvoitettava maksamaan kantajalle 3 500 euron suuruinen summa korvauksena henkisestä kärsimyksestä, joka kantajalle aiheutui siitä, että häntä ei ylennetty 1.1.2008; tätä summaa voidaan korottaa oikeudenkäynnin kuluessa

               —

               toissijaisesti, jos virkamiestuomioistuin katsoo, että ylennystä palkkaluokkaan AST 8 ei voida toteuttaa vaikutuksin, jotka alkavat ennen 1.1.2009, parlamentti on velvoitettava maksamaan korvauksena aineellisesta vahingosta täydentävä summa, jonka suuruus vastaa kantajalle tosiasiallisesti vuonna 2008 maksetun palkan ja sen palkan välistä erotusta, joka hänelle olisi pitänyt maksaa vuonna 2008 1.1.2008 päivätyn ylennyksen seurauksena, ja joka lasketaan joko ajanjakson 1.1–31.12.2008 osalta tai ajanjakson 1.1–31.8.2008 osalta, sen mukaan, mistä päivästä alkaen katsotaan, että riidanalainen ylennys tuli voimaan (1.1.2009 tai 1.9.2008)

               —

               parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Yhdistetyt asiat C-14/06 ja C-295/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 1.4.2008 — Euroopan parlamentti (C-14/06) ja Tanskan kuningaskunta (C-295/06) v. Euroopan yhteisöjen komissio (Direktiivi 2002/95/EY — Sähkö- ja elektroniikkalaitteet — Tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittaminen — Dekabromidifenyylieetteri (10-BDE) — Komission päätös 2005/717/EY — Dekabromidifenyylieetterille myönnetty poikkeus käyttökiellosta — Kumoamiskanne — Komission täytäntöönpanovalta — Valtuutussäännöksen rikkominen)

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 1.4.2008 — Euroopan parlamentti (C-14/06) ja Tanskan kuningaskunta (C-295/06) v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Yhdistetyt asiat C-14/06 ja C-295/06) (1)

   (Direktiivi 2002/95/EY - Sähkö- ja elektroniikkalaitteet - Tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittaminen - Dekabromidifenyylieetteri (10-BDE) - Komission päätös 2005/717/EY - Dekabromidifenyylieetterille myönnetty poikkeus käyttökiellosta - Kumoamiskanne - Komission täytäntöönpanovalta - Valtuutussäännöksen rikkominen)
   (2008/C 116/04)
   Oikeudenkäyntikielet: englanti ja tanska
   Asianosaiset

      Kantajat: Euroopan parlamentti (asiamiehet: K. Bradley, A. Neergaard ja I. Klavina) (C-14/06) ja Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: J. Molde, B. Weis Fogh ja J. Bering Liisberg) (C-295/06)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajien vaatimuksia: Tanskan kuningaskunta (asia C-14/06) (asiamiehet: J. Molde, B. Weis Fogh ja J. Bering Liisberg), Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Fernandes ja M. J. Lois), Suomen tasavalta (asiamies: A. Guimaraes-Purokoski), Ruotsin kuningaskunta (asiamies: A. Kruse) ja Norjan kuningaskunta (asiamiehet: I. Djupvik, K. Waage ja K. B. Moen, avustajanaan advokat E. Holmedal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: X. Lewis, M. Konstantinidis ja H. Støvlbæk)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: V. Jackson, avustajanaan barrister J. Maurici)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa 27.1.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/95/EY liitteen muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen 13.10.2005 tehdyn komission päätöksen (tiedoksiannettu numerolla K(2005) 3754) (EUVL L 271, s. 48) kumoaminen — Dekabromidifenyylieetterille (10-BDE) myönnetty poikkeus direktiivin 2002/95/EY 4 artiklan 1 kohdassa säädetystä markkinointikiellosta noudattamatta mainitun direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa säädettyjä edellytyksiä
   Tuomiolauselma

               1)

               Tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/95/EY liitteen muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen 13.10.2005 tehdyn komission päätöksen 2005/717/EY liitteen 2 alakohta kumotaan.

               2)

               Päätöksen 2005/717 liitteen 2 alakohdan vaikutukset pysytetään päivämäärän 30.6.2008 loppuun asti.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentille ja asiassa C-295/06 Tanskan kuningaskunnalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Tanskan kuningaskunta asiassa C-14/06 sekä Portugalin tasavalta, Suomen tasavalta, Ruotsin kuningaskunta, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja Norjan kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 86, 8.4.2006.


title: Asia C-51/07: Kanne 5.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               24.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/11

         Kanne 5.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-51/07)
   (2007/C 69/24)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: M. Condou-Durande)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut avunannosta kauttakulkutilanteissa lentoteitse tapahtuvien palauttamistoimenpiteiden yhteydessä 25.11.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/110/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei joka tapauksessa ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2003/110/EY täytäntöönpanoa koskeva määräaika päättyi 5.12.2005.

      (1)  EUVL L 321, 6.12.2003, s. 26.


title: Asia C-186/14 P: Valitus, jonka ArcelorMittal Tubular products Ostrava a.s. ym. ovat tehneet 14.4.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd v. Euroopan unionin neuvosto, 29.1.2014 antamasta tuomiosta

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/16

         Valitus, jonka ArcelorMittal Tubular products Ostrava a.s. ym. ovat tehneet 14.4.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd v. Euroopan unionin neuvosto, 29.1.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-186/14 P)
   2014/C 212/18
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: ArcelorMittal Tubular products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, aiemmin Benteler Stahl//Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, TMK-Artrom SA, Silcotub SA, Dalmine SpA, Tubos Reunidos, SA, Vallourec Oil and Gas France, aiemmin Vallourec Mannesmann Oil & Gas France, Vallourec Tubes France, aiemmin V & M France, Vallourec Deutschland GmbH, aiemmin V & M Deutschland GmbH, voestalpine Tubulars GmbH, Železiarne Podbrezová a.s (edustajat: Rechtsanwalt Dr G. Berrisch ja solicitor B. Byrne)

      Muut osapuolet: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 29.1.2014 antaman tuomion asiassa T-528/09

               —

               hylkää ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyn kolmannen perusteen ensimmäisen osan

               —

               palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen kanteen muilta osin

               —

               velvoittaa Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd:n maksamaan valittajien tästä valituksesta ja menettelystä asiassa T-528/09 unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin teki kolme oikeudellista virhettä.
   Unionin yleinen tuomioistuin ensinnäkin tulkitsi virheellisesti perusasetuksen (1) 3 artiklan 7 kohtaa, kun se katsoi, etteivät toimielimet voineet ottaa huomioon sitä, että epätavallisen suurta kysyntää koskeva tilanne todennäköisesti päättyisi ja että polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin todelliset vahingolliset vaikutukset ilmenevät ”normaalissa” kysyntätilanteessa, ja että toimielimet olivat pitäneet kysynnän supistumisen vaikutuksia polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista johtuvina.
   Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi toiseksi virheellisesti perusasetuksen 3 artiklan 9 kohtaa ja rikkoi perusasetuksen 6 artiklan 1 kohtaa, kun se kumosi riidanalaisen asetuksen (2) sillä perusteella, että komission väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esittämät ennusteet polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrän ja hintojen todennäköisestä kehityksestä eivät väitetysti vastanneet täysin tutkimusajanjakson jälkeisiä tietoja.
   Unionin yleinen tuomioistuin katsoi kolmanneksi virheellisesti, että toimielinten toteamuksiin liittyi ilmeinen arviointivirhe, eikä unionin yleinen tuomioistuin noudattanut tuomioistuinvalvonnan rajoja.

