title: Asia C-19/03: Landgericht Münchenin 17.12.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Verbraucher-Zentrale Hamburg e.V vastaan O2 (Germany) GmbH & Co. OHG

text:
22.3.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 70/7
       –     komission 4.3.1999 tehdyn päätöksen K(1999) 541           1.     Onko asetuksen N:o 1103/97 ( 1) 5 artiklan 1 kohtaa
                                                                              tulkittava siten, että yksityisoikeudellisessa sopimussuh-
       –     komission 4.3.1999 tehdyn päätöksen K(1999) 532                  teessa ainoastaan kulloinenkin laskun loppumäärä tai
                                                                              laskuun merkitty yksittäissumma voidaan pyöristää tai
       –     komission 4.3.1999 tehdyn päätöksen K(1999) 533                  on pyöristettävä; vai onko edellä mainitussa asetuksessa
                                                                              tarkoitettuna maksettavana tai tilitettävänä rahamääränä
       toissijaisesti vähentää komissiolle palautettavien tukien              pidettävä myös sopimuksessa vahvistettua yksikköhin-
       määriä asian käsittelyn kuluessa esitettävin tavoin.                   taa / tariffia (tässä minuuttihinta)? Onko sen kannalta,
                                                                              onko tariffi asetuksen N:o 1103/97 5 artiklassa tarkoitet-
2.     prosessinjohtotoimena tutkii valittajien tässä asiassa esit-           tu maksettava tai tilitettävä rahamäärä, merkitystä sillä,
       tämät vaatimukset                                                      että kyseinen tariffi perustuu laskun loppusumman laske-
                                                                              misen pohjaksi ilmoitetun yksikön (tässä 10 sekunnin
3.     joka tapauksessa velvoittaa komission korvaamaan oikeu-                sykäyksen) tiettyyn kerrannaiseen (tässä 6 kertaa) tai sillä,
       denkäyntikulut.                                                        että tariffi on kuluttajan kannalta ratkaiseva kriteeri?
                                                                       2.     Onko asetusta N:o 1103/97 (erityisesti 5 artiklaa) tulkitta-
                                                                              va siten, että siinä on annettu tyhjentävät säännökset siinä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           mielessä, ettei muita kuin maksettavia tai tilitettäviä
                                                                              määriä (siltä osin kuin sellaisia voi olla) saa pyöristää
                                                                              5 artiklassa mainitulla tavalla, toisin sanoen onko kyseiset
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiossa on jätet-                   määrät ilmoitettava edelleen samassa kansallisessa rahassa
ty huomiotta kaikki valittajien esittämät perusteet ja sillä on               vai onko ne ilmoitettava muunto-operaation tarkan tu-
hylätty kanne kokonaisuudessaan. Valittajat väittävät ensim-                  loksen mukaisesti?
mäisessä valitusperusteessaan, että ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen esittämät perustelut ovat täysin ristiriitaisia
oikeudellisesti katsoen.                                               (1 ) EYVL L 162, 19.6.1997, s. 1.
Valittajat katsovat sitä vastoin, ettei ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin ole muiden kanneperusteiden osalta millään
tavoin perustellut omia päätelmiään eikä myöskään osoittanut,
mihin komission päätökset perustuvat, vaan on pelkästään
rajoittautunut toistamaan riidanalaisissa päätöksissä esitetyt
perustelut.                                                            Rechtbank van Eerste Aanleg te Bruggen 17.1.2003 teke-
                                                                       mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö ri-
                                                                       kosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajana ovat 1. M. Bur-
Valittajien mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                     manjer, 2. R. A. van der Linden ja 3. A. de Jong
tuomion perustelut ovat riittämättömät, epäjohdonmukaiset ja
ristiriitaiset.
                                                                                (Asia C-20/03)
                                                                                (2003/C 70/12)
                                                                       Rechtbank van Eerste Aanleg te Brugge on pyytänyt 17.1.2003
Landgericht Münchenin 17.12.2002 tekemällään päätök-                   tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Verbrau-                  mioistuimeen 21.1.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
cher-Zentrale Hamburg e.V vastaan O2 (Germany) GmbH                    melta ennakkoratkaisua rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaa-
                             & Co. OHG                                 jana ovat 1. M. Burmanjer, 2. R. A. van der Linden ja
                                                                       3. A. de Jong seuraaviin kysymyksiin: Ovatko kulkukaupan
                                                                       harjoittamisesta ja yleisten markkinoiden järjestämisestä
                            (Asia C-19/03)
                                                                       25.6.1993 annetun lain 2 ja 3 §, 5 §:n 3 kohta ja 13 §, joko
                                                                       erikseen tai yhdessä tarkasteltuina ja tulkittuina siten, että
                           (2003/C 70/11)                              aikakauslehtien tilausten myynti Belgian valtakunnan alueella
                                                                       on kulkukauppaa, johon edellytetään ministerin tai tämän
                                                                       valtuuttaman 1-tason virkamiehen etukäteen myöntämää mää-
                                                                       räaikaista lupaa, ja että niissä myös säädetään tämän velvolli-
Landgericht München on pyytänyt 17.12.2002 tekemällään                 suuden rikkominen rangaistavaksi, perustuslain konsolidoidun
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen               tekstin 10 ja 11 §:n vastaisia tarkasteltaessa näitä joko yksinään
20.1.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-               tai yhdessä EIOS:n 7, 10 ja 14 artiklan kanssa, kun:
ratkaisua asiassa asiassa Verbraucher-Zentrale Hamburg e.V
vastaan O2 (Germany) GmbH & Co. OHG seuraaviin kysymyk-                a)     Sanomalehtien ja sanomalehtitilausten myyntiin ei edellä
siin:                                                                         mainitun 25.6.1993 annetun lain 5 §:n 3 kohdan mukaan


title: Asia C-475/04: Euroopan yhteisöjen komission 10.11.2004 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/10

         Euroopan yhteisöjen komission 10.11.2004 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-475/04)
   (2004/C 314/21)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.11.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat sen oikeudellisen yksikön virkamiehet Georgios Savvos ja Michael Shotter.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) 12 päivänä heinäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi oli saatettava osaksi kansallista oikeusjärjestystä, on päättynyt 31.10.2003.

      (1)  EYVL L 201, 31.7.2002, s. 37.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 24 päivänä lokakuuta 2002 asiassa C-233/01 (Giudice di pace di Palermon esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Riunione Adriatica di Sicurtà SpA (RAS) vastaan Dario Lo Bue (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Direktiivit 73/239/ETY ja 92/49/ETY – Maksujen vapaus – Mahdollisuus vedota direktiiviin yksityistä oikeussubjektia vastaan)

text:
C 323/24                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            21.12.2002
A. Rosas, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on                Direktiivi ei voi sellaisenaan luoda velvoitteita yksityisille eikä siihen
antanut 7.11.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                    siten voida sellaisenaan vedota yksityisiä vastaan.
raava:
1)     Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut biosidituotteiden         (1 ) EYVL C 245, 1.9.2001.
       markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998
       annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/
       EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä
       määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
       lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
2)     Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
       käyntikulut.                                                               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
( 1) EYVL C 317, 10.11.2001.                                                                           (viides jaosto)
                                                                                3 päivänä lokakuuta 2002
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                           asiassa C-273/01 (Tribunale di Barin esittämä ennakkorat-
                             (kolmas jaosto)                                kaisupyyntö), Walter Ferro vastaan Giovanni Santoro (1)
                    24 päivänä lokakuuta 2002
                                                                           (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Jäsenvaltioiden
asiassa C-233/01 (Giudice di pace di Palermon esittämä                     itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteen-
ennakkoratkaisupyyntö), Riunione Adriatica di Sicurtà                      sovittamisesta annettu direktiivi 86/653/ETY – Sovelletta-
               SpA (RAS) vastaan Dario Lo Bue (1)                                                     vuus välittäjään)
(Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Direktiivit 73/239/
                                                                                (2002/C 323/34)
ETY ja 92/49/ETY – Maksujen vapaus – Mahdollisuus
     vedota direktiiviin yksityistä oikeussubjektia vastaan)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                            (2002/C 323/33)
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                           Asiassa C-273/01, jonka Tribunale di Bari (Italia) on saattanut
Asiassa C-233/01, jonka giudice di pace di Palermo (Italia) on
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen                EY:n perustamissopimuksen 234 artiklan nojalla yhteisöjen
                                                                           tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
                                                                           tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Walter Ferro vastaan
vireillä olevassa asiassa Riunione Adriatica di Sicurtà SpA (RAS)
ja Dario Lo Bue ennakkoratkaisun muun ensivakuutusliikkeen                 Giovanni Santoro ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden itsenäisiä
                                                                           kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta
kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista kos-
                                                                           18 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin
kevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteenso-
                                                                           86/653/ETY (EYLV L 382, s. 17) sekä EY:n perustamissopi-
vittamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1973 annetun ensimmäi-
                                                                           muksen 52 ja 59 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 43
sen neuvoston direktiivin 73/239/ETY (EYVL L 228, s. 3)
8 artiklan 3 kohdan tulkinnasta, sellaisena kuin kyseinen                  ja EY 49 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides
                                                                           jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann
direktiivi on muutettuna muuta ensivakuutusta kuin henkiva-
                                                                           (esittelevä tuomari) sekä tuomarit D. A. O. Edward, A. La
kuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräys-
ten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/               Pergola, M. Wathelet ja A. Rosas, julkisasiamies: F. G. Jacobs,
                                                                           kirjaaja: R. Grass, on antanut 3.10.2002 määräyksen, jonka
357/ETY muuttamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetulla
neuvoston direktiivillä 92/49/ETY (kolmas vahinkovakuutus-                 määräysosa on seuraava:
direktiivi) (EYVL L 228, s. 1), sekä direktiivin 92/49/ETY
29 ja 39 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas             Jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-                  yhteensovittamisesta 18 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvos-
P. Puissochet sekä tuomarit F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues             ton direktiiviä 86/653/ETY on tulkittava niin, ettei sitä sovelleta
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass,        kansalliseen lainsäädäntöön, jonka mukaan välittäjän ammattia
ilmoitettuaan ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle                harjoittavan oikeus palkkioon edellyttää tämän rekisteröitymistä tätä
aikovansa ratkaista asian työjärjestyksensä 104 artiklan                   tarkoitusta varten olevaan rekisteriin.
3 kohdan mukaisella perustellulla määräyksellä, pyydettyään
EY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artiklassa tarkoitettuja
osapuolia esittämään mahdolliset huomautuksensa asiassa,                   (1 ) EYVL C 289, 13.10.2001.
on antanut 24.10.2002 määräyksen, jonka määräysosa on
seuraava:


