title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 4 päivänä helmikuuta 1998, asiassa T-94/95, Jean-Pierre Landuyt vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne - Korvaus maidontuottajille - Asetus (ETY) N:o 2187/93 - Hyvitystarjous - Kansallisten viranomaisten toimenpiteet - Valvonta - Toimivalta - Vahingonkorvauskanne - Tutkittavaksi ottaminen)

text:
28.3.98               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 94/19
2) Muilta osin kanne hylätään.                                    3) Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                  (1) EYVL C 208, 12.8.1995.
3) Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 90, 26.3.1994.
                                                                       YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                4 päivänä helmikuuta 1998,
                                                                  asiassa T-94/95, Jean-Pierre Landuyt vastaan Euroopan
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                                               yhteisöjen komissio (1)
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                  (Kumoamiskanne Ð Korvaus maidontuottajille Ð Asetus
                 4 päivänä helmikuuta 1998,                       (ETY) N:o 2187/93 Ð Hyvitystarjous Ð Kansallisten
                                                                  viranomaisten toimenpiteet Ð Valvonta Ð Toimivalta Ð
asiassa T-93/95, Bernard Laga vastaan Euroopan yhteisö-               Vahingonkorvauskanne Ð Tutkittavaksi ottaminen)
                       jen komissio (1)
                                                                                (98/C 94/50)
(Kumoamiskanne Ð Korvaus maidontuottajille Ð Asetus
(ETY) N:o 2187/93 Ð Hyvitystarjous Ð Kansallisten
viranomaisten toimenpiteet Ð Valvonta Ð Toimivalta Ð                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
    Vahingonkorvauskanne Ð Tutkittavaksi ottaminen)
                         (98/C 94/49)
                                                                  Asiassa T-94/95, Jean-Pierre Landuyt, kotipaikka Grisolles
                                                                  (Ranska), edustajanaan asianajaja Jean-FrancËois Le Petit,
                                                                  Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     Aloyse May, 31 Grand-rue, vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                  komissio (asiamiehenä GeÂrard Rozet), jota tukee Ranskan
                                                                  tasavalta, (asiamiehinä aluksi Catherine de Salins ja FreÂdeÂ-
                                                                  ric Pascal, sittemmin Kareen Rispail-Bellanger ja FreÂdeÂric
Asiassa T-93/95, Bernard Laga, kotipaikka Grisolles               Pascal, jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen
(Ranska), edustajanaan asianajaja Jean-FrancËois Le Petit,        oikeusasteen tuomioistuin kumoaa Office national inter-
Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto            professionnel du lait et des produits laitiers'n 20.1.1995
Aloyse May, 31 Grand-rue, vastaan Euroopan yhteisöjen             tekemän päätöksen, jolla kantajalta evättiin oikeus saada
komissio (asiamiehenä GeÂrard Rozet), jota tukee Ranskan          tietyille maidon ja maitotuotteiden tuottajille, jotka eivät
tasavalta, (asiamiehinä aluksi Catherine de Salins ja FreÂdeÂ-    tilapäisesti ole voineet harjoittaa toimintaansa, tarjotta-
ric Pascal, sittemmin Kareen Rispail-Bellanger ja FreÂdeÂric      vasta hyvityksestä 22 päivänä heinäkuuta 1993 annetussa
Pascal, jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen         neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2187/93 (EYVL L 196,
oikeusasteen tuomioistuin kumoaa Office national inter-           5.8.1993, s. 6) säädetty hyvitystarjous, ja velvoittaa
professionnel du lait et des produits laitiers'n 20.1.1995        komission korvaamaan tästä päätöksestä aiheutuneen
tekemän päätöksen, jolla kantajalta evättiin oikeus saada         vahingon, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tietyille maidon ja maitotuotteiden tuottajille, jotka eivät      tuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presi-
tilapäisesti ole voineet harjoittaa toimintaansa, tarjotta-       dentti A. Saggio sekä tuomarit V. Tiili ja R. M. Moura
vasta hyvityksestä 22 päivänä heinäkuuta 1993 annetussa           Ramos, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio GonzaÂlez, on
neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2187/93 (EYVL L 196,              antanut 4.2.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
5.8.1993, s. 6) säädetty hyvitystarjous, ja velvoittaa            raava:
komission korvaamaan tästä päätöksestä aiheutuneen
vahingon, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presi-          1) Kanne jätetään tutkimatta.
dentti A. Saggio sekä tuomarit V. Tiili ja R. M. Moura
Ramos, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio GonzaÂlez, on
antanut 4.2.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-            2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
raava:                                                                 lut.
                                                                  3) Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
1) Kanne jätetään tutkimatta.
                                                                  (1) EYVL C 208, 12.8.1995.
2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     lut.


title: Asia T-461/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.11.2015 – Espanja v. komissio (Valtiontuki — Digitaalitelevisio — Tuki maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla Espanjassa — Päätös, jolla tuki todetaan osittain sisämarkkinoille soveltuvaksi ja osittain niille soveltumattomaksi — Yrityksen käsite — Taloudellinen toiminta — Etu — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu — Kilpailun vääristyminen — SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta — Huolellisuusvelvoite — Kohtuullinen aika — Oikeusvarmuus — Yhdenvertainen kohtelu — Oikeasuhteisuus — Toissijaisuus — Tiedonsaantioikeus)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.11.2015 – Espanja v. komissio
   (Asia T-461/13) (1)

   ((Valtiontuki - Digitaalitelevisio - Tuki maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla Espanjassa - Päätös, jolla tuki todetaan osittain sisämarkkinoille soveltuvaksi ja osittain niille soveltumattomaksi - Yrityksen käsite - Taloudellinen toiminta - Etu - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu - Kilpailun vääristyminen - SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta - Huolellisuusvelvoite - Kohtuullinen aika - Oikeusvarmuus - Yhdenvertainen kohtelu - Oikeasuhteisuus - Toissijaisuus - Tiedonsaantioikeus))
   (2016/C 027/41)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

   Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: abogado del Estado A. Rubio González)
   Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier, B. Stromsky ja P. Němečková)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse valtiontuesta SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)), jota Espanjan kuningaskunta on myöntänyt maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla (Castilla-La Manchan ulkopuolella), 19.6.2013 annetun komission päätöksen 2014/489/EU (EUVL L 217, s. 52) kumoamista koskevasta vaatimuksesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Espanjan kuningaskunta vastaa pääasian oikeudenkäynnistä ja välitoimimenettelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 304, 19.1.2013.


title: Asia F-105/12: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.11.2013 — Knöll v. Europol (Henkilöstö — Europolin henkilöstö — Sopimuksen uudistamatta jättäminen — Kieltäytyminen myöntämästä toistaiseksi voimassa olevaa sopimusta — Virkamiestuomioistuimen suorittama kumoaminen — Virkamiestuomioistuimen tuomion täytäntöönpano)

text:
               21.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 377/22

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.11.2013 — Knöll v. Europol
   (Asia F-105/12) (1)

   (Henkilöstö - Europolin henkilöstö - Sopimuksen uudistamatta jättäminen - Kieltäytyminen myöntämästä toistaiseksi voimassa olevaa sopimusta - Virkamiestuomioistuimen suorittama kumoaminen - Virkamiestuomioistuimen tuomion täytäntöönpano)
   2013/C 377/50
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Brigitte Knöll (Hochheim am Main, Saksa) (edustajat: asianajajat W. J. Dammingh ja N. D. Dane)

      Vastaaja: Euroopan poliisivirasto (Europol) (asiamiehet: D. Neumann ja D. El Khoury, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Europolin sen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jolla pantiin täytäntöön virkamiestuomioistuimen asiassa F-44/09, Knöll vastaan Europol, 29.6.2010 antama tuomio ja jolla Europol myönsi kantajalle kiinteämääräisen korvauksen kantajalle päätöksestä, joka kyseisellä tuomiolla kumottiin, aiheutuneen vahingon korvaamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               28.11.2011 tehty päätös, jolla Euroopan poliisivirasto myönsi Brigitte Knöllille 20 000 euroa virkamiestuomioistuimen asiassa F-44/09, Knöll vastaan Europol, 29.6.2010 antaman tuomion täytäntöön panemiseksi, kumotaan.

               2)

               Euroopan poliisivirasto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Knöllin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 26, 26.1.2013, s. 70.


title: Yhdistetyt asiat C-468/06–C-478/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 16.9.2008 (Efeteio Athinonin (Kreikka) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Sot. Lélos kai Sia EE (C-468/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-469/06), Konstantinos Xydias kai Sia OE (C-470/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-471/06), Ionas Stroumsas EPE (C-472/06), Ionas Stroumsas EPE (C-473/06), Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias AE (C-474/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-475/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-476/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE ym. (C-477/06) ja Kokkoris D. Tsánas K. EPE ym. (C-478/06) v. GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton, aiemmin Glaxowellcome AEVE (EY 82 artikla — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Farmaseuttiset tuotteet — Kieltäytyminen toimittamasta tuotteita tukkukauppiaille, jotka harjoittavat rinnakkaisvientiä — Tilausten tavanomaisuus)

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 16.9.2008 (Efeteio Athinonin (Kreikka) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Sot. Lélos kai Sia EE (C-468/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-469/06), Konstantinos Xydias kai Sia OE (C-470/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-471/06), Ionas Stroumsas EPE (C-472/06), Ionas Stroumsas EPE (C-473/06), Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias AE (C-474/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-475/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-476/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE ym. (C-477/06) ja Kokkoris D. Tsánas K. EPE ym. (C-478/06) v. GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton, aiemmin Glaxowellcome AEVE
   (Yhdistetyt asiat C-468/06–C-478/06) (1)