      (1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EUVL L 56, s. 1), joka on korvattu polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1225/2009 (kodifioitu toisinto) (EUVL L 343, s. 51)

      (2)  Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien raudasta tai teräksestä valmistettujen saumattomien putkien tuonnissa sekä tässä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 24.9.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 926/2009 (EUVL L 262, s. 19)


title: Asia F-77/07: Kanne 31.7.2007 — Labate v. komissio

text:
               22.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/22

         Kanne 31.7.2007 — Labate v. komissio
   (Asia F-77/07)
   (2007/C 223/38)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Kay Labate (Tarquinia, Italia) (edustaja: I. S. Forrester, Queen's Council)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               virkamiestuomioistuimen on kumottava komission 6.10.2006 ja 18.10.2006 tekemät päätökset

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (henkilöstösäännöt) 73 artiklan ja Euroopan yhteisöjen virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutuksesta annettujen yhteisten määräysten (vakuutusmääräykset) 9 artiklan mukaiset summat

               —

               virkamiestuomioistuimen on määrättävä muista oikeudenmukaisiksi katsomistaan toimenpiteistä

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, Kay Labate, joka on komission entisen virkamiehen, Mario Labaten, leski, riitauttaa omissa nimissään ja aviomiehensä kuolinpesän nimissä komission päätökset, joissa kieltäydyttiin toteamasta, että hänen aviomiehensä keuhkosyöpä oli ammattitauti.
   Mario Labate toimi komission virkamiehenä 29 vuotta, jona aikana hän altistui kantajan mukaan huomattavalle määrälle ympäristön tupakansavua. Hänet todettiin pysyvästi työkyvyttömäksi sen jälkeen, kun häneltä löydettiin keuhkosyöpä, johon hän lopulta menehtyi. Mario Labate esitti vaatimuksen, että sairaus todettaisiin ammattitaudiksi. Vaikka lääketieteellinen lautakunta totesi, että Mario Labate altistui ympäristön tupakansavulle eikä löytänyt hänen keuhkosyövälleen muuta syytä, se katsoi päätöksessään kuitenkin, että yhteyttä Mario Labaten työtehtäviin ei voitu osoittaa varmuudella. Näin ollen komissio hylkäsi vaatimuksen sen jälkeen kun lääketieteellinen lautakunta oli todennut, että sairauden ja Mario Labaten työtehtävien välistä yhteyttä ei ollut osoitettu riittävällä tavalla.
   Kantaja väittää, että komissio teki oikeudellisen virheen todetessaan, että Mario Labaten syöpään ei voida soveltaa henkilöstösääntöjen 73 artiklaa. Kantajan mukaan lääketieteellisen lautakunnan käyttämä ”varmuuden” aste on kohtuuttoman ankara ja oikeuskäytännön vastainen.
   Kantaja väittää myös, että lääketieteellinen lautakunta ei ottanut huomioon sitä mahdollisuutta, että ympäristön tupakansavu, jolle Mario Labate altistui, saattoi pahentaa hänen sairastamaansa syöpää, kuten vakuutusmääräysten 3 artiklassa todetaan. Komissio ei myöskään ottanut huomioon sitä seikkaa, että vaikka ympäristön tupakansavua ei sellaisenaan mainita tässä artiklassa olevassa luettelossa, siinä mainitaan useita ympäristön tupakansavuun liittyviä erityisiä karsinogeenisiä tekijöitä, joihin näin ollen sovelletaan henkilöstösääntöjen 73 artiklaa. Kantaja väittää, että lääketieteellinen lautakunta pyrki virheellisesti tarkastelemaan todisteita ja näyttöä koskevia kysymyksiä, jotka eivät kuulu sen toimivaltaan, sen sijaan, että se olisi vain tyytynyt osoittamaan lääketieteelliset tosiseikat.
   Lopuksi kantaja katsoo, että komission päätökseen sisältyy virheellisiä päätelmiä ja että aika, jonka komissio käytti päätöksen tekemiseen, oli kohtuuttoman pitkä ja hyvän hallinnon periaatteen vastainen. Jos päätös olisi tehty ennen Mario Labaten kuolemaa ja jos siinä olisi todettu, että hänen sairautensa oli ammattitauti, Mario Labatelle olisi maksettu korvauksena kahdeksan vuoden palkka.


title: Asia T-436/15 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 21.9.2015 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi ja Negro v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Maatalous — Suojelu kasveille haitallisilta organismeilta — Toimenpide, jolla pyritään välttämään Xylella fastidiosa -bakteerin kulkeutuminen Euroopan unioniin ja sen leviäminen siellä — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Muotovaatimusten laiminlyönti — Tutkimatta jättäminen)

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/43

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 21.9.2015 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi ja Negro v. komissio
   (Asia T-436/15 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Maatalous - Suojelu kasveille haitallisilta organismeilta - Toimenpide, jolla pyritään välttämään Xylella fastidiosa -bakteerin kulkeutuminen Euroopan unioniin ja sen leviäminen siellä - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Muotovaatimusten laiminlyönti - Tutkimatta jättäminen))
   (2015/C 381/52)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi (Otrante, Italia) ja Negro Daniele (Otrante) (edustajat: asianajajat V. Pellegrino ja A. Micolani)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Bianchi ja I. Galindo Martín)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Hakemus Xylella fastidiosa (Wells et al.) -organismin unioniin kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseksi 18.5.2015 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2015/789 (EUVL L 125, s. 36) täytäntöönpanon lykkäämiseksi siltä osin kuin kyseinen päätös kattaa viiniköynnökset, joita viljellään Leccen maakunnassa Italiassa.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia F-62/14: Virkamiestuomioistuimen määräys 29.6.2015 – Chezzi v. komissio

text:
               10.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/44

         Virkamiestuomioistuimen määräys 29.6.2015 – Chezzi v. komissio
   (Asia F-62/14) (1)

   (2015/C 262/60)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 361, 13.10.2014, s. 31.


title: Asia C-277/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Session (Skotlanti), Edinburgh (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 21.7.2009 — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs v. RBS Deutschland Holdings GmbH

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Session (Skotlanti), Edinburgh (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 21.7.2009 — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs v. RBS Deutschland Holdings GmbH
   (Asia C-277/09)
   2009/C 267/53
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Session (Skotlanti), Edinburgh

