title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 25 päivänä lokakuuta 2001 yhdistetyissä asioissa C-49/98, C-50/98, C-52/98–C-54/98 ja C-68/98–C-71/98 (Arbeitsgericht Wiesbadenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Finalarte Sociedade de Construção Civil Lda vastaan Urlaubs- und Lohnausgleichskasse der Bauwirtschaft, Urlaubs- und Lohnausgleichskasse der Bauwirtschaft vastaan Amilcar Oliveira Rocha ym., Portugaia Construções Lda vastaan Urlaubs- und Lohnausgleichskasse der Bauwirtschaft ja Engil Sociedade de Construção Civil SA vastaan Urlaubs- und Lohnausgleichskasse der Bauwirtschaft (Palvelujen tarjoamisen vapaus – Työntekĳöiden lähettäminen tietyn sopimuksen toteuttamista varten tilapäisesti työhön toiseen jäsenvaltioon – Palkallinen loma ja lomaraha)

text:
5.1.2002                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                 C 3/1
                                                                   I
                                                             (Tiedonantoja)
                                                      TUOMIOISTUIN
                                                           TUOMIOISTUIN
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                              Stone Ltd (C-52/98), Urlaubs- und Lohnausgleichskasse der
                                                                       Bauwirtschaft vastaan Tecnamb-Tecnologia do Ambiente Lda
                                                                       (C-53/98), Urlaubs- und Lohnausgleichskasse der Bauwirt-
                           (viides jaosto)                             schaft vastaan Turiprata Construções Civil Lda (C-54/98),
                                                                       Urlaubs- und Lohnausgleichskasse der Bauwirtschaft vastaan
                   25 päivänä lokakuuta 2001                           Duarte dos Santos Sousa (C-68/98), Urlaubs- und Lohnaus-
                                                                       gleichskasse der Bauwirtschaft vastaan Santos & Kewitz Cons-
                                                                       truções Lda (C-69/98), Portugaia Construções Lda vastaan
yhdistetyissä asioissa C-49/98, C-50/98, C-52/98–C-54/98               Urlaubs- und Lohnausgleichskasse der Bauwirtschaft (C-70/98)
ja C-68/98–C-71/98 (Arbeitsgericht Wiesbadenin esittämä                ja Engil Sociedade de Construção Civil SA vastaan Urlaubs-
ennakkoratkaisupyyntö), Finalarte Sociedade de Cons-                   und Lohnausgleichskasse der Bauwirtschaft (C-71/98), ennak-
trução Civil Lda vastaan Urlaubs- und Lohnausgleichskasse             koratkaisun EY:n perustamissopimuksen 48 ja 59 artiklan
der Bauwirtschaft, Urlaubs- und Lohnausgleichskasse der                (joista on muutettuina tullut EY 39 ja EY 49 artikla), EY:n
Bauwirtschaft vastaan Amilcar Oliveira Rocha ym., Portu-               perustamissopimuksen 60 artiklan (josta on tullut EY 50 artik-
gaia Construções Lda vastaan Urlaubs- und Lohnaus-                    la) sekä palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työnte-
gleichskasse der Bauwirtschaft ja Engil Sociedade de                   kijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16 päi-
Construção Civil SA vastaan Urlaubs- und Lohnaus-                     vänä joulukuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja
                gleichskasse der Bauwirtschaft (1)                     neuvoston direktiivin 96/71/EY (EYVL 1997, L 18, s. 1)
                                                                       3 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan toisen luetelma-
(Palvelujen tarjoamisen vapaus – Työntekijöiden lähettämi-             kohdan b alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
nen tietyn sopimuksen toteuttamista varten tilapäisesti                (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
työhön toiseen jäsenvaltioon – Palkallinen loma ja lomaraha)           P. Jann sekä tuomarit D. A. O. Edward (esittelevä tuomari) ja
                                                                       L. Sevón, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: johtava hallintovir-
                                                                       kamies H. A. Rühl, on antanut 25.10.2001 tuomion, jonka
                           (2002/C 3/01)                               tuomiolauselma on seuraava:
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  1)    EY:n perustamissopimuksen 59 artiklan (josta on muutettuna
                                                                             tullut EY 49 artikla) ja 60 artiklan (josta on tullut EY
                                                                             50 artikla) vastaista ei ole, että jäsenvaltio säätää, että
                                                                             toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneeseen yritykseen, joka tarjoaa
Yhdistetyissä asioissa C-49/98, C-50/98, C-52/98–C-54/98 ja                  palveluja ensiksi mainitun jäsenvaltion alueella, on sovellettava
C-68/98–C-71/98, jotka Arbeitsgericht Wiesbaden (Saksa) on                   Arbeitnehmerentsendegesetzin (työntekijöiden lähettämisestä
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on                   annettu laki) 1 §:n 3 momentin ensimmäisen virkkeen kaltaista
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-               kansallisen oikeuden säännöstä, jolla taataan tätä tarkoitusta
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-               varten ulkomaille lähetetyille työntekijöille oikeus palkalliseen
reillä olevissa asioissa Finalarte Sociedade de Construção Civil            lomaan, edellyttäen yhtäältä, että työntekijöitä ei suojella
Lda vastaan Urlaubs- und Lohnausgleichskasse der Bauwirt-                    pääasiallisesti vastaavalla tavalla heidän työnantajansa sijoit-
schaft (C-49/98), Urlaubs- und Lohnausgleichskasse der Bau-                  tautumisvaltion lainsäädännön perusteella siten, että ensiksi
wirtschaft vastaan Amilcar Oliveira Rocha (C-50/98), Urlaubs-                mainitun jäsenvaltion lainsäädännöstä aiheutuu heille todellista
und Lohnausgleichskasse der Bauwirtschaft vastaan Tudor                      etua, joka merkittävällä tavalla edistää heidän sosiaalista
 ---pagebreak--- C 3/2                     FI                              Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      5.1.2002
      suojeluaan, ja toisaalta, että ensiksi mainitun jäsenvaltion                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      lainsäädännön soveltaminen on oikeassa suhteessa yleistä etua
      koskevan tavoitteen toteuttamiseksi.
                                                                                (kuudes jaosto)
2)    a)    Perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklan vastaista ei ole,                              20 päivänä syyskuuta 2001
            että jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa säädetään tietyistä
            työajan järjestämistä koskevista seikoista 23 päivänä
            marraskuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä                 asiassa C-263/98, Belgian kuningaskunta vastaan Euroo-
            93/104/EY säädettyä pidemmästä palkallisesta lomasta,                                 pan yhteisöjen komissio (1)
            ulotetaan koskemaan toisiin jäsenvaltioihin sijoittautunei-
            den palvelujen tarjoajien tähän jäsenvaltioon lähettämiä
            työntekijöitä sinä aikana, kun heidät on lähetetty tähän
            jäsenvaltioon.                                                     (EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Varain-
                                                                                hoitovuosi 1994 – Viljakasvit ja naudanliha)
      b)    Perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklan vastaista ei ole,                                     (2002/C 3/02)
            että kansallisessa lainsäädännössä myönnetään Saksan
            liittotasavaltaan sijoittautuneille yrityksille oikeus saada
            lomarahastolta takaisin lomapalkkana ja ylimääräisenä                                  (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
            lomarahana maksamansa määrät, vaikka toiseen jäsen-
            valtioon sijoittautuneilla yrityksillä ei ole tällaista oikeut-
            ta, vaan lähetetyillä työntekijöillä itsellään on sen sijaan       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
            oikeus esittää vaatimus suoraan lomarahastolle, siltä osin                      tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
            kuin tämä voidaan perustella Saksan liittotasavaltaan
            sijoittautuneiden yritysten ja muihin jäsenvaltioihin sijoit-
            tautuneiden yritysten välisillä objektiivisilla eroavuuksilla.
                                                                               Asiassa C-263/98, Belgian kuningaskunta (asiamiehinään aluk-
                                                                               si J. Devadder ja sittemmin A. Snoecx, avustajanaan H. Gil-
      c)    Kansallisen tuomioistuimen asiana on selvittää, suhteelli-
                                                                               liams), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään
            suusperiaate huomioon ottaen, minkä tyyppisiä tietoja
                                                                               H. van Vliet), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
            Saksan viranomaiset voivat lainmukaisesti vaatia Saksan
                                                                               kumoamaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston
            ulkopuolelle sijoittautuneilta palvelujen tarjoajilta. Tätä
                                                                               (EMOTR) tukiosastosta varainhoitovuonna 1994 rahoitettuja
            tarkoitusta varten kansallisen tuomioistuimen on arvioita-
                                                                               menoja koskevien jäsenvaltioiden tilien tarkastamisesta ja
            va, onko Saksaan sijoittautuneiden yritysten ja Saksan
                                                                               hyväksymisestä 6 päivänä toukokuuta 1998 tehdyn komission
            ulkopuolelle sijoittautuneiden yritysten välisten objektiivis-
                                                                               päätöksen 98/358/EY (EYVL L 163, s. 28) siltä osin kuin siinä
            ten erojen vuoksi objektiivisesti tarpeen, että viimeksi
                                                                               ei myönnetä kantajalle 382 208 436 Belgian frangin suuruista
            mainituilta yrityksiltä vaaditaan ylimääräisiä tietoja.
                                                                               yhteisön rahoitusta niitä menoja varten, jotka ovat aiheutuneet
                                                                               kyseiselle jäsenvaltiolle vientitukien ennakkomaksujen suorit-
                                                                               tamisesta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien
                                                                               kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuo-
3)    Perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklan vastaista on, että                marit J.-P. Puissochet, R. Schintgen, F. Macken (esittelevä
      jäsenvaltion palkallista lomaa koskevaa järjestelyä sovelletaan          tuomari) ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: S. Alber,
      kaikkiin sellaisiin Saksan ulkopuolelle sijoittautuneisiin yrityk-       kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut
      siin, jotka tarjoavat ensiksi mainitun jäsenvaltion alueella             20.9.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      rakennusalan palveluja, jos kyseistä järjestelyä ei sovelleta
      kaikkiin sellaisiin ensiksi mainittuun jäsenvaltioon sijoittautu-
      neisiin yrityksiin, jotka harjoittavat vain osittain tämän alan
      toimintaa, niiden tälle alalle palkkaamien työntekijöiden osalta.        1)    Kanne hylätään.
                                                                               2)    Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
                                                                                käyntikulut.
(1) EYVL C 137, 2.5.1998; EYVL C 166, 30.5.1998.
                                                                               (1) EYVL C 278, 5.9.1998.