title: House of Lordsin 9.2.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Regina vastaan Secretary of State for the Environment, ex parte: Royal Society for the Protection of Birds (Asia C-44/95)

text:
22.4.95               H                         Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                  N:o C 101 /3
Hof van Cassatie van België -tuomioistuimen 10.2.1995               House of Lordsin 9.2.1995 tekemällään päätöksellä esit
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö              tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Regina vastaan Secre
 riita-asiassa Belgian valtio vastaan Ghent Coal Terminal           tary of State for the Environment, ex parte: Royal Society
                                                                                for the Protection of Birds
                         (Asia C-37/95 )
                          ( 95/C 101 /05 )                                                  ( Asia C-44/95 )
                                                                                ( 95/C 101 /07
Hof van Cassatie van België -tuomioistuin on 10.2.1 995             House of Lords on 9.2.1995 tekemällään päätöksellä, joka
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen                on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
tuomioistuimen kirjaamoon 16.2.1995 , saattanut Euroo              24.2.1995 , saattanut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
pan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi ennakkorat            käsiteltäväksi ennakkoratkaisupyynnön saadakseen ensin
kaisupyynnön saadakseen ensin mainitussa tuomioistui               mainitussa     tuomioistuimessa      vireillä olevassa  asiassa
messa vireillä olevassa riita-asiassa Belgian valtio vastaan        Regina vastaan Secretary of State for the Environment, ex
Ghent Coal Terminal ennakkoratkaisun seuraavaan kysy               parte : Royal Society for the Protection of Birds, ennakko
mykseen:                                                            ratkaisun seuraaviin kysymyksiin :
                                                                    1 . Sallitaanko jäsenvaltion ottaa huomioon luonnon
Voidaanko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön
                                                                         varaisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979
yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neu
voston direktiivin i 1 ) 17 artiklaa tulkita niin, että verovä          annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (*) 2 artik
                                                                         lassa mainitut näkökohdat luokiteltaessa aluetta erityi
hennysoikeus säilyy sellaisten alunperin yrityksen käyttöön
                                                                         seksi suojelualueeksi ja/tai määritettäessä tällaisen alu
tarkoitettujen hankintojen arvonlisäverosta, joita ei yrityk
                                                                         een rajoja direktiivin 4 artiklan 1 ja/tai 2 kohdan
sen tahdosta riippumattomista syistä koskaan tehokkaasti                 mukaisesti ?
otettu käyttöön ?
                                                                    2 . Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kielteinen,
H EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s . 1                                      voiko jäsenvaltio joka tapauksessa ottaa huomioon
                                                                         2 artiklan näkökohdat luokittelumenettelyssä^ sikäli
                                                                         kun :
                                                                         a ) kyseessä on yleinen etu, joka ylittää direktiivin
                                                                             ekologisessa tavoitteessa ilmaistun yleisen edun, niin
                                                                             kuin yhteisöjen tuomioistuin on todennut 4 artiklan
                                                                             4 kohdan vaatimuksista poikkeamisesta asiassa
                                                                             C-57/89 Komissio v. Saksa (" Leybuchtin padot ");
Bundesgerichtshofin 30.1.1995 tekemällään päätöksellä                        tai
esittämä ennakkoratkaisupyyntö riita-asiassa Siemens AG
                     vastaan Henry Nold                                  b ) kyseessä ovat sellaiset välttämättömät yleisen edun
                         (Asia C-42/95 )                                     mukaiset pakottavat syyt, jotka voidaan ottaa
                                                                             huomioon siten kuin luonnollisten elinympäristöjen
                          ( 95/C 101 /06 )                                   ja luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta
                                                                             21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston
                                                                             direktiivin 92/43/ETY ( 2 ) 6 artiklan 4 kohdassa
Bundesgerichtshof — II Zivilsenat — pyytää 30.1.1995                         tarkoitetaan ?
tekemällään ja yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
23.2.1995 saapuneella päätöksellään ennakkoratkaisua                (!) EYVL N:o L 103 , 24.4.1979 , s. 1
seuraavaan kysymykseen:                                             (2 ) EYVL N:o L 206 , 22.7.1992 , s. 7
Onko 13.12.1976 annetun neuvoston toisen direktiivin ( a )
ja erityisesti tämän direktiivin 29 artiklan 1 ja 4 kohtien
mukaista, että Bundesgerichtshofin siviiliasioissa tekemien
päätösten BGHZ 71 , s . 40 ja BGHZ 83 , s . 319 periaatteiden
                                                                    Tribunal du travail de Tournai'n ( neljäs jaosto ) 14.2.1995
mukaisesti tutkitaan sellaisen yhtiökokouksen päätöksen
                                                                    tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
lainmukaisuutta, jonka tarkoituksena on osakepääoman
                                                                    asiassa Institut national d'assurances sociales pour travail
korottaminen merkitsemällä osakkeita apporttiomaisuutta                      leurs indépendants vastaan Hans Kemmler
vastaan poiketen samalla osakkeenomistajien etuoikeudes
ta osakkeiden merkitsemiseen ?                                                              ( Asia C-53/95 )
                                                                                ( 95/C 101 /08
(M EYVL N:o L 26 , 31.1.1977, s. 1
                                                                    Tribunal du travail de Tournai (neljäs jaosto ) on esittänyt
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle 14.2.1995 tekemäl
                                                                    lään päätöksellä ennakkoratkaisupyynnön, joka on saapu
                                                                    nut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon


title: Asia C-340/06: Kanne 4.8.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               14.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/3

         Kanne 4.8.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-340/06)
   (2006/C 249/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: U. Wölker)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta 28 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/4/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle,

               —

               Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin täytäntöön panemiseksi päättyi 14.2.2005.

      (1)  EYVL L 41, s. 26–32.


title: Asia T-293/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 18.9.2008 — NBC Fourth Realty v. SMHV — Regalado Pareja ja Pedrol (PK MAX)

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/63

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 18.9.2008 — NBC Fourth Realty v. SMHV — Regalado Pareja ja Pedrol (PK MAX)
   (Asia T-293/06) (1)

   (2008/C 301/118)

      Oikeudenkäyntikieli: espanja

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 310, 16.12.2006.


title: Asia T-275/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 4.11.2008 — Omya v. komissio

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/41

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 4.11.2008 — Omya v. komissio
   (Asia T-275/06) (1)

   (2008/C 327/75)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 294, 2.12.2006.


title: Asia T-805/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.5.2016 – Stagecoach Group v. EUIPO (MEGABUS.COM) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin MEGABUS.COM rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artikla — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja joka on selvästi perusteeton)

text:
               18.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.5.2016 – Stagecoach Group v. EUIPO (MEGABUS.COM)
   (Asia T-805/14) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin MEGABUS.COM rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artikla - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja joka on selvästi perusteeton))
   (2016/C 260/48)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Stagecoach Group plc (Perth, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja G. Jacobs)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 7.10.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1894/2013-4), joka koskee hakemusta sanamerkin MEGABUS.COM rekisteröimiseksi Euroopan unionin tavaramerkiksi

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat, ja koska kanne on osittain selvästi perusteeton.

