title: Asia C-147/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato, Quinta Sezione on esittänyt  20.3.2006  — SECAP SpA v. Comune di Torino

text:
               17.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato, Quinta Sezione on esittänyt 20.3.2006 — SECAP SpA v. Comune di Torino
   (Asia C-147/06)
   (2006/C 143/42)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Consiglio di Stato
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: SECAP SpA

      Vastaaja: Comune di Torino
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 93/37/ETY (1) 30 artiklan 4 kohdassa vahvistettua sääntöä ja sitä vastaavaa direktiivin 2004/18/EY (2) 55 artiklan 1 ja 2 kohdassa vahvistettua sääntöä (asiassa relevantti oikeussääntö), jonka mukaan silloin kun tiettyä hankintasopimusta varten jätetyt tarjoukset vaikuttavat suoritukseen nähden poikkeuksellisen alhaisilta, hankintaviranomaisella on velvollisuus, ennen kuin se voi hylätä tarjoukset, pyytää kirjallisesti tiedot tarjouksen olennaisesta sisällöstä ja tarkistaa tämä sisältö ottamalla huomioon toimitetun näytön, pidettävä yhteisön oikeusperiaatteena?

               2)

               Jos edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdassa vahvistettua sääntöä ja sitä vastaavaa direktiivin 2004/18/EY 55 artiklan 1 ja 2 kohdassa vahvistettua sääntöä (asiassa relevantti oikeussääntö), jonka mukaan silloin kun tiettyä hankintasopimusta varten jätetyt tarjoukset vaikuttavat suoritukseen nähden poikkeuksellisen alhaisilta, hankintaviranomaisella on velvollisuus, ennen kuin se voi hylätä tarjoukset, pyytää kirjallisesti tiedot tarjouksen olennaisesta sisällöstä ja tarkistaa tämä sisältö ottamalla huomioon toimitetun näytön, vaikka se ei ole ominaisuuksiltaan yhteisön oikeusperiaate, pidettävä periaatteena, joka implisiittisesti vastaa vapaan kilpailun oikeusperiaatetta tai joka voidaan johtaa tästä oikeusperiaatteesta, kun sitä tarkastellaan rinnakkain hallinnon avoimuusperiaatteen ja kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevan periaatteen kanssa, ja onko se tällaisena periaatteena välittömästi velvoittava ja ensisijainen suhteessa kansallisiin, mahdollisesti vääristyneisiin säännöksiin, jotka jäsenvaltio on antanut säännelläkseen julkisista rakennusurakoista tehtäviä hankintasopimuksia, joihin ei voida suoraan soveltaa yhteisön oikeussääntöjä?

      (1)  EYVL L 199, s. 54.

      (2)  EUVL L 134, s. 114.


title: Asia C-427/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesarbeitsgerichts (Saksa) on esittänyt 18.10.2006 — Birgit Bartsch v. Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/29

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesarbeitsgerichts (Saksa) on esittänyt 18.10.2006 — Birgit Bartsch v. Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH
   (Asia C-427/06)
   (2006/C 326/61)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesarbeitsgerichts
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Birgit Bartsch

      Vastaaja: Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

                           a)

                           Sisältyykö Euroopan yhteisön primaarioikeuteen sellainen ikään perustuvan syrjinnän kielto, jota vastaan jäsenvaltioiden tuomioistuinten on annettava suojaa myös silloin kun mahdollisella syrjivällä kohtelulla ei ole mitään liittymäkohtaa yhteisön oikeuteen?

                           b)

                           Jos kysymyksen a kohtaan vastataan kieltävästi:
                           Syntyykö tällainen liittymäkohta yhteisön oikeuteen EY 13 artiklan kautta tai — jo ennen täytäntöönpanoajan päättymistä — yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY kautta (1)?

               2.

               Onko ensimmäiseen kysymykseen annettavasta vastauksesta mahdollisesti seuraava yhteisön oikeuden ikään perustuvan syrjinnän kielto sovellettavissa myös yhtäältä yksityisten työnantajien sekä toisaalta niiden työntekijöiden tai yrityseläkkeensaajien ja heidän jälkeensä jääneiden välillä?

               3.

               Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

                           a)

                           Kuuluuko tällaisen ikään perustuvan syrjinnän kiellon piiriin yrityseläkettä koskeva sääntely, jonka mukaan jälkeenjääneelle puolisolle ei myönnetä jälkeenjääneen eläkettä, jos hän on yli 15 vuotta nuorempi kuin kuollut entinen työntekijä?

                           b)

                           Jos kysymyksen a kohtaan vastataan myöntävästi:
                           Voiko tällaisen sääntelyn oikeuttamisperusteena olla se, että on työnantajan edun mukaista rajoittaa yrityseläkejärjestelmästä seuraavia riskejä?

                           c)

                           Jos kolmannen kysymyksen b kohtaan vastataan kieltävästi:
                           Onko mahdollisella ikään perustuvan syrjinnän kiellolla yrityseläkkeitä koskevan oikeuden alalla rajoittamaton taannehtiva vaikutus vai onko se rajattu koskemaan menneisyyttä, ja jos näin on, niin millä tavoin?

      (1)  EYVL L 303, s. 16.


title: Asia C-98/11 P: Valitus, jonka Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG on tehnyt 1.3.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-336/08, Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 17.12.2010 antamasta tuomiosta

text:
               14.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/11

         Valitus, jonka Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG on tehnyt 1.3.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-336/08, Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 17.12.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia C-98/11 P)
   2011/C 145/16
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (edustajat: Rechtsanwalt G. Hild ja Rechtsanwalt R. Lange)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-336/08 17.12.2010 antama tuomio on kumottava ja SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Esillä oleva valitus koskee unionin yleisen tuomioistuimen antamaa tuomiota, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi valittajan kanteen, jossa vaadittiin kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) neljännen valituslautakunnan 11.6.2008 tekemä päätös hylätä valittajan hakemus punanauhaisen suklaapuvun muodosta koostuvan kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.
   Valittaja vetoaa valituksensa perusteeksi asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 7 artiklan 3 kohdan virheelliseen soveltamiseen.
   Ensimmäinen valitusperuste koskee erottamiskyvyn arvioimista, ja valittaja väittää tältä osin, että SMHV:n tekemä tutkinta sekä unionin yleisen tuomioistuimen tekemä oikeudellinen arviointi eivät täytä oikeudellisia vaatimuksia, koska kumpikin on nojautunut ratkaisuissaan olettamuksiin. SMHV on olettanut, että toteamus, jonka mukaan suklaapääsiäispupu on tyypillinen muoto pääsiäiselle, pätee kaikissa unionin jäsenvaltioissa, ja tämä on sen mukaan kiistatonta. Kyseinen seikka ei kuitenkaan ole ollut missään vaiheessa kiistaton, vaan valittaja on nimenomaisesti riitauttanut mainitun toteamuksen laajan selvityksen perusteella. SMHV:n ja unionin yleisen tuomioistuimen olisi tämän vuoksi pitänyt selvittää asiaa täyttääkseen niille asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 1 kohdassa asetetun tutkintavelvollisuuden. Unionin yleinen tuomioistuin on lisäksi tullut siihen lopputulokseen, että kultaisen foliopaperin käyttäminen pääsiäissuklaapuvuissa on markkinoilla yleistä, vaikka tuomiossa mainitaan nimeltä vain kolme muuta kultaiseen foliopaperiin käärittyä valmistetta. Näin pieni määrä tuotteita ei voi merkitä sitä, että tällaista käyttöä olisi pidettävä ”tavanomaisena markkinoilla”.
   Se, että unionin yleisen tuomioistuimen olettamus, jonka mukaan merkillä ei ole sen ominaispiirteisiin perustuvaa erottamiskykyä koko EU:n alueella, on perusteeton, on ilmeistä myös sen vuoksi, että kysymyksessä oleva merkki on rekisteröity 15:ssä Euroopan unionin jäsenvaltiossa tavaramerkiksi.
   Toisen valitusperusteen mukaan unionin yleisen tuomioistuimen omaksuma oikeudellinen näkemys, jonka mukaan merkin on pitänyt tulla erottamiskykyiseksi käytön perusteella koko unionissa, on virheellinen kahdesta syystä.
   Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin katsoo virheellisesti, että merkin pitää tulla käytön perusteella erottamiskykyiseksi ainoastaan sillä alueella, jolla merkillä ei ole sen ominaispiirteisiin perustuvaa erottamiskykyä. Niissä 15:ssä jäsenvaltiossa, joissa kysymyksessä olevalla merkillä on sen ominaispiirteisiin perustuva erottamiskyky, ei sen mukaan tarvitse edellyttää sitä, että merkki on vakiintunut. Jos halutaan lähteä siitä, että erottamiskykyä arvioitaessa on sitä vastoin otettava huomioon yksittäiset kansalliset jäsenvaltiot, myös niissä vallitsevat tosiasialliset olosuhteet olisi todettava. Asetuksen N:o 40/94 74 artiklan mukaan erottamiskykyä on arvioitava viran puolesta, joten SMHV:n olisi pitänyt esittää tältä osin konkreettisia toteamuksia kunkin yksittäisen unionin jäsenvaltion osalta. SMHV ja unionin yleinen tuomioistuin ovat kuitenkin jättäneet tämän tekemättä.
   Toisaalta unionin yleisen tuomioistuimen esittämät arviot eivät ole yhteensoveltuvia yhteisön tavaramerkin yhtenäisyyttä koskevan periaatteen kanssa. Arvioitaessa sitä, voidaanko merkki rekisteröidä yhteisön tavaramerkiksi, ja tässä konkreettisessa tapauksessa sitä, onko merkki erottamiskykyinen, Euroopan unionia on tarkasteltava yhteisenä ja yhtenäisenä markkina-alueena. Jos merkki on vakiintunut Euroopan unionin koko väestön huomattavassa osassa, tämän olisi riitettävä myös siihen, että merkki saa suojaa Euroopan markkinoilla kokonaisuudessaan.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 14 päivänä tammikuuta 2002 asiassa T-84/01, Association contre l'heure d'été (ACHE) vastaan Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne – Direktiivi 2000/84/EY – Kesäaika – Asiavaltuus – Yhdistys – Tutkimatta jättäminen)