title: Asia T-460/05: Kanne  29.12.2005  — Bang & Olufsen v. SMHV

text:
               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/26

         Kanne 29.12.2005 — Bang & Olufsen v. SMHV
   (Asia T-460/05)
   (2006/C 74/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Bang & Olufsen AS (Struer, Tanska) (edustaja: asianajaja K. Wallberg)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 22.10.2005 asiassa N:o R0497/2005-1 tekemä päätös on kumottava ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kolmiulotteinen merkki matalalla jalustalla olevan vertikaalisen lyijykynänmuotoisen kaiuttimen muodossa luokkiin 9 ja 20 kuuluvia tavaroita varten — hakemus N:o 3 354 371

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen kaikkien vaadittujen tavaroiden osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Merkki on neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti myötäsyntyisesti erottamiskykyinen kaikkien hakemuksessa tarkoitettujen tavaroiden osalta ja jos näin ei ole, siitä on tullut käytössä erottamiskykyinen asetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti.


title: Asia C-521/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 5.10.2016 – Ralf-Achim Vetter, Susanne Glang-Vetter, Anna Louisa Vetter ja Carolin Marie Vetter v. Germanwings GmbH

text:
               30.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 5.10.2016 – Ralf-Achim Vetter, Susanne Glang-Vetter, Anna Louisa Vetter ja Carolin Marie Vetter v. Germanwings GmbH
   (Asia C-521/16)
   (2017/C 030/18)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Hannover

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Ralf-Achim Vetter, Susanne Glang-Vetter, Anna Louisa Vetter ja Carolin Marie Vetter

      Vastaaja: Germanwings GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se, olisiko olosuhteet voitu välttää, koskee ainoastaan poikkeuksellisten olosuhteiden ilmentymistä, vai koskeeko se myös poikkeuksellisten olosuhteiden seurauksia eli peruuttamista tai pitkäaikaista viivästymistä?

               2)

               Jos unionin tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysymykseen siten, että se, olisiko olosuhteet voitu välttää, koskee viivästymistä: Jos poikkeukselliset olosuhteet vaikuttavat edeltävällä lennolla olevaan lentokoneeseen, onko asianomaisen lentoliikenteen harjoittajan jo tällöin – sen jälkeen, kun poikkeukselliset olosuhteet ovat ilmentyneet edeltävällä lennolla – pyrittävä hankkimaan korvaava kone, vai voiko se odottaa siihen saakka, kunnes on varmaa, että poikkeukselliset olosuhteet johtavat seuraavan lennon huomattavaan viivästymiseen?

               3)

               Jos unionin tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysymykseen siten, että se, olisiko olosuhteet voitu välttää, koskee viivästymistä: Onko charter-lentokoneen varaaminen toiselta lentoliikenteen harjoittajalta kohtuutonta, jos siitä aiheutuvat kustannukset ovat noin kolminkertaisia varsinaisesta lennosta aiheutuviin kustannuksiin verrattuina?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto)  1 päivänä joulukuuta 2005 , asiassa C-46/03: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Rakennerahastot — Määrien vapauttaminen — Edellytykset — Manchester/Salford/Trafford 2 toimintaohjelma (MST 2)

text:
               11.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 36/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   1 päivänä joulukuuta 2005,
   asiassa C-46/03: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Rakennerahastot - Määrien vapauttaminen - Edellytykset - Manchester/Salford/Trafford 2 toimintaohjelma (MST 2)
   (2006/C 36/02)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa C-46/03, jossa on kyse EY 230 artiklaan perustuvasta kumoamiskanteesta, joka on nostettu 31.1.2003, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, (asiamiehinään P. Ormond, R. Caudwell ja K. Manji, avustajinaan D. Lloyd-Jones, QC, ja barrister S. Lee), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, (asiamiehenään L. Flynn), jota tukee Euroopan unionin neuvosto, (asiamiehinään M. Balta, F. Florindo Gijón ja J. Carbery), yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari) sekä tuomarit J. Makarczyk, R. Silva de Lapuerta, P. Kūris ja G. Arestis, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Ferreira, on antanut 1.12.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Euroopan yhteisöjen komission 22.11.2002 päivättyyn kirjeeseen sisältynyt päätös Manchester/Salford/Trafford 2 toimintaohjelmasta aiheutuvina menoina varatun 11 632 600 euron suuruisen summan vapauttamisesta kumotaan.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 70, 22.3.2003.


title: Asia T-56/06 RENV II: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.4.2016 – Ranska v. komissio (Valtiontuet — Direktiivi 92/81/ETY — Kivennäisöljyjen valmisteverot — Alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytetyt kivennäisöljyt — Valmisteverovapautus — Perusteltu luottamus — Oikeusvarmuus — Kohtuullinen aika)

text:
               6.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.4.2016 – Ranska v. komissio
   (Asia T-56/06 RENV II) (1)

   ((Valtiontuet - Direktiivi 92/81/ETY - Kivennäisöljyjen valmisteverot - Alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytetyt kivennäisöljyt - Valmisteverovapautus - Perusteltu luottamus - Oikeusvarmuus - Kohtuullinen aika))
   (2016/C 200/25)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, D. Colas ja R. Coesme)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, N. Khan, G. Conte, D. Grespan ja K. Walkerová)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse Gardannen alueella, Shannonin alueella ja Sardiniassa alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen vapauttamisesta valmisteverosta, jonka Ranska, Irlanti ja Italia ovat panneet täytäntöön, 7.12.2005 tehdyn komission päätöksen 2006/323/EY (EUVL 2006, L 119, s. 12) 5 artiklan kumoamista koskevasta vaatimuksesta siltä osin kuin siinä velvoitetaan Ranskan tasavalta perimään takaisin yhteismarkkinoille soveltumaton valtiontuki, jonka se on myöntänyt 3.2.2002 ja 31.12.2003 välisenä aikana Gardannen alueella (Ranska) alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen valmisteveroa koskevan vapautuksen nojalla.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kolme neljäsosaa Euroopan komissiolle asioissa T-56/06, T-56/06 RENV I ja T-56/06 RENV II aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista ja kolme kahdeskymmenesosaa komissiolle asioissa C-89/08 P ja C-272/12 P aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Komissio velvoitetaan vastaamaan yhdestä neljäsosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan asioissa T-56/06, T-56/06 RENV I ja T-56/06 RENV II sekä yhdestä viidesosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan asioissa C-89/08 P ja C-272/12 P.

      (1)  EUVL C 96, 22.4.2006.


title: Asia T-697/13: Kanne 27.12.2013 — Kinnarps v. SMHV (MAKING LIFE BETTER AT WORK)

text:
               29.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/25

         Kanne 27.12.2013 — Kinnarps v. SMHV (MAKING LIFE BETTER AT WORK)
   (Asia T-697/13)
   2014/C 93/44
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Asianosaiset

      Kantaja: Kinnarps AB (Falköping, Ruotsi) (edustaja: asianajaja M. Wahlin)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SMHV:n toisen valituslautakunnan asiassa R 2272/2012-2 28.10.2013 tekemän päätöksen

               —

               toteamaan, että kantajan tavaramerkillä MAKING LIFE BETTER AT WORK on tavaroiden ja palveluiden, joita varten asiassa oli haettu rekisteröintiä, osalta yhteisön tavaramerkiksi rekisteröintiin vaadittava erottamiskyky

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan kantajalle sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa käytävästä että SMHV:ssa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”MAKING LIFE BETTER AT WORK” luokkiin 16, 20, 35 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 10 887 982

      Tutkijan päätös: Rekisteröintihakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia T-119/10: Kanne 5.3.2010 — Alankomaiden kuningaskunta v. Euroopan komissio

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/77

         Kanne 5.3.2010 — Alankomaiden kuningaskunta v. Euroopan komissio
   (Asia T-119/10)
   2010/C 113/111
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. Wissels, Y. de Vries ja J. Langer)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               On kumottava 23.12.2009 tehty komission päätös K(2009) 10712, jossa vähennettiin IC Ingerreg II/C tulvat Rein-Maas -ohjelmalle Belgian kuningaskunnassa, Saksan liittotasavallassa, Ranskan tasavallassa, Luxemburgin suurherttuakunnassa ja Alankomaiden kuningaskunnassa Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) 18.12.1997 tehdyn komission päätöksen K(97) 3742 EAKR 970010008 perusteella myönnettävää tukea.