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Vastaaja: RBS Deutschland Holdings GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Nyt esillä olevan asian kaltaisissa olosuhteissa, joissa:

               a)

               Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautuneen pankin saksalainen tytäryhtiö on hankkinut ajoneuvoja Yhdistyneestä kuningaskunnasta vuokratakseen ne Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivalle yhtiölle, joka ei ole siihen etuyhteydessä, ja on maksanut tästä hankinnasta arvonlisäveron;

               b)

               Yhdistyneen kuningaskunnan asiaa koskevan lainsäädännön mukaan toimia, jotka koostuivat ajoneuvojen vuokrauksesta, pidettiin Saksassa tehtyinä palvelujen suorituksina, joista ei näin ollen kannettu arvonlisäveroa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Saksan lainsäädännön mukaan näitä toimia pidettiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa tehtyinä tavaroiden luovutuksina, joista ei näin ollen kannettu arvonlisäveroa Saksassa. Tämän seuraus oli, että näistä toimista ei kannettu myynnistä suoritettavaa arvonlisäveroa kummassakaan jäsenvaltiossa;

               c)

               Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautunut pankki valitsi saksalaisen tytäryhtiönsä vuokralleantajaksi ja määritteli leasingjärjestelyjen keston siten, että se saa veroedun sitä kautta, ettei vuokrista kanneta lainkaan arvonlisäveroa;

               1)

               Onko kuudennen direktiivin (1) 17 artiklan 3 kohdan a alakohtaa (nykyään arvonlisäverodirektiivin 169 artiklan a alakohta) tulkittava siten, että Yhdistyneen kuningaskunnan veroviranomaiset voivat sen nojalla evätä saksalaiselta tytäryhtiöltä oikeuden vähentää sen Yhdistyneessä kuningaskunnassa ajoneuvojen hankinnasta maksaman arvonlisäveron?

               2)

               Edellyttääkö vastauksen antaminen ensimmäiseen kysymyksen sitä, että kansallisen tuomioistuimen on laajennettava tarkasteluaan sen huomioon ottamiseen, onko oikeuksien väärinkäytön kieltävää periaatetta mahdollista soveltaa?

               3)

               Mikäli toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko ajoneuvojen hankintaan sisältyvän veron vähentäminen ristiriidassa kuudennen direktiivin tätä koskevien säännösten tarkoituksen kanssa ja täyttääkö se siten oikeuden väärinkäytölle asetetun ensimmäisen edellytyksen, sellaisena kuin se on esitetty asiassa C-255/02, Halifax plc ym. vastaan Commissioners of Customs & Excise, annetun tuomion 74 kohdassa, kun otetaan huomioon muun muassa verotuksen neutraalisuuden periaate?

               4)

               Edelleen, mikäli toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, olisiko tuomioistuimen katsottava, että liiketoimien olennaisena tarkoituksena on veroedun saaminen siten, että edellä mainitun yhteisöjen tuomioistuimen antaman tuomion 75 kohdassa esitetty oikeuden väärinkäytölle asetettu toinen edellytys täyttyy, jos tavanomaisten kaupallisten edellytysten mukaisesti toimivien osapuolten välisen liiketoimen yhteydessä on sekä valittu saksalainen tytäryhtiö vuokraamaan ajoneuvot Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivalle asiakkaalle että määritelty vuokrausehdot sitä silmällä pitäen, että saadaan veroetu sitä kautta, ettei vuokrista kanneta arvonlisäveroa?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste, 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia T-207/09: Kanne 25.5.2009 — El Jirari Bouzekri v. SMHV — Nike International (NC NICKOL)

text:
               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/21

         Kanne 25.5.2009 — El Jirari Bouzekri v. SMHV — Nike International (NC NICKOL)
   (Asia T-207/09)
   2009/C 167/42
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Mustapha El Jirari Bouzekri (Malaga, Espanja) (asiamies: asianajaja E. Ragot)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Nike International Ltd (Beaverton, Yhdysvallat)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 25.2.2009 asiassa R 554/2008-2 tekemä päätös on kumottava, koska se on oikeudellisesti virheellinen neuvoston asetuksen 40/94 8 artiklan 5 kohdan (josta tuli neuvoston asetuksen 207/2009 8 artiklan 5 kohta) tulkinnan osalta; ja

               —

               SMHV ja vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut sekä muut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käytävästä oikeudenkäyntimenettelystä aiheutuneet kulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”NC NICKOL” luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki ”NIKE” sellaista tavarajoukkoa varten, johon sisältyy luokkiin 9 ja 25 kuuluvia tavaroita

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen 40/94 8 artiklan 5 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta on katsonut virheellisesti, että kyseisen säännöksen soveltamisedellytykset ovat täyttyneet.


title: Asia C-117/08: Kanne 17.3.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/17

         Kanne 17.3.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-117/08)
   (2008/C 116/30)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Kontou-Durande ja L. Pignataro)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/98/EY täytäntöönpanosta veripalvelulaitosten laatujärjestelmää koskevien yhteisön standardien ja spesifikaatioiden osalta 30.9.2005 annetun komission direktiivin 2005/62/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin 2005/62/EY saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 31.8.2006.

      (1)  EUVL L 256, 1.10.2005, s. 41.


title: Asia C-33/13: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 6.2.2014 (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzin (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Marcin Jagiełło v. Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Verotus — Arvonlisävero — Kuudes direktiivi — Vähennysoikeus — Epääminen — Bulvaanina toimivan yhtiön laatima lasku)

text:
               10.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/16

         Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 6.2.2014 (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzin (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Marcin Jagiełło v. Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   (Asia C-33/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Verotus - Arvonlisävero - Kuudes direktiivi - Vähennysoikeus - Epääminen - Bulvaanina toimivan yhtiön laatima lasku))
   2014/C 175/18
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi

      Asianosaiset

      Kantaja: Marcin Jagiełło

      Vastaaja: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi – Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 4 artiklan 1 ja 2 kohdan, luettuna yhdessä 5 artiklan 1 kohdan kanssa, sekä 17 artiklan 2 kohdan a alakohdan tulkinta – Hankintoihin sisältyvän arvonlisäveron vähennysoikeus – Arvonlisäveron vähennysoikeuden epääminen luovutusten saajalta tilanteessa, jossa myyjä käyttää toisen henkilön toiminimeä – Myyjän oman toiminnan salaaminen – Muun henkilön kuin myyjän laatima lasku – Ei ole tarpeen osoittaa, että ostaja on ollut tietoinen siitä, että kyseessä oleva liiketoimi liittyy rikokseen tai muuhun sääntöjenvastaisuuteen, johon myyjä tai tämän kanssa yhteistyössä toimiva taho on syyllistynyt

      Määräysosa

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annettua kuudetta neuvoston direktiiviä 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.12.2001 annetulla neuvoston direktiivillä 2001/115/EY, on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että verovelvolliselta evätään oikeus vähentää sille luovutetuista tavaroista maksettava tai maksettu arvonlisävero sillä perusteella, että petosten tai sääntöjenvastaisuuksien, joihin kyseistä luovutusta koskevan laskun laatija on syyllistynyt, takia luovutuksen ei katsota tosiasiallisesti olleen laskun laatijan toteuttama, mutta direktiivi ei ole esteenä vähennysoikeuden epäämiselle, jos osoitetaan objektiivisten seikkojen perusteella ja vaatimatta verovelvolliselta tarkastuksia, jotka eivät sille kuulu, että kyseinen verovelvollinen tiesi tai sen olisi pitänyt tietää, että luovutus oli osa arvonlisäveropetosta, minkä tarkastaminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana.