   (EY 82 artikla - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Farmaseuttiset tuotteet - Kieltäytyminen toimittamasta tuotteita tukkukauppiaille, jotka harjoittavat rinnakkaisvientiä - Tilausten tavanomaisuus)
   (2008/C 301/11)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Efeteio Athinon
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Sot. Lélos kai Sia EE (C-468/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-469/06), Konstantinos Xydias kai Sia OE (C-470/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-471/06), Ionas Stroumsas EPE (C-472/06), Ionas Stroumsas EPE (C-473/06), Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias AE (C-474/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-475/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-476/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE ym. (C-477/06) ja Kokkoris D. Tsánas K. EPE ym. (C-478/06)

      Vastaaja: Glaxosmithkline AEVE Farmakeftikon Proїonton
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Efeteio Athinon — EY 82 artiklan tulkinta — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen kieltäytyminen toimittamasta täysimääräisesti lääkealan tukkukauppiaiden tilauksia tarkoituksenaan rajoittaa näiden vientitoimintaa ja näin ollen rinnakkaiskaupasta aiheutuvia vahinkoja
   Tuomiolauselma
   EY 82 artiklaa on tulkittava siten, että yritys, jolla on määräävä markkina-asema merkityksellisillä lääkemarkkinoilla ja joka estääkseen rinnakkaisviennin, jota tietyt tukkukauppiaat harjoittavat jäsenvaltiosta muihin jäsenvaltioihin, kieltäytyy toimittamasta tilauksia, jotka ovat luonteeltaan tavanomaisia ja jotka nämä tukkukauppiaat tekevät, väärinkäyttää määräävää markkina-asemaansa. Ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen tehtävänä on määrittää kyseisten tilausten tavanomaisuus, kun otetaan huomioon näiden tilausten suuruus suhteessa kyseisen jäsenvaltion markkinoiden tarpeisiin sekä kyseisen yrityksen aikaisemmat liikesuhteet asianomaisten tukkukauppiaiden kanssa.

      (1)  EUVL C 20, 27.1.2007.


title: Asia C-326/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.11.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – Verein für Konsumenteninformation v. A1 Telekom Austria AG (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2002/22/EY — Sähköiset viestintäverkot ja -palvelut — Käyttäjien oikeudet — Tilaajien oikeus sanoa irti sopimuksensa seuraamuksitta — Sopimusehdoista johtuva hintojen mukauttaminen — Hintojen korottaminen kuluttajahintojen noustessa)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.11.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – Verein für Konsumenteninformation v. A1 Telekom Austria AG
   (Asia C-326/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2002/22/EY - Sähköiset viestintäverkot ja -palvelut - Käyttäjien oikeudet - Tilaajien oikeus sanoa irti sopimuksensa seuraamuksitta - Sopimusehdoista johtuva hintojen mukauttaminen - Hintojen korottaminen kuluttajahintojen noustessa))
   (2016/C 038/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Verein für Konsumenteninformation

      Vastaaja: A1 Telekom Austria AG

      Tuomiolauselma

   Yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna 25.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/136/EY, 20 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että sähköisiin viestintäverkkoihin tai -palveluihin liittyvien palveluhintojen muutos, joka johtuu siitä, että näitä palveluja tarjoavan yrityksen käyttämiin yleisiin sopimusehtoihin sisältyy hintojen mukauttamista koskeva lauseke, jonka mukaan tällainen mukauttaminen riippuu valtion elimen vahvistamasta objektiivisesta kuluttajahintaindeksistä, ei ole tässä säännöksessä tarkoitettu sopimusehtoihin aiottu muutos, jonka perusteella tilaajalle syntyy oikeus irtisanoa sopimus seuraamuksitta.

      (1)  EUVL C 339, 29.9.2014.


title: Asia F-52/10: Virkamiestuomioistuimen määräys 16.12.2010 — Merhzaoui v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               12.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/16

         Virkamiestuomioistuimen määräys 16.12.2010 — Merhzaoui v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia F-52/10) (1)

   2011/C 46/32
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 221, 14.8.2010, s. 61.


title: Asia C-297/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 23.5.2017 – Ibrahim Bashar v. Saksan liittotasavalta

text:
               18.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 309/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 23.5.2017 – Ibrahim Bashar v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-297/17)
   (2017/C 309/26)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ibrahim Bashar

      Vastapuoli: Saksan liittotasavalta

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2013/32/EU (1) 52 artiklan ensimmäisen kohdan siirtymäsäännös sellaisen kansallisen säännöksen soveltamisen esteenä, jonka mukaan direktiivin 2013/32/EU 33 artiklan 2 kohdan a alakohdan edeltäjäsäännökseensä verrattuna laajennettua toimivaltaa soveltaen kansainvälistä suojelua koskevalta hakemukselta puuttuvat tutkittavaksi ottamisen edellytykset, jos toinen jäsenvaltio on myöntänyt hakijalle toissijaista suojelua, mikäli kansallista säännöstä on kansallisen siirtymäsäännöksen puuttuessa sovellettava myös ennen 20.7.2015 tehtyihin hakemuksiin?
               Sallitaanko direktiivin 2013/32/EU 52 artiklan ensimmäisen kohdan siirtymäsäännöksessä jäsenvaltioiden erityisesti panna täytäntöön direktiivin 2013/32/EU 33 artiklan 2 kohdan a alakohdan laajennettua toimivaltaa takautuvasti sillä seurauksella, että tutkittavaksi ottamisen edellytysten katsotaan puuttuvan myös turvapaikkahakemuksilta, jotka on jätetty ennen tämän laajennetun toimivallan kansallista täytäntöönpanoa mutta joista ei ollut vielä tehty lainvoimaista päätöstä täytäntöönpanon ajankohtana?

               2)

               Annetaanko direktiivin 2013/32/EU 33 artiklassa jäsenvaltioille valintaoikeus hylätä turvapaikkahakemus muun kansainvälisen toimivallan johdosta (Dublin-asetus) tai kieltäytyä ottamasta sitä tutkittavaksi direktiivin 2013/32/EU 33 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti?

               3)

               Jos kysymykseen 2 vastataan myöntävästi: estääkö unionin oikeus sen, että jäsenvaltio kieltäytyy ottamasta kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkittavaksi direktiivin 2013/32/EU 33 artiklan 2 kohdan a alakohdan toimivaltaa soveltaen, koska toinen jäsenvaltio on myöntänyt hakijalle toissijaista suojelua, jos

                           a)

                           hakija hakee lisäsuojaa toisessa jäsenvaltiossa myönnetylle toissijaiselle suojalle (pakolaisaseman myöntämistä) ja toisessa jäsenvaltiossa toteutettuun turvapaikkamenettelyyn liittyi tai liittyy edelleen systeemisiä puutteita tai

                           b)

                           kansainvälisen suojelun muoto, nimittäin toissijaiseen suojeluun oikeutettujen elinolot toisessa jäsenvaltiossa, joka on jo myöntänyt hakijalle toissijaista suojelua,

                                       —

                                       ovat perusoikeuskirjan 4 artiklan tai Euroopan ihmisoikeussopimuksen 3 artiklan vastaisia tai

                                       —

                                       eivät ole direktiivin 2011/95/EU 20 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen vaatimusten mukaisia, mutta niillä ei kuitenkaan rikota perusoikeuskirjan 4 artiklaa tai Euroopan ihmisoikeussopimuksen 3 artiklaa?

               4)

               Jos kysymykseen 3b vastataan myöntävästi: sovelletaanko tätä myös, jos toissijaiseen suojaan oikeutetuille ei myönnetä vähimmäistoimeentulon varmistavia etuuksia tai niitä myönnetään huomattavasti vähemmän kuin muissa jäsenvaltioissa, mutta heitä ei kuitenkaan kohdella tältä osin toisin kuin kyseisen jäsenvaltion kansalaisia?

               5)

               Jos kysymykseen 2 vastataan kieltävästi:

                           a)

                           Sovelletaanko Dublin III -asetusta kansainvälisen suojelun myöntämistä koskevaan hakemukseen liittyvässä menettelyssä, jos turvapaikkahakemus on jätetty ennen 1.1.2014 mutta takaisinottopyyntö on esitetty vasta 1.1.2014 jälkeen ja hakija on jo saanut toissijaista suojelua pyynnön vastaanottaneessa jäsenvaltiossa (helmikuussa 2013)?

                           b)

                           Ilmeneekö Dublin-säännöksistä – kirjoittamaton – hakemuksen käsittelyvastuun siirto hakijan takaisinottoa pyytävälle jäsenvaltiolle, jos pyynnön vastaanottanut toimivaltainen jäsenvaltio on hylännyt määräajassa pyydetyn takaisinoton Dublin-säännösten mukaisesti ja on viitannut sen sijaan valtioiden väliseen takaisinottosopimukseen?

      (1)  Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/32/EU (EUVL 2013, L 180, s. 60).


title: Asia C-414/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Polimeles Protodikeio Athinon (Kreikka) on esittänyt 18.8.2011 — Daiichi Sankyo Co. Ltd ja Sanofi-Aventis Deutschland GmbH v. DEMO, Anonimos Biomixaniki kai Emporiki Etairia Farmakon

text:
               8.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 298/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Polimeles Protodikeio Athinon (Kreikka) on esittänyt 18.8.2011 — Daiichi Sankyo Co. Ltd ja Sanofi-Aventis Deutschland GmbH v. DEMO, Anonimos Biomixaniki kai Emporiki Etairia Farmakon
   (Asia C-414/11)
   2011/C 298/30
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Polimeles Protodikeio Athinon

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Daiichi Sankyo Co. Ltd ja Sanofi-Aventis Deutschland GmbH

      Vastaaja: DEMO, Anonimos Biomixaniki kai Emporiki Etairia Farmakon

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kuuluuko TRIPS-sopimuksen 27 artikla, jossa määritellään patenttisuojan laajuus, alueeseen, jolla jäsenvaltiot ovat edelleen lähtökohtaisesti toimivaltaisia, ja, jos tähän vastataan myöntävästi, voivatko nämä jäsenvaltiot vapaasti tunnustaa tai olla tunnustamatta kyseisen määräyksen välittömän vaikutuksen ja voiko kansallinen tuomioistuin soveltaa tai olla soveltamatta tätä määräystä välittömästi omassa oikeusjärjestyksessään säädetyin edellytyksin?