text:
C 156/24                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          29.6.2002
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                              Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehinään A. Fierstra ja
              TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                   J. van Bakel), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                                                                          nään R. Tricot ja J. Stuyck), jossa kantaja vaatii ensimmäisen
                 10 päivänä tammikuuta 2002                               oikeusasteen       tuomioistuinta       kumoamaan         komission
                                                                          19.7.1999 tekemät päätökset C(1999) 2140 lopull. (REC 8/
                                                                          98) ja C(1999) 2143 lopull. (REC 9/98), jossa todetaan, että
asiassa T-80/97 DEP, Starway SA vastaan Euroopan unio-                    kantajalta oli jälkitullauksin kannettava tuontitullia Turkista
                         nin neuvosto (1)                                 peräisin olevista televisiolaitteista ja jossa kieltäydyttiin peruut-
                                                                          tamasta näitä tulleja, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
       (Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen)                       tuomioistuimen (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa:
                                                                          jaoston puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit K. Lenaerts ja
                                                                          J. Azizi, kirjaaja: H. Jung, on 9.4.2002 antanut määräyksen,
                         (2002/C 156/45)
                                                                          jonka määräysosa on seuraava:
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                          1)    Lausunnon antaminen nyt käsiteltävänä olevasta kanteesta
                                                                                raukeaa.
Asiassa T-80/97 DEP, Starway SA, kotipaikka Luynes (Ranska),              2)    Komissio vastaa oikeudenkäyntikuluista kokonaisuudessaan.
edustajinaan asianajajat J.-F. Bellis ja P. De Baere, prosessiosoite
Luxemburgissa, vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamie-
hinään A. Tanca ja S. Marquardt), jota tukee Euroopan                     (1) EYVL C 79, 18.3.2000.
yhteisöjen komissio (asiamiehinään V. Kreuschitz ja S. Meany),
jossa vaaditaan niiden oikeudenkäyntikulujen määrän vahvis-
tamista, jotka vastaajan on korvattava kantajalle asiassa T-80/
97, Starway vastaan neuvosto, 26.9.2000 annetun tuomion
(Kok. 2000, s. II-3099) johdosta, yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu kolmas jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit
R. Garcı́a-Valdecasas, K. Lenaerts, P. Lindh ja J. Azizi, kirjaaja:
H. Jung, on 10.1.2002 antanut määräyksen, jonka määräysosa                      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
on seuraava:                                                                              TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
Niiden oikeudenkäyntikulujen kokonaismääräksi, jotka neuvoston on                          14 päivänä tammikuuta 2002
korvattava kantajalle, vahvistetaan 58 031,87 euroa.
                                                                          asiassa T-84/01, Association contre l’heure d’été (ACHE)
( 1) EYVL C 212, 12.7.1997.                                               vastaan Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neu-
                                                                                vosto (1)
                                                                          (Kumoamiskanne – Direktiivi 2000/84/EY – Kesäaika –
                                                                                Asiavaltuus – Yhdistys – Tutkimatta jättäminen)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                       (2002/C 156/47)
              TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                  9 päivänä huhtikuuta 2002
asiassa T-353/99, N.V. Calberson Belgium vastaan Euroo-
                  pan yhteisöjen komissio (1)                             Asiassa T-84/01, Association contre l’heure d’été (ACHE),
                                                                          aiemmin Association contre l’horaire d’été (ACHE), kotipaikka
                                                                          Marly-le-Roy (Ranska), edustajanaan asianajaja C. Lepage,
(Kumoamiskanne – Turkista peräisin olevien televisioiden
                                                                          vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään C. Pennera ja
         tuonti – Lausunnon antamisen raukeaminen)
                                                                          M. Goméz-Leal) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehenään
                                                                          A. Lopes Sabino), jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen
                         (2002/C 156/46)                                  oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan kesäaikasäännöksis-
                                                                          tä 19 päivänä tammikuuta 2000 annetun Euroopan parlamen-
                  (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                         tin ja neuvoston direktiivin 2000/84/EY (EYVL L 31, s. 21),
                                                                          yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen
                                                                          jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
                                                                          R. M. Moura Ramos sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij,
Asiassa T-353/99, N.V. Calberson Belgium, edustajanaan asian-             kirjaaja: H. Jung, on antanut 14.1.2002 määräyksen, jonka
ajaja L. Gheysen, prosessiosoite Luxemburgissa, jota tukee                määräysosa on seuraava:
 ---pagebreak--- 29.6.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 156/25
1)    Kanne jätetään tutkimatta.                                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                              TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                20 päivänä joulukuuta 2001
                                                                        asiassa T-214/01 R, Bank für Arbeit und Wirtschaft AG
(1) EYVL C 173, 16.6.2001.                                                          vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                        (Välitoimimenettely – Kilpailu – Oikeus tutustua toimieli-
                                                                        men sisäisiin asiakirjoihin – Tutkittavaksi ottaminen –
                                                                                Kiireellisyys – Intressivertailu)
                                                                                (2002/C 156/49)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
      TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                        Asiassa T-214/01 R, Bank für Arbeit und Wirtschaft AG,
                                                                        kotipaikka Wien (Itävalta), edustajanaan asianajaja H. J. Nie-
                  20 päivänä joulukuuta 2001                            meyer, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään
                                                                        S. Rating), jossa kantaja vaatii ensisijaisesti 25.7.2001 tehdyn
                                                                        päätöksen COMP/D-1/36.571 täytäntöönpanon lykkäämistä
asiassa T-213/01 R, Österreichische Postsparkasse vastaan              ja toissijaisesti sitä, että komissio velvoitetaan olemaan välittä-
                Euroopan yhteisöjen komissio                            mättä 10.9.1999 päivättyä väitetiedoksiantoa sekä 21.11.1999
                                                                        päivättyä täydentävää väitetiedoksiantoa asiassa COMP/36.751
                                                                        Freiheitliche Partei Österreichille (Itävallan vapauspuolue), yh-
(Välitoimimenettely – Kilpailu – Oikeus tutustua toimieli-              teisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti
men sisäisiin asiakirjoihin – Tutkittavaksi ottaminen –                 on 20.12.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa on
                 Kiireellisyys – Intressivertailu)                      seuraava:
                                                                        1)    Välitoimihakemus hylätään.
                         (2002/C 156/48)
                                                                        2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Asiassa T-213/01 R, Österreichische Postsparkasse AG, koti-                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
paikka Wien (Itävalta), edustajanaan asianajajat M. Klusmann,                           TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
F. Wiemer ja A. Reidlinger, vastaan Euroopan yhteisöjen
komissio (asiamiehenään S. Rating), jossa kantaja vaatii ensisi-                           21 päivänä maaliskuuta 2002
jaisesti 9.8.2001 tehdyn päätöksen COMP/D-1/36.571 täytän-
töönpanon lykkäämistä ja toissijaisesti sitä, että komissio
velvoitetaan olemaan välittämättä 10.9.1999 päivättyä väite-            asiassa T-218/01, Laboratoire Monique Rémy SAS vastaan
tiedoksiantoa sekä 21.11.1999 päivättyä täydentävää väitetie-                           Euroopan yhteisöjen komissio (1)
doksiantoa asiassa COMP/36.751 Freiheitliche Partei Österrei-
chille (Itävallan vapauspuolue), yhteisöjen ensimmäisen oi-             (Kumoamiskanne – Määräajat – Tutkittavaksi ottamisen
keusasteen tuomioistuimen presidentti on 20.12.2001 antanut                               edellytysten selvä puuttuminen)
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                                (2002/C 156/50)
1)    Välitoimihakemus hylätään.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                        Asiassa T-218/01, Laboratoire Monique Rémy SAS, kotipaikka
                                                                        Grasse (Ranska), edustajanaan asianajaja J.-F. Pupel, vastaan
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään A. Bordes),


title: Asia C-481/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.1.2014 (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismasin (Liettua) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — UAB ”Juvelta” v. VĮ ”Lietuvos prabavimo rūmai” (Tavaroiden vapaa liikkuvuus — SEUT 34 artikla — Tuonnin määrälliset rajoitukset — Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet — Jalometallituotteiden kaupan pitäminen — Tuoteleima — Tuontijäsenvaltion lainsäädännössä asetetut vaatimukset)

text:
               22.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 85/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.1.2014 (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismasin (Liettua) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — UAB ”Juvelta” v. VĮ ”Lietuvos prabavimo rūmai”
   (Asia C-481/12) (1)