      (1)  EUVL C 141, 18.5.2013.


title: Asia T-533/17: Kanne 11.8.2017 – Next design+produktion v. EUIPO – Nanu Nana Joachim Hoepp (nuuna)

text:
               2.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/18

         Kanne 11.8.2017 – Next design+produktion v. EUIPO – Nanu Nana Joachim Hoepp (nuuna)
   (Asia T-533/17)
   (2017/C 330/23)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Next design+produktion GmbH (Frankfurt am Main, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Hirsch)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Bremen, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki (”nuunan” kuvaus) – Rekisteröintihakemus nro 10 772 606

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 24.5.2017 asiassa R 1448/2016-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 24.5.2017 tekemän päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 1 artiklaa on rikottu ja autonomiaa koskevaa periaatetta on loukattu.

               —

               Oikeusvarmuuden periaatetta, laillisuusperiaatetta ja hyvän hallinnon periaatetta on loukattu.


title: Asia T-218/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 29.9.2005 — Napoli Buzzanca v. komissio (Henkilöstö — Johtajan virka — Avoimia virkoja koskeva virantäyttömenettely — Päätös hakemuksen hylkäämisestä — Perustelut)

text:
               12.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/18

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 29.9.2005 — Napoli Buzzanca v. komissio
   Asia T-218/02 (1)

   (Henkilöstö - Johtajan virka - Avoimia virkoja koskeva virantäyttömenettely - Päätös hakemuksen hylkäämisestä - Perustelut)
   (2005/C 281/33)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Daniela Napoli Buzzanca (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat G. Vandersanden ja L. Levi)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet): J. Currall ja V. Joris)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ensiksikin vaatimus komission 30.1.2002 tekemien niiden päätösten kumoamisesta, joilla S. päätettiin nimittää ulkosuhteiden pääosastoon kuuluvan Monenkeskiset suhteet ja ihmisoikeudet -osaston palkkaluokkaan A 2 kuuluvaan johtajan virkaan ja joilla päätettiin olla hyväksymättä kantajan hakemusta tämän viran täyttämiseksi, sekä tarvittaessa komission sen implisiittisen päätöksen kumoaminen, jolla komissio hylkäsi Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohtaan perustuvan kantajan valituksen; toiseksi vaatimus vastaajan velvoittamisesta maksamaan vahingonkorvausta ja korkoja, joiden määräksi kanteen nostamispäivänä on laskettu 23 213,96 euroa, minkä määrän korottamiseen varataan oikeus; kolmanneksi vaatimus siitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin velvoittaa komission esittämään kantajaa koskevat hallinnolliset asiakirjat.
   Tuomiolauselma

               1)

               Komission 30.1.2002 tekemät päätökset, joilla S. nimitettiin avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa COM/156/01 tarkoitettuun virkaan ja kantajan tätä virkaa koskeva hakemus hylättiin, kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 247, 12.10.2002. kantajan valituksen


title: Asia C-211/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 16.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Commissione Tributaria Provinciale di Torino – Italia) – Bimotor SpA v. Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale II di Torino (Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Verotuksen neutraalisuuden periaate — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään kiinteästä enimmäismäärästä, jolla rajoitetaan arvonlisäverosaatavan tai liikaa maksetun veron palauttamista tai korvaamista)

text:
               15.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 16.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Commissione Tributaria Provinciale di Torino – Italia) – Bimotor SpA v. Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale II di Torino
   (Asia C-211/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Verotuksen neutraalisuuden periaate - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään kiinteästä enimmäismäärästä, jolla rajoitetaan arvonlisäverosaatavan tai liikaa maksetun veron palauttamista tai korvaamista))
   (2017/C 151/17)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Commissione Tributaria Provinciale di Torino

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Bimotor SpA

      Vastaaja: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale II di Torino

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 13.7.2010 annetulla neuvoston direktiivillä 2010/45/EU, 183 artiklan ensimmäistä kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan tiettyjen arvonlisäverosaatavien palauttaminen rajoitetaan kunkin verokauden osalta määritettyyn enimmäismäärään, jos kansallisessa oikeudessa säädetään, että verovelvollisella on joka tapauksessa mahdollisuus saada arvonlisäverosaatava kokonaan takaisin kohtuullisessa määräajassa.

      (1)  EUVL C 251, 11.7.2016.


title: Asia T-209/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.4.2011 — Alder Capital v. SMHV — Gimv Nederland (ALDER CAPITAL) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ALDER CAPITAL — Aikaisemmat Benelux-tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit Halder ja Halder Investments — Aikaisempi kansainvälinen sanamerkki Halder — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta) — Tavaramerkin tosiasiallinen käyttäminen — Asetuksen N:o 40/94 15 artikla (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 15 artikla)

text:
               28.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 160/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.4.2011 — Alder Capital v. SMHV — Gimv Nederland (ALDER CAPITAL)
   (Asia T-209/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ALDER CAPITAL - Aikaisemmat Benelux-tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit Halder ja Halder Investments - Aikaisempi kansainvälinen sanamerkki Halder - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta) - Tavaramerkin tosiasiallinen käyttäminen - Asetuksen N:o 40/94 15 artikla (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 15 artikla)
   2011/C 160/25
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Alder Capital Ltd (Dublin, Irlanti) (edustajat: asianajajat A. von Mühlendahl ja H. Hartwig)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: G. Schneider ja R. Manea)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Gimv Nederland BV (Haag, Alankomaat) (edustajat: asianajajat M. van de Braak ja S. Beelaard)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 20.2.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 486/2008-2), joka koskee Halder Holdings BV:n ja Alder Capital Ltd:n välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Alder Capital Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien Gimv Nederland BV:lle sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet välttämättömät kustannukset.