               2)

               Ovatko TRIPS-sopimuksen 27 artiklan nojalla kemikaali- ja lääkevalmisteet patentin kohteena, jos ne täyttävät patentin myöntämisedellytykset, ja mikäli tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, mikä on niiden suojan taso?

               3)

               Saavatko TRIPS-sopimuksen 27 ja 70 artiklan nojalla patentit, jotka kuuluvat vuoden 1973 Münchenin yleissopimuksen 167 artiklan 2 kappaleen mukaisen varauman alaan ja jotka on annettu ennen päivämäärää 7.2.1992 eli ennen kyseisen yleissopimuksen voimaantuloa ja jotka koskevat lääkevalmisteita koskevia keksintöjä mutta suojaavat tämän varauman vuoksi ainoastaan niiden valmistusmenetelmää, TRIPS-sopimuksen määräysten nojalla kaikkia patentteja koskevan suojan, ja mikäli tähän vastataan myöntävästi, mikä on suojan laajuus ja kohde eli suojataanko kyseisen yleissopimuksen voimaantulon jälkeen myös kyseisiä lääkevalmisteita vai onko suoja edelleen voimassa vain niiden valmistusmenetelmän osalta tai onko tehtävä ero patenttihakemuksen sisällön mukaan eli sen mukaan, ilmeneekö keksinnön ja siihen liittyvien odotusten kuvauksesta, että hakemus on laadittu sen vuoksi, että tuote, valmistusmenetelmä tai molemmat saisivat suojaa alusta lähtien?


               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/45

         Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH:n 21.1.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne
   (Asia T-22/04)
   (2004/C 94/127)
   Oikeudenkäyntikieli: määritetään työjärjestyksen 131 artiklan 2 kohdan mukaisesti kieli, jolla kannekirjelmä on laadittu: englanti
   Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH, Hampuri, Saksa, on nostanut 21.1.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja P. Koch Moreno.
   Bluenet Limited osallistui myös asian käsittelyyn valituslautakunnassa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               toteaa, että SMHV:n toisen valituslautakunnan 17.11.2003 tekemä ratkaisu, jossa hyväksyttiin Bluenet Limitedin tekemä valitus, joka koski 25.1.2002 tehtyä ratkaisua nro 106/2002 ja jonka seurauksena hylättiin yhteisön tavaramerkkiä koskevaa hakemusta nro 1 169 085 (Westlife), joka koskee luokkiin 9, 16, 25 ja 41 kuuluvia tavaroita, vastaan tehty väite nro B 279 358, on ristiriidassa yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa

               —

               toteaa, että yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 1 169 085 (Westlife), joka koskee luokkiin 9, 16, 25 ja 41 kuuluvia tavaroita, on sekoitettavissa saksalaiseen tavaramerkkiin nro 397 43 603 (West), jolla suojataan samanlaisia samoihin luokkiin 9, 16, 25 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Bluenet Ltd.

               Haettu tavaramerkki:

               Sanamerkki Westlife luokkiin 9, 16, 25 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (äänentallennusvälineet, kuvantallennusvälineet ja tiedontallennusvälineet; painotuotteet; vaatteet; musiikkiyhtyeen tarjoamat viihdepalvelut) (hakemus nro 1169085)

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Reemark Gesellschaft fûr Markenkooperation mbH

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kansainvälinen ja kansallinen sanamerkki West luokkiin 1-13, 15-31 ja 35-41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (tallennuslaitteet; painotuotteet; vaatteet; kasvatus ja viihde - -)

               Väiteosaston ratkaisu:

               Sanamerkin Westlife rekisteröintiä riidanalaisia tavaroita ja palveluja varten koskevan hakemuksen hylkääminen

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Riidanalaisen ratkaisun kumoaminen sikäli kuin siinä hyväksyttiin Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH:n väite

               Kanneperusteet:

               Neuvoston asetuksen N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.

      (1)   Regolamento (CE) del Consiglio 20 dicembre 1993, n. 40/94, sul marchio comunitario (GU L 11, pag. 1).


title: Asia T-552/12 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 11.3.2013 — North Drilling v. neuvosto (Väliaikainen oikeussuoja — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet — Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen — Välitoimihakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty — Intressivertailu)

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 11.3.2013 — North Drilling v. neuvosto
   (Asia T-552/12 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen - Välitoimihakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty - Intressivertailu)
   2013/C 141/33
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: North Drilling Co. (Teheran, Iran) (edustajat: asianajajat J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea ja J. Iriarte Ángel)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja A. De Elera)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus lykätä yhtäältä Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.10.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/635/YUTP (EUVL L 282, s. 58) täytäntöönpanoa siltä osin kuin kantajan nimi on sisällytetty Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39) liitteen II luetteloon ja toisaalta Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.10.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 945/2012 (EUVL L 282, s. 16) täytäntöönpanoa siltä osin kuin kyseinen asetus koskee kantajaa.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-92/11 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.1.2017 – Andersen v. komissio (Valtiontuki — Rautatieliikenne — Tanskan viranomaisten julkisessa omistuksessa olevan yrityksen Danske Statsbaner hyväksi myöntämät tuet — Julkista palvelua koskevat sopimukset matkustajien rautatiekuljetuspalveluista Kööpenhaminan ja Ystadin välillä — Päätös, jossa tuki todetaan tietyin varauksin yhteismarkkinoille soveltuvaksi — Aineellisen oikeuden ajallinen soveltaminen — Yleistä taloudellista etua koskeva palvelu — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               20.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.1.2017 – Andersen v. komissio
   (Asia T-92/11 RENV) (1)

   ((Valtiontuki - Rautatieliikenne - Tanskan viranomaisten julkisessa omistuksessa olevan yrityksen Danske Statsbaner hyväksi myöntämät tuet - Julkista palvelua koskevat sopimukset matkustajien rautatiekuljetuspalveluista Kööpenhaminan ja Ystadin välillä - Päätös, jossa tuki todetaan tietyin varauksin yhteismarkkinoille soveltuvaksi - Aineellisen oikeuden ajallinen soveltaminen - Yleistä taloudellista etua koskeva palvelu - Ilmeinen arviointivirhe))
   (2017/C 086/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Jørgen Andersen (Ballerup, Tanska) (edustajat: asianajajat J. Rivas Andrés ja M.-I. Rantou)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche ja L. Armati)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Tanskan kuningaskunta (asiamies: C. Thorning, avustajanaan asianajaja R. Holdgaard) ja Danske Statsbaner (DSB) (Kööpenhamina, Tanska) (edustaja: asianajaja M. Honoré)

      Väliintulija, joka tuki valittajan vaatimuksia muutoksenhaussa: Dansk Tog (Kööpenhamina, Tanska) (edustajat: asianajajat G. van de Walle de Ghelcke, J. Rivas Andrés ja F. Nissen Morten)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jolla vaaditaan kumoamaan osittain Tanskan liikenneministeriön ja Danske Statsbanerin välisistä julkista liikennepalvelua koskevista sopimuksista (valtiontuki C 41/08 (ex NN 35/08) 24.2.2010 annettu komission päätös 2011/3/EU (EUVL 2011, L 7, s. 1).

      Tuomiolauselma

               1)

               Tanskan liikenneministeriön ja Danske Statsbanerin välisistä julkista liikennepalvelua koskevista sopimuksista (valtiontuki C 41/08 (ex NN 35/08) 24.2.2010 annetun komission päätöksen 2011/3/EU 1 artiklan toinen kohta kumotaan siltä osin kuin se koskee 21.12.2009 tehtyä maksua.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Jørgen Andersen, Euroopan komissio, Dansk Tog, Tanskan kuningaskunta ja Danske Statsbaner (DSB) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 103, 2.4.2011.


title: Asia T-623/14: Kanne 14.8.2014 – Loewe Technologies v. SMHV – DNS International (SoundVision)

text:
               6.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 351/27

         Kanne 14.8.2014 – Loewe Technologies v. SMHV – DNS International (SoundVision)
   (Asia T-623/14)
   2014/C 351/35
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Loewe Technologies GmbH (Kronach, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Pröll)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: DNS International Ltd (Tortola, Brittiläiset Neitsytsaaret)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 12.6.2014 tekemän päätöksen asiassa R 1625/2013-2.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Mustavalkoinen kuviomerkki, joka sisältää sanaosat SoundVision, luokkiin 9, 15 ja 20 kuuluvia tavaroita varten – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 1 0 5 05  519

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki LOEWE SOUNDVISION – yhteisön tavaramerkki nro 5 7 98  228

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hyväksyminen ja riidanalaisen yhteisön tavaramerkin rekisteröinnin salliminen

      Kanneperusteet: yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-417/04 P: Regione Sicilianan 29.9.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-341/02, Regione Siciliana vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 8.7.2004 antamasta määräyksestä

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/30

         Regione Sicilianan 29.9.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-341/02, Regione Siciliana vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 8.7.2004 antamasta määräyksestä
   (Asia C-417/04 P)
   (2004/C 300/56)
   Regione Siciliana on valittanut 29.9.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-341/02, Regione Siciliana v. Euroopan yhteisöjen komissio, 8.7.2004 antamasta määräyksestä. Valittajan edustajana on valtionasiamies.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               —

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-341/02, 8.7.2004 antaman määräyksen;

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Valittaja väittää, että valituksen kohteena olevaa määräystä rasittavat seuraavat seikat:

               —

               määräyksen 47, 48 ja 49 kohdassa on todettu selvästi, että tuomioistuintoimen perusteena on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 113 artikla, jossa määrätään seuraavaa: ”Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi milloin tahansa omasta aloitteestaan tutkia, onko asia jätettävä tutkimatta ehdottoman prosessinedellytyksen puuttumisen vuoksi — —”. Esillä olevassa asiassa ei oikeudenkäynnin asiakirjoista käy ilmi, että kyse olisi minkäänlaisesta ehdottomasta prosessinedellytyksestä, jonka perusteella viran puolesta voitaisiin todeta, että asia ei täytä tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei myöskään ole millään tavoin selvittänyt sitä, mikä tämä ehdoton prosessinedellytys voisi olla tai miten se on omiaan perustelemaan työjärjestyksen 113 artiklan mukaisen erityisen menettelyn soveltamisen. Se, että perustelut tältä osin puuttuvat kokonaan, loukkaa vakavalla tavalla puolustuksen oikeuksia ja kontradiktorisen menettelyn periaatetta.