   (Tavaroiden vapaa liikkuvuus - SEUT 34 artikla - Tuonnin määrälliset rajoitukset - Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet - Jalometallituotteiden kaupan pitäminen - Tuoteleima - Tuontijäsenvaltion lainsäädännössä asetetut vaatimukset)
   2014/C 85/14
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: UAB ”Juvelta”

      Vastaaja: VĮ ”Lietuvos prabavimo rūmai”

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — SEUT 34 ja SEUT 36 artiklan tulkinta — Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet — Jalometallituotteiden leimaus — Kansallinen lainsäädäntö, jossa edellytetään, että tuotteet varustetaan hyväksytyn riippumattoman laitoksen tietyllä leimalla — Kuluttajansuoja — Alkuperämaan leimalla, joka ei ole kansallisten vaatimusten mukainen, varustettujen tuotteiden kaupan pitämistä koskeva kielto — Täydentävän leiman, jossa on tarvittavat tiedot mutta jota ei ole leimannut hyväksytty riippumaton laitos, olemassaolo

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 34 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisille kansallisille säännöksille, joiden mukaan haluttaessa pitää kaupan jäsenvaltion markkinoilla toisesta jäsenvaltiosta tuotuja jalometallituotteita, joiden kaupan pitäminen on kyseisessä jäsenvaltiossa sallittua ja jotka on leimattu tämän toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, kyseiset tuotteet on silloin, kun kyseisessä leimassa olevat tuotteiden pitoisuutta koskevat merkinnät eivät ole ensimmäisen jäsenvaltion lainsäädännön säännösten mukaisia, leimattava uudelleen viimeksi mainitun jäsenvaltion hyväksymässä riippumattomassa tarkastuslaitoksessa leimalla, jolla vahvistetaan, että mainitut tuotteet on tarkastettu, ja jossa ilmoitetaan niiden pitoisuus mainittujen säännösten mukaisesti.

               2)

               Sillä, että maahantuotujen jalometallituotteiden lisämerkintää, jolla on tarkoitus antaa tietoja näiden tuotteiden pitoisuudesta tuontijäsenvaltion kuluttajien ymmärtämässä muodossa, ei ole tehnyt jäsenvaltion hyväksymä riippumaton tarkastuslaitos, ei ole merkitystä ensimmäiseen kysymykseen annettavan vastauksen kannalta, kun mainittuihin tuotteisiin on etukäteen lyöty pitoisuusleima vientijäsenvaltion hyväksymässä riippumattomassa tarkastuslaitoksessa ja lisämerkinnän tiedot vastaavat leiman tietoja.

      (1)  EUVL C 9, 12.1.2013.


title: Asia T-95/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.5.2014 – Walcher Meßtechnik v. SMHV (HIPERDRIVE) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin HIPERDRIVE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.5.2014 – Walcher Meßtechnik v. SMHV (HIPERDRIVE)
   (Asia T-95/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin HIPERDRIVE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   2014/C 212/36
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Walcher Meßtechnik GmbH (Kirchzarten, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Walter)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Poch)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 13.12.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 1779/2012-1), joka koskee hakemusta sanamerkin HIPERDRIVE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Walcher Meßtechnik GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 108, 13.4.2013.


title: Asia C-114/12: Kanne 1.3.2012 — Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/5

         Kanne 1.3.2012 — Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-114/12)
   2012/C 138/09
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja J. Samnadda)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätös, joka koskee Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden osallistumista neuvotteluihin yleisradio-organisaatioiden oikeuksien suojaamista koskevasta Euroopan neuvoston yleissopimuksesta, on kumottava

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

                  Ensimmäinen kanneperuste: SEUT 2 artiklan 2 kohtaa ja 3 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska neuvosto on katsonut, että kyseessä on jaetun toimivallan asia, ja on antanut jäsenvaltioille tai muulle toimielimelle kuin komissiolle valtuudet neuvotella sopimuksesta yksinomaisen toimivallan alalla. Tuleva Euroopan neuvoston yleissopimus saattaa vaikuttaa yleisradio-organisaatioiden oikeuksia koskevien Euroopan unionin direktiivien ja immateriaalioikeuksia yleisesti koskevien Euroopan unionin direktiivien soveltamisalaan tai muuttaa sitä. Tuleva yleissopimus tulee perustumaan voimassa olevaan Euroopan unionin säännöstöön ja johtamaan väistämättä Euroopan unionin direktiivien muuttamiseen, jos Euroopan neuvostossa myönnetään yleisradio-organisaatioille korkeampitasoista suojaa.

                  Toinen kanneperuste: Menettelyä ja ehtoja, jotka koskevat valtuuksien antamista unionin kansainvälisten sopimusten neuvotteluihin, ei ole noudatettu. Ainoastaan neuvosto (eikä neuvosto, joka toimii yhdessä jäsenvaltioiden kanssa) on toimivaltainen antamaan valtuudet unionin neuvotteluihin.

                  Kolmas kanneperuste: Neuvoston äänestyssääntöjä ei ole noudatettu. Kun neuvosto on tehnyt riidanalaisen päätöksen, se on rikkonut 218 artiklan 8 kohtaa, jonka mukaan neuvosto tekee ratkaisunsa määräenemmistöllä.

                  Neljäs kanneperuste: Perustamissopimusten tavoitteita ja vilpittömän yhteistyön periaatetta on loukattu. Toimimalla yhdessä jäsenvaltioiden kanssa neuvosto vahingoittaa unionin mainetta ja heikentää unionin toimielinrakennetta.


title: Asia T-418/11 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — De Nicola v. EIP (Muutoksenhaku — Henkilöstö — EIP:n henkilöstö — Sairausvakuutus — Kieltäytyminen sairauskulujen vastattavaksi ottamisesta — Vaatimus riippumattoman lääkärin nimeämisestä — Kohtuullinen aika — Sovittelumenettelyn aloittamista koskevan vaatimuksen hylkääminen — Kumoamisvaatimus — Sairauskulujen korvaamista koskeva vaatimus — Vireilläolovaikutus)

text:
               26.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — De Nicola v. EIP
   (Asia T-418/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - EIP:n henkilöstö - Sairausvakuutus - Kieltäytyminen sairauskulujen vastattavaksi ottamisesta - Vaatimus riippumattoman lääkärin nimeämisestä - Kohtuullinen aika - Sovittelumenettelyn aloittamista koskevan vaatimuksen hylkääminen - Kumoamisvaatimus - Sairauskulujen korvaamista koskeva vaatimus - Vireilläolovaikutus)
   2013/C 313/45
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (edustaja: asianajaja L. Isola)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan investointipankki (EIP) (asiamiehet: aluksi T. Gilliams ja F. Martin, sitten T. Gilliams ja G. Nuvoli, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jossa vaaditaan kumoamaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-49/10, De Nicola v. EIP, 28.9.2011 antama tuomio.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-49/10, De Nicola v. EIP, 28.9.2011 antama tuomio kumotaan siltä osin kuin siinä hylätään Carlo De Nicolan vaatimukset, jotka koskevat Euroopan investointipankin (EIP) valituskomitean päätöksen, jolla hylätään De Nicolan esittämä kolmannen lääkärin nimeämistä koskeva vaatimus, kumoamista.

               2)

               Valitus hylätään muilta osin.

               3)

               EIP:n päätös, jolla hylätään De Nicolan esittämä kolmannen lääkärin nimeämistä koskeva vaatimus liian myöhään esitettynä, kumotaan.

               4)

               De Nicola ja EIP vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä virkamiestuomioistuimessa että tässä oikeusasteessa.

      (1)  EUVL C 282, 24.9.2011.


title: Asia C-187/02 P: 21.5.2002 tehty valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston yhdistetyissä asioissa T-127/99, T-129/99 ja T-148/99, Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 6.3.2002 antamasta tuomiosta (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa)