      (1)  EUVL C 180, 1.8.2009.


title: Asia T-235/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.3.2011 — komissio v. Edificios Inteco (Välityslauseke — Ohjelma energiateknologian edistämisestä Euroopassa (Thermie) — Sopimus aurinkoenergialla toimivalla ilmastointijärjestelmällä varustetun kauppa- ja liikekeskuksen rakentamisesta Valladolidissa (Espanja) — Sopimuksen täyttämättä jättäminen — Ennakkona maksettujen summien palauttaminen — Viivästyskorot — Menettely vastaajan poissa ollessa)

text:
               16.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 120/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.3.2011 — komissio v. Edificios Inteco
   (Asia T-235/09) (1)

   (Välityslauseke - Ohjelma energiateknologian edistämisestä Euroopassa (Thermie) - Sopimus aurinkoenergialla toimivalla ilmastointijärjestelmällä varustetun kauppa- ja liikekeskuksen rakentamisesta Valladolidissa (Espanja) - Sopimuksen täyttämättä jättäminen - Ennakkona maksettujen summien palauttaminen - Viivästyskorot - Menettely vastaajan poissa ollessa)
   2011/C 120/29
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamies: G. Valero Jordana)

      Vastaaja: Edificios Inteco, SL (Valladolid, Espanja) (edustaja: asianajaja C. de la Red Mantilla)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jonka komissio on nostanut EY 238 artiklan nojalla ja jolla se vaatii sellaisen 157 238,07 euron suuruisen summan palauttamista viivästyskorkoineen, jonka komissio on maksanut vastaajalle aurinkoenergialla toimivalla ilmastointijärjestelmällä varustetun kauppa- ja liikekeskuksen rakennusprojektin yhteydessä Valladolidissa (sopimus nro BU/1041/93)

      Tuomiolauselma

               1)

               Edificios Inteco, SL velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle 157 238,07 euron suuruinen summa lisättynä 81 686,22 euron suuruisella summalla, joka vastaa 1.6.2009 mennessä kertyneitä viivästyskorkoja.

               2)

               Edificios Inteco velvoitetaan maksamaan komissiolle 21,73796 euroa kutakin ylimääräistä viivästyspäivää kohti 2.6.2009 alkaen, kunnes summa on maksettu kokonaisuudessaan.

               3)

               Edificios Inteco velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 220, 12.9.2009.


title: Asia T-110/16: Kanne 18.3.2016 – Savant Systems v. EUIPO – Savant Group (SAVANT)

text:
               17.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/20

         Kanne 18.3.2016 – Savant Systems v. EUIPO – Savant Group (SAVANT)
   (Asia T-110/16)
   (2016/C 175/24)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Savant Systems LLC (Osterville, Massachusetts, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat O. Nilgen ja A. Kockläuner)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Savant Group Ltd (Burton in Kendal, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki ”SAVANT” – EU-tavaramerkki nro 32 318

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 18.1.2016 asiassa R 33/2015-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin riidanalaisen EU-tavaramerkin nro 32 318 ”SAVANT” suoja pidettiin voimassa luokkaan 9 kuuluville ”tietokoneohjelmistoille” ja kaikille luokkiin 41 ja 42 kuuluville palveluille

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä 15 artiklan kanssa, on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että haltija oli näyttänyt toteen riidanalaisen EU-tavaramerkin tosiasiallisen käytön rekisteröidyille tavaroille ja palveluille, erityisesti ”tietokoneohjelmistoille” ja niihin liittyville luokkiin 41 ja 42 kuuluville palveluille

               —

               valituslautakunta on rikkonut velvollisuutta perustella se, miksi se ei ottanut ”käyttötutkimusta” koskevaa kertomusta huomioon.


title: Asia C-330/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Warszawie XXIII Wydział Gospodarczy Odwoławczy (Varsovan alueellisen tuomioistuimen XXIII talousasioita käsittelevä muutoksenhakuosasto, Puola) on esittänyt 10.6.2016 – Piotr Zarski v. Andrzej Stadnicki

text:
               12.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 335/33

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Warszawie XXIII Wydział Gospodarczy Odwoławczy (Varsovan alueellisen tuomioistuimen XXIII talousasioita käsittelevä muutoksenhakuosasto, Puola) on esittänyt 10.6.2016 – Piotr Zarski v. Andrzej Stadnicki
   (Asia C-330/16)
   (2016/C 335/45)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Okręgowy w Warszawie XXIII Wydział Gospodarczy Odwoławczy

      Pääasian asianosaiset

      Muutoksenhakija: Piotr Zarski

      Vastapuoli: Andrzej Stadnicki

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko huoneiston vuokraus kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta 16.2.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/7/EU (1) 2 artiklan 1 kohdassa, 3 artiklassa (ja johdanto-osan 2, 3, 7, 11, 18 ja 23 perustelukappaleessa) tarkoitettu palvelu?

               2)

               2. Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä, onko sopimus tai yksittäinen, erillinen ”toimi”, mikä jokainen vuokranmaksu vastikkeena huoneiston ja siihen liittyvien perushyödykkeiden käyttöön luovuttamisesta on, – – Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/7/EU 1 artiklan 1 kohdassa, 2 artiklan 1 kohdassa, 3 artiklassa, 6 artiklassa, 8 artiklassa (ja johdanto-osan 1, 2, 4, 8, 9, 26 ja 35 perustelukappaleessa) tarkoitettu kaupallinen toimi silloin, kun tehdään toistaiseksi voimassa oleva vuokrasopimus?

               3)

               3. Mikäli vastauksessa toiseen kysymykseen katsotaan, että jokainen vuokranmaksu vastikkeena huoneiston ja siihen liittyvien perushyödykkeiden käyttöön luovuttamisesta on kaupallinen toimi, niin onko – – Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/7/EU 1 artiklan 1 kohtaa, 2 artiklan 1 kohtaa ja 12 artiklan 4 kohtaa (ja johdanto-osan 3 perustelukappaletta) tulkittava siten, että jäsenvaltiot voivat jättää direktiivin 2011/7/EU soveltamisalan ulkopuolelle ennen 16.3.2013 tehdyt vuokrasopimukset silloin, jos kyseessä olevat vuokranmaksujen suorittamisen viivästymiset tapahtuvat kyseisen päivän jälkeen?

      (1)  EUVL 2011, L 48, s. 1.


title: Asia T-402/14: Kanne 6.6.2014 – FCC Aqualia v. SMHV – Sociedad General de Aguas de Barcelona (AQUALOGY)

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/40

         Kanne 6.6.2014 – FCC Aqualia v. SMHV – Sociedad General de Aguas de Barcelona (AQUALOGY)
   (Asia T-402/14)
   2014/C 261/66
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: FCC Aqualia, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat J. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa ja N. González-Alberto Rodríguez)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Sociedad General de Aguas de Barcelona, SA (Barcelona, Espanja)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               osittain kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 13.3.2014 asiassa R 1209/2013-1 tekemän päätöksen ja epäämään yhteisön tavaramerkin nro 1 0 1 22  976”AQUALOGY” rekisteröinnin hakemuksessa tarkoitettujen, luokkiin 35, 37, 39, 40 ja 42 kuuluvien palvelujen osalta asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyn suhteellisen hylkäysperusteen vuoksi