               2)

               Stagecoach Group plc velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 34, 2.2.2015.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17 päivänä lokakuuta 2002 asiassa T-98/00, Linde AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuki – Käsite – Etu – Normaali liiketoimi – Järkevä markkinataloustoimĳa)

text:
C 323/30                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         21.12.2002
                                               ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                    TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                    17 päivänä lokakuuta 2002                                                 9 päivänä lokakuuta 2002
                                                                         asiassa T-173/00, KWS Saat AG vastaan sisämarkkinoiden
asiassa T-98/00, Linde AG vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                          harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)
                             komissio ( 1)
                                                                         (Yhteisön tavaramerkki – Asetus N:o 40/94 – Väri (oranssin
(Valtiontuki – Käsite – Etu – Normaali liiketoimi – Järkevä              sävy) – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyky – Peruste-
                       markkinataloustoimija)                                                              lut)
                          (2002/C 323/46)                                                           (2002/C 323/47)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                             (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                         Asiassa T-173/00, KWS Saat AG, kotipaikka Einbeck (Saksa),
Asiassa T-98/00, Linde AG, kotipaikka Wiesbaden (Saksa),                 edustajanaan asianajaja G. Würtenberger, prosessiosoite Lu-
edustajanaan asianajajat H.-J. Rabe ja G. Berrisch, jota tukee           xemburgissa, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto
Saksan liittotasavalta (asiamiehinään W.-D. Plessing, J. Sede-           (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehinään A. von
mund ja T. Lübbig), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                 Mühlendahl, E. Joly, J. Miranda de Sousa ja A. Di Carlo), jossa
(asiamiehinään D. Triantafyllou ja K.-D. Borchardt), jossa               kantaja on vaatinut, että sisämarkkinoiden harmonisointiviras-
kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-             ton (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan
tuinta kumoamaan osittain valtiontuesta, jonka Saksa on                  19.4.2000 tekemä päätös (asia R 282/1999-2) kumotaan,
myöntänyt Linde AG:lle, 18 päivänä tammikuuta 2000 tehdyn                ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toi-
komission päätöksen 2000/524/EY (EYVL L 211, s. 7), ensim-               mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura
mäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu viides jaosto),            Ramos sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja:
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. D. Cooke                 johtava hallintovirkamies B. Pastor, on antanut 9.10.2002
sekä tuomarit R. García-Valdecasas, P. Lindh, N. J. Forwood ja           tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
H. Legal, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on antanut
17.10.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                         1)     Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-
                                                                                lit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 19.4.2000 tekemä
1)     Valtiontuesta, jonka Saksa on myöntänyt Linde AG:lle, 18 päi-            päätös (asia R 282/1999-2) kumotaan luokkaan 42 kuulu-
       vänä tammikuuta 2000 tehdyn komission päätöksen 2000/                    vien palvelujen osalta.
       524/EY 2 ja 3 artikla kumotaan.
                                                                         2)     Kanne hylätään muilta osin.
2)     Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoi-
       tetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         3)     Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoitetaan
                                                                                korvaamaan kaksi kolmannesta vastaajan oikeudenkäyntiku-
3)     Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.           luista. Vastaaja vastaa yhdestä kolmasosasta oikeudenkäyntiku-
                                                                                lujaan.
( 1) EYVL C 176, 24.6.2000.
                                                                         (1 ) EYVL C 259, 9.9.2000.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 17 päivänä kesäkuuta 2004 asiassa C-30/02 (Tribunal Tributário de Primeira Instância de Lisboan esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Recheio — Cash & Carry SA vastaan Fazenda Pública/Registo Nacional de Pessoas Colectivas (Perusteettoman edun palauttaminen – Kanteen nostamiselle asetettu 90 päivän määräaika – Tehokkuusperiaate)

text:
               7.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 201/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (ensimmäinen jaosto)
   17 päivänä kesäkuuta 2004
   asiassa C-30/02 (Tribunal Tributário de Primeira Instância de Lisboan esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Recheio — Cash & Carry SA vastaan Fazenda Pública/Registo Nacional de Pessoas Colectivas (1)

   (Perusteettoman edun palauttaminen - Kanteen nostamiselle asetettu 90 päivän määräaika - Tehokkuusperiaate)
   (2004/C 201/02)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asiassa C-30/02, jonka Tribunal Tributário de Primeira Instância de Lisboa (Portugali) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Recheio — Cash & Carry SA vastaan Fazenda Pública/Registo Nacional de Pessoas Colectivas, Ministério Públicon osallistuessa asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun perusteettoman edun palautusta koskevan yhteisön oikeuden tulkinnasta, YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit A. La Pergola, S. von Bahr (esittelevä tuomari), R. Silva de Lapuerta ja K. Lenaerts, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Múgica Arzamendi, on antanut 17.6.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Yhteisön oikeuden tehokkuusperiaatteen vastaista ei ole vahvistaa 90 päivän preklusiivinen määräaika, joka alkaa kulua maksun vapaaehtoisen suoritusajan päättymisestä, kun on kyse yhteisön oikeuden vastaisesti kannetun maksun palauttamista koskevasta vaatimuksesta.

      (1)  EYVL C 97, 20.4.2002.


title: Asia T-68/11: Kanne 25.1.2011 — Kastenholz v. SMHV — qwatchme (kellotaulut)

text:
               9.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/15

         Kanne 25.1.2011 — Kastenholz v. SMHV — qwatchme (kellotaulut)
   (Asia T-68/11)
   2011/C 113/30
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Erich Kastenholz (Troisdorf, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt L. Acker)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: qwatchme A/S (Vejle East, Tanska)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan 2.11.2010 asiassa R 1086/2009-3 tekemä päätös on kumottava

               —

               asia on palautettava mitättömyysosastolle, jotta se tarkastelee tekijänoikeussuojaa, johon kantaja vetosi ja jota mitättömyysosasto ei asianmukaisesti tutkinut

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisömalli, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: mallioikeus nro 602636-0003, joka esittää kellotaulua

      Yhteisömalllin haltija: qwatchme A/S

      Yhteisömallin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: kantaja

      Yhteisömallin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: asetuksen (EY) N:o 6/2002 (1) 25 artiklan 1 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä 4 artiklan kanssa, sekä 25 artiklan 1 kohdan f alakohdan rikkominen, koska uutuus puuttuu ja tekijänoikeutta Paul Heimbachin taideteokseen on loukattu

      Mitättömyysosaston ratkaisu: mitättömyysvaatimuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen (EY) N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä 5 ja 6 artiklan kanssa, rikkominen, koska valituslautakunta ei ole päätöksessään erottanut selvästi tunnusmerkkejä ”uutuus” ja ”erikoisuus”, sekä asetuksen (EY) N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan f alakohdan rikkominen, koska SMHV:n valituslautakunta tai mitättömyysosasto ei ole asianmukaisesti tarkastellut, tarkoittaako yhteisömalli Saksan tekijänoikeuden mukaan suojatun teoksen luvatonta käyttöä.

      (1)  Yhteisömallista 12.12.2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 6/2002 (EYVL L 3, s. 1).


title: Asia C-70/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Najwyższy – Puola) – Emmanuel Lebek v. Janusz Domino (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 44/2001 — 34 artiklan 2 alakohta — Oikeuteen saapumatta jättävä vastaaja — Tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano — Epäämisperusteet — Haastetta ei ole annettu ajoissa tiedoksi poisjääneelle vastaajalle — Muutoksenhaun käsite — Menetetyn määräajan palauttamista koskeva hakemus — Asetus (EY) N:o 1393/2007 — 19 artiklan 4 kohta — Oikeudenkäyntiasiakirjojen ja muiden asiakirjojen tiedoksianto — Määräaika, jossa menetetyn määräajan palauttamista koskeva hakemus voidaan ottaa tutkittavaksi)

text:
               12.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 335/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Najwyższy – Puola) – Emmanuel Lebek v. Janusz Domino
   (Asia C-70/15) (1)

   ((Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 44/2001 - 34 artiklan 2 alakohta - Oikeuteen saapumatta jättävä vastaaja - Tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano - Epäämisperusteet - Haastetta ei ole annettu ajoissa tiedoksi poisjääneelle vastaajalle - Muutoksenhaun käsite - Menetetyn määräajan palauttamista koskeva hakemus - Asetus (EY) N:o 1393/2007 - 19 artiklan 4 kohta - Oikeudenkäyntiasiakirjojen ja muiden asiakirjojen tiedoksianto - Määräaika, jossa menetetyn määräajan palauttamista koskeva hakemus voidaan ottaa tutkittavaksi))
   (2016/C 335/15)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Najwyższy

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Emmanuel Lebek

      Vastaaja: Janusz Domino

      Tuomiolauselma

               1)

               Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 34 artiklan 2 alakohdassa tarkoitettua muutoksenhaun käsitettä on tulkittava siten, että se kattaa myös menetetyn määräajan palauttamista koskevan hakemuksen, jos määräaika, jossa on mahdollista hakea muutosta varsinaisin muutoksenhakukeinoin, on päättynyt.

               2)

               Oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa (”asiakirjojen tiedoksianto”) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1348/2000 kumoamisesta 13.11.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1393/2007 19 artiklan 4 kohdan viimeistä alakohtaa on tulkittava siten, että se sulkee pois sellaisten kansallisten säännösten soveltamisen, jotka koskevat menetetyn määräajan palauttamista koskevien hakemusten järjestelmää, kun määräaika, jonka kuluessa tällaiset hakemukset voidaan ottaa tutkittavaksi, sellaisena kuin se on yksilöity mainitussa säännöksessä tarkoitetussa jäsenvaltion ilmoituksessa, on päättynyt.