               —

               EY 230 artiklaa on rikottu ja sovellettu väärin, kun Regione Sicilian oikeus riitauttaa asia on asetettu kyseenalaiseksi ja näin loukattu puolustuksen oikeuksia,

               —

               24.6.1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2052/88 (1), sellaisena kuin se on muutettuna, 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdan rikkominen,

               —

               18.12.1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4253/88 (2) 9 artiklan 1 kohdan rikkominen,

               —

               perusteluvelvollisuuden laiminlyönti; perustelut ovat epäjohdonmukaisia ja mielivaltaisia,

               —

               perusteluvelvollisuuden laiminlyönti; perustelut ovat ristiriitaiset, epäloogiset ja puutteelliset.

      (1)  EYVL L 185, 15.7.1988, s. 9.

      (2)  EYVL L 374, 31.12.1988, s. 1.


title: Asia C-275/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.3.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisön ulkoinen passitus — TIR-carnet — Tullit — Yhteisöjen omat varat — Käyttöön asettaminen — Määräaika — Viivästyskorot — Kirjanpitosäännöt)

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.3.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-275/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Yhteisön ulkoinen passitus - TIR-carnet - Tullit - Yhteisöjen omat varat - Käyttöön asettaminen - Määräaika - Viivästyskorot - Kirjanpitosäännöt)
   2009/C 113/10
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Wilms, M. Velardo ja D. Recchia)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamiehet: I. M. Braguglia ja G. Albenzio)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL L 155, s. 1) 8 ja 11 artiklan ja tämän asetuksen, joka on 31.5.2000 lukien korvattu yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetulla neuvoston asetuksella (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, s. 1), 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan rikkominen — Kirjanpitosäännöt — Omien varojen viivästyneestä maksamisesta aiheutuvat viivästyskorot

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 199, 25.8.2007.


title: Asia C-291/03: Manchester Tribunal Centren 30.6.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa MyTravel plc vastaan Comissioners of Customs and Excise

text:
6.9.2003                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 213/17
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                 yleispiirteinen rakennuslupa, ilmenee myöhemmin hy-
                                                                             väksyttäviksi jätettyjä seikkoja koskevan luvan hakemisen
kumoaa päätöksen E (2003) 1539, jolla yhteisön rahoituksen                   yhteydessä, että hankkeella voi etenkin laatunsa, kokonsa
ulkopuolelle siirretään tiettyjä menoja, joita jäsenvaltiot ovat             tai sijaintinsa vuoksi todennäköisesti olla merkittäviä
suorittaneet Euroopan maatalouden tuki- ja ohjausrahaston                    ympäristövaikutuksia (direktiivin 2 artiklan 1 kohta)?
(EMOTR) tukiosaston osalta, siltä osin kuin kyseinen päätös
koskee rahoitusta koskevia korjauksia, jotka kohdistuvat Krei-
                                                                      3)     Voidaanko kansallisessa lainsäädännössä direktiivin mu-
kan menoihin peltokasvien alalla varainhoitovuosina
                                                                             kaan sulkea pois se, että toimivaltainen viranomainen
2000–2001, tai ainakin muuttaa kyseistä päätöstä.
                                                                             edellyttää ympäristövaikutusten arvioinnin suorittamista
                                                                             suunnittelumenettelyn myöhemmässä vaiheessa tilan-
                                                                             teessa, jossa
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                             a)   kansallisessa lainsäädännössä säädetään yleispiirtei-
–     tiettyjen säännösten virheellinen tulkinta                                  sen rakennusluvan myöntämisestä suunnittelume-
                                                                                nettelyn alkuvaiheessa ja edellytetään, että toimival-
                                                                                taisen viranomaisen on tässä vaiheessa harkittava,
–     tosiseikkojen virheellinen arviointi                                        edellytetäänkö direktiivin mukaista ympäristövaiku-
                                                                                tusten arviointia, ja
–     perustelujen laiminlyönti
                                                                             b)   toimivaltainen viranomainen katsoo sitten, että ym-
–     asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan
                                                                                päristövaikutusten arvioinnin suorittaminen on tar-
      ja asiakirjan VI/5330/97 virheellinen tulkinta ja sovelta-
                                                                                peetonta ja myöntää yleispiirteisen rakennusluvan
      minen
                                                                                varustettuna sillä ehdolla, että tietyt seikat on hyväk-
                                                                                syttävä myöhemmin, ja
–     asetuksen N:o 3508/92 6 ja 7 artiklan virheellinen
      tulkinta ja soveltaminen
                                                                             c)   kyseisen päätös voidaan sitten riitauttaa kansallisissa
                                                                                tuomioistuimissa?
                                                                      (1 ) Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 6 s. 226.
House of Lords 30.6.2003 tekemällään päätöksellä esittä-
mä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Regina vastaan Lon-
                    don Borough of Bromley
                          (Asia C-290/03)
                          (2003/C 213/29)
                                                                      Manchester Tribunal Centren 30.6.2003 tekemällään pää-
                                                                      töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa MyTra-
                                                                           vel plc vastaan Comissioners of Customs and Excise
House of Lords on pyytänyt 30.6.2003 tekemällään päätöksel-
lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 3.7.2003,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-                                    (Asia C-291/03)
sa Regina vastaan London Borough of Bromley, seuraaviin
kysymyksiin:
                                                                                (2003/C 213/30)
1)    Onko sen määrittäminen, mikä on ”toimivaltaisen viran-
      omaisen tai viranomaisten päätös, joka oikeuttaa hank-
      keen toteuttajan ryhtymään hankkeen toteuttamiseen”
      (direktiivin 85/337/ETY (1) (jäljempänä direktiivi) 1 artik-
      lan 2 kohta), yksinomaan kansallista oikeutta soveltavan
      kansallisen tuomioistuimen asia?                                Manchester Tribunal Centre on pyytänyt 30.6.2003 tekemäl-
                                                                      lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
2)    Edellytetäänkö direktiivissä ympäristövaikutusten arvi-         4.7.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-
      oinnin suorittamista tilanteessa, jossa sen jälkeen, kun        kaisua asiassa MyTravel plc vastaan Comissioners of Customs
      ilman ympäristövaikutusten arviointia on myönnetty              and Excise, seuraaviin kysymyksiin:
 ---pagebreak--- C 213/18                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                          6.9.2003
Voiko, ja jos voi, niin milloin, matkanjärjestäjä, joka on tehnyt       teella kyseisenä verotusvuotena tai b) matkanjärjestäjän pelkis-
verovuotta koskevan arvonlisäveroilmoituksensa soveltamalla             tä lentopaikkojen myynnistä saama keskimääräinen tulo kysei-
nykyistä kustannusperusteista menetelmää, joka oli ainoa                senä verotusvuotena?
menetelmä, josta on säädetty direktiivin täytäntöönpanemisek-
si annetussa kansallisessa laissa, myöhemmin laskea uudelleen
arvonlisäveronsa määrän kyseisen tuomion 46 kohdassa ku-                (1 ) Suomenk. erityispainos Alue 9 Nide 1 s. 49.
vaillun markkina-arvomenetelmän mukaisesti?
I.    Kysymys kuudennen arvonlisäverodirektiivin ( 1) 26 artik-
      lan ja yhteisöjen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa
      C-308/96 ja 94/97, Madgett ja Baldwin, antaman tuo-
      mion oikeasta tulkinnasta:
      (1) Voiko tällainen matkanjärjestäjä soveltaa markkina-           Euroopan yhteisöjen komission 4.7.2003 Suomen tasaval-
           arvoa valikoivasti eri verovuosien osalta, ja jos voi,                           taa vastaan nostama kanne
           milloin?
                                                                                (Asia C-292/03)
      (2) Kun matkanjärjestäjä myy matkapakettiinsa sisälty-
           viä tiettyjä itse suoritettuja palveluja yleisölle erik-
           seen (nyt esillä olevassa asiassa lentoja) mutta kun                                    (2003/C 213/31)
           se ei myy muita matkapakettiinsa sisältyviä itse
           suoritettuja palveluja yleisölle erikseen (nyt esillä
           olevassa asiassa risteilyjä ja leirintäpaikkoja), voiko
           se
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.7.2003 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Suomen tasavaltaa
           a)    soveltaa markkina-arvomenetelmää näiden                vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat M. Konstantinidis ja
                 matkapakettien osalta (jotka ovat suuri enem-          P. Aalto, prosessiosoite Luxemburgissa.
                 mistö), jolloin se voi määrittää kaikkien itse
                 suoritettujen palvelujen (nyt esillä olevassa
                 asiassa lennot) arvon ottamalla huomioon ylei-
                 sölle erikseen myytyjen osien myynnit;                 Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                        tuin
           b)    silloin, kun matkapaketti sisältää itse suoritettu-    1)     toteaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 226 ar-
                 ja palveluja, joita matkanjärjestäjä ei myy ylei-             tiklan nojalla, että Suomen tasavalta on jättänyt noudatta-
                 sölle erikseen (nyt esillä olevassa asiassa leirin-           matta sille direktiivin mukaan kuuluvat velvollisuutensa,
                 täpaikkoja ja risteilyjä), käyttää markkina-arvo-             koska Suomi ei ole saattanut voimaan romuajoneuvoista
                 menetelmää määrittääkseen sellaisten itse suo-                18 päivänä syyskuuta 2000 annetun Euroopan parlamen-
                 ritettujen palvelujen arvon, joita se myy                     tin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY (1) noudattami-
                 yleisölle (nyt esillä olevassa asiassa lennot), jos           sen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-
                 ei ole ollut mahdollista vahvistaa markkina-                  räyksiä tai ei ainakaan ole ilmoittanut niitä komissiolle.
                 arvoa muille paketin osille?
                                                                        2)     velvoittaa Suomen tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
      (3) Onko menetelmien yhdistelmien käyttämisen oltava                     tikulut.
           a) yksinkertaisempaa b) huomattavasti yksinkertai-
           sempaa tai c) ei huomattavasti monimutkaisempaa?
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      (4) Onko markkina-arvomenetelmän lopputuloksena
           oltava sama tai hyvin samanlainen arvonlisäverovel-
           vollisuus kuin kustannusperusteisen menetelmän?
                                                                        Direktiivin täytäntöönpanemiselle varattu määräaika päättyi
                                                                        21.4.2002.
Onko nyt esillä olevan asian olosuhteissa mahdollista erottaa
lomapaketin osana myytyihin lentoihin liittyvä itse suoritettu-         (1 ) EYVL L 269, s. 34
jen palvelujen osa ottamalla huomioon joko a) lentopaikkaa
koskeva keskimääräinen kustannus lisättynä matkanjärjestäjän
vain lentopaikkojen myynnistä saamalla keskimääräisellä kat-