text:
27.7.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 180/11
–     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-             Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      käyntikulut.
                                                                        1.    ottaa tämän valituksen tutkittavaksi ja näin ollen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        2.    kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                              6.3.2002 antaman tuomion
Komissio toteaa, että Portugalin tasavalta ei vielä ole ilmoitta-
nut sille direktiivin 96/59/EY 11 artiklassa säädettyjä suunnitel-
mia ja pääpiirteittäisiä suunnitelmia. Portugalin hallituksen           3.    ratkaisee itse asian lopullisesti kantajan ensimmäisessä
komisisolle toimittama kansallinen suunnitelma inventaario-                   oikeusasteessa esittämien perusteiden nojalla ja erityisesti
luettelossa olevien laitteiden ja niiden sisältämän PCB:n puhdis-             kumoaa komission 24.2.1999 tekemän päätöksen siltä
tamiseksi ja/tai käsittelemiseksi ei ole kyseisen hallituksen                 osin kuin Norma Foral de Álavan (Alavan paikallinen
hyväksymä eikä sitä ole julkaistu Portugalin virallisessa leh-                säännöstö) nro 22/1994 mukainen 45 prosentin suurui-
dessä eikä se vaikuta sitovalta. Lisäksi kyseisessä suunnitel-                nen verohyvitys investoinneista ei ole EY 87 artiklassa
massa jätetään useita kysymyksiä avoimeksi tai rajoitutaan                    tarkoitettua valtiontukea, tai jos se katsoo toisin, siltä
toisten seikkojen osalta vain tekemään aikomusta koskevia                     osin kuin kyseinen verohyvitys on EY 88 artiklan ja
julistuksia. Lopuksi komissio toteaa, että kyseisessä suunnitel-              valtiontukisääntöjen 1 artiklan mukainen voimassa oleva
massa ei ole mitään viittausta aikaan (aikataulua) niiden                     tuki
toimenpiteiden osalta, jotka Portugalin viranomaiset aikovat
toteuttaa.
                                                                        4.    tai toissijaisesti, jos yhteisöjen tuomioistuin katsoo sen
                                                                              asianmukaiseksi, palauttaa asian ratkaistavaksi ensimmäi-
Portugalin viranomaiset eivät vielä ole laatineet direktiivin 96/             sen oikeusasteen tuomioistuimeen
59/EY 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua inventaarioita niistä
laitteista, joissa on PCB:tä yli 5 dm3. Tämän takia yhteenvetoa,
jonka Portugalin hallitus katsoo toimittaneensa komissiolle, ei         5.    velvoittaa komission korvaamaan molemmissa oikeusas-
voida pitää direktiivin 4 artiklassa tarkoitettuna yhteenvetona.              teissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL L 243, 24.9.1996, s. 31.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        ovat samat kuin asiassa C-183/02 P (1) esitetyt kaksi ensim-
21.5.2002 tehty valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                 mäistä oikeudellista perustetta, ja tämän lisäksi valittaja on
oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen                       esittänyt seuraavan kolmannen perusteen:
jaoston yhdistetyissä asioissa T-127/99, T-129/99 ja T-148/
99, Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral
de Álava ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,                     –     Yhteisön oikeuden rikkominen siltä osin kuin komission
6.3.2002 antamasta tuomiosta (ei vielä julkaistu oikeusta-                    ei katsottu käyttäneen väärin harkintavaltaansa eikä asiaa
                         pauskokoelmassa)                                     perusteltu tältä osin. Julkisuudessa ollaan täysin tietoisia
                                                                              niistä yhteisönlaajuisista ongelmista, jotka koskevat vero-
                                                                              jen yhdenmukaistamista ja joiden ratkaiseminen antaisi
                         (Asia C-187/02 P)                                    yrityksille ja yksityisille mahdollisuuden toimia tasapuoli-
                                                                              simmin ehdoin. Muutamien jäsenvaltioiden haluttomuus
                          (2002/C 180/19)                                     estää saavuttamasta asialle tarpeellisen määrän kannatusta
                                                                              neuvostossa. Käyttämällä hyväkseen välillisesti valtiontu-
                                                                              kimenettelyä, jossa sillä on laaja harkintavalta, komissio
                                                                              on onnistunut pääsemään eroon ”kiistanalaisista” vero-
                                                                              tuksellisista toimenpiteistä.
Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava on
valittanut 21.5.2002 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men laajennetun kolmannen jaoston yhdistetyissä asioissa
                                                                        (1) Ks. tämän virallisen lehden, s. 9.
T-127/99, T-129/99 ja T-148/99, Territorio Histórico de
Álava – Diputación Foral de Álava ym. vastaan Euroopan
yhteisöjen komissio, 6.3.2002 antamasta tuomiosta. Valittajan
edustajina ovat abogado Antonio Creus Carreras ja abogado
Begoña Uriarte Valiente, Calle Velázquez N:o 63, Madrid.


title: Asia T-513/08 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.4.2012 — komissio v. Smadja

text:
               23.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.4.2012 — komissio v. Smadja
   (Asia T-513/08 P) (1)

   2012/C 184/35
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Muutoksenhakujaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.


title: Asia T-159/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.5.2017 – Metronia v. EUIPO – Zitro IP (TRIPLE O NADA) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin TRIPLE O NADA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-kuviomerkki TRIPLE BINGO — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               3.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.5.2017 – Metronia v. EUIPO – Zitro IP (TRIPLE O NADA)
   (Asia T-159/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin TRIPLE O NADA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-kuviomerkki TRIPLE BINGO - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 213/38)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Metronia SA (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja A. Vela Ballesteros)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Zitro IP Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja A. Canela Giménez)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 15.2.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2605/2014-4), joka koskee Zitro IP:n ja Metronian välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Metronia SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 211, 13.6.2016.


title: Asia C-176/05: Landesgericht für ZRS Wienin 8.4.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa KVZ retec GmbH vastaan Itävallan tasavalta (Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft)

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/28

         Landesgericht für ZRS Wienin 8.4.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa KVZ retec GmbH vastaan Itävallan tasavalta (Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft)
   (Asia C-176/05)
   (2005/C 143/45)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Landesgericht für ZRS Wien on pyytänyt 8.4.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 20.4.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa KVZ retec GmbH vastaan Itävallan tasavalta (Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft) seuraavaan kysymykseen:

               ”1)

               Kohdistuuko lihaluujauhon siirtämiseen (kauttakuljetukseen tai palauttamiseen) jätteenä — riippumatta siitä, onko se erikseen määriteltyä riskiainesta sisältämätöntä materiaalia — neuvoston asetuksen N:o 259/93 (jätteiden siirroista annettu asetus) mukainen ilmoitusvelvollisuus?
               Jos näin on,

               2)

               Jääkö lihaluujauhon siirtäminen — riippumatta siitä, onko se erikseen määriteltyä riskiainesta sisältämätöntä materiaalia — jätteiden siirroista annetun asetuksen soveltamisen ulkopuolelle kyseisen asetuksen 1 artiklan 2 kohdan d alakohdan nojalla?
               Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:

               3)

               Onko sellaisen lihaluujauhon siirtäminen (kauttakuljetus tai palauttaminen),

                           a)

                           joka ei sisällä erikseen määriteltyä riskiainesta tai

                           b)

                           joka sisältää erikseen määriteltyä riskiainesta (joka on EY:n sivutuoteasetuksessa N:o 1774/2002 luokiteltu ’luokkaan 1 kuuluvaksi ainekseksi’),

                     jätteiden siirroista annetun asetuksen 26 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaan lainvastaista, jos asianomaisille viranomaisille ei ole tehty ilmoitusta ja heiltä ei ole saatu lupaa, sillä perusteella, että kyseessä on jätteiden siirroista annetussa asetuksessa tarkoitettu jäte?”


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 23 päivänä huhtikuuta 2003 asiassa T-73/03, Bernard Zaoui ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu – Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
C 184/36                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                           2.8.2003
tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston            YHTEISÖJEN              ENSIMMÄISEN                 OIKEUSASTEEN
puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger,                          TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
kirjaaja: H. Jung, on antanut 6.5.2003 määräyksen, jonka mää-
räysosa on seuraava:                                                                      23 päivänä huhtikuuta 2003
1)    Kanne jätetään tutkimatta.                                        asiassa T-73/03, Bernard Zaoui ym. vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä parla-
      mentin ja neuvoston oikeudenkäyntikuluista.
                                                                        (Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu – Selvästi
                                                                                täysin perusteeton kanne)
3)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                                (2003/C 184/82)
(1) EYVL C 144, 15.6.2002.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Asiassa T-73/03, Bernard Zaoui, kotipaikka Combs La Ville
                                                                        (Ranska), Lucien Zaoui, kotipaikka Netanya (Israel) ja Déborah
                                                                        Zaoui, kotipaikka Ramat Gan (Israel), edustajanaan avocat
YHTEISÖJEN               ENSIMMÄISEN               OIKEUSASTEEN
                                                                        J. A. Buchinger, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroo-
                 TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                        pan yhteisöjen komissio, jossa kantajat vaativat sen vahingon
                                                                        korvaamista, jonka he väitetysti ovat kärsineet Netanyassa
                   30 päivänä huhtikuuta 2003                           (Israel) 27.3.2002 tehdyn attentaatin takia, yhteisöjen ensim-
                                                                        mäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),
asiassa T-154/02, Villiger Söhne GmbH vastaan Euroopan                  toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit
                        unionin neuvosto (1)                            H. Legal ja M. E. Martins Ribeiro, kirjaaja: H. Jung, on
                                                                        23.4.2003 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
(Kumoamiskanne – Direktiivin 2002/10/EY 3 artiklan 1
kohta ja 4 artiklan 2 kohdan ensimmäinen luetelmakohta –                1)    Kanne hylätään.
Valmistettuun tupakkaan sovellettavan valmisteveron rakenne
ja valmisteverokannat – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten            2)    Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                         selvä puuttuminen)
                                                                        (1) EYVL C 124, 24.5.2003.
                           (2003/C 184/81)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Asiassa T-154/02, Villiger Söhne GmbH, kotipaikka Waldshut-
Tiengen (Saksa), edustajanaan asianajaja B. Wägenbaur, vastaan          Greenpeace Limitedin ja Nexgen Group Limitedin (joka
Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään F. Gijón ja                    toimii toiminimellä ECOTRICITY) 10.4.2003 Euroopan
M. Simm), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen                         yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
tuomioistuinta kumoamaan direktiivien 92/79/ETY, 92/80/ETY
ja 95/59/EY muuttamisesta valmistettuun tupakkaan sovellet-
tavan valmisteveron rakenteen ja valmisteverokantojen osalta                                      (Asia T-121/03)
12 päivänä helmikuuta 2002 annetun neuvoston direktiivin
2002/10/EY (EYVL L 46, s. 26) 3 artiklan 1 kohdan ja                                              (2003/C 184/83)
toissijaisesti tämän direktiivin 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen
luetelmakohdan, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                       (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger; kirjaaja: H. Jung,
on antanut 30.4.2003 määräyksen, jonka määräysosa on seur-
aava:                                                                   Greenpeace Limited, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta ja
                                                                        Nexgen Group Limited (joka toimii toiminimellä ECOTRICITY),
                                                                        Gloucestershire, Yhdistynyt kuningaskunta, ovat nostaneet
1)    Kanne jätetään tutkimatta.
                                                                        10.4.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                        tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
2)    Kantaja velvoitetaan vastaamaan oikeudenkäyntikuluista.           vastaan. Kantajien edustajat ovat P. Lasok, QC, barrister
                                                                        J. Turner ja barrister R. Haynes.
3)    Lausunnon antaminen väliintulohakemuksista raukeaa.
                                                                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
(1) EYVL C 191, 10.8.2002.
                                                                        –     kumoaa riidanalaisen päätöksen ja velvoittaa komission
                                                                              korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-50/10: Kanne 29.1.2010 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/24