      (1)  EUVL C 171, 26.5.2015.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto)  12 päivänä tammikuuta 2006 , asiassa C-183/03: Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EMOTR — Päätös 2003/102/EY — Yhteisön rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Peltokasviala)

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   12 päivänä tammikuuta 2006,
   asiassa C-183/03: Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (EMOTR - Päätös 2003/102/EY - Yhteisön rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Peltokasviala)
   (2006/C 60/01)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-183/03, jossa on kyse EY 230 artiklaan perustuvasta kumoamiskanteesta, joka on nostettu 24.4.2003, Saksan liittotasavalta (asiamiehinään W.-D. Plessing ja A. Tiemann) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään M. Niejahr ja G. Braun), yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit J. Malenovský, S. von Bahr (esittelevä tuomari), A. Borg Barthet ja A. Ó Caoimh, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on antanut 12.1.2006 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Saksan liitotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 146, 21.6.2003.


title: Asia C-492/03: Itävallan tasavallan 20.11.2003 (faksi 13.11.2003) Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 21/20                  FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                        24.1.2004
–     velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-            Euroopan yhteisöjen komission 19.11.2003 Espanjan ku-
      denkäyntikulut.                                                             ningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-490/03)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (2004/C 21/38)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa C-485/03.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.11.2003 Euroo-
                                                                      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
                                                                      kuntaa vastaan. Kantajan edustaja on oikeudellisen yksikön
                                                                      virkamies José Luis Buendía Sierra, prosessiosoite Luxembur-
                                                                      gissa.
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komission 19.11.2003 Espanjan ku-
            ningaskuntaa vastaan nostama kanne                        –     toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut
                                                                            Valtiontukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut uu-
                                                                            sien yritysten hyväksi Biskajassa (Espanjassa) 11 päivänä
                          (Asia C-489/03)
                                                                            heinäkuuta 2001 tehdyn komission päätöksen (tiedok-
                                                                            siannettu numerolla K(2001) 1763) 2 ja 3 artiklan
                           (2004/C 21/37)                                   mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut sääde-
                                                                            tyssä määräajassa kaikkia näiden artiklojen noudattami-
                                                                            sen edellyttämiä toimenpiteitä tai joka tapauksessa koska
                                                                            se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle
                                                                            tämän päätöksen 4 artiklan mukaisella tavalla
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.11.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-            –     velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
kuntaa vastaan. Kantajan edustaja on oikeudellisen yksikön                  denkäyntikulut.
virkamies José Luis Buendía Sierra, prosessiosoite Luxembur-
gissa.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
      valtiontukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut uu-         kuin asiassa C-485/03.
      sien yritysten hyväksi Guipúzcoassa (Espanjassa) 11 päi-
      vänä heinäkuuta 2001 tehdyn komission päätöksen (tie-
      doksiannettu numerolla K(2001) 1761) 2 ja 3 artiklan
      mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut sääde-
      tyssä määräajassa kaikkia näiden artiklojen noudattami-
      sen edellyttämiä toimenpiteitä tai joka tapauksessa koska
      se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle
      tämän päätöksen 4 artiklan mukaisella tavalla
                                                                      Itävallan tasavallan 20.11.2003 (faksi 13.11.2003) Euroo-
–     velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-                 pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
      denkäyntikulut.
                                                                                (Asia C-492/03)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                              (2004/C 21/39)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa C-485/03.                                                Itävallan tasavalta on nostanut 20.11.2003 (faksi 13.11.2003)
                                                                      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-
                                                                      teisöjen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on Harald
                                                                      Dossi, prosessiosoite Luxemburgissa.
 ---pagebreak--- 24.1.2004                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 21/21
Itävallan tasavalta vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                      –     Ympäristönsuojelu
1.    kumoaa 2.9.2003 tehdyn komission päätöksen K(2003)
      3117 lopull., jolla hylätään kansalliset säännökset, jotka
      koskevat geneettisesti muunneltujen organismien (GMO)                         Lakiehdouts Oö. GTVG 2002 sisältää toimenpiteet
      kieltämistä Itävallassa ja jotka Itävallan tasavalta on                       luonnollisen elinympäristön suojaamiseksi ja säilyt-
      antanut tiedoksi EY 95 (1) artiklan 5 kohdan mukaisesti,                      tämiseksi, mihin kuuluu laajasti ymmärretty biodi-
                                                                                versiteetti. Tiedoksi annettu toimenpide ei koske
                                                                                (vain) alkuperäisen agraarisen kasvintuotannon ja
2.    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                          geenimanipuloitujen kasvien viljelyn rinnakkaista
                                                                                olemassaoloa, vaan sillä suojellaan koko kasvi- ja
                                                                                eläinkuntaa GMO:n aiheuttamalta heikennykseltä
                                                                                ja syrjäyttämiseltä. Komissio kiertää sille asetetun
                                                                                kysymyksen siitä, onko Oö.GTVG 2002 välttämätön
                                                                                ympäristön tai työympäristön suojelemiseksi sillä,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                 että tämän tarkastelun ulkopuolelle jätetään ekologi-
                                                                                sen ja perinteisen geenimanipuloimattoman kasvin-
                                                                                tuotannon sekä luonnollisen kasviston ja laaja-
–     Olennaisten menettelymääräysten rikkominen                                    alaisen GMO-tuotannnon yhteensoveltuvuus ja rin-
                                                                                nakkaisuus. Rinnakkaisuuskysymys jätetään tämän
                                                                                vuoksi lainvastaisesti yhteisön oikeuden mukaisen
      –     Asiaan osallistumista ja kuulluksi tulemista koske-                     ympäristön käsitteen ulkopuolelle. Tätä erottelua ei
            vien oikeuksien huomioon ottamatta jättäminen                           voida hyväksyä, sillä ympäristön käsitettä ei rajoiteta
                                                                                yhteisöjen perustamissopimuksella asiallisesti eikä
            Kuulluksi tulemisen perusperiaatetta on loukattu,                       paikallisesti. Direktiivin 2001/18/EY (2) mukaisessa
            koska Itävallan tasavallalle ei ole annettu tilaisuutta                 menettelyssä on ympäristöriskien arvioinnin puit-
            ottaa kantaa komission päätöksen sisältöön tai lop-                     teissa hyvinkin otettava huomioon rinnakkaisuusnä-
            putulokseen ennen sen tekemistä. Asianosaisten                          kökulma. ”Ympäristön” ja ”rinnakkaisuuden” erotte-
            kuuleminen ei nyt esillä olevassa asiassa koske                         lu, joka kuitenkin on komission lähtökohtana, ei
            ainoastaan yleisiä jäsenvaltioiden huomautuksia,                        ole mahdollista ja se on mielivaltaista. Itävallan
            vaan menettelyssä ainoaa päätöksenteon kannalta                         tasavallan epäilyt geenimanipuloitujen ja -manipu-
            relevanttia todistetta, eli Euroopan elintarviketurval-                 loimattomien viljelmien rinnakkaisuutta koskevan
            lisuusviranomaisen 4.7.2003 antamaa lausuntoa.                          kysymyksen osalta koskevat hyvinkin EY 95 artiklan
            Juuri tämän viranomaisen lausunnon horjuttaminen                        5 kohdassa tarkoitettuja ympäristönsuojelun erityi-
            olisi voinut johtaa toisenlaiseen tulokseen. Koska                      siä ongelmia, toisin kuin komissio väittää.
            näin ei voinut tapahtua, koska lausuntoa ei ollut
            toimitettu etukäteen, päätöksentekomenettely ei ole
            ollut oikeusvaltion menettelyperiaatteiden mukai-
            nen ja siinä on siten rikottu olennaisia menettely-
            määräyksiä.
                                                                              –     Uudet tieteelliset toteamukset
      –     Perusteluvelvollisuuden laiminlyöminen
            Kyseessä olevaan päätökseen liittyy vakavia peruste-
            lujen puutteita. Komissio ilmoittaa ja esittelee pää-
            töksesä ainoastaan Itävallan lakiehdotuksen (Oö.                        Komissio tukeutuu Euroopan elintarviketurvalli-
            GTVG 2002) sisällön ja tavoitteen yleisesti. Erityi-                    suusviranomaisen lausuntoon ja väittää, että
            sesti komissio vain sivuaa sitä, että lain voimassaolo                  Müllerin kertomus, johon Oö GTVG 2002 perustuu,
            oli tarkoitus rajoittaa vain kolmeen vuoteen sen                        sisältää tietoja, jotka suurimmaksi osaksi olivat
            antamisesta. Siihen nähden, että jäsenvaltioiden,                       tunnettuja jo ennen direktiivin 2001/18/EY antamis-
            joille toimenpiteellä on ilmeisesti erityinen merkitys,                 ta. Itävällan tasavalta on eri mieltä. Ratkaisevaa
            on perusteltava tarkasti väitteensä, komission tällai-                  nimittäin on sen mukaan Müllerin kertomuksen
            nen menettely merkitsee perusteluvelvollisuuden                         toteamus siitä, että ekologisen ja perinteisen geeni-
            törkeää noudattamatta jättämistä.                                       manipuloimattoman kasvintuotannon rinnakkai-
                                                                                suus laaja-alaisen GMO-viljelyn kanssa on käytän-
                                                                                nössä mahdotonta eikä ympäristöä voida näin suo-
–     Perustamissopimuksen taikka sen täytäntöönpanemiseksi                         jella asianmukaisesti. Kuten jokainen vakavasti otet-
      annetun toimenpiteen rikkominen                                               tava työ, tutkimus sisältää tosin jo osittain olemassa
                                                                                olevien tietojen tieteellisen arvioinnin, mikä ei kui-
      Itävallan tasavallan mielestä lakiehdotus Oö. GTVG 2002                       tenkaan vaikuta sen omaan tieteelliseen arvoon.
      täyttää EY 95 artiklan 5 kohdan mukaiset edellytykset.                        Ratkaisevaa on, että tutkimus sisältää sinänsä uusia
 ---pagebreak--- C 21/22                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                         24.1.2004
           tieteellisiä tuloksia ja päätelmiä ja että siinä todetaan     Cour d’appel de Bordeaux tutkintajaosto 4.11.2003 teke-
           yksiselitteisesti, että tulevaisuudessa ei voida poissul-     mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
           kea ympäristölle, elämille ja kasveille aiheutuvia             asiassa Ministère public vastaan André Rochus Hiebeler
           kielteisiä vaikutuksia.
                                                                                (Asia C-493/03)
      –    Kyseisen jäsenvaltion erityinen ongelma
           Ylä-Itävallassa todistettavasti esiintyvä pienimuotoi-                                  (2004/C 21/40)
           nen maatalous, jota vahvistaa biologisesti viljeltyjen
           pinta-alojen osuuden ja biologisesti hoidettujen
           maatalousyritysten lukumäärän jatkuva lisääntymi-
           nen, on ominaista tälle yhteisön alueelle.
                                                                         Cour d’appel de Bordeaux tutkintajaosto, on pyytänyt
           EY 95 artiklan 5 kohdassa määrätty lisäedellytys
                                                                         4.11.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
           siitä, että tämän erityisen ongelman on oltava ilmen-
                                                                         jen tuomioistuimeen 24.11.2003, Euroopan yhteisöjen tuo-
           nyt vasta yhdenmukaistamistoimenpiteen toteutta-
                                                                         mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Ministère public vas-
           misen jälkeen, on Itävallan tasavallan mielestä täytty-
                                                                         taan André Rochus Hiebeler, seuraaviin kysymyksiin:
           nyt. Se seikka, että tätä koskevia pelkoja oli olemassa
           jo aikaisemmin, ei ole ristiriidassa tämän kanssa.
           Ratkaisevaa on ainoastaan, että ongelman koko                 –     Onko sitä, että sama määrä huumaavia aineita kuljetetaan
           laajuus on ilmennyt vasta yhdenmukaistamistoi-                      ja myydään, pidettävä eri tosiseikkoina sen mukaan,
           menpiteen toteuttamisen jälkeen. Ongelman tosi-                     tehtiinkö se yhdessä jäsenvaltiossa tai eri jäsenvaltioiden
           asiallinen laajuus voitiin todeta vasta Müllerin tutki-             välillä?
           muksen julkaisemisajankohdan (28.4.2002) jälkeen.
                                                                         –     .Muodostuuko siitä, että jäsenvaltioon tuodaan sama
      –    Suhteellisuus                                                       määrä huumaavia aineita ja että ne kuljetetaan lyhyen
                                                                               ajan sisällä toiseen jäsenvaltioon, samat vai eri tosiseikat?
           Oö GTVG 2002:ta on pidettävä ympäristönsuojelua
           varten välttämättömänä kansallisena säännöksenä,              –     Onko 19.6.1990 allekirjoitettua Schengenin sopimusta
           jota on pidettävä myös suhteellisena, kun otetaan                   tulkittava siten, että siinä myönnetään sopimusvaltiolle,
           huomioon sen ajallisesti kolmeen vuoteen rajoitettu                 jolle on esitetty luovutuspyyntö, toimivalta ottaa huo-
           voimassaoloaika.                                                    mioon ”ne bis in idem” -periaatteeseen perustuva poik-
                                                                               keus sellaisessa tapauksessa, jossa tämän periaatteen
      –    Ennalta varautumisen ja ennalta ehkäisevien toimien                 soveltamisedellytykset täyttyvät, vaikka lopullista tuomio-
           periaate                                                            ta, johon vedoten syytteitä ei nosteta, ei ole annettu tässä,
                                                                               vaan toisessa sopimusvaltiossa?
           Oö GTVG 2002 sisältää EY 174 artiklan 2 kohdan
           mukaiset ennalta varautumisen ja ennalta ehkäise-             –     Onko Schengenin sopimuksen 54 artiklassa asetettua
           vien toimien periaatteet. Tämän määräyksen mu-                      kieltoa tulkittava siten, että sen nojalla voidaan estää
           kaan yhteisön ympäristöpolitiikalla pyritään suoje-                 jäsenvaltiossa ennen kyseisen sopimuksen voimaantuloa
           lun korkeaa tasoon yhteisön alueiden tilanteiden                    annetun tuomion täytäntöönpano?
           erilaisuus huomioon ottaen ja se perustuu muun
           muassa ennalta varautumisen periaatteelle sekä peri-
           aatteelle, jonka mukaan ennalta ehkäiseviin toimiin           –     Suojataanko Saksan huumelain 30 §:n I momentin
           olisi ryhdyttävä. Yhteisön lainsäätäjän tekemässä                   4 kohdassa, 29 §:n I momentin 1 kohdassa ja III
           erottelussa olisi järkeä vain silloin, kun käsitteille              2 momentin 2 kohdassa ja 29 §:n I momentin 4 kohdassa,
           ”ennalta varautuminen” ja ”ennalta ehkäiseminen”                    yhdessä sen 1-II §:n liitteessä III, sellaisena kuin se
           annetaan itsenäinen merkitys. Näin ollen ”ennalta                   on annettu 27.1.1987, ja liittovaltion rikoslain 25 §:n
           varautuminen” on kyseessä silloin, kun ympäristöön                  II momentissa ja 52 ja 53 §:ssä, joissa säädetään rikokses-
           kohdistuva vaara ei vielä ole siinä määrin konkreetti-              ta, joka koskee kohtalaisten määrien kauppaa kiellettyjä
           nen, että olisi ryhdyttävä ”ennalta ehkäisemiseen”.                 huumaavia aineita, ja tästä rikoksesta määrättävästä ran-
           Oö GVTG 2002:n tavoitteena on todistettavasti                       gaistuksesta, samoja vai erilaisia oikeudellisia etuja kuin
           riskien välttäminen ja se on tämän vuoksi ennalta                   mitä 22.12.1975 annetun Italian lain nro 685/75 71, 72
           varautumisen periaatteen mukaisesti perusteltu.                     ja 74 §:n I momentin 2 kohdan II alakohdassa ja 75 §:ssä
                                                                               ja Italian rikoslain 81, 56 ja 110 §:ssä, joissa säädetään
                                                                               rikoksesta, joka koskee kohtuullisten ja osittain huomat-
                                                                               tavien määrien huumaavia aineita tuontia, luvatonta
(1) EUVL L 230, 16.9.2003, s. 34.                                              hallussapitoa ja luovuttamista ja tästä rikoksesta määrättä-
(2) EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.                                               västä rangaistuksesta?