title: Asia T-432/12: Kanne 26.9.2012 — VTZ ym. v. neuvosto

text:
               24.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 366/38

         Kanne 26.9.2012 — VTZ ym. v. neuvosto
   (Asia T-432/12)
   2012/C 366/77
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Volžskij trubnyi zavod OAO (VTZ OAO) (Volzhsky, Venäjä); Taganrogskij metallurgičeskij zavod OAO (Tagmet OAO) (Taganrog, Venäjä); Sinarskij trubnyj zavod OAO (SinTZ OAO) (Kamensk-Uralsky, Venäjä) ja Severskij trubnyj zavod OAO (STZ OAO) (Polevskoy, Venäjä) (edustajat: asianajajat J.-F. Bellis, F. Di Gianni, G. Coppo ja C. Van Hemelrijck)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               Kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevien tiettyjen raudasta tai teräksestä valmistettujen saumattomien putkien tuonnissa asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen sekä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelumenettelyn päättämisestä Kroatiasta peräisin olevien tiettyjen raudasta tai teräksestä valmistettujen saumattomien putkien tuonnin osalta 26.6.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 585/2012 (EUVL L 174, s. 5) kantajia koskevilta osiltaan

               —

               Velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan neuvosto on tehnyt ilmeisen arviointivirheen, rikkonut neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1) (perusasetus) 3 artiklan 4 kohtaa ja loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska se on lisännyt Venäjältä peräisin olevan tuonnin Ukrainasta peräisin olevaan tuontiin.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan neuvosto on uudelleen loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja tehnyt ilmeisen arviointivirheen rikkoen näin perusasetuksen 11 artiklan 2 kohtaa, koska se on katsonut, että toimenpiteiden peruuttaminen on vahingollista.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan neuvosto on rikkonut perusasetuksen 9 artiklan 4 kohtaa ja 21 artiklaa ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta tekemällä ilmeisiä arviointivirheitä unionin intressiä arvioidessaan.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan komissio on loukannut hyvän hallinnon periaatetta ja kantajien puolustautumisoikeuksia, koska se on jättänyt tutkimatta kantajien tutkintamenettelyn aikana esittämät perustelut ja koska se ei ole esittänyt niille asiaa koskevia olennaisia tosiseikkoja ja perusteluja, eikä se ole noudattanut perusteluvelvollisuutta, hyvän hallinnon periaatetta eikä kunnioittanut kantajien puolustautumisoikeuksia, koska se on antanut jäsenvaltioille tietoja asiasta ennen kuin se vastaanotti kantajien huomautukset ja koska se konsultoi neuvoa-antavaa polkumyyntikomiteaa ennen kantajien kuulemista.

      (1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51), sellaisena kuin se on muutettuna.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 12 päivänä toukokuuta 2005, asiassa C-112/03 (cour d'appel de Grenoblen esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Société financière et industrielle du Peloux vastaan Axa Belgium ym. (Brysselin yleissopimus — Vakuutussopimuksia koskeva toimivalta — Oikeuspaikkasopimus vakuutuksenottajan ja vakuutuksenantajan välillä, joiden kotipaikka on samassa sopimusvaltiossa — Oikeuspaikkalausekkeeseen vetoaminen sellaista vakuutettua vastaan, joka ei ole kyseistä lauseketta hyväksynyt — Vakuutettu, jonka kotipaikka on toisessa sopimusvaltiossa)

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/4

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   12 päivänä toukokuuta 2005,
   asiassa C-112/03 (cour d'appel de Grenoblen esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Société financière et industrielle du Peloux vastaan Axa Belgium ym. (1)

   (Brysselin yleissopimus - Vakuutussopimuksia koskeva toimivalta - Oikeuspaikkasopimus vakuutuksenottajan ja vakuutuksenantajan välillä, joiden kotipaikka on samassa sopimusvaltiossa - Oikeuspaikkalausekkeeseen vetoaminen sellaista vakuutettua vastaan, joka ei ole kyseistä lauseketta hyväksynyt - Vakuutettu, jonka kotipaikka on toisessa sopimusvaltiossa)
   (2005/C 182/08)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-112/03, jossa on kyse tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoitetun yleissopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen tuomioistuimessa 3 päivänä kesäkuuta 1971 tehtyyn pöytäkirjaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka cour d'appel de Grenoble (Ranska) on esittänyt 20.2.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 13.3.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Société financière et industrielle du Peloux vastaan Axa Belgium ym., Gerling Konzern Belgique SA, Établissements Bernard Laiterie du Chatelard, Calland Réalisations SARL, Joseph Calland, Maurice Picard, Abeille Assurances Cie, Mutuelles du Mans SA, SMABTP, Axa Corporate Solutions Assurance SA ja Zurich International France SA, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit R. Silva de Lapuerta, J. Makarczyk, P. Kūris ja J. Klučka (esittelevä tuomari), julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: hallintovirkamies K. Sztranc, on antanut 12.5.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä yleissopimuksella, Helleenien tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä yleissopimuksella, Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 26 päivänä toukokuuta 1989 tehdyllä yleissopimuksella ja Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 29 päivänä marraskuuta 1996 tehdyllä yleissopimuksella, 12 artiklan 3 kohdan mukaisesti määrättyyn oikeuspaikkalausekkeeseen ei voida vedota sellaista vakuutussopimuksen edunsaajana olevaa vakuutettua vastaan, joka ei ole nimenomaisesti hyväksynyt kyseistä lauseketta ja jonka kotipaikka on muussa sopimusvaltiossa kuin vakuutuksenottajalla ja vakuutuksenantajalla.

      (1)  EUVL C 112, 10.5.2003.