               —

               toissijaisesti, jollei edellä mainittua vaatimusta hyväksytä kokonaisuudessaan, asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohdan nojalla osittain kumoamaan riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä on pysytetty päätös hylätä yhteisön tavaramerkin nro 1 0 1 22  976”AQUALOGY” rekisteröintiä vastaan esitetty väite luokkiin 35, 37, 39, 40 ja 42 kuuluvien palvelujen osalta sekä palauttamaan asian valituslautakuntaan tutkittavaksi kokonaisuudessaan uudelleen mainitussa artiklassa säädetyn hylkäysperusteen osalta

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Sociedad General de Aguas de Barcelona, SA

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanaosan ”AQUALOGY” sisältävä kuviomerkki luokkiin 1, 4, 5, 6, 7, 9, 11, 12, 17, 19, 27, 32, 33, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44 ja 45 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – yhteisön tavaramerkiksi rekisteröintiä koskeva hakemus nro 1 0 1 22  976

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: sanamerkki ”AQUALIA” ja kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröity sanaosan ”AQUALIA” sisältävä kuviomerkki luokkiin 7, 9, 32, 35, 36, 37, 39, 40 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 8 artiklan 5 kohdan rikkominen


title: Asia F-98/12: Virkamiestuomioistuimen tuomio (yhden tuomarin kokoonpano) 23.10.2013 — Verstreken v. neuvosto (Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2008 ylennyskierros — Vuoden 2009 ylennyskierros — Päätös olla ylentämättä kantajaa — Perustelut — Yleiset ja stereotyyppiset perustelut)

text:
               30.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 352/25

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (yhden tuomarin kokoonpano) 23.10.2013 — Verstreken v. neuvosto
   (Asia F-98/12) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2008 ylennyskierros - Vuoden 2009 ylennyskierros - Päätös olla ylentämättä kantajaa - Perustelut - Yleiset ja stereotyyppiset perustelut)
   2013/C 352/48
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Kathleen Verstreken (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, A. Coolen, S. Orlandi, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja A. Bisch)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota päätökset olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan AD 12 vuosien 2008 ja 2009 ylennyskierroksilla

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin neuvoston 7.11.2011 antama päätös olla ylentämättä Verstrekeniä vuosien 2008 ja 2009 ylennyskierroksilla kumotaan.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Verstrekenin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 343, 10.11.2012, s. 24.


title: Asia C-574/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 16.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta (Sisämarkkinat — Pääomien vapaa liikkuvuus — Petosten ja rahanpesun torjunta)

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/14

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 16.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-574/08) (1)

   (Sisämarkkinat - Pääomien vapaa liikkuvuus - Petosten ja rahanpesun torjunta)
   2009/C 220/23
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Peere ja P. Dejmek)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta (asiamies: D. Haven)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä poliittisesti vaikutusvaltaisen henkilön määritelmän sekä yksinkertaistettuja asiakkaan tuntemismenettelyjä sekä satunnaisesti tai hyvin rajoitetusti harjoitetun rahoitustoiminnan perusteella myönnettyjä poikkeuksia koskevien teknisten perusteiden osalta 1.8.2006 annetun komission direktiivin 2006/70/EY (EUVL L 214, s. 29) noudattamisen edellyttämiä säännöksiä ei ole annettu tai niitä ei ole ilmoitettu komissiolle määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä poliittisesti vaikutusvaltaisen henkilön määritelmän sekä yksinkertaistettuja asiakkaan tuntemismenettelyjä sekä satunnaisesti tai hyvin rajoitetusti harjoitetun rahoitustoiminnan perusteella myönnettyjä poikkeuksia koskevien teknisten perusteiden osalta 1.8.2006 annetun komission direktiivin 2006/70/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen säännöksiä määräajassa.

               2)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.


title: Asia T-72/08: Kanne 11.2.2008 — Travel Service v. SMHV — Eurowings Luftverkehrs (smartWings)

text:
               26.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/32

         Kanne 11.2.2008 — Travel Service v. SMHV — Eurowings Luftverkehrs (smartWings)
   (Asia T-72/08)
   (2008/C 107/53)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Travel Service a.s. (Praha, Tshekin tasavalta) (edustaja: S. Hejdová)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Eurowings Luftverkehrs AG (Dortmund, Saksa)
   Vaatimukset

               —

               toisen valituslautakunnan asiassa R 1515/2006-2 tekemää riidanalaista päätöstä on muutettava seuraavasti:

                           —

                           väiteosaston 29.9.2006 tekemä päätös väitemenettelyssä N:o B 782 351 on kumottava kokonaisuudessaan

                           —

                           väitteen tekijä on velvoitettava korvaamaan kantajan kulut väite- ja valitusmenettelyyn SMHV:ssä liittyen.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Yhteisön kuviomerkki ”smartWings” luokkiin 16, 21, 37, 39, 41 ja 43 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — hakemus N:o 3 650 595

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Eurowings Luftverkehrs AG

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen ja kansainvälinen sanamerkki ”Euro Wings” luokkiin 16 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten, kansallinen ja kansainvälinen sanamerkki ”EUROWINGS” luokkiin 39 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten ja kansallinen sanamerkki WINGSGLASS luokkiin 16, 39, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja yhteisön tavaramerkkiasetuksen 73 ja 79 artiklassa vahvistettujen olennaisten menettelymääräysten rikkominen.


title: Asia C-188/14: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 17.10.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid – Espanja) – Juan Pedro Ludeña Hormigos v. Banco de Santander SA

text:
               19.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/23

      Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 17.10.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid – Espanja) – Juan Pedro Ludeña Hormigos v. Banco de Santander SA
      (Asia C-188/14) (1)

      (2015/C 016/36)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 223, 14.7.2014.


title: Asia F-2/06: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 2.5.2007 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Sosiaaliturva — Tapaturma- ja ammattitautivakuutus — Työtapaturma — Henkilöstösääntöjen 73 artiklan soveltamista koskevan menettelyn päättäminen)

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/44

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 2.5.2007 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-2/06) (1)

   (Henkilöstö - Sosiaaliturva - Tapaturma- ja ammattitautivakuutus - Työtapaturma - Henkilöstösääntöjen 73 artiklan soveltamista koskevan menettelyn päättäminen)
   (2007/C 155/80)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja I. Cazzato)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: C. Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Sen komission päätöksen kumoaminen, jolla lopetetaan menettely, joka koskee sellaisten henkilöstösääntöjen 73 artiklassa säädettyjen etuuksien myöntämistä kantajalle, jotka liittyvät kantajalle 10.9.2003 aiheutuneeseen tapaturmaan
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 86, 8.4.2006, s. 48.


title: Asia C-251/04: Euroopan yhteisöjen komission 14.6.2004 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               7.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 201/13

         Euroopan yhteisöjen komission 14.6.2004 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-251/04)
   (2004/C 201/24)
   Euroopan yhteisöjen komissio on 14.6.2004 nostanut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Georgios Zavos ja Knut Simonsson, oikeudellinen yksikkö.
   Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) 7 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3577/92 (1) 1 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on sallinut ainoastaan Kreikan lipun alla purjehtivien alusten tarjota hinausapua avomerellä

               —

               velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kreikan voimassa oleva lainsäädäntö on asetuksen (ETY) N:o 3577/92 1 artiklan vastaista.