title: Asia C-522/03: Oberlandesgericht München 24.6.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa SA Scania Finance France vastaan Rockinger Spezialfabrik für Anhängerkupplungen GmbH & Co.

text:
C 47/20                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                        21.2.2004
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench
                                                                        Division (Administrative Court) 10.12.2003 tekemällään
                                                                        päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The
Direktiivin täytäntöönpanolle vahvistettu määräaika päättyi             Queen hakemuksesta, jonka ovat tehneet 1) Unitymark
30.7.2000.                                                              Ltd, 2) North Sea Fishermen’s vastaan Departement for
                                                                                Environment, Food and Rural Affairs
(1) EYVL L 213, 30.7.1998, s. 13.
                                                                                (Asia C-535/03)
                                                                                (2004/C 47/33)
Oberlandesgericht München 24.6.2003 tekemällään pää-                    High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench
töksellä      esittämä       ennakkoratkaisupyyntö          asiassa     Division (Administrative Court), on pyytänyt 10.12.2003
SA Scania Finance France vastaan Rockinger Spezialfabrik                tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
            für Anhängerkupplungen GmbH & Co.                           mioistuimeen 19.12.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
                                                                        melta ennakkoratkaisua asiassa The Queen hakemuksesta,
                                                                        jonka ovat tehneet 1) Unitymark Ltd, 2) North Sea Fishermen’s
                          (Asia C-522/03)                               vastaan Departement for Environment, Food and Rural Affairs,
                                                                        seuraaviin kysymyksiin:
                           (2004/C 47/32)
                                                                        Ovatko
Oberlandesgericht München, on pyytänyt 24.6.2003 tekemäl-               1)    20.12.2002 annetun neuvoston asetuksen N:o 2341/
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                 2002 (EYVL 356, s. 12) liitteessä XVII olevan 4 kohdan b
6.11.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                      alakohta ja 6 kohdan a alakohdan osa, jossa viitataan
ratkaisua asiassa SA.Scania Finance France vastaan Rockinger                  4 kohdan b alakohtaan (1), ja/tai
Spezialfabrik für Anhängerkupplungen GmbH & Co., seuraa-
viin kysymyksiin:
                                                                        2)    20.12.2002 annetun neuvoston asetuksen N:o 2341/
                                                                              2002 (EYVL L 356, s. 12), sellaisena kuin se on muutettu-
1.    Onko 27.9.1968 allekirjoitetun Brysselin yleissopimuk-
                                                                              na 10.4.2003 annetulla asetuksella N:o 671/2003 (EYVL
      sen, sellaisena kuin se on muutettuna 29.11.1996 allekir-
                                                                              L 97, s. 11), liitteessä XVII olevan 4 kohdan b alakohta ja
      joitetulla neljännellä liittymissopimuksella, 27 artiklan
                                                                              6 kohdan a alakohdan se osa, jossa viitataan 4 kohdan b
      2 kohtaa ja Brysselin yleissopimukseen liitetyn,
                                                                              alakohtaan (2), ja/tai
      27.9.1968 tehdyn pöytäkirjan, sellaisena kuin se on
      muutettuna 29.11.1996 allekirjoitetulla neljännellä liitty-
      missopimuksella, IV artiklan 1 kappaletta tulkittava siten,       3)    14.3.2003 tehdyn komission päätöksen 2003/185 (3)
      että oikeudenkäyntiasiakirjan tiedoksianto vastaajalle,                 (EUVL L 71, s. 28) 1 artikla, siltä osin kuin komissio ei
      joka asiakirjan, jolla menettely saatetaan vireille, tiedok-            lisää neuvoston asetuksen N:o 2341/2002 liitteessä XVII
      siannon ajankohtana asuu muussa sopimusvaltiossa kuin                   olevan 6 kohdan b alakohdan nojalla niiden alusten
      valtiossa, jossa tuomioistuin sijaitsee, voi tapahtua ainoas-           osalta, jotka käyttävät tämän liitteen 4 kohdan b alakoh-
      taan näiden sopimusvaltioiden välisen sopimuksen mu-                    dassa tarkoitettuja pyydyksiä, sallittuja päiviä kahdella
      kaisesti?                                                               päivällä
2.    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
      Onko EY 12 artiklaa tulkittava siten, että sen vastaisena         lainvastaisia siltä osin kuin niitä sovelletaan open gear -
      on pidettävä kansallista lainsäädäntöä, jonka mukaan              puomitroolareihin sen vuoksi, että ne ovat
      oikeudenkäyntiasiakirjan tiedoksiantoa vastaajalle, joka
      tiedoksiannon ajankohtana asuu muussa jäsenvaltiossa,
      pidetään fiktiivisesti kyseisessä jäsenvaltiossa tapahtunee-      a)    EY 33 artiklan (entinen EY:n perustamissopimuksen
      na tiedoksiantona, joka tapahtuu niin, että tuomioistui-                39 artikla) ja EY 34 artiklan (entinen EY:n perustamissopi-
      men haastemies toimittaa asiakirjan, jolla menettely saate-             muksen 40 artikla) vastaisia
      taan vireille, syyttäjälle, joka toimittaa sen sopimus-
      tai diplomaattiteitse edelleen, minkä jälkeen haastemies          b)    EY 28 artiklan (entinen EY:n perustamissopimuksen
      ilmoittaa tiedoksiannosta ulkomaiselle asianosaiselle kir-              30 artikla) ja EY 29 artiklan (entinen EY:n perustamissopi-
      jatulla kirjeellä?                                                      muksen 34 artikla) vastaisia
                                                                        c)    suhteettomia