title: Asia T-5/02: Tetra Laval B.V:n 15.1.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
16.3.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 68/19
Tetra Laval B.V:n 15.1.2002 Euroopan yhteisöjen komis-                   –     mikään sulautumisesta seuraava ”vipuaminen” – jos olete-
                  siota vastaan nostama kanne                                  taan, että sellaista voitaisiin osoittaa – ei kuitenkaan
                                                                               missään tapauksessa johtaisi markkinoiden sulkemiseen
                                                                               kilpailijoilta
                            (Asia T-5/02)
                                                                         –     komissio on virheellisesti huolissaan mahdollisuudesta,
                           (2002/C 68/33)                                      että Tetra Laval sulautumisen johdosta ”vahvistaisi nykyis-
                                                                               tä määräävää markkinasemaansa kartonkipakkausalalla
                                                                               poistamalla huomattavan kilpailupaineen lähteen”, koska
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                               tässä ei oteta huomioon vahvojen kilpailijoiden olemas-
                                                                               saoloa PET-laitteiden markkinoilla ja Sidelin määräävän
                                                                               aseman todettua puuttumista eikä myöskään PET-alan
                                                                               ennustettua kehitystä
Tetra Laval B.V. on nostanut 15.1.2002 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat              –     komissio ei ole osoittanut, että sulautuminen voisi johtaa
Alexandre Vandencasteele ja Denis Waelbroeck, asianajotoi-                     määräävän aseman minkäänlaiseen vahvistumiseen, joka
misto Liederkerke, Siméon, Wessing & Houthoff sekä Andreas                     seuraisi sulautuneen yksikön ”määräävästä asemasta tule-
Weitbrecht ja Sven Völcker, asianajotoimisto Wilmer, Cutler                    vaisuudessa kaksilla toisiaan lähellä olevalla markkinoilla”
& Pickering, Bryssel (Belgia).
                                                                         –     komission esittämissä väitteissä ei otettu huomioon vaih-
                                                                               toehtoisia pakkausmateriaaleja, kuten korkean tiheyden
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                     polyeteenistä (HDPE) valmistettuja pulloja, laseja ja tölk-
                                                                               kejä, ja
–     käsittelee asian nopeutetussa menettelyssä
                                                                         –     komissio ei ole osoittanut, mikseivät kantajan esittämät
                                                                               korjaustoimenpiteet (SBM-puhallusmuovauskoneista ja
–     ottaa kanteen tutkittavaksi ja pitää sitä perusteltuna                   PET-esiaihioliiketoiminnasta luopuminen, Sidelin pitämi-
                                                                               nen erillään Tetra Pakin yrityksistä 10 vuotta komission
–     kumoaa riitautetun päätöksen kokonaisuudessaan                           hyväksymispäätöksestä alkaen ja Sidelin SBM-liiketoimin-
                                                                               nan lisenssin myöntäminen myytäväksi ”herkkiä” tuottei-
                                                                               ta pakkaville asiakkaille sekä jalostajille) poistaneet komis-
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                     sion havaitsemia ongelmia.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Käsiteltävän asian kantaja, joka on Alankomaiden oikeuden
mukaan perustettu yritys, riitauttaa komission päätöksen, jossa
julistettiin yrityskeskittymä yhteismarkkinoille soveltumatto-           adidas International B.V:n, Coöperatieve Centrale Raiffei-
maksi asiassa Tetra Laval/Sidel (COMP/M.2416). Tämän yritys-             sen-Boerenleenbank B.A:n (Rabobank Nederland), DSM
keskittymän tarkoituksena oli liittää yhteen kaksi yritystä,             Finance B.V:n, DTG Finance B.V:n, Heineken N.V:n, ING
joista toisen, kantajan, toiminta liittyy ensisijaisesti kartonki-       Verzekeringen N.V:n, Koninklijke Ahold N.V:n, Landis
pakkauksiin ja toisen, Sidelin, toimialana on pääasiassa PET             Group International B.V:n, Unilever N.V:n ja Wolters
(polyesteri)-pakkauslaitteet. Kantajan mukaan ehdotettu yh-              Kluwer N.V:n 22.1.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota
teensulautuminen ei aiheuta ongelmia horisontaaliselta kannal-                                 vastaan nostama kanne
ta, koska kumpikaan osapuolista ei toimi toisen markkinoilla.
Se ei myöskään aiheuta mitään vertikaalisia ongelmia. Näin
ollen sillä on ainoastaan mahdollisia monialakonsernivaiku-                                          (Asia T-9/02)
tuksia.
                                                                                (2002/C 68/34)
Vaatimustensa tueksi kantaja esittää seuraavaa:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
–     komissio ei antanut sille täyttä oikeutta tutustua asiakir-
      joihin
–     ei ole osoitettu, että sulautumisen ansiosta Tetra Lavalille       adidas International B.V., kotipaikka Amsterdam, Coöperatieve
      olisi mahdollista ”vivuta” asemansa kartonkimarkkinoilta           Centrale Raiffeisen-Boerenleenbank B.A. (Rabobank Neder-
      myös PET-laitteiden markkinoille                                   land), kotipaikka Amsterdam, DSM Finance B.V., kotipaikka


title: Asia T-584/08: Kanne 30.12.2008 — Cantiere Navale De Poli v. komissio

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/44

         Kanne 30.12.2008 — Cantiere Navale De Poli v. komissio
   (Asia T-584/08)
   (2009/C 55/79)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Cantiere Navale De Poli (edustajat: asianajajat A. Abate ja R. Longanesi Cattani)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               on kumottava Euroopan yhteisöjen komission 21.10.2008 Italian valtiontuesta tehty päätös N:o C 20/2008 (ex N:o 62/2008)

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Neuvoston asetus (EY) N:o 1177/2002 perustuu EY 87 artiklan 3 kohdan e alakohtaan ja sillä on otettu käyttöön laivanrakennusteollisuuden väliaikaiset suojajärjestelyt sellaisten markkinaolosuhteiden palauttamiseksi, jotka ovat muuttuneet korealaisten telakoiden kilpailunvastaisten menettelyjen vuoksi. Asetuksen päättymispäiväksi vahvistettiin alun perin 31.3.2004, mutta asetuksen voimassaoloa jatkettiin vuodella siten, että yhteisön telakoille annettiin mahdollisuus 31.3.2005 (asetuksen uusi päättymispäivä) mennessä tehdä viimeiset tietyn tyyppisten rahtialusten rakennussopimukset. Asetuksessa säädetään näiden sopimusten tueksi myönnettävästä tuesta, joka voi olla enintään 6 prosenttia sopimusarvosta. Kantajalla on viisi kemikaalisäiliöalusten rakentamista koskevaa sopimusta.
   Italia on ilmoittanut kaksi 10 miljoonan euron suuruista rahoitusta kaikkien vuosien 2002 ja 2005 välisenä aikana tehtävien sopimusten rahoittamiseksi. Komissio hyväksyi ensimmäisen rahoituksen 19.5.2004 tekemällään päätöksellä, mutta hylkäsi toisen rahoituksen riidanalaisella päätöksellä. Komissio katsoo, että täydentävä rahoitus on 21.4.2004 annetun komission asetuksen N:o 794/2004 (EUVL L 140, s. 1) 4 artiklassa tarkoitettua uutta tukea, koska se merkitsee alkuperäisen talousarvion kasvua yli 20 prosentilla. Komissio toteaa lisäksi, että täydentävä tuki ei ole yhteismarkkinoille soveltuvaa, koska siitä ilmoitettiin asetuksen N:o 1177/2002 voimassaolon päättymisen eli 31.3.2005 jälkeen.
   Kantaja katsoo, että Italian hallitus ei voinut asiallisesti valmistella 31.3.2005 mennessä niiden sopimusten rahoitusta, joista sillä ei voinut olla tietoa ennalta, koska yritysten oli tehtävä sopimukset asetuksen viimeiseen soveltamispäivään mennessä (31.3.2005).
   Kantaja arvostelee tämän vuoksi riidanalaista päätöstä seuraavin perustein:

               —

               asetusta N:o 1177/2002 on rikottu, kun otetaan huomioon lainsäätäjän erityinen EY 87 artiklan 3 kohdan e alakohtaan liittyvä tarkoitus

               —

               komission asetuksen N:o 794/2004 4 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on rikottu, koska 10 miljoonan euron suuruinen täydentävä rahoitus on katsottu uudeksi tueksi

               —

               WTO:n riitojenratkaisuelimen 20.6.2005 päivätyllä suosituksella ei ole merkitystä, kun kysymys on laillisesti asetuksen N:o 1177/2002 puitteissa tehdyistä laivanrakennussopimuksista

               —

               perustelut ovat puutteelliset siltä osin kuin väitetään, ettei täydentävän rahoituksen myöntämiselle ole oikeudellista perustetta

               —

               hyvän hallinnon periaatetta, kontradiktorista periaatetta, puolustautumisoikeuksien periaatetta, yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, subsidiariteettiperiaatetta ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu.


title: Asia C-450/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 31.3.2011 (Niedersächsisches Finanzgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ulrich Schröder v. Finanzamt Hameln (Pääomien vapaa liikkuvuus — Välitön verotus — Kiinteän omaisuuden vuokraamisesta saatujen tulojen verotus — Ennakkoperinnön yhteydessä vanhemmalle maksettujen eläkkeiden vähennyskelpoisuus — Edellytys yleisestä verovelvollisuudesta kyseisessä jäsenvaltiossa)

text:
               21.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 31.3.2011 (Niedersächsisches Finanzgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ulrich Schröder v. Finanzamt Hameln
   (Asia C-450/09) (1)

   (Pääomien vapaa liikkuvuus - Välitön verotus - Kiinteän omaisuuden vuokraamisesta saatujen tulojen verotus - Ennakkoperinnön yhteydessä vanhemmalle maksettujen eläkkeiden vähennyskelpoisuus - Edellytys yleisestä verovelvollisuudesta kyseisessä jäsenvaltiossa)
   2011/C 152/11
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Niedersächsisches Finanzgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ulrich Schröder

      Vastaaja: Finanzamt Hameln

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Niedersächsisches Finanzgericht — EY 12 ja EY 56 artiklan tulkinta — Kiinteän omaisuuden vuokraamisesta saatujen tulojen verotus — Jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan kiinteistöjen entiselle omistajalle ennakkoperinnön yhteydessä maksettujen eläkkeiden vähentämismahdollisuuden edellytyksenä on, että verovelvollinen on yleisesti verovelvollinen tässä jäsenvaltiossa

      Tuomiolauselma

   SEUT 63 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan jäsenvaltiossa asuva verovelvollinen saa vähentää sellaiselle vanhemmalleen, joka on siirtänyt hänelle kyseisen valtion alueella sijaitsevia kiinteistöjä, maksamansa eläkkeet näiden kiinteistöjen tuottamista vuokratuloista mutta jossa ei myönnetä tällaista vähennysoikeutta ulkomailla asuvalle verovelvolliselle, jos näiden eläkkeiden maksamisesta annettu sitoumus johtuu edellä mainittujen kiinteistöjen siirrosta.

      (1)  EUVL C 37, 13.2.2010.


title: Asia C-129/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 1.3.2016 – Túrkevei Tejtermelő Kft. v. Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/25

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 1.3.2016 – Túrkevei Tejtermelő Kft. v. Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
      (Asia C-129/16)
      (2016/C 211/32)
      Oikeudenkäyntikieli: unkari

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Túrkevei Tejtermelő Kft.

         Vastapuoli: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Ovatko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 191 artikla ja ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta annettu direktiivi 2004/35/EY (1) esteenä kansallisille säännöksille, jotka mahdollistavat – ylittämällä aiheuttamisperiaatteen vaatimukset – sen, että kansalliset ympäristönsuojeluviranomaiset asettavat ympäristövahinkoihin liittyvän korvausvastuun erityisessä muodossa omistusoikeuden haltijalle ilman, että niiden pitäisi etukäteen yksityiskohtaisesti tutkia, vallitseeko tämän henkilön (liikeyrityksen) menettelyn ja pilaavan tapahtuman välillä syy-yhteys?