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja esittää kanteensa tueksi seuraavat seitsemän kanneperustetta:

               —

               asetuksen N:o 4253/88 (1) 24 artiklan 2 kohtaa ei ole noudatettu, koska päätöksessä on arvion perusteella vahvistettu tuen vähentäminen, vaikka säännöksessä ei ole tälle perusteita

               —

               asetuksen N:o 4253/88 24 artiklan 2 ja 3 kohtaa ei ole noudatettu, koska päätöksessä on vahvistettu tuen kiinteämääräinen vähentäminen, vaikka säännöksissä ei ole tälle perusteita

               —

               oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu, koska jäsenvaltiolle on asetettu velvoitteita sellaisen unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön perusteella, joka on syntynyt velvoitteiden asettamisen jälkeen ja joka ei asianomaisena ajankohtana ollut jäsenvaltiolle selvä, täsmällinen ja ennakoitavissa oleva

               —

               suhteellisuusperiaatetta on loukattu, koska on vahvistettu 25 prosentin suuruinen ilmoitettujen kustannusten vähennys sopimusten yhteydessä, joten yleisiä periaatteita kuten avoimuuden periaatetta, syrjintäkiellon periaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ei ole noudatettu

               —

               suhteellisuusperiaatetta on loukattu, koska on vahvistettu 100 prosentin suuruinen ilmoitettujen kustannusten vähennys sellaisten sopimusten yhteydessä, jotka ylittävät direktiiveissä 93/37/ETY (2), 93/36/ETY (3) ja 92/50/ETY (4) vahvistetut kynnysarvot ja jotka tehtiin ilman mitään kilpailua

               —

               perusteluvelvollisuus on laiminlyöty, koska ei ole perusteltu, millä tavoin vahvistetut kiinteämääräiset vähennykset on määritetty

               —

               perusteluvelvollisuus on laiminlyöty, koska vahvistettiin hankekohtaisia vähennyksiä, joita ei ole perusteltu riittävästi.

      (1)  Asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta rakennerahastojen toiminnan yhteensovittamisen osalta toisaalta keskenään ja toisaalta Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa19.12.1988 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4253/88 (EYVL L 374, s. 1).

      (2)  Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/37/ETY (EYVL L 199, s. 54; oikaisu EYVL 1994 L 111, s. 115).

      (3)  Julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annettu neuvosto direktiivi 93/36/ETY (EYVL l 199, s. 1).

      (4)  Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1).


title: Asian C-8/00 poistaminen rekisteristä

text:
C 118/26              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   21.4.2001
          Asian C-8/00 (1) poistaminen rekisteristä                         Asian C-102/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/58)                                                    (2001/C 118/61)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.10.2000          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27.10.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-8/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Irlanti.      tu asia C-102/99 (Commissione Tributaria Regionale di Vene-
                                                                   zian esı́ttämä ennakkoratkaisupyyntö), Veneta Assicurazione
                                                                   SpA vastaan Ufficio del Registro di Padova.
(1) EYVL C 63, 4.3.2000.
                                                                   (1) EYVL C 136, 15.5.1999.
         Asian C-331/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                            Asian C-421/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/59)
                                                                                (2001/C 118/62)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 25.10.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-331/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27.10.2000
Ranskan tasavalta.                                                 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                   tu asia C-421/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
                                                                   tasavalta.
(1) EYVL C 314, 30.10.1999.
                                                                   (1) EYVL C 20, 22.1.2000.
         Asian C-95/00 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                            Asian C-469/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/60)
                                                                                (2001/C 118/63)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.10.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27.10.2000
tu asia C-95/00 (Landesgericht Korneuburgin (Itävalta) esittä-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
mä ennakkoratkaisupyyntö), O’Neill Incorporated vastaan            tu asia C-469/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
JOMO s.r.o.                                                        tasavalta.
(1) EYVL C 149, 27.5.2000.                                         (1) EYVL C 47, 19.2.2000.


title: Asia C-28/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kúria (Unkari) on esittänyt 18.1.2016 – MVM Magyar Villamos Művek Zrt. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebviteli Igazgatósága

text:
               2.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kúria (Unkari) on esittänyt 18.1.2016 – MVM Magyar Villamos Művek Zrt. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebviteli Igazgatósága
   (Asia C-28/16)
   (2016/C 156/30)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kúria

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: MVM Magyar Villamos Művek Zrt.

      Vastapuoli: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebviteli Igazgatósága

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko [holdingyhtiö], joka on ottanut aktiivisesti hoitaakseen tytäryhtiöiden tai koko yhtiöryhmän tietyt asiat mutta joka ei laskuta tämän holdingyhtiön aktiivisessa toiminnassa suoritettuja palveluja eikä näitä rasittavaa arvonlisäveroa tytäryhtiöiltä, arvonlisäverovelvollinen mainittujen palvelujen osalta?

               2)

               Jos ensimmäisen kysymykseen vastataan [– –] myöntävästi, voiko aktiivinen [holdingyhtiö] käyttää – ja jos voi, millä tavoin – arvonlisäveron vähennysoikeutta sellaisten käyttämiensä palvelujen osalta, jotka liittyvät suoraan eräiden tytäryhtiöiden [arvolisäverolliseen] liiketoimintaan?

               3)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan [– –] myöntävästi, voiko aktiivinen [holdingyhtiö] käyttää – ja jos voi, millä tavoin – arvonlisäveron vähennysoikeutta sellaisten palvelujen osalta, jotka palvelevat koko yritysryhmän tarpeita?

               4)

               Vaikuttaako – ja jos vaikuttaa, miten – edellä oleviin kysymyksiin annettaviin vastauksiin se, jos aktiivinen [holdingyhtiö] laskuttaa kyseiset käytetyt palvelut edelleen tytäryhtiöiltä välillisinä palveluina?


title: Asia C-77/05: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan 17.2.2005 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/25

         Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan 17.2.2005 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
   (Asia C-77/05)
   (2005/C 82/50)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta on nostanut 17.2.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehenä on O'Neil, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               kumoaa Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston perustamisesta 26 päivänä lokakuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2007/2004 (1);

               2)

               katsoo EY 233 artiklan nojalla, että rajavirastoasetuksen kumoamisen jälkeen ja ennen uuden, kyseistä asiaa koskevan lainsäädännön antamista rajavirastoasetuksen säännökset jäävät voimaan, paitsi siltä osin kuin niissä estetään Yhdistyneen kuningaskunnan osallistuminen kyseisen asetuksen soveltamiseen;

               3)

               velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Yhdistyneeltä kuningaskunnalta evättiin oikeus osallistua Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston perustamisesta 26 päivänä lokakuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2007/2004 (rajavirastoasetus) antamiseen huolimatta siitä, että se on Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia tehdyn pöytäkirjan (Schengen-pöytäkirja) 5 artiklan 1 kohdan ja Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 3 artiklan 1 kohdan nojalla ilmoittanut halustaan tähän. Rajavirastoasetuksen kumoamista vaaditaan sillä perusteella, että Yhdistyneen kuningaskunnan jättämisessä ulkopuolelle asetuksen antamisen osalta on kysymys EY 230 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta olennaisen menettelymääräyksen rikkomisesta ja/tai perustamissopimuksen rikkomisesta.
   Yhdistyneen kuningaskunnan pääväite on se, että kun neuvosto jätti sen rajavirastoasetuksen antamisen osalta ulkopuolelle, se menetteli Schengen-pöytäkirjan 4 ja 5 artiklan välistä suhdetta koskevan virheellisen tulkinnan pohjalta. Se väittää erityisesti seuraavaa:

               a)

               Neuvoston tulkinta, jonka mukaan Schengen-pöytäkirjan 5 artiklassa annettu osallistumisoikeus soveltuu ainoastaan sellaisiin Schengenin säännöstöön perustuviin toimenpiteisiin, joihin Yhdistynyt kuningaskunta osallistuu neuvoston 4 artiklan nojalla tekemän päätöksen perusteella, on ristiriidassa kyseisten artiklojen rakenteen ja kieliasun, 5 artiklan järjestelmän todellisen luonteen ja sen 5 artiklaan liittyvän julistuksen kanssa, joka liitettiin Amsterdamin sopimuksen päätösasiakirjaan.

               b)

               Neuvoston Schengen-pöytäkirjaa koskeva tulkinta ei mahdollista Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 7 artiklan ”rajoitussäännön” tehokasta vaikutusta. Tällainen tulkinta ei myöskään suojaa Schengenin säännöstön yhtenäisyyttä. Itse asiassa säännöstöä turvaavana keinona sen vastakkainen vaikutus Yhdistyneelle kuningaskunnalle olisi pääosin suhteeton.

               c)

               Kun otetaan huomioon se Schengen säännöstöön perustuvien toimenpiteiden laaja ja väljä käsite, jota neuvosto käytännössään soveltaa, Schengen-pöytäkirjan 5 artiklan järjestelmä, sellaisena kuin neuvosto sitä tulkitsee, saattaisi toimia tavalla, joka loukkaa oikeusvarmuuden periaatetta ja tehostettua yhteistyötä ohjaavia perusperiaatteita.