title: Asia T-63/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.3.2010 — Mäurer + Wirtz v. SMHV — Exportaciones Aceiteras Fedeoliva (tosca de FEDEOLIVA) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin tosca de FEDEOLIVA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön tavaramerkiksi ja kansallisiksi tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit TOSCA — Suhteelliset hylkäysperusteet — Argumenttia ei ole otettu huomioon — Asetuksen (EY) N:o 40/94 74 artiklan 1 kohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohta))

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/40

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.3.2010 — Mäurer + Wirtz v. SMHV — Exportaciones Aceiteras Fedeoliva (tosca de FEDEOLIVA)
   (Asia T-63/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin tosca de FEDEOLIVA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön tavaramerkiksi ja kansallisiksi tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit TOSCA - Suhteelliset hylkäysperusteet - Argumenttia ei ole otettu huomioon - Asetuksen (EY) N:o 40/94 74 artiklan 1 kohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohta))
   2010/C 113/62
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Mäurer + Wirtz GmbH & Co. KG (Stolberg, Saksa) (edustaja: asianajaja D. Eickemeier)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Botis)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Exportaciones Aceiteras Fedeoliva, AIE (Jaén, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 18.12.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 761/2006-2), joka liittyy Mülhens GmbH & Co. KG:n ja Exportaciones Aceiteras Fedeoliva, AIE:n väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 18.12.2006 (asia R 761/2006-2) tekemä päätös kumotaan siltä osin kuin siinä hylätään yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 5 kohtaan (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta) perustuva väite.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Mäurer + Wirtz GmbH & Co. KG ja sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 95, 28.4.2007.


title: Sala de lo Social del Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valencianan 10.7.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa SIMAP (Sindicato de Médicos de Asistencia Pública) vastaan Conselleria de Sanidad y Consumo de la Generalidad Valenciana (Asia C-303/98)