                  2)

                  Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi ja jos ympäristövahinkoa ei tarvitse korjata ilman pilaantumisen osalta, voidaanko ilman puhtauden suojeluun perustuva sakko määrätä direktiivin 2004/35/EY 16 artiklan säännöksiä ja SEUT 193 artiklan määräyksiä tiukempien kansallisten säännösten perusteella, vai onko niin, ettei näitä tiukempien säännösten soveltaminen voi milloinkaan johtaa siihen, että puhtaasti seuraamusluontoinen sakko määrätään omistajalle, joka ei ole vastuussa pilaantumisesta?

         (1)  EUVL L 143, s. 56.


title: Asia T-122/02: Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld GmbH:n 17.4.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
13.7.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 169/35
Euroopan yhteisöjen virallinen lehti Euroopan yhteisöjen                      hallinnon periaatteita, koska se on hankinnan vaikutuk-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tiedonantoja                            sen Ranskan markkinoihin huomioon ottaen siirtänyt
Royal Philips Electronics N.V.:n 17.4.2002 Euroopan yh-                       asian Ranskan viranomaisille käsittelemättä sitä kokonai-
         teisöjen komissiota vastaan nostama kanne                            suudessaan itse.
                          (Asia T-119/02)
                                                                        (1) EYVL 1990 L 257, s. 13.
                                                                        (2) Ei vielä julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
                          (2002/C 169/62)
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Royal Philips Electronics N.V. on nostanut 17.4.2002 Euroo-
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan                Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld GmbH:n 17.4.2002 Eu-
edustajina ovat asianajajat E. H. Pijnacker Hordijk ja N. Crons-           roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
tedt, asianajotoimisto De Brauw Blackstone Westbroek, Haag
(Alankomaat).
                                                                                (Asia T-122/02)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                         (2002/C 169/63)
–     kumoaa hyväksymispäätöksen ja siirtämispäätöksen
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld GmbH on nostanut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     17.4.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                        tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                        vastaan. Kantajan edustajina ovat Andrzej W. J. Kmiecik ja Ivo
                                                                        Van Bael, asianajotoimisto Van Bael & Bellis, Bryssel (Belgia).
Käsiteltävänä olevan asian kantaja on alankomaalainen yhtiö,
joka toimii valaistuksen, viihde-elektroniikan, kodinkoneiden,
komponenttien, puolijohteiden ja lääketieteellisten järjestel-
mien alalla. Se vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
kumoamaan kaksi komission asiassa COMP/M.2621 – SEB/
Moulinex, joka koskee SEB-konsernin hankkimia SA Mouline-               –     kumoaa päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin siinä väite-
xin pieniin sähkölaitteisiin liittyviä toimintoja, 8.1.2001 teke-             tään, että kantaja osallistui kilpailusääntöjen rikkomiseen
mää päätöstä, jotka perustuvat yrityskeskittymien valvonnasta                 ennen 1.1.1993
21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen
(ETY) N:o 4064/89 (1) 9 artiklan 3 kohtaan (siirtämispäätös)
sekä 6 artiklan 1 kohdan b alakohtaan ja 2 kohtaan (hyväksy-            –     alentaa kantajalle määrätyn sakon määrää
mispäätös). Myös asia T-114/08, Babyliss v. komissio (2),
koskee kyseistä sulautumismenettelyä.                                   –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kanteensa tueksi kantaja esittää seuraavaa:
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     Komissio on rikkonut asetuksen N:o 4064/89 6 artiklan
      1 kohdan c alakohtaa ja 6 artiklan 2 kohtaa sekä
      tehnyt ilmeisen virheen arvioidessaan asian kannalta
                                                                        Nostamallaan kanteella kantaja riitauttaa komission asiassa
      merkityksellisiä tosiseikkoja, koska se hyväksyi ilmoitetun
                                                                        COMP/E-1/36.212–Itsejäljentävä paperi 20.12.2001 tekemän
      yrityskeskittymän tutkintansa ensimmäisessä vaiheessa
                                                                        päätöksen sen osan, jossa komissio totesi, että kantaja oli
      hyväksyen SEB:n tarjoamat sitoumukset.
                                                                        rikkonut perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ja ETA-
                                                                        sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa, koska se oli osallistunut
–     Komissio on rikkonut asetuksen N:o 4064/89 6 artiklan             itsejäljentävän paperin alalla joukkoon sopimuksia ja yhden-
      1 kohdan c alakohtaa, 6 artiklan 2 kohtaa ja 9 artiklan           mukaistettuja menettelytapoja vuoden 1992 tammikuusta
      3 kohtaa ja EY 253 artiklaa sekä loukannut hyvän                  alkaen vuoden 1995 syyskuuhun saakka, ja määräsi sille sakon.
 ---pagebreak--- C 169/36                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         13.7.2002
Kantajan mukaan komissio ei ole osoittanut kantajan osallistu-                määritetyn korkokannan olennaisesti pienemmäksi kuin
neen kilpailusääntöjen rikkomiseen ennen vuoden 1993 tam-                     6,77 prosenttia
mikuuta. Kantaja väittää, ettei ole todisteita siitä, että se olisi
osallistunut vuonna 1992 yleisiin kartellikokouksiin taikka
kansallisiin tai alueellisiin kartellikokouksiin. Näin ollen asiasta    –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
ei ole esitetty riittävää näyttöä ja sakon määrää on siten
alennettava.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja väittää lisäksi, että sille määrätty sakko on suhteeton
sen kyseisiltä markkinoilta saamaan liikevaihtoon nähden, ja
että komissio on soveltanut kyseisenä hetkenä voimassa ollutta
tiedonantoa sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämi-           Komissio totesi riidanalaisessa päätöksessä, että kantaja ja
sestä (1) tavalla, joka loukkaa perustellun luottamuksen ja             kymmenen muuta itsejäljentävän paperin valmistajaa olivat
yhdenmukaisen kohtelun periaatteita.                                    rikkoneet EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ja
                                                                        ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa osallistumalla joukkoon
                                                                        sellaisia sopimuksia ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja,
(1) Komission tiedonanto sakkojen määräämättä jättämisestä tai          joiden yhteydessä ne vahvistivat hinnankorotuksia, jakoivat
    lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EYVL C 207,         myyntikiintiöitä, vahvistivat markkinaosuuksia ja ottivat käyt-
    18.7.1996, s. 4).                                                   töön järjestelmän, jolla valvottiin kilpailua rajoittavien sopi-
                                                                        musten toimeenpanoa.
                                                                        Kantaja myöntää rikkoneensa EY 81 artiklan 1 kohtaa ja
                                                                        hyväksyy, että sille voidaan määrätä sakko kyseisen rikkomisen
                                                                        perusteella. Kantaja kiistää kuitenkin kilpailusääntöjen rikko-
                                                                        misen vakavuuden siihen nähden mistä sen katsotaan päätök-
                                                                        sen mukaan olevan vastuussa.
Carrs Paper Ltd.:n 16.4.2002 Euroopan yhteisöjen komis-
                   siota vastaan nostama kanne
                                                                        Kantaja väittää, että päätös on puutteellisesti perusteltu, ja
                                                                        että komissio on tehnyt ilmeisen virheen arvioidessaan sen
                          (Asia T-123/02)                               rikkomuksen vakavuutta, johon kantaja on syyllistynyt. Kanta-
                                                                        ja väittää, ettei se tiennyt osallistuvansa sellaiseen kilpailusään-
                                                                        töjen rikkomiseen, joka ulottui Yhdistyneen kuningaskunnan
                          (2002/C 169/64)                               ja Irlannin ulkopuolelle, ja että päätöksessä tämän osalta
                                                                        tehtyjen toteamusten tueksi ei ole esitetty riittävästi todisteita
                                                                        ja ne on perusteltu puutteellisesti. Kantaja väittää myös,
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     että sen rikkomuksen vakavuutta, johon se on syyllistynyt,
                                                                        lieventää kartellin ”johtajan” siihen kohdistama kaupallinen
                                                                        painostus.
Carrs Paper Ltd. on nostanut 16.4.2002 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-                Kantaja toteaa myös, että sakko on joka tapauksessa suhteeton
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat             ja sitä on alennettava olennaisesti. Se huomauttaa, että se
John Grayston ja André Bywater, asianajotoimisto Eversheds,             osallistui yritysten väliseen yhteisjärjestelyyn ainoastaan margi-
Bryssel (Belgia).                                                       naalisesti, että sille määrättyä sakkoa on alennettava yli 10 pro-
                                                                        sentilla sen komissio kanssa tekemän yhteistyön perusteella,
                                                                        että myös itsejäljentävän paperin teollisuuden tilanne kyseisenä
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              ajankohtana on peruste alentaa sakon määrää ja että sakko ei
                                                                        ole oikeassa suhteessa kantajan kykyyn maksaa sakkoa.
–      vahvistaa kantajalle EY:n perustamissopimuksen 81 artik-
       lan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta 20 päi-
       vänä joulukuuta 2001 tehdyn komission päätöksen                  Kantaja väittää lopuksi, että päätöksen 3 artiklan 3 kohta on
       K(2001) 4573 lopull. korj. (Asia COMP/E–1/36.212 –               kumottava, koska sille, että viivästyskoron määräksi vahvistet-
       Itsejäljentävä paperi) 3 artiklassa määrätyn sakon määrän        tiin 6,77 prosenttia, joka on 3,5 prosenttiyksikköä enemmän
       olennaisesti pienemmäksi kuin 1,57 miljoonaa euroa               kuin EKP:n peruskorko, ei ole esitetty mitään perusteluja.
–      kumoaa päätöksen 3 artiklan 3 kohdan siltä osin kuin
       se koskee kantajaa tai vaihtoehtoisesti vahvistaa siinä


title: Asia C-268/16 P: Valitus, jonka Binca Seafoods GmbH on tehnyt 13.5.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-94/15, Binca Seafoods GmbH v. Euroopan komissio, 11.3.2016 antamasta määräyksestä

text:
               1.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/16

         Valitus, jonka Binca Seafoods GmbH on tehnyt 13.5.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-94/15, Binca Seafoods GmbH v. Euroopan komissio, 11.3.2016 antamasta määräyksestä
   (Asia C-268/16 P)
   (2016/C 279/22)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Binca Seafoods GmbH (edustaja: H. Schmidt, Rechtsanwalt)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa asiassa T-94/15 11.3.2016 annetun unionin yleisen tuomioistuimen määräyksen ja

               —

               kumoaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 889/2008 muuttamisesta luonnonmukaisten vesiviljelyeläinten alkuperän, vesiviljelyeläinten hoitoa koskevien käytäntöjen, luonnonmukaisten vesiviljelyeläinten rehun sekä luonnonmukaisessa vesiviljelyssä käytettäväksi sallittujen tuotteiden ja aineiden osalta 18.12.2014 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1358/2014 (1).