      (1)  EYVL L 364, 12.12.1992, s. 7


title: Asia C-47/10 P: Valitus, jonka Itävallan tasavalta on tehnyt 28.1.2010 (sähköpostitse 27.1.2010 ) yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-375/04, Scheucher-Fleisch GmbH ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 18.11.2009 antamasta tuomiosta

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/21

         Valitus, jonka Itävallan tasavalta on tehnyt 28.1.2010 (sähköpostitse 27.1.2010) yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-375/04, Scheucher-Fleisch GmbH ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 18.11.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-47/10 P)
   2010/C 80/36
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Itävallan tasavalta (asiamies: E. Riedl, jota avustavat asianajajat M. Núñez-Müller ja J. Dammann)

      Muut osapuolet: Scheucher-Fleisch GmbH, Tauernfleisch Vertriebs GmbH, Wech-Kärtner Truthahnverarbeitung GmbH, Wech-Geflügel GmbH, Johann Zsifkovics, Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Itävallan tasavalta vaatii, että

               —

               asiassa T-375/04, Scheucher ym. v. komissio, 18.11.2009 annettu yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio kumotaan kokonaisuudessaan

               —

               asia ratkaistaan lopullisesti ja kanne jätetään tutkimatta tai ainakin hylätään perusteettomana

               —

               ensimmäisessä oikeusasteessa kantajina olleet asianosaiset velvoitetaan korvaamaan sekä muutoksenhakumenettelystä että asian T-375/04 käsittelystä ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja katsoo, että valituksenalainen tuomio on SEUT 263 artiklan neljännen kohdan vastainen. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jättänyt huomiotta, ettei komission riidanalainen päätös koske ensimmäisessä oikeusasteessa kantajina olleita asianosaisia erikseen eikä suoraan. Riidanalaisesta päätöksestä ei nimittäin johdu, että niiden markkina-aseman voitaisiin osoittaa heikentyneen; komission hyväksymä alakohtainen yleinen tukijärjestelmä ei myöskään haittaa valittajien kilpailuasemaa, koska tukien myöntäminen edellyttää aina myös toimivaltaisten viranomaisten yksittäistapauksessa tekemää päätöstä. Ensimmäisessä oikeusasteessa kantajina olleilla asianosaisilla ei myöskään ole vaadittavaa oikeussuojan tarvetta, koska komission riidanalainen päätös ei loukkaa niiden oikeutta.
   Valittaja katsoo lisäksi, että valituksenalainen tuomio on SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastainen. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että komissiolla on ollut riidanalaisia toimia alustavassa tutkintamenettelyssä arvioidessaan vakavia vaikeuksia ja että komissiolla on siten ollut velvollisuus aloittaa muodollinen tutkintamenettely.
   Valittaja katsoo vielä, että valituksenalainen tuomio on myös todistustaakan jakoa koskevien sääntöjen vastainen. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on velvoittanut komission aloittamaan muodollisen tutkintamenettelyn, vaikkeivät kantajat olleet tältä osin esittäneet näyttöä, joka tukisi väitettä niiden aseman heikentymisestä.
   Valittajan käsityksen mukaan valituksenalainen tuomio on myös Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 81 artiklan vastainen, koska tuomion perustelut ovat itsessään ristiriitaiset.
   Valittaja katsoo lopuksi, että valituksenalainen tuomio on myös saman työjärjestyksen 64 artiklan vastainen, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on laiminlyönyt asian ratkaisuun vaikuttavien seikkojen selvittämisen prosessinjohtotoimilla.


title: Asia T-372/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 20.4.2009 — Murnauer Markenvertrieb v. SMHV — Fitne Gesundheit und Wellness (Notfall Bonbons) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysvaatimus — Mitätöintivaatimuksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/11

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 20.4.2009 — Murnauer Markenvertrieb v. SMHV — Fitne Gesundheit und Wellness (Notfall Bonbons)
   (Asia T-372/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysvaatimus - Mitätöintivaatimuksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2009/C 167/22
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Trebur, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Daniel ja O. I. Haleen)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: S. Schäffner)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Fitne Gesundheit und Wellness GmbH (Salzhemmendorf, Saksa) (edustajat: asianajajat M. De Zorti, T. Grimm ja M. Koch)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 10.7.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 909/2007-1), joka liittyy Murnauer Markenvertrieb GmbH:n ja Fitne Gesundheit und Wellness GmbH:n väliseen mitättömyysmenettelyyn

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Murnauer Markenvertrieb GmbH ja Fitne Gesundheit und Wellness GmbH velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä kumpikin osaltaan puolesta sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 313, 6.12.2008.


title: Asia C-245/04: Verwaltungsgerichtshofin 26.5.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa EMAG Handel Eder OHG vastaan Finanzlandesdirektion für Kärnten

text:
               9.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/2

         Verwaltungsgerichtshofin 26.5.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa EMAG Handel Eder OHG vastaan Finanzlandesdirektion für Kärnten
   (Asia C-245/04)
   (2004/C 251/02)
   Verwaltungsgerichtshof on pyytänyt 26.5.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 10.6.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa EMAG Handel Eder OHG vastaan Finanzlandesdirektion für Kärnten seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäistä virkettä tulkittava siten, että paikka, jossa lähettäminen tai kuljetus alkaa, on myös silloin ratkaiseva, jos useat elinkeinonharjoittajat tekevät samasta tavarasta luovutussopimuksen ja useat luovutussopimukset täytetään yhdellä ainoalla tavaran liikkeellä?

               2.

               Voidaanko useat tavaran luovutukset katsoa verottomiksi yhteisöluovutuksiksi, jos useat elinkeinoharjoittajat tekevät samasta tavarasta luovutussopimuksen ja useat luovutussopimukset täytetään yhdellä ainoalla tavaran liikkeellä?

               3.

               Jos ensimmäiseen kysymykseen annetaan myönteinen vastaus, onko toisen luovutuksen alkamispaikkana pidettävä tavaran tosiasiallista lähtöpaikkaa, vai paikkaa, johon ensimmäinen luovutus päättyy?

               4.