text:
26.9.98                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 299/25
Ð Ad impossibilia nemo tenetur (ºmahdottoman suorit-               oikeudelliset seuraukset myös siinä tapauksessa, ettei
     tamista ei edellytetä keneltäkäänº) -periaatetta on           kansalliseen oikeuteen sisälly tämän sopimusmääräyksen
     rikottu, koska ratkaisevana pidettiin sitä, etteivät valit-   kanssa yhteensopivaa oikeussääntöä?
     tajat kyenneet näyttämään toteen sellaista, minkä
     toteen näyttäminen oli mahdotonta.                            (1) Sopimus kauppaan liittyvistä teollis- ja tekijänoikeuksien
                                                                       näkökohdista (WTO) Ð EYVL L 336, 23.12.1994, s. 213.
Ð Asetuksen (ETY) N:o 1697/79 5 artiklan 2 kohtaa ja
     neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2915/92 220 artiklaa
     on rikottu, koska kyseisiä säännöksiä tulkittiin niin,
     että tulliviranomaisten ei katsottu tehneen ºvirhettäº,
     vaikka väärä suoritus oli viejän tekemän ilmoituksen
     mukainen, ja kyseessä oli näin ollen harhaan johtami-         Bundessozialgerichtin 13.5.1998 tekemällään päätöksellä
     sesta aiheutunut virhe.                                       esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Manfred Sehrer
                                                                   vastaan Bundesknappschaft, jossa kuultavana on Landes-
                                                                               versicherungsanstalt für das Saarland
Ð Luottamuksensuojan periaatetta on rikottu. Ensimmäi-                                   (Asia C-302/98)
     sen oikeusasteen tuomioistuin vahvisti epätavallisen
     ºkaupallisen riskinº käsitteen koskevan kaikkia elin-                                (98/C 299/39)
     keinonharjoittajia, vaikka oli hyvin selvillä siitä, että
     tulliviranomaisten on mahdollista muuttaa ratkai-
     suaan.                                                        Bundessozialgericht Ð 8. jaosto Ð on pyytänyt 13.5.1998
                                                                   tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan
                                                                   yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 3.8.1998, Euroo-
Ð Perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklaa on rikottu,               pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Manfred Sehrer
     koska toteamalla tulliriskin olevan olemassa tuomiois-        vastaan Bundesknappschaft, jossa kuultavana on Landes-
     tuin vahvisti olevan tarpeen rajoittaa peitellysti jäsen-     versicherungsanstalt für das Saarland, ennakkoratkaisua
     valtioiden välistä kauppaa.                                   seuraavaan kysymykseen:
                                                                   Onko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 6 ja
Ð Ne bis in idem -periaatetta ja asetuksen (ETY)                   48Ð51 artiklan sekä sosiaaliturvajärjestelmien soveltami-
     N:o 1697/79 5 artiklaa sekä asetuksen (ETY)                   sesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöi-
     N:o 2913/92 220 artiklaa on rikottu, koska päätöstä           hin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäse-
     ei kumottu edes siltä osin kuin siinä määrättiin CPL          niinsä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1)
     Imperial 2 SpA:n jo maksaman tullilaskun mukaisten            3 artiklan kanssa ristiriidassa sellainen kansallinen sään-
     tullien kantamisesta jälkikäteen.                             tely, jonka mukaan työehtosopimuksen perusteella myön-
                                                                   netty ranskalainen lisäeläke otetaan täysimääräisesti
(1) EYVL L 197, 3.8.1979, s. 1.                                    huomioon vahvistettaessa niiden maksujen suuruus, jotka
(2) EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1.                                  on suoritettava ranskalaiseen ja saksalaiseen eläkeläisten
                                                                   sairausvakuutusjärjestelmään?
                                                                   (1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.
Arrondissementsrechtbank te 's-Gravenhagen tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Par-
    fums Christian Dior SA vastaan Tuk Consultancy BV
                                                                   Sala de lo Social del Tribunal Superior de Justicia de la
                        (Asia C-300/98)                            Comunidad Valencianan 10.7.1998 tekemällään päätök-
                         (98/C 299/38)                             sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa SIMAP
                                                                   (Sindicato de MeÂdicos de Asistencia PuÂblica) vastaan
                                                                   Conselleria de Sanidad y Consumo de la Generalidad
                                                                                Valenciana
Arrondissementsrechtbank te 's-Gravenhagen on pyytänyt
                                                                                (Asia C-303/98)
25.6.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
Euroopan        yhteisöjen    tuomioistuimen       kirjaamoon                             (98/C 299/40)
29.7.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta Parfums
Christian Dior SA vastaan Tuk Consultancy BV ennakko-
ratkaisua seuraavaan kysymykseen:                                  Sala de lo Social del Tribunal Superior de Justicia de la
                                                                   Comunidad Valenciana on pyytänyt 10.7.1998 tekemäl-
                                                                   lään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
Onko TRIPS-sopimuksen (1) 50 artiklan 6 kohtaa tulkit-             tuomioistuimen kirjaamoon 3.8.1998, Euroopan yhteisö-
tava niin, että sillä on välitön oikeusvaikutus siinä mie-         jen tuomioistuimelta asiassa SIMAP (Sindicto de MeÂdicos
lessä, että tästä määräyksestä johtuvat siinä tarkoitetut          de Asistencia PuÂblica) vastaan Conselleria de Sanidad y
 ---pagebreak--- C 299/26               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     26.9.98
Consumo de la Generalidad Valenciana ennakkoratkaisua                      sesti käytetty sellaisten tehtävien suorittamiseen,
seuraaviin, 23.11.1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/                  joita varten heidät on tarvittaessa kutsuttu paikalle
104/EY (1) koskeviin kysymyksiin:                                          tosiseikkoja koskevan osan 5 kohdassa mainitun
                                                                           kansallisen käytännön mukaisesti?
1. Direktiivin sovellettavuutta yleensä koskevat kysymyk-
                                                                       c) Kun asianomaiset lääkärit päivystävät olemalla
    set
                                                                           henkilökohtaisesti läsnä terveyskeskuksessa, onko
                                                                           kaikki tällainen aika katsottava tavanomaiseksi
    a) Onko katsottava, että Euroopan yhteisöjen perus-                    työajaksi vai erityiseksi työajaksi tosiseikkoja kos-
        tamissopimuksen 118 a artiklan sanamuodon ja                       kevan osan 8 kohdassa mainitun kansallisen käy-
        direktiivin 1 artiklan 3 kohdassa olevan mainin-                   tännön mukaisesti?
        nan, jonka mukaan tätä direktiiviä sovelletaan
        direktiivin 89/391/ETY (2) 2 artiklan mukaisesti
        kaikkeen sekä julkiseen että yksityiseen toimin-           3. Työn keskimääräistä kestoa koskevat kysymykset.
        taan, seurauksena, kun tässä 2 artiklassa sääde-
        tään, ettei kyseistä direktiiviä sovelleta ºsellaisiin         a) Onko otettava huomioon päivystykseen käytetty
        erityisiin julkisiin tehtäviin, joiden ominaispiirteet             työaika laskettaessa työn keskimääräistä kestoa
        ovat väistämättä ristiriidassa tämän direktiivin                   kunkin seitsemän päivän jakson ajalta direktiivin
        kanssaº, se, että työriidan piiriin kuuluvien ensi-                6 artiklan 2 kohdan mukaisesti?
        hoitoyksiköissä työskentelevien lääkärien toiminta
        kuuluu mainitun poikkeuksen alaan?
                                                                       b) Onko päivystykseen käytetty aika katsottava yli-
                                                                           työtunneiksi?
    b) Mainitun direktiivin 1 artiklan 3 kohdassa viita-
        taan myös sen 17 artiklaan ilmaisulla ºpoikkeuk-
                                                                       c) Voidaanko, huolimatta siitä, ettei yhdenmukaista-
        senaº. Onko edellä mainittua valtiollisten tai alu-
                                                                           missääntöjä ole, katsoa direktiivin 16 artiklan
        eellisten yhdenmukaistamissääntöjen puuttumista
                                                                           2 kohdan mukainen viitejakso sovellettavaksi tässä
        tulkittava siten, että 3, 4, 5, 6, 8 ja 16 artiklan
                                                                           tapauksessa, ja tällöin myös 17 artiklan 2 ja 3 koh-
        säännöksistä poiketaan, koska suoritettavien tehtä-
                                                                           dassa säädetyt poikkeukset, ottaen huomioon
        vien erityisten piirteiden vuoksi työajan pituutta ei
                                                                           4 kohdan säännökset?
        voida laskea ja/tai vahvistaa etukäteen?
                                                                       d) Voidaanko, huolimatta siitä, ettei yhdenmukaista-
    c) Onko direktiivin 1 artiklan 3 kohdan loppuosassa                    missääntöjä ole, katsoa, että direktiivin 18 artiklan
        olevan ºlääkärien harjoitteluaº koskevan poik-                     1 kohdan b alakohdan mukaisen mahdollisuuden
        keuksen perusteella tehtävä vastakohtaispäätelmä,                  vuoksi olla soveltamatta 6 artiklaa, katsoa, ettei
        jonka mukaan muiden lääkäreiden toiminta kuu-                      direktiivin 6 artiklaa ole sovellettava, jos työnte-
        luu direktiivin soveltamisalaan?                                   kijä on antanut suostumuksensa työn tekemiseen?
                                                                           Vastaako ammattiyhdistyksen työehtosopimuksessa
    d) Onko sellaisella maininnalla, että direktiivin 89/                  ilmaisema suostumus työntekijän suostumusta tältä
        391/ETY säännöksiä sovelletaan ºkokonaisuudes-                     osin?
        saanº 2 kohdassa mainittuihin asioihin, erityinen
        merkitys, kun kyseessä on vetoaminen niihin ja nii-
        den soveltaminen?                                          4. Yötyönä pidettäviä tehtäviä koskevat kysymykset.
                                                                       a) Voidaanko sillä perusteella, ettei tavanomainen
2. Työaikaa koskevat kysymykset                                            työaika ole yötyötä, vaan ainoastaan osa päivystys-
                                                                           vuorosta, joka vuorollaan tulee joidenkin kyseisten
    a) Direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa määritellään työ-                 lääkäreiden osaksi, ja ottaen huomioon sen, ettei
        aika ºajanjakso[ksi], jonka aikana työntekijä tekee                yhdenmukaistamissääntöjä ole, katsoa, että nämä
        työtä, on työnantajan käytettävissä ja suorittaa                   lääkärit ovat yötyöntekijöitä ottaen huomioon
        tehtäviään kansallisenlainsäädännön ja/tai käytän-                 direktiivin 2 artiklan 4 kohdan d alakohdan sään-
        nön mukaisestiº. Ottaen huomioon Ð Ð kansalli-                     nökset?
        nen käytäntö ja se, ettei yhdenmukaistamissääntöjä
        ole, voidaanko edelleen noudattaa sellaista kansal-            b) Voidaanko direktiivin 2 artiklan 4 kohdan
        lista käytäntöä, jossa 40 viikkotuntia laskettaessa                b alakohdan i alakohdassa olevan valinnan yhtey-
        ei päivystykseen käytettyä aikaa lueta mukaan, vai                 dessä soveltaa julkisoikeudellisessa palvelussuh-
        onko sovellettava analogian mukaan Espanjan                        teessa oleviin lääkäreihin yksityisoikeudellisessa
        lainsäädännön yksityisoikeudellisia työsuhteita                    työsuhteessa oleviin työntekijöihin sovellettavaa
        koskevia yleis- tai erityissäännöksiä?                             yötyötä koskevaa kansallista lainsäädäntöä?
    b) Kun asianomaiset lääkärit päivystävät olemalla                  c) Sisältyykö direktiivin 8 artiklan 1 kohdassa mainit-
        tavoitettavissa olematta henkilökohtaisesti paikalla               tuun ºsäännölliseenº työaikaan myös tavoitettavis-
        terveyskeskuksessa, onko kaikki tämä aika katsot-                  saolo- tai paikallaolojärjestelmän mukaiset päivys-
        tava työajaksi vai vain se aika, joka on tosiasialli-              tysvuorot.
 ---pagebreak--- 26.9.98                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 299/27
5. Vuorotyötä ja vuorotyöntekijöitä koskevat kysymyk-                  Ð Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklan rikkominen.
     set.
     Voidaanko sillä perusteella, että työaika on vuorotyötä           Ð Henkilöstösääntöjen 26 ja 43 artiklan rikkominen:
     ainoastaan päivystyksen osalta, ja ottaen huomioon,                   Toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
     ettei yhdenmukaistamissääntöjä ole, katsoa, että asian-               väittää, se seikka, ettei vuosilta 1991Ð1993 ja 1993Ð
     omaisten lääkäreiden työ on vuorotyötä ja onko heidät                 1995 ole laadittu arviointia, on paitsi vaikuttanut kan-
     katsottava vuorotyöntekijöiksi direktiivin 2 artiklan 5               tajan hallinnolliseen asemaan ja uraan, myös vienyt
     ja 6 kohdassa olevan määritelmän mukaisesti?                          kantajalta kaikki puolustautumisoikeudet.
(1) Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23 päivänä    Ð Yksikön edun käsitteen rikkominen ja vastavuoroisuu-
    marraskuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/104/EY                den, yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellonperiaat-
    (EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18).
                                                                           teiden noudattamatta jättäminen: arvioidessaan, että
(2) EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1.
                                                                           komission ei ollut pakko osoittaa tosiseikkoja eikä
                                                                           sitä, miltä osin kaksi kysymyksessä olevaa virkamiestä
                                                                           olivat vastuussa, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                           tuin toimi vastoin oikeuskäyntäntöä ja myönsi näin
                                                                           implisiittisesti komission tekemän arviointivirheen ja
                                                                           harkintavallan väärinkäytön komission taholta.
W:n 3.8.1998 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston
yhdistetyissä asioissa T-78/96 ja T-170/96, W vastaan                  Ð Henkilöstösääntöjen 25 artiklan 2 kohdan rikkomi-
Euroopan yhteisöjen komissio, 28.5.1998 antamasta tuo-                     nen.
                               miosta
                        (Asia C-304/98 P)
                                                                       (Asian T-170/96 osalta)
                           (98/C 299/41)
                                                                       Ð EY:n perustamissopimuksen 215 artiklan toisen koh-
W on valittanut 3.8.1998 Euroopan yhteisöjen tuomiois-                     dan ja 178 artiklan rikkominen: Se, että ensimmäisen
tuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                       oikeusasteen tuomioistuin on analysoinut vahingonkor-
tuomioistuimen viidennen jaoston yhdistetyissä asioissa                    vauskannetta samalla tavoin kuin kumoamiskantee-
T-78/96 ja T-170/96, W vastaan Euroopan yhteisöjen                         seen liittyvää korvausvaatimusta, vääristää kantajan
komissio, 28.5.1998 antamasta tuomiosta. Valittajan edus-                  vaatimuksia. Se aineellinen vahinko ja henkinen kärsi-
tajana on asianajaja Gilles Bouneou, Luxemburg, ja                         mys, jonka korvaamista vaaditaan nyt käsiteltävänä
prosessiosoite Luxemburgissa 4, rue de l'Avenir.                           olevassa asiassa, johtuu hallintoviranomaisten sellai-
                                                                           sesta toiminnasta, jolla ei ole päätöksen luonnetta ja
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             sen on aiheuttanut kantajalle toiminta, jota sen vuoksi,
                                                                           että sillä ei ole oikeusvaikutuksia, ei voida luokitella
Ð toteaa, että valituksen tutkittavaksi ottamisen edelly-                  asianomaiselle vastaiseksi toimenpiteeksi. Tilanne on
     tykset täyttyvät ja että valitus on perusteltu ja näin                juuri tällainen 4 ja 29 artiklan rikkomista koskevan
     ollen                                                                 kanneperusteen osalta, huolenpitovelvollisuuden peri-
                                                                           aatteen loukkaamista koskevan kanneperusteen osalta
Ð kumoaa yhdistetyissä asioissa T-78/96 ja T-170/96                        sekä harkintavallan väärinkäyttöä ja perustelujen puut-
     annetun tuomion                                                       teellisuutta koskevan kanneperusteen osalta.
Ð hyväksyy ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaati-
     mukset
Ð velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeuden-
     käyntikulut.
                                                                       Divisional Courtin (Queen's Bench Division) 14.7.1998
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                       asiassa The Queen vastaan 1) Minister of Agriculture,
(Asian T-78/96 osalta)                                                 Fisheries and Food, 2) Secretary of State for the
                                                                       Environment, ex parte: Monsanto plc ja I Pi Ci SpA väliin-
Ð Menettelylliset virheet: ensimmäisen oikeusasteen tuo-                                           tulijana
     mioistuin on vääristellyt sille esittyjä tosiseikkoja ja
                                                                                (Asia C-306/98)
     laiminlyönyt ottaa huomioon kantajan esittämiä ja esi-
     tettäväksi tarjoamia todisteita.                                                          (98/C 299/42)
Ð Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rajoittanut
     puolustautumisoikeuksia.                                          Divisional Court (Queen's Bench Division) on pyytänyt
                                                                       14.7.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
Ð Tuomion ristiriitainen ja riittämätön perusteleminen,                yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 4.8.1998, Euroo-
     joka johtuu tosiseikkojen toteamisen aineellisesta vir-           pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
     heellisyydestä.                                                   The Queen vastaan 1) Minister of Agriculture, Fisheries