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksessa vaaditaan, että unionin tuomioistuin kumoaa asiassa T-94/15 11.3.2016 annetun unionin yleisen tuomioistuimen määräyksen, jossa jätettiin tutkimatta valittajan kanne neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 889/2008 muuttamisesta luonnonmukaisten vesiviljelyeläinten alkuperän, vesiviljelyeläinten hoitoa koskevien käytäntöjen, luonnonmukaisten vesiviljelyeläinten rehun sekä luonnonmukaisessa vesiviljelyssä käytettäväksi sallittujen tuotteiden ja aineiden osalta 18.12.2014 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1358/2014 kumoamiseksi, ja että unionin tuomioistuin kumoaa vastaavasti kyseisen asetuksen.
   Valittaja vetoaa siihen, että sen Euroopan unionin perusoikeuskirjan VI osastoon kuuluvaan 47 artiklaan perustuvia lainkäyttöön liittyviä perusoikeuksia on loukattu. Kumoamiskanne on Euroopan unionin primaarioikeuden mukaan lähtökohtaisesti mahdollinen. Kyseisen 47 artiklan ensimmäiseen virkkeeseen perustuvalla perusoikeudella pyritään siihen, että lähtökohtaisesti mahdollisia oikeussuojakeinoja voidaan käyttää tehokkaasti. Unionin yleisen tuomioistuimen määräyksessä loukataan valittajan oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin, sellaisena kuin se on taattu perusoikeuskirjan 47 artiklan ensimmäiseen virkkeeseen perustuvan tehokkaan oikeussuojan yhteydessä.
   Valittaja vetoaa siihen, että sen 47 artiklan toiseen virkkeeseen perustuvaa perusoikeutta on loukattu, sillä sen 21 artiklaan perustuvaa perusoikeutta syrjimättömyyteen ja sen 16 artiklaan perustuvaa perusoikeutta perusoikeutena taattuun elinkeinovapauteen on loukattu, kun sen nostamaa kannetta ei ole käsitelty siten, että se olisi ollut tehokas oikeussuojakeino. Unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut valittajan kanteen tarkoitusta, joka on suojan saaminen kilpailijoita vastaan, epäasianmukaisesti siten, että kanteella olisi toisenlainen tarkoitus eli siirtymäkauden pidentäminen, mikä ei kuitenkaan ole valittajan kumoamiskanteen tarkoitus.
   Valittaja väittää, että sitä syrjitään Vietnamista peräisin olevien vesiviljellyistä haimonneista saatavien tuotteiden tarjoajana sellaisten vesiviljellyistä eläimistä saatavien tuotteiden tarjoajiin – erityisesti Euroopan unionista peräisin oleviin tarjoajiin – nähden, joiden osalta siirtymäkautta pidennettiin riidanalaisella asetuksella vuoden 2015 lopun yli, kun taas haimonneja koskeva siirtymäkausi päättyi.
   Valittaja vetoaa siihen, että sen kilpailijat pystyivät sen seurauksena, että niitä suosittiin mielivaltaisesti, tarjoamaan tuotteitaan maininnalla ”luomu”, kun taas tämä kiellettiin valittajalta. Valittaja väittää, että kilpailijat, jotka saivat käyttää mainintaa ”luomu”, vaikka nekään eivät täyttäneet täysin Euroopan unionin luomuoikeudesta aiheutuvia vaatimuksia, ovat saaneet epäoikeudenmukaisen kilpailuedun, jota ei voida oikeuttaa millään tavalla. Valittajan tavoitteena on se, että unionin lainsäätäjä kohtelee sitä asianmukaisella tavalla yhdenvertaisesti.
   Valittaja vetoaa perusoikeuskirjan 20 artiklaan perustuvan yleisen yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaamiseen ja 21 artiklassa tarkoitettuun syrjintään. Se vetoaa myös siihen, että sen perusoikeuskirjan 16 artiklaan perustuvaa perusoikeutta eli sen elinkeinovapauden takaamista on loukattu.

      (1)  EUVL L 365, s. 97.


title: Asia C-576/11: Kanne 18.11.2011 — Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               11.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/9

         Kanne 18.11.2011 — Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-576/11)
   2012/C 39/16
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: O. Beynet ja B. Simon)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 260 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen asiassa C-452/05 23.11.2006 annetun yhteisöjen tuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava maksamaan komissiolle uhkasakko, jonka määräksi ehdotetaan 11 340 euroa kultakin päivältä, jolla asiassa C-452/05 23.11.2006 annetun tuomion täytäntöönpano viivästyy, tässä asiassa annettavan tuomion antamispäivästä siihen päivään asti, jona asiassa C-452/05 annettu tuomio pannaan täytäntöön

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava maksamaan komissiolle kiinteämääräinen päivittäinen 1 248 euron suuruinen korvaus asiassa C-452/05 23.11.2006 annetun tuomion julistamispäivästä siihen päivään saakka, jona tässä asiassa annetaan tuomio, tai siihen päivään saakka, jona asiassa C-452/05 annettu tuomio pannaan täytäntöön, jos se pannaan täytäntöön aiemmin

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi komissio väittää, että Luxemburgin viranomaisten toimittamista tiedoista käy ilmi, että Luxemburg ei ole vieläkään pannut täysimääräisesti täytäntöön yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota, vaikka se on annettu lähes viisi vuotta sitten. Luxemburg ei nimittäin ole noudattanut 5 artiklan 4 kohdan eikä 5 artiklan 2 kohdan säännöksiä. Kuusi yli 10 000 asukasvastineluvun taajamille Luxemburgissa palveluita tuottavaa jätevedenpuhdistamoa ei nimittäin vieläkään ole direktiivissä 91/271/ETY (1) säädettyjen vaatimusten mukaisia.

      (1)  Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annettu neuvoston direktiivi (EYVL L 135, s. 40).


title: Asia C-296/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Cassatie van België on esittänyt 29.7.2009 — Vlaamse Gemeenschap v. M. Baesen

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/31

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Cassatie van België on esittänyt 29.7.2009 — Vlaamse Gemeenschap v. M. Baesen
   (Asia C-296/09)
   2009/C 267/57
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van Cassatie van België

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vlaamse Gemeenschap

      Vastaaja: M. Baesen

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1) 13 artiklan 2 kohdan d alakohdan käsitettä ”virkamiehet ja sellaisina pidettävät henkilöt” tulkittava sen kansallisen sosiaaliturvajärjestelmän perusteella, jota henkilöön sovelletaan?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko henkilöä, joka on työsopimuksen perusteella julkiseen sektoriin kuuluvan työnantajan palveluksessa ja johon kansallisen sosiaaliturvajärjestelmän perusteella sovelletaan työntekijöitä koskevaa yleistä sosiaaliturvajärjestelmää joidenkin asetuksen N:o 1408/71 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen alojen osalta, mutta johon sovelletaan joidenkin toisten 4 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettujen sosiaaliturvan alojen osalta virkamiehiä koskevia erityissääntöjä, pidettävä asetuksen N:o 1408/71 13 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettuna virkamiehenä tai sellaisena pidettävänä henkilönä?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmän soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu neuvoston asetus (EYVL L 149, s. 2).


title: Asia T-487/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.12.2014 – Banco Privado Português ja Massa Insolvente do Banco Privado Português v. komissio (Valtiontuet — Rahoitusala — Pankkilainaan liittyvä valtiontakaus — Jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen tarkoitettu tuki — SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohta — Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Suuntaviivat valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi — Yhteensoveltuvuus rahoitusalan tukia talouskriisin yhteydessä koskevien komission tiedonantojen kanssa — Perusteltu luottamus — Perusteluvelvollisuus)

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/43

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.12.2014 – Banco Privado Português ja Massa Insolvente do Banco Privado Português v. komissio
   (Asia T-487/11) (1)

   ((Valtiontuet - Rahoitusala - Pankkilainaan liittyvä valtiontakaus - Jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen tarkoitettu tuki - SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohta - Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Suuntaviivat valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi - Yhteensoveltuvuus rahoitusalan tukia talouskriisin yhteydessä koskevien komission tiedonantojen kanssa - Perusteltu luottamus - Perusteluvelvollisuus))
   (2015/C 046/52)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantajat: Banco Privado Português SA (Lissabon, Portugali) ja Massa Insolvente do Banco Privado Português SA (Lissabon) (edustajat: asianajajat C. Fernández Vicién, F. Pereira Coutinho, M. Esperança Pina, T. Mafalda Santos, R. Leandro Vasconcelos ja A. Kéri)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn ja M. Afonso)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan valtiontuesta C 33/09 (ex NN 57/09 ja CP 191/09), jonka Portugali on toteuttanut myöntämällä valtiontakauksen BPP:lle, 20.7.2010 annettu komission päätös 2011/346/EU (EUVL 2011, L 159, s. 95).

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Banco Privado Português, SA ja Massa Insolvente do Banco Privado Português, SA velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 340, 19.11.2011.