               Onko ensimmäiseen, toiseen ja kolmanteen kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkitystä sillä, kenen määräysvallassa esine on tavaran liikkeen aikana?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Asia F-31/07: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.2.2008 — Putterie-De-Beukelaer v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Arviointimenettely — Todistusmenettely — Kyvykkyyden arviointi — Lain soveltamisalan loukkaaminen — Huomioon ottaminen viran puolesta)

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/47

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.2.2008 — Putterie-De-Beukelaer v. komissio
   (Asia F-31/07) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Arviointimenettely - Todistusmenettely - Kyvykkyyden arviointi - Lain soveltamisalan loukkaaminen - Huomioon ottaminen viran puolesta)
   (2008/C 92/95)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Françoise Putterie-De-Beukelaer (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja É. Boigelot)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja K. Herrmann)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kantajan urakehitystä koskevan kertomuksen kumoaminen ajalta 1.1.2005–31.12.2005 erityisesti kohdan 6.5 ”Kyvykkyys” osalta sikäli kuin kertomuksessa ei myönnetä kantajalla olevan ura-alueeseen B* kuuluvan toimen hoitamisessa vaadittavia ominaisuuksia todistusmenettelyn soveltamiseksi
   Tuomiolauselma

               1)

               Putterie-De-Beukelaerin urakehitystä koskeva kertomus ajalta 1.1.2005–31.12.2005 kumotaan sikäli kuin kertomuksessa ei myönnetä hänellä olevan ura-alueeseen B* kuuluvan toimen hoitamisessa vaadittavia ominaisuuksia todistusmenettelyn soveltamiseksi.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 117, 26.5.2007, s. 38.


title: Asia T-105/02: Matrazen Concord GmbH:n 6.4.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
C 144/56                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         15.6.2002
Matrazen Concord GmbH:n 6.4.2002 sisämarkkinoiden                          Väiteilmoituksen käsitel-      rekisteröinnistä kieltäytyminen
harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan                     leen                           luokkiin jaoston päätös 20 ja 24
                           nostama kanne                                                                  kuuluvien tavaroiden osalta; väi-
                                                                                teilmoituksen hylkääminen luok-
                                                                                kaan 10 kuuluvien tavaroiden
                          (Asia T-105/02)                                                                 osalta
                                                                           Valituslautakunnan pää-        kantajan valituksen hylkääminen
                         (2002/C 144/110)                                  tös
                                                                           Kanneperusteet:                –     Asetuksen N:o 40/94 (1)
Oikeudenkäyntikielestä päätetään työjärjestyksen 131 artiklan 2                                                 8 artiklassa tarkoitettua se-
           kohdan mukaisesti Kannekirjelmän kieli: saksa                                                        kaantumisvaaraa ei ole
                                                                                –     Kyseessä olevat merkit eivät
                                                                                ole samanlaisia
                                                                                –     Merkin pilkkominen yksit-
Matratzen Concord GmbH, kotipaikka Köln (Saksa), on nosta-                                                      täisiin ainesosiin tavalla, joka
nut 6.4.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                                                       ei ole hyväksyttävä
tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
rastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana                                              –     Yhteisön merkkejä koskevan
on asianajaja W.-W. Wodrich, prosessiosoite Luxemburgissa.                                                      yhteisöjen tuomioistuimen
Toisena osapuolena valituslautakunnassa oli Hukla Germany,                                                      oikeuskäytännön huomioon
S.A., Castellbisbal (Espanja).                                                                                ottamatta jättäminen
                                                                                –     Kilpailijan oikeus luoda
                                                                                merkki, jossa kuvataan
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                                      tämän päätuotetta ja maini-
                                                                                taan yrityksen nimi
–     kumoaa vastaajan toisen valituslautakunnan 25.1.2002                                                –     Vastapuolen merkki ei ole
      tekemän päätöksen N:o R 1045/200-2,                                                                       suojattu
–     hylkää 17.12.1998 tehdyn väiteilmoituksen (asiakirja nro
      B 115057),                                                           (1) Neuvoston asetus (EY) N:o 40/94, annettu 20 päivänä joulukuuta
                                                                               1993, yhteisön tavaramerkistä (EYVL L 11, s. 1).
–     velvoittaa väiteilmoituksen tekijän korvaamaan kaikki
      valituslautakunnassa, väiteilmoituksen käsitelleessä jaos-
      tossa ja oikeudenkäynnin aikana aiheutuneet ja aiheutuvat
      oikeudenkäyntikulut.
                                                                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti Euroopan yhteisöjen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:                       ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin Tiedonantoja
                                                                           Jégo-Quéré & Cie S.A:n 9.4.2002 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Yhteisön merkin hakija:         kantaja
                                                                                (Asia T-108/02)
Kyseessä oleva merkki:          Kuvamerkki           ”MATRATZEN
                                CONCORD” (hakemusnro 739
                                722, luokat 10, 20 ja 24)                                          (2002/C 144/111)
Väiteilmoitusmenette-           Hukla Germany, S.A.
lyssä toisena osapuolena                                                                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
ollut tavaramerkin tai
mallin haltija:
Toisen osapuolen tava-          espanjalainen rekisteröity sana-           Jégo-Quéré & Cie S.A., kotipaikka Lorient (Ranska), on nosta-
ramerkki tai malli:             merkki ”MATRATZEN”, luokka                 nut 9.4.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                20                                         tuomioistuimessa kanteen komissiota vastaan. Kantajan edus-


title: Asia C-374/08: Kanne 13.8.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Unkarin tasavalta

text:
               11.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/12

         Kanne 13.8.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Unkarin tasavalta
   (Asia C-374/08)
   (2008/C 260/22)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Dejmek ja B. D. Simon)

      Vastaaja: Unkarin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Unkarin tasavalta ei ole noudattanut sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä 14.6.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/49/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Unkarin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 31.12.2006.

      (1)  EYVL L 177, s. 201.


title: Asia T-496/10: Kanne 7.10.2010 — Bank Mellat v. neuvosto

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/56

         Kanne 7.10.2010 — Bank Mellat v. neuvosto
   (Asia T-496/10)
   ()
   2010/C 328/86
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bank Mellat (Teheran, Iran) (edustajat: solicitor S. Gadhia, solicitor S. Ashley, D. Anderson, QC ja barrister R. Blakeley)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 668/2010 (1) liitteen taulukossa B oleva 2 kohta on kumottava siltä osin kuin se koskee kantajaa.

               —

               Neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (2) liitteen II taulukossa B oleva 4 kohta on kumottava siltä osin kuin se koskee kantajaa.

               —

               Neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Esillä olevassa asiassa kantaja vaatii unionin tuomioistuinta kumoamaan osittain neuvoston täytäntöönpanoasetuksen N:o 668/2010 ja neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP siltä osin kuin kantaja on sisällytetty niitä luonnollisia ja oikeushenkilöitä, yhteisöjä ja elimiä koskevaan luetteloon, joiden varat ja taloudelliset resurssit jäädytetään mainitun säännöksen mukaisesti.
   Ne kolme oikeudellista perustetta, joihin kantaja vetoaa, ovat samoja tai samankaltaisia kuin ensimmäinen, toinen ja viides peruste, joihin on vedottu asiassa T-492/10, Melli Bank vastaan neuvosto.

      (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 26.7.2010 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 668/2010, EUVL L 195, s. 25.

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 tehty neuvoston päätös, EUVL L 195, s. 39.