title: Asia C-377/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 29.7.2010 (Tribunal de commerce de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Françoise-Eléonor Hanssens-Ensch (Agenor SA:n konkurssipesän pesänhoitajana) v. Euroopan yhteisö (EY 235 artikla ja EY 288 artiklan toinen alakohta — Unionin tuomioistuimen toimivalta ratkaista Euroopan yhteisöä vastaan nostettu sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskeva kanne — Belgian yhtiölain 530 §:n 1 momentissa tarkoitettu kanne, jossa vaaditaan korvattavaksi varojen alijäämää — Kansallisten tuomioistuinten toimivalta ratkaista osakeyhtiön konkurssipesän pesänhoitajan Euroopan yhteisöä vastaan nostama kanne)

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 29.7.2010 (Tribunal de commerce de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Françoise-Eléonor Hanssens-Ensch (Agenor SA:n konkurssipesän pesänhoitajana) v. Euroopan yhteisö
   (Asia C-377/09) (1)

   (EY 235 artikla ja EY 288 artiklan toinen alakohta - Unionin tuomioistuimen toimivalta ratkaista Euroopan yhteisöä vastaan nostettu sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskeva kanne - Belgian yhtiölain 530 §:n 1 momentissa tarkoitettu kanne, jossa vaaditaan korvattavaksi varojen alijäämää - Kansallisten tuomioistuinten toimivalta ratkaista osakeyhtiön konkurssipesän pesänhoitajan Euroopan yhteisöä vastaan nostama kanne)
   2010/C 246/20
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de commerce de Bruxelles

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Françoise-Eléonor Hanssens-Ensch (Agenor SA:n konkurssipesän pesänhoitajana)

      Vastaaja: Euroopan yhteisö

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal de commerce de Bruxelles — EY:n perustamissopimuksen 288 artiklan toisen kohdan tulkinta — Vahingonkorvauskanne, jonka konkurssipesän pesänhoitaja on nostanut Euroopan yhteisöä vastaan sillä perusteella, että Euroopan yhteisö on tehnyt kaupallisen yhtiön tosiasiallisessa johtamisessa törkeän ja ilmeisen virheen, joka on myötävaikuttanut yhtiön konkurssiin — Unionin tuomioistuimen toimivalta tutkia sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskeva kanne, joka perustuu konkurssimenettelyä koskevien kansallisten säännösten soveltamiseen

      Tuomiolauselma

   Euroopan yhteisöä vastaan nostettu sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskeva kanne ei EY 235 artiklan, luettuna yhdessä EY 288 artiklan toisen kohdan kanssa, nojalla kuulu kansallisten tuomioistuinten toimivaltaan, vaikka tämä kanne perustuu kansalliseen säännöstöön, jossa säädetään erityisestä oikeudellisesta järjestelmästä, joka poikkeaa kyseisen jäsenvaltion yleisestä vahingonkorvausjärjestelmästä.

      (1)  EUVL C 312, 19.12.2009.


title: Asia T-118/15: Kanne 6.3.2015 – Slovenia v. komissio

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/41

         Kanne 6.3.2015 – Slovenia v. komissio
   (Asia T-118/15)
   (2015/C 146/55)
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Asianosaiset

      Kantaja: Slovenian tasavalta (asiamies: valtionasiamies L. Bembič)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 24.12.2014 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen 2014/950/EY (EUVL L 369, 24.12.2014, s. 1; tiedoksiannettu numerolla C(2014) 10135) siltä osin kuin se kohdistuu Slovenian tasavaltaan ja kuin siinä on kyse 8 7 00  815,25 euron suuruisesta, sääntöjenvastaisuuksien johdosta tehdystä oikaisusta (Toimenpide, Sokerialan rakenneuudistusrahasto) varainhoitovuodelta 2009

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Toissijaisesti ja siltä varalta, ettei unionin yleinen tuomioistuin hyväksyisi edellä esitettyä Slovenian tasavallan vaatimusta, tämä vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 24.12.2014 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen 2014/950/EY (EUVL L 369, 24.12.2014, s. 1; tiedoksiannettu numerolla C(2014) 10135) siltä osin kuin se kohdistuu Slovenian tasavaltaan ja kuin siinä on kyse 8 7 00  815,25 euron suuruisesta, sääntöjenvastaisuuksien johdosta tehdystä oikaisusta (Toimenpide, Sokerialan rakenneuudistusrahasto) varainhoitovuodelta 2009, määrältä, joka ylittää 4 3 50  407,62 euroa.

               —

               velvoittaa asianosaiset vastaamaan oikeudenkäyntikuluistaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: Euroopan unionin toiminnasta tehtyä sopimusta tai sen soveltamiseksi annettua oikeussääntöä on sovellettu väärin, asiassa on tehty ilmeinen arviointivirhe, päätöstä ei ole perusteltu eikä asiassa ole noudatettu kontradiktorista periaatetta
               Kantaja väittää, että komissio on väärässä katsoessaan, että siilot ovat erottamaton osa tuotantolaitosta ja että kantajan olisi tämän vuoksi pitänyt purkaa ne rakenneuudistusta koskevan kokonaissuunnitelman perusteella.

               2)

               Toinen kanneperuste: laillisuusperiaatteen ja lojaalin yhteistyön periaatteen sekä perustellun luottamuksen suojaamisen periaatteen sekä patere legem quam ipse fecisti -periaatteen (hallintoviranomaisen velvollisuus ratkaisutoiminnassaan noudattaa itse antamiaan oikeussääntöjä) loukkaaminen
               Kantaja väittää, ettei riitautettua oikaisua olisi tehty eikä komission päätöstä tällä kanteella riitautettu, jos komissio olisi ennen 8.8.2008 vastannut kantajan kirjalliseen kysymykseen tiettyjen rakenteiden säilyttämisestä, sillä kantaja oli mainittuna päivänä jo hyväksynyt rakenneuudistussuunnitelman siiloihin kohdistuvan muutoksen; jos komissio olisi muuttanut ja täydentänyt asetusta (EY) N:o 968/2006 (1); jos komissio olisi saatuaan tiedon rakenneuudistussuunnitelman muutoksesta ilmoittanut kantajalle siilojen säilyttämisen olevan mahdollisesti sääntöjenvastaista tai jos se olisi ilmoittanut kirjallisesti kaikille jäsenvaltioille siitä, millä tavoin kyseessä olevia epäselviä oikeussääntöjä on tulkittava.

      (1)  Yhteisön sokerialan väliaikaista rakenneuudistusjärjestelmää koskevan neuvoston asetuksen (EY) N:o 320/2006 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 27.6.2006 annettu komission asetus (EY) N:o 968/2006 (EUVL L 176, s. 32)


title: Asia C-165/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 27.3.2007 — Skatteministeriet v. Ecco Sko A/S

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 27.3.2007 — Skatteministeriet v. Ecco Sko A/S
   (Asia C-165/07)
   (2007/C 129/12)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Vestre Landsret
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Skatteministeriet

      Vastaaja: Ecco Sko A/S
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) liitettä I, sellaisena kuin se on muutettuna 13.10.2000 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2263/2000 (2), tulkittava siten, että senkaltainen jalkine, josta pääasiassa on kyse, on luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 6403 jalkineena, jonka päällinen on nahkaa, vai siten, että kyseinen jalkine on luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 6404 jalkineena, jonka päällinen on tekstiiliainetta?

               2)

               Onko yhdistetyn nimikkeistön 64 ryhmän 1 lisähuomautus, joka lisättiin neuvoston asetuksen N:o 2658/87 muuttamisesta 23.12.1992 annetulla komission asetuksella N:o 3800/92 (3), yhteensoveltuva yhdistetyn nimikkeistön 64 ryhmän 4 huomautuksen a alakohdan kanssa?

      (1)  Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1).

      (2)  Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 13.10.2000 annettu komission asetus (EY) N:o 2263/2000. Oikaisu EYVL L 276, 28.10.2000, s. 92.

      (3)  EYVL L 384, s. 8.