         Kanne 29.1.2010 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-50/10)
   2010/C 100/36
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Alcover San Pedro ja C. Zadra)

      Vastaaja: Italian tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 15.1.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/1/EY (1) 5 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä varmistaakseen, että toimivaltaiset viranomaiset valvovat 6 ja 8 artiklan mukaisesti annettujen lupien avulla tai ehtoja asianmukaisesti uudelleen tarkistamalla ja tarpeellisesti ajanmukaistamalla, että kaikki direktiivin 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut olemassa olevat laitokset toimivat kyseisen direktiivin 3, 7, 9, 10 ja 13 artiklan sekä 14 artiklan a ja b alakohdan sekä 15 artiklan 2 kohdan vaatimusten mukaisesti.

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että toimivaltaiset viranomaiset valvovat 6 ja 8 artiklan mukaisesti annettujen lupien avulla tai ehtoja asianmukaisesti uudelleen tarkistamalla ja tarpeellisesti ajanmukaistamalla, että direktiivin 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut olemassa olevat laitokset toimivat direktiivin vaatimusten mukaisesti viimeistään 30.10.2007.
   Tästä huolimatta Italian hallitus ei tammikuussa 2010 eikä erityisesti tämän kanteen nostamisajankohtana ollut vielä täysin noudattanut direktiivin 5 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan.

      (1)  EUVL L 24, s. 8


24.8.96         FI |                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 247/3
                                    ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
                   Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen uuden jäsenen virkavala
                                                    ( 96/C 247/03 )
         Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 8.7.1 996 tekemällä päätöksellä ( )
         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomariksi nimitetty Marc Jaeger
         on vannonut virkavalansa yhteisöjen tuomioistuimessa 11.7.1996 .
         (') EYVL N:o L 178 , 17.7.1996 , s . 32
                      Jaoston puheenjohtajan nimeäminen ia tuomarien jakaminen jaostoihin
                                                    ( 96/C 247/04 )
        Jaoston puheenjohtaja Schintgenin tehtävän päättymisen vuoksi ja tuomari Jaegerin tehtävään
        ryhtymisen vuoksi yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti 11.7.1 996 seuraa
        vaa :
        Toimikaudeksi 12.7.1996—30.9.1996 viidennen jaoston ja laajennetun viidennen jaoston puheen
        johtajaksi nimetään tuomari García-Valdecasas, ja tuomari Jaeger määrätään laajennettuun
        neljänteen jaostoon, viidenteen jaostoon ja laajennettuun viidenteen jaostoon .
        Siten 19.9.1995 päätettyä jaostojen kokoonpanoa ( EYVL N:o C 274 , 19.10.1995 , s . 11 ), sellaisena
        kuin se on muutetussa muodossaan ( EYVL N:o C 46 , 17.2.1 996 , s . 18 ), muutetaan seuraavas
        ti :
        Laajennettu neljäs jaosto
        Jaoston puheenjohtaja Lenaerts , tuomarit Lindh, Azizi, Cooke ja Jaeger .
        Viides jaosto
        Jaoston puheenjohtaja García-Valdecasas, tuomarit Azizi ja Jaeger .
        Laajennettu viides jaosto
        Jaoston puheenjohtaja García-Valdecasas, tuomarit Tiili, Azizi, Moura Ramos ja Jaeger .
        Asioissa , joissa kirjallinen käsittely on päättynyt ja suullinen käsittely on pidetty tai määrätty
        pidettäväksi entisessä kokoonpanossa mutta ilman jaoston puheenjohtaja Schintgeniä ennen
        12.7.1996 , nämä jaostot kokoontuvat entisessä kokoonpanossaan .


title: Asia T-535/08: Kanne 8.12.2008 — Tuzzi fashion v. SMHV — El Corte Inglés (Emidio Tucci)

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/28

         Kanne 8.12.2008 — Tuzzi fashion v. SMHV — El Corte Inglés (Emidio Tucci)
   (Asia T-535/08)
   (2009/C 55/52)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Tuzzi fashion GmbH (Fulda, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Kunze ja G. Würtenberger)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: El Corte Inglés, SA (Madrid, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 23.9.2008 asiassa R 1561/2007-2 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: valituslautakunnassa käydyn menettelyn vastapuoli

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”Emidio Tucci” luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: saksalainen numerolla 1 078 843 luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity sanamerkki ”TUZZI”; kansainvälinen numerolla 496 835 luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity sanamerkki ”TUZZI”, joka on voimassa Itävallassa, Ranskassa, Benelux-maissa ja Puolassa; toiminimi ”TUZZI FASHION GMBH”, jota käytetään Saksassa elinkeinotoiminnassa vaatteita varten

      Väiteosaston ratkaisu: väite hylätään kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: valitus hylätään

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen 40/94 8 artiklan 1 ja 4 kohtaa on rikottu, sillä valituslautakunta arvioi virheellisesti, että kyseessä olevien tavaramerkkien välillä on sekaantumisvaara; neuvoston asetuksen 40/94 73 artiklaa on rikottu, sillä valituslautakunta ei vastannut perusteellisesti kantajan esittämiin väitteisiin ja perustellut objektiivisesti, mihin päätös perustui; neuvoston asetuksen 40/94 74 artiklaa on rikottu, sillä valituslautakunta laiminlöi tutkinnan rajoittamisen osapuolten esittämiin tosiseikkoihin, todistusaineistoon ja väitteisiin; neuvoston asetuksen 40/94 79 artiklaa on rikottu, sillä arvioidessaan kantajan oikeuksien rikkomista koskevaa puolustusta valituslautakunta ei ottanut huomioon jäsenvaltioissa tunnustettuja oikeudenkäyntiä koskevia yleisiä periaatteita.


title: Asia T-328/12: Kanne 24.7.2012 — Mundipharma v. SMHV — AFP Pharmaceuticals (Maxigesic)

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/34

         Kanne 24.7.2012 — Mundipharma v. SMHV — AFP Pharmaceuticals (Maxigesic)
   (Asia T-328/12)
   2012/C 287/63
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Mundipharma GmbH (Limburg a.d. Lahn, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt F. Nielsen)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: AFP Pharmaceuticals Ltd (Takapuna, Uusi-Seelanti)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 23.5.2012 asiassa R 1788/2010-4 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: AFP Pharmaceuticals Ltd

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”Maxigesic” luokkaan 5 kuuluville tavaroille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 7 056 104

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki ”OXYGESIC” luokkaan 5 kuuluville tavaroille

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hyväksyminen ja väitteen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-290/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Köln (Saksa) on esittänyt 3.7.2006 — Marketing Service Magdeburg GmbH v. Bundesrepublik Deutschland muu asianosainen: Deutsche Post AG, jota edustaa Vorstand

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Köln (Saksa) on esittänyt 3.7.2006 — Marketing Service Magdeburg GmbH v. Bundesrepublik Deutschland muu asianosainen: Deutsche Post AG, jota edustaa Vorstand
   (Asia C-290/06)
   (2006/C 261/14)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgerichts Köln
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Marketing Service Magdeburg GmbH

      Vastaaja: Bundesrepublik Deutschland

      Muu asianosainen: Deutsche Post AG, jota edustaa Vorstand
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko EY 47 artiklan 2 kohtaa luettuna yhdessä EY 95 artiklan ja direktiivin 97/67/EY, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/39/EY, 12 artiklan viidennen luetelmakohdan sekä 7 artiklan 1 kohdan kanssa (1) tulkittava siten, että silloin kun yleispalvelujen tarjoaja soveltaa sellaisten yritysasiakkaiden kohdalla erityishintoja, jotka toimittavat postilähetyksensä postiverkkoon antamalla ne esilajiteltuina postikeskukselle, yleispalvelujen tarjoaja on velvollinen soveltamaan näitä erityishintoja myös sellaisten yritysten kohdalla, jotka keräävät postilähetykset lähettäjältä ja antavat ne samassa lähetyspaikassa ja samoin ehdoin kuin yritysasiakkaat esilajiteltuina postiverkkoon ilman, että yleispalveluiden tarjoaja saa kieltäytyä tästä siihen vedoten, että sille on asetettu yleispalveluvelvoite?