         Toissijaisesti Yhdistynyt kuningaskunta väittää, että jos neuvoston tulkinta Schengen-pöytäkirjan 4 ja 5 artiklan välisestä suhteesta olisi oikea, tämä johtaisi välttämättä 5 artiklassa tarkoitetun Schengenin säännöstöön perustuvan toimenpiteen käsitteen suppeaan tulkintaan siten, että kysymys olisi säännöstöön epäselvästi liittyvästä toimenpiteestä, ja rajavirastoasetus ei ole tällainen toimenpide.

      (1)  EYVL L 349, s. 1.


title: Asia C-27/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 21.12.2011 — valittajana Ranskan tasavalta sekä muina osapuolina People’s Mojahedin Organization of Iran, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet terrorismin torjumiseksi — Yhteinen kanta 2001/931/YUTP — Asetus (EY) N:o 2580/2001 — Euroopan unionin neuvoston laatimaan, tarkastelemaan ja muuttamaan luetteloon sisällytetyn ryhmän varojen jäädyttäminen — Puolustautumisoikeudet)

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 21.12.2011 — valittajana Ranskan tasavalta sekä muina osapuolina People’s Mojahedin Organization of Iran, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio
   (Asia C-27/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet terrorismin torjumiseksi - Yhteinen kanta 2001/931/YUTP - Asetus (EY) N:o 2580/2001 - Euroopan unionin neuvoston laatimaan, tarkastelemaan ja muuttamaan luetteloon sisällytetyn ryhmän varojen jäädyttäminen - Puolustautumisoikeudet)
   2012/C 49/02
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: E. Belliard, G. de Bergues ja A. Adam)

      Muut osapuolet: People’s Mojahedin Organization of Iran (edustajat: avocat J.-P. Spitzer, D. Vaughan, QC ja barrister M.-E. Demetriou), Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio (asiamiehet: S. Boelaert ja P. Aalto)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-284/08, People’s Mojahedin Organization of Iran vastaan neuvosto, 4.12.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi People’s Mojahedin Organization of Iranin osalta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä päätöksen 2007/868/EY kumoamisesta 15.7.2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/583/EY (EUVL L 188, s. 21)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 82, 4.4.2009.


title: Asia F-16/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 30.11.2009 — de Britto Patrício-Dias v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Arviointi — Urakehitystä koskeva arviointikertomus — Arviointikausi 2007 — Henkilöstösääntöjen 43 artiklan rikkominen — Perustelut — Ilmeinen arviointivirhe — Tehokkuuden arviointi osalla viiteajanjaksoa)

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/77

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 30.11.2009 — de Britto Patrício-Dias v. komissio
   (Asia F-16/09) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Arviointi - Urakehitystä koskeva arviointikertomus - Arviointikausi 2007 - Henkilöstösääntöjen 43 artiklan rikkominen - Perustelut - Ilmeinen arviointivirhe - Tehokkuuden arviointi osalla viiteajanjaksoa)
   2010/C 24/144
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Jorge de Britto Patrício-Dias (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Massaux)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja G. Berscheid)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Päätöksen, jolla hylätään kantajan valitus päätöksestä, joka koskee hänen arviointiaan vuoden 2007 osalta, kumoaminen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               J. de Britto Patrício-Dias velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 90, 18.4.2009, s. 41.


title: Asian C-458/02 poistaminen rekisteristä

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/29

         Asian C-458/02 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 143/47)

      (Oikeudenkäyntikieli: englanti)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 22.3.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-458/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta.

      (1)  EUVL C 55, 8.3.2003.


title: Asia C-582/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 17.12.2014 – Patrick Breyer v. Saksan valtio

text:
               16.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 17.12.2014 – Patrick Breyer v. Saksan valtio
   (Asia C-582/14)
   (2015/C 089/05)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Patrick Breyer

      Vastaaja: Saksan valtio

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (1) – tietosuojadirektiivi – 2 artiklan a alakohtaa tulkittava siten, että internetprotokollaosoite (IP-osoite), jonka palveluntarjoaja tallentaa, kun sen internetsivulla käydään, on palveluntarjoajan kannalta henkilötieto jo silloin, kun kolmannella (tässä: yhteyksien tarjoaja) on käytettävissään rekisteröidyn tunnistamiseksi tarvittavat lisätiedot?

               2)

               Onko tietosuojadirektiivin 7 artiklan f alakohta esteenä sellaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan palveluntarjoaja saa kerätä ja hyödyntää käyttäjän henkilötietoja ilman tämän suostumusta vain silloin, kun tämä on tarpeen, jotta mahdollistetaan kyseisen käyttäjän kyseisen sähköisen tieto- ja viestintäpalvelun tosiasiallinen käyttö ja tämän käytön laskutus, ja jonka mukaan sähköisen tieto- ja viestintäpalvelun yleisen toiminnan takaamisen tavoitteella ei voida oikeuttaa kulloisenkin yksittäisen käytön päättymisen jälkeistä hyödyntämistä?

      (1)  EYVL L 281, s. 31.


title: Asia T-750/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.9.2016 – Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft ym. v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuet — Uusiutuva energia — Uusituvista energialähteistä annetun muutetun Saksan lain (vuoden 2014 EEG-laki) tiettyjen säännösten perusteella myönnetty tuki — Tuki uusiutuvista lähteistä peräisin olevalle sähkölle ja alennettu EEG-lisämaksu energiaintensiivisille yrityksille — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi — Kumoamiskanne — Oikeussuojan tarvetta ei ole — Tutkimatta jättäminen)

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.9.2016 – Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft ym. v. komissio
   (Asia T-750/15) (1)

   ((Kumoamiskanne - Valtiontuet - Uusiutuva energia - Uusituvista energialähteistä annetun muutetun Saksan lain (vuoden 2014 EEG-laki) tiettyjen säännösten perusteella myönnetty tuki - Tuki uusiutuvista lähteistä peräisin olevalle sähkölle ja alennettu EEG-lisämaksu energiaintensiivisille yrityksille - Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi - Kumoamiskanne - Oikeussuojan tarvetta ei ole - Tutkimatta jättäminen))
   (2016/C 410/27)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH (Zeitz, Saksa), RWE Power AG (Essen, Saksa) ja Vattenfall Europe Mining AG (Cottbus, Saksa) (edustajat: asianajajat U. Karpenstein, K. Dingemann ja M. Kottmann)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Herrmann ja T. Maxian Rusche)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Saksan liittotasavallan toteuttamasta valtiontukiohjelmasta SA.38632 (2014/N) (EEG 2014 – Uusiutuvaa energiaa koskeva lainsäädäntöuudistus) 23.7.2014 tehty komission päätös C(2014) 5081 final

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH, RWE Power AG ja Vattenfall Europe Mining AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 59, 15.2.2016.


title: Asia C-255/06 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 5.7.2007 — Yedaș Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AȘ v. Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Kansainväliset sopimukset — ETY-Turkki-sopimus — Euroopan unionin ja Turkin välinen tulliliitto — Korvaavat rahoitustuet)

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/19

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 5.7.2007 — Yedaș Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AȘ v. Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-255/06 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kansainväliset sopimukset - ETY-Turkki-sopimus - Euroopan unionin ja Turkin välinen tulliliitto - Korvaavat rahoitustuet)
   (2007/C 297/31)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Yedaș Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AȘ (edustaja: asianajaja R. Sinner)

      Valittajan vastapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja D. Canga Fano) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: X. Lewis ja J. Hottiaux)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-367/03, Yedaș Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AȘ v. Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio, 30.3.2006 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi perusteettomana vahingonkorvauskanteen, jossa vaadittiin korvausta kantajalle sen vuoksi aiheutuneeksi väitetystä vahingosta, etteivät vastaajina olevat toimielimet olleet noudattaneet Euroopan unionin ja Turkin välistä tulliliittoa koskevissa säännöksissä säädettyjä velvollisuuksia ja erityisesti velvollisuutta sen taloudellisen tuen maksamiseen, jolla pyritään tasaamaan tulliliitosta Turkin taloudelle aiheutuvia kielteisiä vaikutuksia
   Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Yedaș Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AȘ velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 212, 2.9.2006.


title: Asia T-433/08 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 20.11.2008 — SIAE v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Komission päätös, jossa määrätään lopetettavaksi tekijänoikeuksien kollektiiviseen hallinnointiin liittyvä yhdenmukaistettu menettelytapa — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyyden puuttuminen)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/36

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 20.11.2008 — SIAE v. komissio
   (Asia T-433/08 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Komission päätös, jossa määrätään lopetettavaksi tekijänoikeuksien kollektiiviseen hallinnointiin liittyvä yhdenmukaistettu menettelytapa - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyyden puuttuminen)
   (2009/C 32/71)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Società Italiana degli Autori ed Editori (SIAE) (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat M. Siragusa, M. Mandel, L. Vullo ja S. Valentino)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Di Bucci ja F. Castillo de la Torre)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Hakemus, joka koskee komission 16.7.2008 tekemän päätöksen K(2008) 3435 lopullinen, joka koskee EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamista koskevaa menettelyä (asia COMP/C2/38.698 — CISAC), 4 artiklan 2 ja 3 kohdan täytäntöönpanon lykkäämistä
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-325/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Iliad ym. v. komissio (Valtiontuki — Julkisen palvelun kustannusten korvaaminen erittäin nopeaa sähköisen viestinnän laajakaistaverkkoa Hauts-de-Seinen departementissa koskevan hankkeen yhteydessä — Päätös, jossa todetaan, että ilmoitettu toimi ei ole tukea — Muodollista tutkintamenettelyä ei ole aloitettu — Vakavat vaikeudet — Altmark-tuomio — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu — Markkinoiden toimimattomuus — Liiallinen korvaus)

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 336/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Iliad ym. v. komissio
   (Asia T-325/10) (1)

   (Valtiontuki - Julkisen palvelun kustannusten korvaaminen erittäin nopeaa sähköisen viestinnän laajakaistaverkkoa Hauts-de-Seinen departementissa koskevan hankkeen yhteydessä - Päätös, jossa todetaan, että ilmoitettu toimi ei ole tukea - Muodollista tutkintamenettelyä ei ole aloitettu - Vakavat vaikeudet - Altmark-tuomio - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu - Markkinoiden toimimattomuus - Liiallinen korvaus)
   2013/C 336/36
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Iliad (Pariisi, Ranska), Free infrastructure (Pariisi) ja Free (Pariisi) (edustaja: asianajaja T. Cabot)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Stromsky ja C. Urraca Caviedes)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: aluksi G. de Bergues ja J. Gstalter, sitten D. Colas ja J. Bousin), Puolan tasavalta (asiamiehet: aluksi M. Szpunar ja B. Majczyna, sitten B. Majczyna) ja Département des Hauts-de-Seine (Ranska) (edustajat: asianajajat J.-D. Bloch ja G. O’Mahony)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus erittäin nopean sähköisen viestinnän laajakaistaverkon toteuttamisesta ja käyttämisestä Hauts-de-Seinen departementissa aiheutuneiden julkisen palvelun kustannusten korvaamisesta (valtiontuki N 331/2008 — Ranska) 30.9.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 7426 lopullinen kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Iliad, Free infrastructure ja Free vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Département des Hauts-de-Seine, Ranskan tasavalta ja Puolan tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 288, 23.10.2010.


title: Asia T-338/08: Kanne 11.8.2008 — Stichting Natuur en Milieu ja Pesticide Action Network Europe v. komissio

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/40

         Kanne 11.8.2008 — Stichting Natuur en Milieu ja Pesticide Action Network Europe v. komissio
   (Asia T-338/08)
   (2008/C 301/69)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Alankomaat) ja Pesticide Action Network Europe (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat B. Kloostra ja A. van den Biesen)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               kantajille osoitetut, 1.7.2008 päivätyt komission päätökset on kumottava

               —

               komissio on määrättävä aineellisesti tutkimaan sen käsiteltäväksi saatetut sisäistä uudelleentarkastelua koskevat pyynnöt

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat ovat vaatineet komissiota tarkastelemaan asetusta N:o 149/2008 (1) uudelleen asetuksen N:o 1367/2006 (2) IV osaston mukaisesti. Komissio hylkäsi kyseiset vaatimukset 1.7.2008 päivätyllä kirjeellään sillä perusteella, ettei riidanalaista asetusta voinut pitää yksittäistä tapausta koskevana toimena tai päätösten joukkona.
   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi ensinnäkin siihen, että asetus N:o 149/2008 on päätösten joukko. Kantajat toteavat, että asetusta sovelletaan lopullisesti määriteltyyn ja ennakkoon määritettyyn ryhmään tuotteita ja vaikuttavia aineita.
   Kantajat vetoavat tässä yhteydessä myös asetuksen N:o 396/2005 (3) sisältöön. Kyseisen asetuksen 6 artiklan mukaan on mahdollista toimittaa erillinen hakemus kunkin jäämien enimmäismäärän vahvistamiseksi. Tämä mahdollisuus on annettu myös sellaisille kansalaisjärjestöille, joilla on terveyteen liittyvä intressi, kuten kantajilla. Tällaista hakemusta koskevan päätöksen on kantajien mukaan näin ollen liityttävä tiettyyn tuotteeseen tai tiettyyn vaikuttavaan aineeseen. Samaa ajatustapaa pitäisi kantajien mukaan noudattaa asetuksessa N:o 149/2008 vahvistettujen jäämien enimmäismäärien osalta.
   Toissijaisesti kantajat vetoavat siihen, että asetus N:o 149/2008 koskee päätöstä, johon sovelletaan Århusin sopimuksen (4) 6 artiklan ensimmäistä kappaletta. Kyseessä on kantajien mukaan päätös, joka koskee kantajia suoraan ja erikseen EY 230 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla.

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 muuttamisesta sen liitteen I kattamien tuotteiden jäämien enimmäismääriä koskevien liitteiden II, III ja IV vahvistamiseksi 29.1.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 149/2008 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 58, s. 1).

      (2)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL L 264, s. 13).

      (3)  Torjunta-ainejäämien enimmäismääristä kasvi- ja eläinperäisissä elintarvikkeissa ja rehuissa tai niiden pinnalla sekä neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta 23.2.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 396/2005 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL 2005, L 124, s. 4).

      (4)  Yleissopimus tiedon saatavuudesta, yleisön osallistumisesta päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuudesta ympäristöasioissa — Julistukset (EUVL 2005, L 124, s. 4).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 9 päivänä joulukuuta 2004, asiassa C-79/03, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 79/409/ETY — Luonnonvaraisten lintujen suojelu — Metsästäminen liimalla)

text:
               19.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/6

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   9 päivänä joulukuuta 2004,
   asiassa C-79/03, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Espanjan kuningaskunta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 79/409/ETY - Luonnonvaraisten lintujen suojelu - Metsästäminen liimalla)
   (2005/C 45/11)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asiassa C-79/03, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 21.2.2003, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään G. Valero Jordana) vastaan Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään N. Díaz Abad), yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä tuomari), J. Makarczyk, P. Kūris ja J. Klučka, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on 9.12.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Salliessaan sen, että Valencian alueella harjoitetaan metsästystä linnunliimalla käyttäen menetelmää, joka tunnetaan nimellä ”parany”, Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY 8 artiklan 1 kohdan ja 9 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 101, 26.4.2003.


title: Asia C-283/07: Kanne 12.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/22

         Kanne 12.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-283/07)
   (2007/C 199/34)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Zadra ja J.- B. Laignelot)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut jätteistä 15.7.1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY (2), 1 artiklan a kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut ja pitänyt voimassa seuraavat säännökset:

                           —

                           15.12.2004 annetun lain nro 308 1 §:n 25–27 momentti ja 29 momentti ja

                           —

                           15.12.2004 annetun lain nro 308 1 §:n 29 momentin b kohta ja 3.4.2006 annetun lakiasetuksen nro 152 229 §

                     joissa säädetään, että teräs- ja metalliteollisuudessa käytettäväksi tarkoitettuun tiettyyn rautaromuun ja korkealaatuisesta jätteestä saatavaan polttoaineeseen ei a priori sovelleta jätteitä koskevaa Italian lainsäädäntöä, joka on annettu edellä mainitun jätedirektiivin voimaansaattamiseksi.

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio väittää yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön valossa, että lain nro 308 1 §:n 25–27 momentin ja 29 momentin ja lakiasetuksen nro 152 182 §:n 1 momentin s alakohdan ja 229 §:n säännöksillä, joilla systemaattisesti ja a priori jätetään jätteen käsitteen ulkopuolelle terästeollisuudessa käytettäväksi tarkoitettu tietty rautaromu ja korkealaatuisesta jätteestä saatava polttoaine, aiheutetaan se, että direktiivissä 75/442 säädettyä jätteen käsitettä ja näin kyseisen direktiivin soveltamisalaa rajoitetaan perusteettomasti ja estetään täten sen tehokas vaikutus. Nämä säännökset ovat siis kyseisen direktiivin vastaisia, sillä tästä direktiivistä ei voida poiketa kansallisen oikeuden säännöksellä eikä siinä säädetä edellä mainittujen tavaroiden ja aineiden jättämisestä sen soveltamisalan ulkopuolelle.
   Italian lainsäätäjä on jättänyt terästeollisuudessa käytettäväksi tarkoitetun rautaromun ja korkealaatuisesta jätteestä saatavan polttoaineen jätteen käsitteen ulkopuolelle käyttämällä olettamaa juris et de jure, että kyseiset tavarat ja aineet, sellaisina kuin ne määritellään kyseisissä säännöksissä, on aina katsottava raaka-aineiksi. Tällä säännöksellä rajoitetaan vääjäämättä direktiivissä säädettyä dynaamista ja funktionaalista määritelmää. Sillä tehdään nimittäin mahdottomaksi se, että direktiivissä 75/442 tarkoitetun ”jätteen” olemassaolo voitaisiin ”todeta kaikkien asianhaarojen valossa”, sillä se, onko kyse direktiivissä tarkoitetusta jätteestä, on todettava kussakin tapauksessa erikseen.
   Näiden jätteiden systemaattisella sulkemisella direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle ei ainoastaan vaaranneta direktiivin tehokasta vaikutusta ja etenkin sillä ympäristön suojelemiseksi käyttöön otettua jätehuollon valvontajärjestelmää, vaan siitä seuraa myös, ettei näihin jätteisiin voida soveltaa ympäristönsuojelusäännöksiä, joiden soveltamisala on määritetty juuri suhteessa direktiivissä säädettyyn jätteen käsitteeseen. Tällaisella poissulkemisella aiheutettavat mahdolliset haitalliset vaikutukset menevät siis pidemmälle kuin direktiivin pelkästä soveltamatta jättämisestä aiheutuvat haitalliset vaikutukset.

      (1)  EYVL L 194, s. 47.

      (2)  EYVL L 78, s. 32.


title: Asia C-53/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský soud v Ostravě (Tšekin tasavalta) on esittänyt 30.1.2013 — Strojírny Prostějov, a.s. v. Odvolací finanční ředitelství

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský soud v Ostravě (Tšekin tasavalta) on esittänyt 30.1.2013 — Strojírny Prostějov, a.s. v. Odvolací finanční ředitelství
   (Asia C-53/13)
   2013/C 141/18
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Krajský soud v Ostravě

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Strojírny Prostějov, a.s.

      Vastaaja: Odvolací finanční ředitelství

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 56 ja 57 artikla esteenä sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamiselle, jonka mukaan silloin, kun yrityksen (luovuttaja), joka luovuttaa työntekijöitä toisen yrityksen käyttöön, kotipaikka on toisen jäsenvaltion alueella, työntekijöitä käyttävällä yrityksellä on velvollisuus pidättää kyseisten työntekijöiden palkasta vero ja tilittää se valtiolle, kun taas silloin, kun luovuttajan kotipaikka on Tšekin tasavallan alueella, tämä on luovuttajan velvollisuutena?


title: Asia T-630/11 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.12.2012 — Strobl v. komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Palvelukseen ottaminen — Avoin kilpailu — Henkilöt, jotka on otettu soveltuvien hakijoiden luetteloon ennen uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa — Ilmoitus avoimesta virasta — Nimitys — Palkkaluokan määrittäminen uusien epäedullisempien sääntöjen mukaan — Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII oleva 12 artikla — Oikeudellinen virhe — Virkamiestuomioistuimen perusteluvelvollisuus)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/43

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.12.2012 — Strobl v. komissio
   (Asia T-630/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Palvelukseen ottaminen - Avoin kilpailu - Henkilöt, jotka on otettu soveltuvien hakijoiden luetteloon ennen uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa - Ilmoitus avoimesta virasta - Nimitys - Palkkaluokan määrittäminen uusien epäedullisempien sääntöjen mukaan - Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII oleva 12 artikla - Oikeudellinen virhe - Virkamiestuomioistuimen perusteluvelvollisuus)
   2013/C 26/83
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Peter Strobl (Besozzo, Italia) (edustaja: asianajaja H.-J. Rüber)

      Valittajan vastapuolet: Euroopan komissio (asiamies: J. Currall, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J. Herrmann ja A. Jensen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-56/05, Strobl vastaan komissio, 29.9.2011 antamasta tuomiosta (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) tehty valitus, jossa vaaditaan tämän tuomion kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Peter Strobl vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle tässä asiassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 49, 18.2.2012.


title: Asia T-232/99: Margaret Mary McKenzie Campbellin 12.10.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 20/22                   FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        22.1.2000
Kantaja esittää seuraavat kanneperusteet:                                  asianajotoimisto Ferdinand Kellyn solicitorit, 21 Bennetts Hill,
                                                                           Birmingham B2 5QP, Yhdistynyt kuningaskunta.
— Komissio on erottuaan toimivaltainen käsittelemään vain
    juoksevia asioita, joihin päätös ei kuulu.
                                                                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
— Päätös tehtiin Asetuksen N:o 17 nojalla, mutta se olisi
    pitänyt tehdä asetuksen N:o 3975/87 nojalla (sikäli kuin               — kumoaa 16.6.1999 tehdyn komission päätöksen asiassa
    sitä lainkaan olisi pitänyt tehdä). Tämä olennaisen menette-                IV/35.992/F3 – Scottish and Newcastle,
    lymääräyksen rikkominen riisti BA:lta menettelylliset ta-
    keet, joihin se oli oikeutettu. Lisäksi komissio on päätöstä
    tehdessään ylittänyt toimivaltansa siltä osin kuin päätös              — määrää, että komission on toteutettava annettavan tuo-
    koskee Yhdistyneen kuningaskunnan ja kolmansien mai-                        mion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet Eu-
    den välisiä reittejä.                                                       roopan yhteisöjen perustamissopimuksen 233 artiklan
                                                                                mukaisesti, ja
— Komissio ryhtyi toimiin ainoastaan BA:ta vastaan, vaikka
    kaikki eurooppalaiset lentoyhtiöt ovat mukana vastaavissa
                                                                           — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
    järjestelyissä.
— Vaadittavaa syy-yhteyttä niiden väitettyjen markkinoiden,
    joilla komissio väittää väärinkäytön tapahtuneen, ja niiden            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    markkinoiden, joilla komissio väittää väärinkäytön haital-
    listen vaikutuksien näkyvän, välillä ei ole olemassa eikä
    82 artiklaa siten voida soveltaa.
                                                                           Kantaja toteaa, että komissio ilmoitti (1) 13.1.1998 asetuksen
                                                                           N:o 17/62 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti, että se aikoi
— Lentomatkatoimistopalvelujen markkinoita ei tässä ta-                    hyväksyä tietyt sopimukset, jotka Scottish and Newcastle PLC
    pauksessa voida pitää asiassa merkityksellisinä tuotemark-             oli ilmoittanut sille, myöntämällä EY 81 artiklan 3 kohdan
    kinoina. BA väittää, että oikea tapa määritellä kyseiset               mukaisen poikkeusluvan. Kyseiset sopimukset olivat vakiomal-
    markkinat on pitää niinä matkatoimistojen välittämää                   lisia vuokrasopimuksia, joiden kohteena olivat täysin varuste-
    reittiä tai reittejä. Lisäksi asiassa merkityksellisenä maantie-       tut, anniskeluoikeudet omistavat pubit Yhdistyneessä kunin-
    teellisenä markkina-alueena ei ole Yhdistynyt kuningaskun-             gaskunnassa ja joihin sisältyy määräyksiä oluen ostovelvoit-
    ta, kuten komissio väittää, vaan suurempi alue.                        teesta (beer tie). Ennen kuin komissio teki lopullisen päätöksen
                                                                           asiassa, se pyysi niitä, joita asia koskee, esittämään huomautuk-
— Vaikka asiassa merkitykselliset tuotemarkkinat olisikin                  sensa.
    oikein määritelty, BA:lla ei voida katsoa olevan määräävää
    markkina-asemaa, koska se ei voi toimia toimittajistaan,
    kilpailijoistaan ja asiakkaistaan riippumatta.                         Kantaja esitti 12.3.1999 komissiolle huomautuksensa ja asian-
                                                                           tuntijan lausunnon. Kyseisissä huomautuksissa vastustettiin
— Vaikka BA olisikin määräävässä asemassa oikein määritel-                 ehdotusta myöntää Scottish and Newcastlelle taannehtivaa tai
    lyillä merkityksellisillä markkinoilla, sen kannustinsopi-             minkäänlaista poikkeuslupaa.
    mukset eivät ole määräävän aseman väärinkäyttöä.
                                                                           Komissio teki 16.6.1999 päätöksen EY:n perustamissopimuk-
                                                                           sen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia IV/35.992/F3 –
                                                                           Scottish and Newcastle; jäljempänä kanteen kohteena oleva
                                                                           päätös) (2) Päätöksessään komissio hylkäsi mainituissa huo-
                                                                           mautuksissa esitetyt vastaväitteet ja myönsi Scottish and
                                                                           Newcastlelle ilmoitettujen sopimusten osalta taannehtivan
                                                                           poikkeusluvan 1.1.1985-31.12.2002 väliseksi ajaksi.
Margaret Mary McKenzie Campbellin 12.10.1999 Euroo-
    pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                           Kantaja on nostanut kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                            (Asia T-232/99)                                mioistuimessa sillä perusteella, ettei komissio myöntäessään
                                                                           poikkeusluvan ilmoitettujen sopimusten osalta:
                             (2000/C 20/45)
                                                                           a) arvioinut asianmukaisesti tosiseikkoja ja oikeussääntöjä,
                                                                                joiden perusteella voidaan osoittaa, että ilmoitetut sopi-
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                            mukset eivät täytä 81 artiklan 3 kohdan mukaisia edelly-
                                                                                tyksiä;
Margaret Mary Mckenzie Campbell on nostanut 12.10.1999
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                  b) perustellut riittävästi päätöstään, jonka mukaan ilmoitetut
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-                    sopimukset täyttävät 81 artiklan 3 kohdan mukaiset
jien asiamiehinä ovat Becket Bedford, Middle Temple, sekä                       edellytykset;
 ---pagebreak--- 22.1.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 20/23
c) arvioinut asianmukaisesti tosiseikkoja ja oikeussääntöjä,             BP Nederland V. O. F:n, BP Direct V. O. F:n ja Actomat
      joiden perusteella voidaan osoittaa, että ilmoitetut sopi-         B. V:n 15.10.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
      mukset eivät täytä asetuksen N:o 17 4 artiklan 2 kohdan                                   taan nostama kanne
      mukaisia edellytyksiä.
                                                                                (Asia T-237/99)
( 1) EYVL C 8, s. 4.
(2) EYVL L 186, s. 28.                                                                              (2000/C 20/47)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                         BP Nederland V. O. F., kotipaikka Rotterdam (Alankomaat), BP
                                                                         Direct V. O. F., kotipaikka Alphen a/d Rijn (Alankomaat) ja
                                                                         Actomat B. V., kotipaikka Amsterdam (Alankomaat), ovat
Patrick Monod-Gayraudin 18.10.1999 Euroopan yhteisö-                     15.10.1999 nostaneet Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
            jen komissiota vastaan nostama kanne                         keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                         komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat
                          (Asia T-234/99)                                M. van Empel ja M. Smeets, Amsterdam, ja prosessiosoite
                                                                         Luxemburgissa on asianajotoimisto G. Harles, Rue Mathias
                                                                         Hardt 8-10.
                           (2000/C 20/46)
                                                                         Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       a) kumoaa valtiontuesta, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa
                                                                              Saksan rajan tuntumassa sijaitsevien 633 alankomaalaisen
Patrick Monod-Gayraud, kotipaikka Varsova (Puola), on nosta-                  huoltamon hyväksi, 20 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn
nut 18.10.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-                      komission päätöksen, joka on annettu tiedoksi numerolla
teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissio-                   K(1999) 2 539 lopull. (1) ja jossa Alankomaiden 450
ta vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Hélène Masse-                huoltamolle myöntämä valtiontuki määrätään perittäväksi
Dessen, Pariisi, ja Viviane Ecker, 77 boulevard Grande Duches-                takaisin, ja
se Charlotte, Luxemburg.
                                                                         b) velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— kumoaa komission päätöksen, jolla evätään maksutonta
      majoitusta koskeva etu,
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
— velvoittaa komission maksamaan kantajalle vahingonkor-                 kuin asiassa T-248/99.
      vauksena 91 200 euroa, ja
                                                                         (1) EYVL L 280, 30.10.1999, s. 87.
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kanteen kohteena on komission 29.6.1999 tekemä päätös,
jolla komissio kieltäytyi ottamasta vastattavakseen asunnon              Esso Nederland B. V:n 19.10.1999 Euroopan yhteisöjen
vuokraa kantajan puolesta. Kantaja on komission Puolan                                 komissiota vastaan nostama kanne
edustustossa työskentelevä kansallinen asiantuntija.
                                                                                (Asia T-242/99)
Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa erityisesti siihen, että
kyseinen päätös on ristiriidassa niiden ennakollisten sitoumus-                                     (2000/C 20/48)
ten kanssa, joita komissio antoi hänen osaltaan.
Kantaja lisää, ettei häntä vastaan voida vedota siihen seikkaan,                            (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
että asunnon vuokraa ei korvata virkamiehelle silloin kun,
kuten hänen tapauksessaan, kyseisen virkamiehen puoliso                  Esso Nederland B. V., kotipaikka Den Haag (Alankomaat),
omistaa kyseisen asunnon. Hän ei nimittäin ikinä olisi                   on nostanut 19.10.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
päättänyt asua puolisonsa omistamassa asunnossa, vaan kysei-             oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
nen tilanne johtuu komission toiminnasta.                                komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat M. H.
                                                                         van der Woude ja R. W. Wezenbeek-Geuke, Bryssel, ja
                                                                         prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto J. Loesch,
                                                                         Rue Goethe 11.


title: Asia C-123/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 12.3.2015 – Max-Heinz Feilen v. Finanzamt Fulda

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 12.3.2015 – Max-Heinz Feilen v. Finanzamt Fulda
   (Asia C-123/15)
   (2015/C 213/23)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Max-Heinz Feilen

      Vastapuoli: Finanzamt Fulda

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko pääomien vapaa liikkuvuus, josta määrätään SEUT 63 artiklan 1 kohdassa yhdessä SEUT 65 artiklan kanssa, esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan tiettyyn veroluokkaan kuuluvien henkilöiden saadessa omaisuutta kuoleman johdosta tapahtuvalla saannolla perintöveroa alennetaan, jos jäämistöön sisältyy omaisuutta, joka on jo siirtynyt tähän veroluokkaan kuuluville henkilöille saantoa edeltäneiden kymmenen vuoden aikana, ja tästä aikaisemmasta saannosta on määrätty perintövero kyseisessä jäsenvaltiossa, mutta jonka mukaan veronalennus ei ole mahdollinen, jos aikaisemmasta saannosta on kannettu perintövero toisessa jäsenvaltiossa?


title: Asia C-393/13 P: Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 11.7.2013 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-304/11, Alumina d.o.o. v. neuvosto ja komissio, 30.4.2013 antamasta tuomiosta

text:
               21.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/10

         Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 11.7.2013 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-304/11, Alumina d.o.o. v. neuvosto ja komissio, 30.4.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-393/13 P)
   2013/C 274/17
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J.-P. Hix ja Rechtsanwalt G. Berrisch)

      Muut osapuolet: Alumina d.o.o., Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Valituksenalainen tuomio on kumottava

               —

               Kanne on hylättävä

               —

               Ensimmäisessä oikeusasteessa kantajana ollut on velvoitettava korvaamaan valituksesta ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Neuvosto vetoaa yhteen ainoaan valitusperusteeseen valituksessaan, jonka se on tehnyt unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-304/11 30.4.2013 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin on kumonnut lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Bosnia ja Hertsegovinasta peräisin olevan zeoliitti A -jauheen tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 11.5.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 464/2011 (1).
   Neuvosto väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen tulkitessaan perusasetuksen (2) 2 artiklan 1 ja 6 kohdassa tarkoitettua ”myyntiä tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä”. Neuvosto katsoo erityisesti, että myynti voi tapahtua ”tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä”, vaikka myyjä on lisännyt myyntihintaan lisän mahdollisen maksamatta jättämisen tai maksun myöhästymisen varalta.
   Neuvoston mukaan unionin yleisen tuomioistuimen päinvastainen tulkinta on lisäksi oikeusvarmuuden periaatteen vastainen.

      (1)  EUVL L 125, s. 1.

      (2)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51).


title: Asia C-35/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.10.2009 (Finanzgericht Baden-Württembergin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Grundstücksgemeinschaft Busley ja Cibrian Fernandez v. Finanzamt Stuttgart-Körperschaften (Pääomien vapaa liikkuvuus — Kiinteistöt — Tulovero — Oikeus vähentää vuokratappiot verovelvollisen veronalaisista tuloista — Degressiivisten poistojen tekeminen hankinta- tai rakentamismenoista — Kotimaassa sijaitsevien kiinteistöjen parempi verokohtelu)

text:
               5.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.10.2009 (Finanzgericht Baden-Württembergin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Grundstücksgemeinschaft Busley ja Cibrian Fernandez v. Finanzamt Stuttgart-Körperschaften
   (Asia C-35/08) (1)

   (Pääomien vapaa liikkuvuus - Kiinteistöt - Tulovero - Oikeus vähentää vuokratappiot verovelvollisen veronalaisista tuloista - Degressiivisten poistojen tekeminen hankinta- tai rakentamismenoista - Kotimaassa sijaitsevien kiinteistöjen parempi verokohtelu)
   2009/C 297/03
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Grundstücksgemeinschaft Busley ja Cibrian Fernandez

      Vastaaja: Finanzamt Stuttgart-Körperschaften

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Baden-Württemberg — EY 18 ja EY 56 artiklan tulkinta — Kansallinen tuloverosääntely, jossa kiinteistöjen vuokrauksesta aiheutuva tappio voidaan vähentää ainoastaan kansallisella alueella sijaitsevien kiinteistöjen osalta ja jossa yksistään näihin kiinteistöihin sovelletaan edullisempaa poistojärjestelmää

      Tuomiolauselma

   EY 56 artikla on esteenä sellaiselle jäsenvaltion tuloverolainsäädännölle, jonka mukaan jäsenvaltiossa asuvilla yleisesti verovelvollisilla luonnollisilla henkilöillä on oikeus vähentää veron laskentapohjasta kiinteistöjen vuokrauksesta syntyneet tappiot niiden syntymisvuonna sekä oikeus tehdä degressiivisiä poistoja kiinteistöstä saatujen tulojen määrittämisen yhteydessä vain, jos kiinteistö sijaitsee kyseisen jäsenvaltion alueella.

      (1)  EUVL C 92, 12.4.2008.


title: Asia T-298/14 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 4.9.2014 – Erbslöh Aluminium v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Valtiontuet — Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tuotannon kansallinen edistäminen — Komission päätös aloittaa muodollinen tutkintamenettely valtiontukien alalla — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Fumus boni juris)

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 4.9.2014 – Erbslöh Aluminium v. komissio
   (Asia T-298/14 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Valtiontuet - Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tuotannon kansallinen edistäminen - Komission päätös aloittaa muodollinen tutkintamenettely valtiontukien alalla - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Fumus boni juris))
   (2014/C 431/47)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Erbslöh Aluminium GmbH (Velbert, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Volz ja B. Wißmann)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche ja R. Sauer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Hakemus sen päätöksen oikeusvaikutusten lykkäämisestä, jolla komissio aloitti muodollisen tutkintamenettelyn valtiontukien alalla uusiutuvia energialähteitä koskevasta Saksan laista

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-541/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.6.2017 – Industrie Aeronautiche Reggiane v. EUIPO – Audi (NSU) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin NSU rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki NSU — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta)

text:
               7.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.6.2017 – Industrie Aeronautiche Reggiane v. EUIPO – Audi (NSU)
   (Asia T-541/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin NSU rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki NSU - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta))
   (2017/C 256/19)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Industrie Aeronautiche Reggiane Srl (Reggio Emilia, Italia) (edustaja: asianajaja M. Gurrado)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: H. Kunz)

      Muu osapuoli EUIPO: n valituslautakunnassa: Audi AG (Ingolstadt, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 6.7.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2132/2014-2), joka koskee Audin ja Industrie Aeronautiche Reggianen välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Industrie Aeronautiche Reggiane Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 381, 16.11.2015.


title: Asia T-140/16: Kanne 5.4.2016 – Le Pen v. parlamentti

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/37

         Kanne 5.4.2016 – Le Pen v. parlamentti
   (Asia T-140/16)
   (2016/C 191/50)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Jean-Marie Le Pen (La Trinité-sur-Mer, Ranska) (edustajat: asianajajat M. Ceccaldi ja J.-P. Le Moigne)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 29.1.2016 päivätyn 5.2.2016 päivätyllä kirjeellä nro D 302191 tiedoksi annetun Euroopan parlamentin pääsihteerin päätöksen, joka on tehty ”Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeista”19.5. ja 9.7.2008 tehdyn Euroopan parlamentin puhemiehistön päätöksen 2009/C 159/01, sellaisena kuin se on muutettuna, 68 artiklan nojalla ja jossa todetaan, että kantajaan kohdistuu 320 026,23 euron suuruinen saatava parlamentin jäsenten avustajiin liittyvinä aiheettomasti maksettuina määrinä, sekä perustellaan saatavan takaisinperintä

               —

               kumoamaan 4.2.2016 päivätyn veloitusilmoituksen nro 2016-195, jossa kantajalle ilmoitetaan häneen kohdistuvan saatavan toteamisesta 29.1.2016 päivätyllä pääsihteerin päätöksellä, joka koskee parlamentin jäsenten avustajiin liittyvien aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperintää parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeiden 68 artiklan ja varainhoitoasetuksen 78, 79 ja 80 artiklan nojalla

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentin maksamaan Jean-Marie Le Penille korvattavien oikeudenkäyntikulujen korvaamisena 50 000 euroa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee riidanalaisten toimien muodolliseen laillisuuteen vaikuttavia virheitä. Tämä peruste jakautuu kahteen osaan.

                           —

                           Ensimmäinen osa, jonka mukaan toimivalta poliittisia puolueita ja siis parlamentin jäseniä koskevien taloudellisten päätösten alalla kuuluu Euroopan parlamentin puhemiehistölle eikä pääsihteerille.

                           —

                           Toinen osa, jonka mukaan Euroopan parlamentin puhemiehistö ei voi muuttaa toimivaltansa luonnetta ja laajuutta. Pääsihteeri ei kuitenkaan osoita mitenkään, että hän olisi saanut parlamentin puhemiehistön puheenjohtajalta säännönmukaisen valtuutuksen, jonka nojalla hänellä olisi toimivalta antaa ja antaa tiedoksi toimia, jotka on riitautettu, kun kyse on parlamentin jäsentä koskevien taloudellisten kysymysten ratkaisemisesta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee riidanalaisten toimien aineelliseen laillisuuteen vaikuttavia virheitä. Tämä peruste jakautuu neljään osaan.

                           —

                           Ensimmäinen osa, jonka mukaan riidanalaisissa toimissa on ilmeinen arviointivirhe.

                           —

                           Toinen osa, jonka mukaan parlamentin puhemiehistö ei ole esittänyt mitään näyttöä riidanalaisten toimien perustelemiseksi.

                           —

                           Kolmas osa, jonka mukaan riidanalaiset toimet merkitsevät harkintavallan ja menettelyn väärinkäyttöä.

                           —

                           Neljäs osa, jonka mukaan riidanalaiset toimet ovat luonteeltaan syrjiviä.


title: Asia C-349/15: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.1.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Audiencia Provincial de Castellón – Espanja) – Banco Popular Español SA v. Elena Lucaciu ja Cristian Laurentiu Lucaciu

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/31

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.1.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Audiencia Provincial de Castellón – Espanja) – Banco Popular Español SA v. Elena Lucaciu ja Cristian Laurentiu Lucaciu
   (Asia C-349/15) (1)

   (2017/C 112/41)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 302, 4.9.2015.


title: Asia T-509/12: Kanne 16.11.2012 — Advance Magazine Publishers v. SMHV — Nanso Group (TEEN VOGUE)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/64

         Kanne 16.11.2012 — Advance Magazine Publishers v. SMHV — Nanso Group (TEEN VOGUE)
   (Asia T-509/12)
   2013/C 26/127
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat) (edustaja: Barrister C. Aikens)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Nanso Group Oy (Nokia, Suomi)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 17.9.2012 tehdyn sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan päätöksen asiassa R 147/2011-4 ja hylkäämään väitteen ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”TEEN VOGUE” luokkaan 25 kuuluville tavaroille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 3529476

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: sanamerkistä ”VOGUE” koostuvan ruotsalaisen tavaramerkin rekisteröinti nro 126124 luokkaan 25 kuuluville tavaroille; kuviomerkistä ”Vogue” koostuvan ruotsalaisen tavaramerkin rekisteröinti nro 43934 luokkaan 25 kuuluville tavaroille; sanamerkistä ”VOGUE” koostuva suomalainen tavaramerkkihakemus nro T 199 803 628 luokkaan 25 kuuluville tavaroille; rekisteröity ylimääräinen kauppanimi ”VO Gue”

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen kaikkien riidanalaisten tavaroiden osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-552/12 P: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 19.6.2014 – Valittajana Helleenien tasavalta ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — EMOTR, maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Helleenien tasavallan menot)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/26

         Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 19.6.2014 – Valittajana Helleenien tasavalta ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-552/12 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - EMOTR, maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Helleenien tasavallan menot))
   2014/C 315/40
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: I. Chalkias ja E. Leftheriotou)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Tserepa-Lacombe ja A. Markoulli)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 32, 2.2.2013.


title: Asia C-631/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Noord-Holland (Alankomaat) on esittänyt 7.12.2016 – X BV v. inspecteur van de Belastingdienst / Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

text:
               20.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Noord-Holland (Alankomaat) on esittänyt 7.12.2016 – X BV v. inspecteur van de Belastingdienst / Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond
   (Asia C-631/16)
   (2017/C 086/08)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Noord-Holland

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: X BV

      Vastaaja: Inspecteur van de Belastingdienst / Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut [yritys A] Ltd, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta 13.9.2016 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/1647 (1) pätevä?

               2)

               Onko lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut [yritys I] Ltd (China), ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta 28.9.2016 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/1731 (2) pätevä?

               3)

               Jos ensimmäiseen ja/tai toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, merkitseekö tämä sitä, että maksetut tullit on palautettava kantajalle korkoineen?

               4)

               Jos kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi, miten kyseinen korko on laskettava?

      (1)  Lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd ja siihen etuyhteydessä oleva yritys Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd., Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc. tai Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta 13.9.2016 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/1647 (EUVL 2016, L 245, s. 16).

      (2)  Lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut General Footwear Ltd (China), Diamond Vietnam Co Ltd tai Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta 28.9.2016 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/1731 (EUVL 2016, L 262, s. 4).