      (1)  EYVL L 176, s. 21.


title: Asia T-31/13 P: Valitus, jonka Vincent Bouillez on tehnyt 24.1.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-75/11, Bouillez v. neuvosto, 14.11.2012 antamasta tuomiosta

text:
               23.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/22

         Valitus, jonka Vincent Bouillez on tehnyt 24.1.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-75/11, Bouillez v. neuvosto, 14.11.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia T-31/13 P)
   2013/C 86/35
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Vincent Bouillez (Overijse, Belgia) (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa F-75/11, Vincent Bouillez vastaan neuvosto, 14.11.2012 antaman tuomion

               —

               kumoamaan päätöksen, jolla valittaja jätettiin ylentämättä

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut kummassakin oikeusasteessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kolmeen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen, sillä virkamiestuomioistuin katsoi — suorittamatta todellista tutkintaa —, että ensimmäisessä oikeusasteessa riitautettu päätös oli perusteluvelvollisuutta koskevan periaatteen mukainen, vaikka virkamiestuomioistuin ei ollut pyytänyt neuvostolta todisteita Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 45 artiklaan sisältyvien kriteerien konkreettisesta soveltamisesta valittajan ja muiden ylennyskelpoisten virkamiesten ansioiden vertailussa.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen, sillä virkamiestuomioistuin katsoi pelkkien neuvoston sellaisten väitteiden perusteella, joiden mukaan vastuullisten tehtävien taso oli otettu huomioon ansioiden vertailussa, ettei valittaja ollut osoittanut asian olevan päinvastoin, valittajan prosessinjohtotoimien puitteissa esittämistä sellaisista tiedoista huolimatta, joista ilmeni, että useiden ylennettyjen virkamiesten vastuullisten tehtävien taso ei ollut niin korkea ja yhdenmukainen arvio ei ollut niin hyvä kuin valittajan eikä heidän käyttämiensä kielien määrä ollut suurempi kuin valittajan (koskee valituksenalaisen tuomion 45 ja 46 kohtaa).

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustuu ristiriitaiseen päättelyyn, sillä virkamiestuomioistuin ei voinut katsoa yhtäältä, että neuvosto päätti perustellusti suorittaa uuden kaikkien palkkaluokkaan AST 6 kuuluvien virkamiesten, jotka olivat ylennyskelpoisia vuoden 2007 ylennyskierroksella, ansioiden vertailun, mutta toisaalta, että neuvosto ei ollut velvollinen ottamaan huomioon tietyn virkamiehen, joka oli jo ylennetty kyseisellä kierroksella ja jonka ylennys oli tullut lainvoimaiseksi, ansioita (koskee valituksenalaisen tuomion 69 ja 70 kohtaa).
               Valittaja väittää myös, että virkamiestuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se ei katsonut asiakirja-aineistosta ilmenevien seikkojen perusteella, että tosiseikat merkitsivät ilmeistä arviointivirhettä.


               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/50

         Marie Tziranin 11.2.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-45/04)
   (2004/C 94/137)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Marie Tzirani, kotipaikka Brysseli, on nostanut 11.2.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Eric Boigelot.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa komission 11.2.2003 tekemän päätöksen, jolla se hylkäsi kantajan hakemuksen tulla nimitetyksi johtajan virkaan palkkaluokkaan A2 osastolle ”henkilöstösäännöt: politiikka, hallinto ja neuvonta”;

               —

               velvoittaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaisesti vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt esillä olevan asian kantaja vastustaa komission päätöstä olla hyväksymättä hänen hakemustaan johtajan virkaan palkkaluokkaan A2 osastolle ”henkilöstösäännöt: politiikka, hallinto ja neuvonta”.
   Väitteidensä tueksi kantaja vetoaa siihen, että

               —

               henkilöstösääntöjen 7 ja 14 artiklaa, 29 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 45 artiklaa sekä virkamiesten nimittämisestä A1 ja A2 palkkaluokan virkoihin annettuja sääntöjä on rikottu;

               —

               kyseessä on harkintavallan väärinkäyttö;

               —

               nimittävä viranomainen on tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja

               —

               laillisuusperiaatetta, uralla etenemisen periaatetta ja miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatetta on loukattu.

         Kantaja korostaa erityisesti sitä, että hänen ammatillinen profiilinsa oli riittävä kyseessä olevaan virkaan, sellaisena kuin se oli kuvailtu avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa, toisin kuin sen henkilön, joka virkaan lopulta nimitettiin ja joka saattoi vedota ainoastaan kokemukseensa kabinetissa.


title: Asia T-213/10 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2011 — P v. parlamentti (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Irtisanominen — Luottamuksen menettäminen — Perustelut — Selvitysaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla)

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2011 — P v. parlamentti
   (Asia T-213/10 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Irtisanominen - Luottamuksen menettäminen - Perustelut - Selvitysaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla)
   2011/C 347/47
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: P (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja É. Boigelot)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan parlamentti (asiamiehet: aluksi S. Seyr ja R. Ignătescu, sitten S. Seyr)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jossa vaaditaan kumoamaan asiassa F 89/08, P vastaan parlamentti, 24.2.2010 annettu Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) tuomio (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               P vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut tässä oikeusasteessa.

      (1)  EUVL C 195, 17.7.2010.


title: Asia F-18/05 RENV: Virkamiestuomioistuimen määräys 29.9.2009 — D v. komissio

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/67

         Virkamiestuomioistuimen määräys 29.9.2009 — D v. komissio
   (Asia F-18/05 RENV) (1)

   2009/C 282/128

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 155, 25.6.2005, s. 25.


title: Asia T-454/05 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys  24.3.2006  — Sumitomo Chemical Agro Europe ja Philagro France v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Direktiivi 91/414/ETY — Tutkittavaksi ottaminen)

text:
               20.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/13

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 24.3.2006 — Sumitomo Chemical Agro Europe ja Philagro France v. komissio
   (Asia T-454/05 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Direktiivi 91/414/ETY - Tutkittavaksi ottaminen)
   (2006/C 121/22)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Sumitomo Chemical Agro Europe SAS (Saint-Didier-au-Mont-d'Or, Ranska) ja Philagro France SAS (Saint-Didier-au-Mont-d'Or) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem ja C. Mereu)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: B. Doherty)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä komission 20.5.2005 päivättyyn kirjeeseen väitetysti sisältyvän päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä ja toisaalta sitä koskeva vaatimus, että määrätään tietyistä välitoimista, jotka koskevat komissiossa käytävää hallinnollista menettelyä prokymidonin kirjaamiseksi kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I (EYVL L 230, s. 1).
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia F-30/15: Kanne 20.2.2015 – ZZ v. EUH

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/50

         Kanne 20.2.2015 – ZZ v. EUH
   (Asia F-30/15)
   (2015/C 146/70)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen asiassa F-53/13, Diamantopoulos vastaan EUH, 26.2.2014 antaman kumoamistuomion täytäntöönpanotoimena toteutetun sen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan AD 12 vuoden 2012 ylennyskierroksella, ja vaatimus saada korvausta väitetystä henkisestä kärsimyksestä ja aineellisesta vahingosta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että 29.4.2014 tehty päätös, jolla kantaja jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan AD 12 vuoden 2012 ylennyskierroksella, on lainvastainen

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 25  000 euron suuruinen korvaus

               —

               EUH on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-522/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.3.2010 (Naczelny Sąd Administracyjnyn (Puolan tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Telekomunikacja Polska S.A. w. Warszawie v. Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (Sähköinen viestintä — Telepalvelut — Direktiivi 2002/21/EY — Direktiivi 2002/22/EY — Palvelusopimuksen tekemisen ehdoksi ei saa asettaa muita palveluja koskevan sopimuksen tekemistä — Laajakaistainen internetyhteys)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.3.2010 (Naczelny Sąd Administracyjnyn (Puolan tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Telekomunikacja Polska S.A. w. Warszawie v. Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
   (Asia C-522/08) (1)

   (Sähköinen viestintä - Telepalvelut - Direktiivi 2002/21/EY - Direktiivi 2002/22/EY - Palvelusopimuksen tekemisen ehdoksi ei saa asettaa muita palveluja koskevan sopimuksen tekemistä - Laajakaistainen internetyhteys)
   2010/C 113/16
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Telekomunikacja Polska S.A. w. Warszawie

      Vastaaja: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Naczelny Sąd Administracyjny — EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan sekä sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) (EYVL L 108, s. 7) 13 perustelukappaleen ja 5 ja 8 artiklan, sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi) (EYVL L 108, s. 21) säännösten, sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) (EYVL L 108, s. 33) 1 ja 28 perustelukappaleen sekä 1 artiklan 3 kohdan ja 3, 7, 8, 14, 15, 16 ja 19 artiklan ja yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja palvelujen alalla 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) (EYVL L 108, s. 51) 26 perustelukappaleen ja 16 ja 17 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään televiestintäpalvelujen tarjoajia asettamasta palvelusopimuksen tekemisen ehdoksi toisen palvelun ostamista — Puhelinpalvelusopimuksen tekemisen asettaminen internetin laajakaistapalvelua koskevan sopimuksen tekemisen ehdoksi

      Tuomiolauselma

   Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2002/21/EY (puitedirektiivi) ja yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja palvelujen alalla 7.3.2002 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) on tulkittava niin, että ne eivät ole esteenä 16.7.2004 annetun televiestintälain (ustawa — Prawo telekomunikacyjne) 57 §:n 1 momentin 1 kohdan, sellaisena kuin sitä sovelletaan pääasian tosiseikkoihin, kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa kielletään asettamasta palvelusopimuksen tekemisen ehdoksi sitä, että loppukäyttäjä tekee muita palveluja koskevan sopimuksen.
   Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta11.5.2005 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi), on kuitenkin tulkittava niin, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta ja yksittäistapauksen konkreettisia olosuhteita huomioon ottamatta kielletään kaikki myyjän kuluttajalle tekemät yhdistetyt tarjoukset.

      (1)  EUVL C 69, 21.3.2009.


title: Asia T-179/17: Kanne 17.3.2017 – Laboratoire Nuxe v. EUIPO – Camille ja Tariot (NYOUX)

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/59

         Kanne 17.3.2017 – Laboratoire Nuxe v. EUIPO – Camille ja Tariot (NYOUX)
   (Asia T-179/17)
   (2017/C 144/80)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Laboratoire Nuxe (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat P. Wilhelm ja J. Roux)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muut osapuolet valituslautakunnassa: Elisabeth Camille (Alicante, Espanja), Jean Yves Tariot (Alicante)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan NYOUX – Rekisteröintihakemus nro 12 931 739

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 16.1.2017 asiassa R 718/2016-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Molkerei Großbraunshain GmbH:n ja Bene Nahrungsmittel GmbH:n 11.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-109/97)

text:
28.6.97               I FI I                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 199/25
te Luxemburgissa Myson SARL, 30 rue de Cessange, vas                     C.A.S. Succhi di Frutta Spa:n 9.4.1997 Euroopan
taan Euroopan parlamentti, asiamiehinään Manfred Peter                       yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
ja Norbert Lorenz, jossa kantaja vaatii Euroopan parla                                     ( Asia T-106/97 )
mentin tekemien sellaisten päätösten kumoamista, joiden
mukaan kantajan poissaolo tehtävistään maaliskuusta lo                                       ( 97/C 199/70 )
kakuuhun 1995 oli luvatonta, ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin ( kolmas jaosto ), toimien kokoonpanossa :                               (Oikeudenkäyntikieli: italia)
jaoston puheenjohtaja M. B. Vesterdorf sekä tuomarit C. P.
Briët ja A. Potocki; kirjaaja : H. Jung, on 26.3.1997 anta         C.A.S. Succhi di Frutta Spa on nostanut 9.4.1997 Euroo
nut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava :                      pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                                                                    kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan
1 ) Kanne jätetään tutkimatta.                                      asiamiehinä ovat asianajaja Alberto Miele, Padova, sekä
                                                                    asianajajat Antonio Tizzano ja Gian Michele Roberti , Na
                                                                    poli, ja asianajaja Carlo Scarpa, Venetsia, ja tämän proses
2 ) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäynti             siosoite Brysselissä on asianajotoimisto Tizzano, Place du
     kuluistaan .                                                   Grand Sablon 36 .
(') EYVL N:o C 269 , 14.9.1996 .
                                                                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                    tuomioistuin
                                                                    — kumoaa komission 22.7.1996 tekemän päätöksen ( nro
                                                                         K(96 ) 1916 ), joka koskee hedelmämehun ja -hillon toi
                                                                         mittamista Armenian ja Azerbaidzanin väestölle;
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
              TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
                                                                    — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                   2 päivänä toukokuuta 1997,                            lut.
      asiassa T-136/96, Automobiles Peugeot SA vastaan
               Euroopan yhteisöjen komissio (')                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    (Kilpailu — Kumoamiskanne — Oikeudenkäyntiväite)
                                                                    Kantaja on sama kuin kantaja , joka asiassa T-l 91 /96 (')
                          ( 97/C 199/69 )                           on riitauttanut sen, että hedelmämehun ja -hillon toimitta
                                                                    mista Armenian ja Azerbaidzanin väestölle koskevan tar
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     jouskilpailuilmoituksen yhtä pääkohtaa on muutettu jälki
                                                                    käteen . Se toteaa tämän osalta, että kun asiassa T-l 91 /96
                                                                    riitautetulla muutoksella interventiovarastoista vedetään
Asiassa T-136/96 , Automobiles Peugeot SA, kotipaikka Pa           pois muita kuin tarjouskilpailuilmoituksessa mainittuja
riisi, edustajanaan asianajaja Xavier de Roux, Pariisi, pro        tuoretuotteita ( erityisesti persikka ), tässä kanteessa riitau
sessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Jacques                  tetaan riidanalaisella päätöksellä tehty muutos, jossa tätä
Loesch, 8 rue Zithe, vastaan Euroopan yhteisöjen komis             mahdollisuutta laajennetaan tuotteen korvaamiseen nekta
sio, asiamiehinään Giuliano Marenco ja Guy Charrier,                riineilla .
jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuinta kumoamaan 19.7.1996 tehdyn komission
päätöksen, jolla komissio on kantajan mukaan hylännyt               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
                                                                    mat kuin asiassa T-l 9 1 /96 .
kantajan vaatimukset, jotka koskivat tiettyjen 6 päivänä
helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17
( perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täy           (M EYVL N:o C 94, 22.3.1997, s . 15 .
täntöönpanoasetus ) ( EYVL N:o 13 , 21.2.1962 , s. 204 ) 11
artiklan perusteella komissiolle annettujen tietojen luotta
muksellista käsittelyä, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin (toinen jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston pu
heenjohtaja C. W. Bellamy sekä tuomarit A. Kalogeropou
los ja P. ' Lindh, kirjaaja : H. Jung, on antanut 2.5.1997          Molkerei Grofibraunshain GmbH:n ja Bene Nahrungsmit
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava :                          tel GmbH:n 11.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
1 ) Kanne jätetään tutkimatta.                                                              ( Asia T-109/97)
                                                                                ( 97/C 199/71 )
2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(') EYVL N:o C 318 , 26.10.1996 .
                                                                    Großbraunshain GmbH, kotipaikka Harta, Altenburg/
                                                                    Thiiringen, ( Saksan liittotasavalta ), ja Bene Nahrungsmit
                                                                    tel , kotipaikka Lumpzig, Altenburg/Thiiringen, ( Saksan
 ---pagebreak--- N:o C 199/26          I FI |                   Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       28.6.97
liittotasavalta ), ovat nostaneet 11.4.1997 Euroopan yhtei        Tällä kanteella kantajat riitauttavat sen, että nimitykselle
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen            " Altenburger Ziegenkäse " on Saksan liittotasavallan tie
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edusta          donannon mukaisesti rekisteröity liian laajaksi määritelty
ja on asianajaja Michael Loschelder, Köln, ja prosessiosoi        maantieteellinen alue, asetuksen ( EY ) N:o 2081 /92 17 ar
te Luxemburgissa c/o asianajaja Marc Loesch, asianajotoi          tiklan mukaisessa suojattujen alkuperänimitysten luette
misto Loesch & Wolter, 11 rue Goethe, Luxembourg .                 lossa . Tämä rekisteröiminen johtaa siihen, että myös yri
                                                                   tykset, jotka eivät sijaitse Altenburger Landin alueella, voi
                                                                   vat käyttää mainittua nimitystä tuotteidensa osalta, minkä
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois         johdosta kantajille koituu jatkuvaa ja niiden olemassaolon
tuin
                                                                   vaarantavaa vahinkoa . Sen johdosta, että asetuksen ( ETY )
                                                                   N:o 2081/92 17 artiklan mukainen yksinkertaistettu me
— kumoaa asetuksen ( ETY ) N:o 2081 /92 17 artiklassa              nettely on valittu aineellisesti ja menettelyllisesti virheelli
     säädetyn menettelyn mukaisesta maantieteellisestä ni         sesti, kantajilta on perusteettomasti poistettu niiden oikeus
     mien ja alkuperänimitysten rekisteröinnistä annetun           tulla asianmukaisesti kuulluksi . Sen lisäksi kantajia on syr
     asetuksen ( EY ) N:o 1107/96 liitteen täydentämisestä         jitty perusteettomasti, koska esillä olevassa asiassa erilaisia
     23 päivänä tammikuuta 1997 annetun komission ase             tilanteita on perusteettomasti käsitelty samalla tavalla ,
     tuksen ( EY ) N:o 123/97 siltä osin kuin asetuksen liit      minkä lisäksi kuluttajia johdetaan harhaan direktiivin 79/
                                                                   112/ETY 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan
     teen A kohdassa mainitun Altenburger Ziegenkäse -ni
                                                                   vastaisesti .
      misen tuotteen ( SAN ) osalta Saksan liittotasavallan
     26.1.1994 antamassa tiedonannossa yhdessä 7.8.1996
      annettujen lisätietojen kanssa 5 kohdan c alakohdan
      eritelmän mukaiseksi maantieteelliseksi alueeksi on il      Lisäksi merkitystä ei ole sillä, onko nimitys " Altenburger
      moitettu myös Geran, Zeitzin , Geithainin, Grimman,          Ziegenkäse " kilpailijoiden " käytössä vakiintunut " nimitys,
      Wurzenin ja Bornan kuntien hallintoyksiköt ( Landkrei       sillä tätä nimitystä ei ollut merkitty entisen DDR:n tavara
      se ) ja Geran kaupunki sekä uusien kuntarajojen mää         merkkirekisteriin . Asetuksessa ( ETY ) N:o 2081 /92 suoja
      räämisen ja nimenmuutosten jälkeen muutosten koh            taan kuitenkin maantieteellisiä merkintöjä ja alkuperäni
      teena olleissa Thiiringenin , Saksin ja Saksi-Anhaltin       mityksiä , mutta ei sen sijaan tavaramerkkejä tai yleisni
      osavaltioissa myös Greizin ja Muldentalkreisin kuntien       miä .
      hallintoyksiköt sekä osia Leipziger Landin ja Burgen
      landkreisin piirialueista sekä Geran kaupungista ; tai
                                                                   Lopuksi kantajat esittävät, että komissio on antanut ase
      toissijaisesti
                                                                   tuksen ( ETY ) N:o 123/97 harkintavaltaansa väärinkäyt
                                                                   täen, koska hyväksyessään Saksan liittotasavallan tiedon
                                                                   annon, jossa alueen ulkopuoliselle yritykselle annetaan
      kumoaa asetuksen ( ETY ) N:o 2081 /92 17 artiklassa          mahdollisuus käyttää nimitystä , komissio on hyväksynyt
      säädetyn menettelyn mukaisesta maantieteellisestä ni        tämän kyseiseen tiedonantoon sisältyvän asiaan liittymät
      mien ja alkuperänimitysten rekisteröinnistä annetun          tömän arvioinnin . Päätös on myös sen vuoksi lainvastai
      asetuksen ( EY ) N:o 1107/96 liitteen täydentämisestä         nen, koska komissio ei selvästikään ole käyttänyt sille ase
      23 päivänä tammikuuta 1997 annetun komission ase            tuksen ( ETY ) N:o 2081 /92 15 artiklassa annettua harkin
      tuksen ( EY ) N:o 123/97 siltä osin kuin asetuksen liit     tavaltaa .
      teen A kohdassa mainitaan Altenburger Ziegenkäse
      -niminen tuote ( SAN ), siten että siihen asti kunnes
      luetteloa on muutettu Saksan liittotasavallan tekemäs
      tä hakemuksesta eritelmän muuttamiseksi uuden
      maantieteellisen alueen määrittämisen johdosta , maan
      tieteellisen alueen kuvaus säilytetään muilta osin voi
      massa Saksan liittotasavallan 26.1.1994 antaman tie
                                                                         Kneissl Dachstein Sportartikel Aktiengesellschaftin
      donannon , sellaisena kuin se on täydennettynä                     14.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
      7.8.1996 annetuilla lisätiedoilla , Altenburgin ja                                    nostama kanne
      Schmöllnin kuntien hallintoyksiköiden sekä Altenbur
      ger Landin osalta samoin kuin tuotteen kuvauksen                                     ( Asia T-l 10/97 )
      osalta muilta osin;
                                                                                ( 97/C 199/72
 — velvoittaa vastaajan korvaamaan tarpeelliset oikeuden
       käyntikulut työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mu                          (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
       kaisesti .
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                Kneissl Dachstein Sportartikel Aktiengesellschaft, kotipaik
                                                                    ka Molin ( Itävalta ), on nostanut 14.4.1997 Euroopan yh
                                                                    teisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan
 Grofibraunshain GmbH on Altenburger Landin alueella ai            teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
 noa yritys, joka valmistaa teollisesti " Altenburger Ziegen       edustajana on asianajaja Georg Diwok, ja prosessiosoite
 käse " -nimistä tuotetta . Bene Nahrungsmittel GmbH omis          on asianajotoimisto Kerres & Diwok, Stubenring 18 ,
 taa kaikki Grofibraunshain GmbH:n osuudet.                         Wien .


title: Asia C-108/08 P: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 22.4.2008 — Portela & Companhia, SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Juan Torrens Cuadrado ja Josep Gilbert Sanz

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/38

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 22.4.2008 — Portela & Companhia, SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Juan Torrens Cuadrado ja Josep Gilbert Sanz
   (Asia C-108/08 P) (1)

   (2008/C 209/64)

      Oikeudenkäyntikieli: portugali

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 158, 21.6.2008.


title: Asia T-505/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.4.2013 — Höganäs v. SMHV — Haynes (ASTALOY) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin ASTALOY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki HASTELLOY — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Tavaramerkkien samanaikainen käyttö)

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.4.2013 — Höganäs v. SMHV — Haynes (ASTALOY)
   (Asia T-505/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ASTALOY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki HASTELLOY - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Tavaramerkkien samanaikainen käyttö)
   2013/C 147/27
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Höganäs AB (Höganäs, Ruotsi) (edustaja: asianajaja L.-E. Ström)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Haynes International, Inc. (Kokomo, Indiana, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat E. Armijo Chávarri ja A. Castán Pérez-Gómez)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 18.8.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1530/2009-4), joka koskee Haynes International, Inc:in ja Höganäs AB:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Höganäs AB velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 346, 18.12.2010.


title: Asia C-170/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 25.2.2010 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2005/60/EY — Rahanpesu ja terrorismin rahoitus — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 25.2.2010 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-170/09) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2005/60/EY - Rahanpesu ja terrorismin rahoitus - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   2010/C 100/11
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Peere ja P. Dejmek)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja B. Messmer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Jäsenvaltio ei ole määräajassa antanut kaikkia rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26.10.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY (EUVL L 309, s. 15) noudattamisen edellyttämiä säännöksiä tai ilmoittanut niistä

      Tuomiolauselma

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26.10.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 153, 4.7.2009.


title: Asia T-545/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 8.7.2009 — Thoss v. tilintarkastustuomioistuin (Kumoamiskanne — Kanteen nostamisen määräaika — Myöhästyminen — Anteeksiannettavan erehdyksen puuttuminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/32

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 8.7.2009 — Thoss v. tilintarkastustuomioistuin
   (Asia T-545/08) (1)

   (Kumoamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Myöhästyminen - Anteeksiannettavan erehdyksen puuttuminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2009/C 220/68
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Thérèse Nicole Thoss (Dommeldange, Luxemburg) (edustaja: asianajaja P. Goergen)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: T. Kennedy ja J.-M. Stenier)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne sellaisen tilintarkastustuomioistuimen 20.3.2006 tekemän päätöksen kumoamiseksi, jolla se epäsi perhe-eläkkeen kantajalta, joka on entisen tilintarkastustuomioistuimen jäsenen leski, koska edellytys, jonka mukaan avioliiton oli kuolemantapauksen ajankohtana tullut kestää viisi vuotta, ei ollut täyttynyt (asia, joka on rekisteröity numerolla F-46/08 ja jonka virkamiestuomioistuin on siirtänyt)

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Thérèse Nicole Thoss velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 171, 5.7.2008 (aiemmin asia F-46/08).


title: Asia T-36/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.1.2016 – Hispasat v. komissio (Valtiontuki — Digitaalitelevisio — Tuki maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle Castilla-La Manchan syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Päätöksen korjaus kanteen nostamisen jälkeen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               29.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 111/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.1.2016 – Hispasat v. komissio
   (Asia T-36/15) (1)

   ((Valtiontuki - Digitaalitelevisio - Tuki maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle Castilla-La Manchan syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla - Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Päätöksen korjaus kanteen nostamisen jälkeen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2016/C 111/30)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Hispasat, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: aluksi asianajajat J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo ja A. Balcells Cartagena, sitten J. Buendía Sierra ja A. Lamadrid de Pablo)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier, P. Němečková ja B. Stromsky)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus valtiontuesta SA.27408 (C 24/2010) (ex NN 37/2010, ex CP 19/2009), jota Castilla-La Manchan viranomaiset ovat myöntäneet maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle Castilla-La Manchan syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla, 1.10.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 6846 final kumoamisesta osittain.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               Lausunnon antaminen SES Astran väliintulohakemuksesta raukeaa.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Hispasat SA:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 89, 16.3.2015.


title: Asia C-279/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kammergericht Berlin (Saksa) on esittänyt 22.7.2009 — DEB Deutsche Energiehandels- und Beratungsgesellschaft mbH v. Saksan liittotasavalta

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/31

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kammergericht Berlin (Saksa) on esittänyt 22.7.2009 — DEB Deutsche Energiehandels- und Beratungsgesellschaft mbH v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-279/09)
   2009/C 267/54
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kammergericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: DEB Deutsche Energiehandels- und Beratungsgesellschaft mbH

      Vastapuoli: Saksan liittotasavalta

      Ennakkoratkaisukysymys

   Yhteisöjen tuomioistuimelle esitetään EY 234 artiklan nojalla seuraava ennakkoratkaisukysymys:
   Onko olemassa esteitä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan vaatimusten esittäminen tuomioistuimessa asetetaan riippuvaiseksi kuluja koskevasta ennakkomaksusta, ja oikeushenkilölle, joka ei pysty suorittamaan tätä ennakkomaksua, ei myönnetä maksutonta oikeudenkäyntiä, kun otetaan huomioon, että säätämällä kansallisilla säännöksillä vahingonkorvausta koskevista oikeudellisista edellytyksistä ja menettelystä yhteisön oikeuteen perustuvaan valtionvastuuseen vetoamiseksi jäsenvaltiot eivät saa tehdä yhteisön oikeuteen perustuvan valtionvastuun periaatteiden mukaisesti maksettavan korvauksen myöntämistä käytännössä mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi?