title: Asia C-600/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 24.9.2018 – UTEP 2006. SRL v. Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/29

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 24.9.2018 – UTEP 2006. SRL v. Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály
      (Asia C-600/18)
      (2018/C 436/40)
      Oikeudenkäyntikieli: unkari

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: UTEP 2006. SRL

         Vastapuoli: Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko SEUT 92 artiklan määräyksiä tulkittava siten, että niiden kanssa on ristiriidassa pienistä ja keskisuurista yrityksistä sekä niiden kehittämistuesta vuonna 2004 annetun lain nro XXXIV (a kis- és középvállalkozásokról, fejlődésük támogatásáról szóló 2004. évi XXXIV. törvény, jäljempänä KKV-laki) 12/A §:n tulkinta ja sen perusteella muodostunut viranomaiskäytäntö, joiden mukaan KKV-lain 12/A §:ää ei voida soveltaa yrityksiin (oikeussubjekteihin), joita ei ole rekisteröity Unkarissa vaan jossain muussa jäsenvaltiossa mutta jotka muutoin vastaavat KKV-lain mukaista pienen ja keskisuuren yrityksen määritelmää?


title: Asia C-602/18 P: Valitus, jonka Star Television Productions Ltd on tehnyt 21.9.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-797/17, Star Television Productions v. EUIPO – Marc Dorcel (STAR), 13.7.2018 antamasta tuomiosta

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/30

      Valitus, jonka Star Television Productions Ltd on tehnyt 21.9.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-797/17, Star Television Productions v. EUIPO – Marc Dorcel (STAR), 13.7.2018 antamasta tuomiosta
      (Asia C-602/18 P)
      (2018/C 436/41)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittaja: Star Television Productions Ltd (edustaja: D. Farnsworth, solicitor)

         Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Marc Dorcel
      Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) on 18.10.2018 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen.


title: Asia T-577/18: Kanne 25.9.2018 – Crédit agricole Corporate and Investment Bank v. EKP

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/56

      Kanne 25.9.2018 – Crédit agricole Corporate and Investment Bank v. EKP
      (Asia T-577/18)
      (2018/C 436/79)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Crédit agricole Corporate and Investment Bank (Montrouge, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Champsaur ja A. Delors)

         Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan SEUT 256 ja SEUT 263 artiklan nojalla EKP:n 16.7.2018 tekemän päätöksen ECB-SSM-2018-FRCAG-76

                  —

                  velvoittamaan EKP:n korvaamaan kaikki kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osin samat kuin kanneperusteet, joihin on vedottu asiassa T-576/18, Crédit agricole v. EKP.


title: Asia C-616/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d’instance d’Epinal (Ranska) on esittänyt 1.10.2018 – Cofidis SA v. YU ja ZT

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/30

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d’instance d’Epinal (Ranska) on esittänyt 1.10.2018 – Cofidis SA v. YU ja ZT
      (Asia C-616/18)
      (2018/C 436/42)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunal d’instance d’Epinal

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Cofidis SA

         Vastaajat: YU ja ZT

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY (1) kuluttajille antama suoja esteenä sellaiselle kansalliselle säännökselle, jolla kansallista tuomioistuinta kielletään sopimuksen tekemisestä alkavan viisivuotisen vanhentumisajan päätyttyä elinkeinonharjoittajan kuluttajaa vastaan nostamaa ja niiden väliseen luottosopimukseen perustuvaa kannetta käsitellessään viran puolesta tai kuluttajan tekemän oikeudenkäyntiväitteen perusteella tutkimasta, onko kuluttajan luottokelpoisuuden tarkistamisvelvollisuutta koskevia direktiivin 8 artiklan säännöksiä, luottosopimuksissa selvästi ja tiiviisti mainittavia tietoja koskevia direktiivin 10 artiklan ja seuraavien artikloiden säännöksiä sekä yleisemmin kaikkia mainitun direktiivin kuluttajaa suojaavia säännöksiä rikottu, ja asettamasta sen perusteella seuraamuksia?

         (1)  EUVL 2008, L 133, s. 66.


title: Asia T-578/18: Kanne 25.9.2018 – CA Consumer Finance v. EKP

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/56

      Kanne 25.9.2018 – CA Consumer Finance v. EKP
      (Asia T-578/18)
      (2018/C 436/80)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: CA Consumer Finance (Massy, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Champsaur ja A. Delors)

         Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan SEUT 256 ja SEUT 263 artiklan nojalla EKP:n 16.7.2018 tekemän päätöksen ECB-SSM-2018-FRCAG-77

                  —

                  velvoittamaan EKP:n korvaamaan kaikki kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osin samat kuin kanneperusteet, joihin on vedottu asiassa T-576/18, Crédit agricole v. EKP.


title: Asia T-367/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.10.2018 – Linak v. EUIPO – ChangZhou Kaidi Electrical (Sähkötoiminen pöydän jalka) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Sähkötoimista pöydän jalkaa esittävä rekisteröity yhteisömalli — Aikaisempi yhteisömalli — Mitättömyysperuste — Yksilöllisen luonteen puuttuminen — Asiantunteva käyttäjä — Erilaisen yleisvaikutelman puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 6 artikla)

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/44

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.10.2018 – Linak v. EUIPO – ChangZhou Kaidi Electrical (Sähkötoiminen pöydän jalka)
      (Asia T-367/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Sähkötoimista pöydän jalkaa esittävä rekisteröity yhteisömalli - Aikaisempi yhteisömalli - Mitättömyysperuste - Yksilöllisen luonteen puuttuminen - Asiantunteva käyttäjä - Erilaisen yleisvaikutelman puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 6 artikla))
      (2018/C 436/61)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Linak A/S (Nordborg, Tanska) (edustajat: asianajajat V. von Bomhard ja J. Fuhrmann)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: aluksi G. Sakalaite-Orlovskiene ja A. Folliard-Monguiral, sitten G. Sakalaite-Orlovskiene ja J. Ivanauskas)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: ChangZhou Kaidi Electrical Co. Ltd (Changzhou, Kiina)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 21.3.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1411/2015-3), joka koskee osapuolten Linak ja ChangZhou Kaidi Electrical Co. välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Linak A/S velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 249, 31.7.2017.


title: Asia C-56/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – Bahtiyar Fathi v. Bahtiyar Fathi (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue — Rajat, turvapaikkapolitiikka ja maahanmuutto — Asetus (EU) N:o 604/2013 — 3 artikla — Kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen — Kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittely ilman nimenomaista päätöstä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisestä — Direktiivi 2011/95/EU — 9 ja 10 artikla — Uskontoon perustuvan vainon syyt — Näyttö — Uskosta luopumista koskeva Iranin lainsäädäntö — Direktiivi 2013/32/EU — 46 artiklan 3 kohta — Tehokkaat oikeussuojakeinot)

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/7

      Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – Bahtiyar Fathi v. Bahtiyar Fathi
      (Asia C-56/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue - Rajat, turvapaikkapolitiikka ja maahanmuutto - Asetus (EU) N:o 604/2013 - 3 artikla - Kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen - Kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittely ilman nimenomaista päätöstä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisestä - Direktiivi 2011/95/EU - 9 ja 10 artikla - Uskontoon perustuvan vainon syyt - Näyttö - Uskosta luopumista koskeva Iranin lainsäädäntö - Direktiivi 2013/32/EU - 46 artiklan 3 kohta - Tehokkaat oikeussuojakeinot))
      (2018/C 436/07)
      Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Administrativen sad Sofia-grad

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Bahtiyar Fathi

         Vastaaja: Bahtiyar Fathi

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 3 artiklan 1 kohtaa on pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa tulkittava siten, että jäsenvaltion viranomaiset voivat käsitellä aineellisesti kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tämän asetuksen 2 artiklan d alakohdan mukaisesti ilman kyseisten viranomaisten nimenomaista, kyseisessä asetuksessa vahvistettujen perusteiden mukaista päätöstä siitä, että tämä jäsenvaltio on vastuussa käsittelyn suorittamisesta.

                  2)

                  Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU 46 artiklan 3 kohtaa on pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa tulkittava siten, että kun kansainvälisen suojelun hakija on nostanut kanteen päätöksestä, jolla hänen kansainvälistä suojelua koskeva hakemuksensa on todettu perusteettomaksi, jäsenvaltion toimivaltaisen tuomioistuimen ei ole tutkittava viran puolesta, onko menettely hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämiseksi Dublin III -asetuksen mukaisesti ollut asianmukainen.

                  3)

                  Vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU 10 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että kansainvälistä suojelua hakevan, joka vetoaa hakemuksensa tueksi uskontoon liittyviin syihin perustuvan vainon vaaraan, ei tarvitse uskoonsa perustuvien väitteidensä tueksi antaa lausumia tai esittää asiakirjoja tässä säännöksessä tarkoitetun uskonnon käsitteen kaikista osatekijöistä. Hakijan on kuitenkin tuettava uskottavalla tavalla mainittuja väitteitä esittämällä seikkoja, joiden avulla toimivaltainen viranomainen voi varmistua väitteiden paikkansapitävyydestä.

                  4)

                  Direktiivin 2011/95 9 artiklan 1 ja 2 kohtaa on tulkittava siten, että kielto teloituksen tai vankeuden uhalla toimia kansainvälistä suojelua hakevan henkilön alkuperämaan uskontoa vastaan voi olla tässä artiklassa tarkoitettu ”vainoksi katsottava teko”, jos tähän kieltoon liittyy käytännössä tällaisia kyseisen maan viranomaisten asettamia seuraamuksia, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.

         (1)  EUVL C 112, 10.4.2017.


title: Asia C-622/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 4.10.2018 – AR v. Cooper International Spirits LLC, Établissements Gabriel Boudier SA ja St Dalfour SAS

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/30

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 4.10.2018 – AR v. Cooper International Spirits LLC, Établissements Gabriel Boudier SA ja St Dalfour SAS
      (Asia C-622/18)
      (2018/C 436/43)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Cour de cassation

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: AR

         Vastapuolet: Cooper International Spirits LLC, Établissements Gabriel Boudier SA ja St Dalfour SAS

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/95/EY (1) 5 artiklan 1 kohdan b alakohtaa sekä 10 ja 12 artiklaa tulkittava siten, että haltija, joka ei ole koskaan hyödyntänyt tavaramerkkiään ja joka on menettänyt oikeutensa siihen sen rekisteröinnin julkaisemisesta alkaneen viiden vuoden määräajan päättyessä, voi saada korvausta loukkauksen aiheuttamasta vahingosta vetoamalla tavaramerkkinsä keskeisen tehtävän loukkaukseen, jonka on aiheuttanut se, että kolmas on ennen oikeuksien menettämisen voimaantulopäivää käyttänyt kyseisen tavaramerkin kanssa samankaltaista merkkiä sellaisia tavaroita tai palveluita varten, jotka ovat samoja tai samankaltaisia kuin ne, joita varten kyseinen tavaramerkki rekisteröitiin?

         (1)  EUVL 2008, L 299, s. 25.


title: Asia C-73/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 2.10.2018 – Ranskan tasavalta v. Euroopan parlamentti (Kumoamiskanne — Toimielimiä koskeva oikeus — Euroopan unionin toimielinten ja tiettyjen elinten, laitosten ja yksikköjen kotipaikan sijaintia koskeva pöytäkirja — Euroopan parlamentti — Strasbourgissa (Ranska) pidettävän ”talousarviota käsittelevän istunnon” käsite — SEUT 314 artikla — Budjettivallan käyttäminen Brysselissä (Belgia) pidettävän ylimääräisen täysistuntojakson aikana)

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/8

      Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 2.10.2018 – Ranskan tasavalta v. Euroopan parlamentti
      (Asia C-73/17) (1)

      ((Kumoamiskanne - Toimielimiä koskeva oikeus - Euroopan unionin toimielinten ja tiettyjen elinten, laitosten ja yksikköjen kotipaikan sijaintia koskeva pöytäkirja - Euroopan parlamentti - Strasbourgissa (Ranska) pidettävän ”talousarviota käsittelevän istunnon” käsite - SEUT 314 artikla - Budjettivallan käyttäminen Brysselissä (Belgia) pidettävän ylimääräisen täysistuntojakson aikana))
      (2018/C 436/08)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: F. Alabrune, D. Colas, B. Fodda ja E. de Moustier)

         Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: R. Crowe ja U. Rösslein)

         Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Luxemburgin suurherttuakunta (asiamiehet: D. Holderer ja C. Schiltz)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Luxemburgin suurherttuakunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 104, 3.4.2017.


title: Asia C-633/18 P: Valitus, jonka Apple Distribution International on tehnyt 11.10.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-101/17, Apple Distribution International v. komissio, 27.7.2018 antamasta määräyksestä

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/31

      Valitus, jonka Apple Distribution International on tehnyt 11.10.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-101/17, Apple Distribution International v. komissio, 27.7.2018 antamasta määräyksestä
      (Asia C-633/18 P)
      (2018/C 436/44)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Apple Distribution International (edustajat: S. Schwiddessen, H. Lutz ja N. Niejahr, Rechtsanwälte, sekä A. Patsa, advocate)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan riidanalaisen määräyksen kokonaisuudessaan

                  —

                  toteamaan, että riidanalainen päätös koskee Applea suoraan ja erikseen

                  —

                  palauttamaan asian unionin yleiselle tuomioistuimelle asiakysymyksen ratkaisemiseksi, ja

                  —

                  velvoittamaan komission vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Applelle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut tässä menettelyssä ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Applen mukaan riidanalaista määräystä rasittavat oikeudelliset virheet:

                  —

                  Ensiksi, unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi todistusaineistoa vääristyneesti ja jätti ottamatta merkityksellisen todistusaineiston huomioon arvioidessaan, onko riidanalaisella päätöksellä (1) huomattava vaikutus Applen kilpailuasemaan tilausvideopalveluiden markkinoilla Saksassa.

                  —

                  Toiseksi, unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti oikeudellista testiä määrittäessään, koskeeko päätös erikseen Applea, katsoessaan, että Apple ei kuulu suljettuun ryhmään yrityksiä, jotka olivat niille erityisten ominaisuuksiensa vuoksi yksilöitävissä riidanalaisen päätöksen tekemisen ajankohtana.

                  —

                  Kolmanneksi, unionin yleinen tuomioistuin rikkoi työjärjestyksensä 119 artiklaa ja Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 36 artiklaa jättäessään perustelematta päätelmänsä, joiden mukaan (i) todistusaineisto, jonka Apple toimitti sen arvioimiseksi, minkälainen vaikutus valtiontuella voi olla sen kilpailuasemaan tilausvideopalvelujen markkinoilla Saksassa, on riittämätön ja (ii) se, koskeeko päätös kantajaa erikseen, on määritettävä sen ajankohdan mukaan, jolloin riidanalainen päätös laadittiin, vahvistettiin ja täytäntöönpantiin kansallisella tasolla.

                  —

                  Neljänneksi, unionin yleinen tuomioistuin loukkasi Applen puolustautumisoikeuksia, kun se tukeutui komission huomautuksiin, jotka se oli antanut vastauksena unionin yleisen tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin ja joihin Applella ei ollut tilaisuutta vastata.

         (1)  Tukiohjelmasta SA.38418 – 2014/C (ex 2014/N), jonka Saksa aikoo toteuttaa elokuvatuotannon ja elokuvien jakelun tukemiseksi 1.9.2016 annettu komission päätös (EU) 2016/2042 (EUVL 2016, L 314, s. 63).


title: Asia C-521/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 6.8.2018 – Pegaso Srl Servizi Fiduciari, Sistemi di Sicurezza Srl ja YW v. Poste Tutela SpA

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/19

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 6.8.2018 – Pegaso Srl Servizi Fiduciari, Sistemi di Sicurezza Srl ja YW v. Poste Tutela SpA
      (Asia C-521/18)
      (2018/C 436/24)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Pegaso Srl Servizi Fiduciari, Sistemi di Sicurezza Srl ja YW

         Vastaaja: Poste Tutela SpA

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko Poste Italiane s.p.a. -yhtiö luokiteltava edellä esitettyjen ominaisuuksien perusteella asetuksen nro 50/2016 3 §:n 1 momentin d kohdassa ja unionin direktiiveissä, joihin siinä viitataan (2014/23/EU, (1) 2014/24/EU (2) ja 2014/25/EU (3)), tarkoitetuksi ”julkisoikeudelliseksi laitokseksi”?

                  2)

                  Kattaako edellä mainittu luokittelu Poste Italiane s.p.a:n kokonaan omistaman Poste Tutela s.p.a. -yhtiön, jonka sulautumisesta ensin mainittuun yhtiöön on lisäksi jo päätetty, kun otetaan huomioon direktiivin 2014/23/EU johdanto-osan 46 perustelukappale, joka koskee määräysvallan alaisia oikeushenkilöitä (vrt. vastaavasti unionin tuomioistuimen neljännen jaoston 5.10.2017 antama tuomio [C-]567[/15] viranomaisen määräysvallassa olevien yhtiöiden velvollisuudesta järjestää tarjouskilpailu ja Consiglio di Staton kuudennen jaoston 24.11.2011 antama tuomio nro 6211)?

                  3)

                  Ovatko edellä mainitut yhtiöt velvollisia toteuttamaan julkisia hankintamenettelyjä vain, kun ne tekevät direktiivin 2014/25/EU perusteella erityisaloilla harjoitettavaan toimintaan liittyviä hankintasopimuksia hankintayksikköinä, joiden julkisoikeudellisen laitoksen luonteen on katsottava sisältyvän julkisia hankintoja koskevan säännöstön II osan sääntöihin, niin että niillä on näihin aloihin liittymättömän toiminnan osalta täysi sopimusvapaus – ja tähän sovelletaan yksinomaisesti yksityisoikeudellisia sääntöjä –, kun otetaan huomioon direktiivin 2014/23/EU johdanto-osan 21 perustelukappaleessa ja 16 artiklassa asetetut periaatteet?

                  4)

                  Kuuluvatko kyseiset yhtiöt niiden sopimusten osalta, joiden on katsottava jäävän erityisaloille ominaisen alueen ulkopuolelle, sitä vastoin edelleen – jos ne täyttävät julkisoikeudellisille laitoksille asetetut edellytykset – yleisdirektiivin 2014/24/EU (ja siten julkista hankintamenettelyä koskevien sääntöjen) soveltamisalaan, silloinkin kun ne harjoittavat – perustamisajankohdan jälkeen tapahtuneen kehityksen johdosta – pääasiallisesti yritystoiminnan luonteista toimintaa kilpailutilanteessa?

                  5)

                  Jos niillä on yksikköjä, joissa harjoitetaan samanaikaisesti sekä yleispalveluun luonteenomaisesti liittyviä toimintoja että tämän ulkopuolelle jääviä toimintoja, voidaanko kuitenkin katsoa, että välineellisyyden käsite voidaan – erityistä yleistä etua koskevan palvelun osalta – sulkea pois sellaisten sopimusten osalta, jotka liittyvät luonteenomaisesti kyseisten yksikköjen sekä säännölliseen että ylimääräiseen huoltoon, siivoukseen, sisustusasennuksiin sekä vahtimestari- ja kulunvalvontapalveluihin?

                  6)

                  Jos voidaan yhtyä Poste Italiane s.p.a:n kantaan, onko lopuksi pelkkään itseä sitovaan päätökseen, jota eivät koske kaikki avoimuutta ja yhdenvertaista kohtelua koskevat takeet, joista säädetään hankintoja koskevassa säännöstössä, perustuvaa kilpailuttamismenettelyn aloittamista koskevaa ilmoitusta, joka on ilman tätä koskevia lisähuomautuksia julkaistu asianmukaisesti Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italianassa ja Euroopan unionin virallisessa lehdessä, pidettävä tarjouskilpailuun osallistuvien luottamuksensuojaa koskevan vakiintuneen periaatteen vastaisena?

         (1)  Käyttöoikeussopimusten tekemisestä 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/23/EU (EUVL 2014, L 94, s. 1).

         (2)  Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU (EUVL 2014, L 94, s. 65).

         (3)  Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankinnoista ja direktiivin 2004/17/EY kumoamisesta 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/25/EU (EUVL 2014, L 94, s. 243).


title: Asia C-105/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad – Varna – Bulgaria) – Komisia za zashtita na potrebitelite v. Evelina Kamenova (Ennakkoratkaisupyyntö — Kuluttajansuoja — Direktiivi 2005/29/EY — 2 artiklan b ja d alakohta — Direktiivi 2011/83/EU — 2 artiklan 2 alakohta — Käsitteet ”elinkeinonharjoittaja” ja ”kaupalliset menettelyt”)

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/9

      Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad – Varna – Bulgaria) – Komisia za zashtita na potrebitelite v. Evelina Kamenova
      (Asia C-105/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Direktiivi 2005/29/EY - 2 artiklan b ja d alakohta - Direktiivi 2011/83/EU - 2 artiklan 2 alakohta - Käsitteet ”elinkeinonharjoittaja” ja ”kaupalliset menettelyt”))
      (2018/C 436/09)
      Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Administrativen sad – Varna

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Komisia za zashtita na potrebitelite

         Vastapuoli: Evelina Kamenova

         Muu osapuoli: Okrazhna prokuratura – Varna

         Tuomiolauselma

      Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) 2 artiklan b ja d alakohtaa sekä kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta 25.10.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/83/EU 2 artiklan 2 alakohtaa on tulkittava siten, että pääasian vastapuolen kaltaista luonnollista henkilöä, joka julkaisee verkkosivustolla samanaikaisesti useita uusia ja käytettyjä tavaroita koskevia myynti-ilmoituksia, on pidettävä elinkeinonharjoittajana ja tätä toimintaa kaupallisena menettelynä ainoastaan, jos tämä henkilö toimii tarkoituksessa, joka liittyy hänen elinkeino-, liike-, käsiteollisuus- tai ammattitoimintaansa, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on varmistettava käsiteltävän tapauksen kaikki olosuhteet huomioon ottaen.

         (1)  EUVL C 144, 8.5.2017.


title: Asia T-584/18: Kanne 27.9.2018 Ukrselhosprom PCF ja Versobank v. EKP

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/57

      Kanne 27.9.2018 Ukrselhosprom PCF ja Versobank v. EKP
      (Asia T-584/18)
      (2018/C 436/81)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantajat: Ukrselhosprom PCF LLC (Solone, Ukraina) ja Versobank AS (Tallinna, Viro) (edustajat: asianajajat O. Behrends, L. Feddern ja M. Kirchner)

         Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP)

         Vaatimukset

      Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan 17.7.2018 tehdyn päätöksen EC B/SSM/2018–EE-2 WHD-2017-0012, jolla Versobank AS:n toimilupa on peruutettu

                  —

                  kumoamaan 14.8.2018 annetun päätöksen ECB-SSM-2018-EE-3, joka koskee sisäisestä uudelleenkäsittelystä aiheutuneita kuluja

                  —

                  velvoittamaan vastaajaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantajat vetoavat 24:ään kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei EKP:lla ole toimivaltaa tehdä päätöksiä siltä osin kuin on kyse Versobank AS:n selvitystilasta

                  2)

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei EKP ole tehnyt omaa arviotaan siltä osin kuin on kyse taustalla olevista rahanpesun ja terrorismin rahoittamisen torjuntaan liittyvistä seikoista

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei EKP ole huolellisesti ja puolueettomasti tutkinut ja arvioinut kaikkia asiaan liittyviä merkityksellisiä tekijöitä

                  4)

                  Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on vedonnut perusteettomasti siihen, että Versobankin toiminnasta Latviassa oli annettu virheellisiä tietoja

                  5)

                  Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP ei ole ottanut huomioon erittäin ammattitaitoisen ja hyvämaineisen johtoryhmän myönteistä merkitystä

                  6)

                  Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP ei ole määritellyt sääntelyä koskevia merkityksellisiä vaatimuksia, joita Versobankin väitetään jättäneen noudattamatta

                  7)

                  Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP ei ole ottanut huomioon sitä, että huomattavaan osaan liiketoiminnasta ei ole sisältynyt merkittävää rahanpesun vaaraa

                  8)

                  Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP ei ole antanut tarpeellista merkitystä suuremman riskin luokan asiakkaiden määrän merkittävälle alenemiselle

                  9)

                  Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on katsonut virheellisesti, ettei olisi realistista toteuttaa muita korjaavia toimenpiteitä

                  10)

                  Kymmenes kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on tehnyt mahdollista uutta hallintoneuvostoa koskevia virheellisiä arviointeja

                  11)

                  Yhdestoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on arvioinut virheellisesti mahdollista äänioikeuden pidättämistä

                  12)

                  Kahdestoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on tukeutunut virheellisesti säännön väitettyyn rikkomiseen

                  13)

                  Kolmastoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on arvioinut virheellisesti uuden säännön antamista koskevaa mahdollisuutta

                  14)

                  Neljästoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on lainvastaisesti evännyt sen vaihtoehdon, että Versobank asettautuisi itse selvitystilaan

                  15)

                  Viidestoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on lainvastaisesti evännyt myymistä koskevan vaihtoehdon

                  16)

                  Kuudestoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja syrjintäkiellon periaatetta.

                  17)

                  Seitsemästoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on loukannut suhteellisuusperiaatetta

                  18)

                  Kahdeksastoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on loukannut luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteita

                  19)

                  Yhdeksästoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on rikkonut asetuksen N:o 1024/2013 (1) 19 artiklaa ja johdanto-osan 75 perustelukappaletta, ja syyllistynyt vallan väärinkäyttöön

                  20)

                  Kahdeskymmenes kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on loukannut Versobankin ja osakkeenomistajien kuulluksi tulemista koskevaa oikeutta, koska kuulluksi tulemiselle varattua ajanjakso on ollut kohtuuttoman lyhyt

                  21)

                  Kahdeskymmenesensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on loukannut Versobankin puolustautumisoikeuksia ja kuulluksi tulemista koskevaa oikeutta

                  22)

                  Kahdeskymmenestoinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei EKP ole perustellut päätöstään riittävästi.

                  23)

                  Kahdeskymmeneskolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on evännyt Versobankilta oikeuden tutustua asiakirjoihin.

                  24)

                  Kahdeskymmenesneljäs kanneperuste, joka perustuu osakkeenomistajien oikeuksien loukkaamiseen, joka liittyy asetuksen N:o 1024/2013 24 artiklan mukaiseen oikaisulautakunnan suorittamaan uudelleenkäsittelyyn

         (1)  Luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15.10.2013 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1024/2013 (EUVL 2013, L 287, s. 63).


title: Asia T-585/18: Kanne 27.9.2018 – Şanli v. neuvosto

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/59

      Kanne 27.9.2018 – Şanli v. neuvosto
      (Asia T-585/18)
      (2018/C 436/82)
      Oikeudenkäyntikieli:

         Asianosaiset

         Kantaja: Dalokay Şanli (Rotterdam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja D. Gürses)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa 31.7.2018 tehdyn neuvoston päätöksen

                  —

                  poistaa kantajan asetuksessa (EY) N:o 2580/2001 tarkoitetusta luettelosta

                  —

                  velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste: olennaisia menettelymääräyksiä ja sopimuksia on rikottu.

                  2)

                  Toinen kanneperuste: menettelyssä ei ole esitetty mitään näyttöä siitä, että kantaja olisi syyllistynyt terrorismiin.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste: kantajalla ei ollut asianmukaista mahdollisuutta puolustautua riidanalaiseen päätökseen johtaneessa menettelyssä.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste: päätös on puutteellisesti perusteltu.

                  5)

                  Viides kanneperuste: päätös on tehty subsidiariteettiperiaatteen ja suhteellisuusperiaatteen vastaisesti.

                  6)

                  Kuudes kanneperuste: asetusta N:o 2580/2011 ei sovelleta, koska PKK ei ole terroristijärjestö.

                  7)

                  Seitsemäs kanneperuste: päätös on vastoin rangaistusten oikeasuhteisuusperiaatetta.


title: Asia C-541/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 21.8.2018 – AS v. Deutsches Patent- und Markenamt

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/20

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 21.8.2018 – AS v. Deutsches Patent- und Markenamt
      (Asia C-541/18)
      (2018/C 436/25)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bundesgerichtshof

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: AS

         Vastapuoli: Deutsches Patent- und Markenamt

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko merkki erottamiskykyinen, jos käytännössä on hyvin mahdollista ja oletettavaa, että sitä käytetään osoittamaan tavaroiden tai palvelujen alkuperää, vaikka se ei olisikaan merkin todennäköisin käyttötapa? (1)

         (1)  Ennakkoratkaisukysymys jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/95/EY (EUVL 2008, L 299, s. 25) 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan tulkinnasta.


title: Asia C-242/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Legatoria Editoriale Giovanni Olivotto (L.E.G.O.) SpA v. Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico ja Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistäminen — Lämpösähkölaitoksessa käytetyt bionesteet — Direktiivi 2009/28/EY — 17 artikla — Bionesteiden kestävyyskriteerit — 18 artikla — Kansalliset kestävyyssertifiointijärjestelmät — Täytäntöönpanopäätös 2011/438/EU — Euroopan komission hyväksymät vapaaehtoiset biopolttoaineiden ja bionesteiden kestävyyssertifiointijärjestelmät — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään välittäjien velvollisuudesta esittää kestävyyssertifikaatit — SEUT 34 artikla — Tavaroiden vapaa liikkuvuus)

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/10

      Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Legatoria Editoriale Giovanni Olivotto (L.E.G.O.) SpA v. Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico ja Ministero delle Politiche Agricole e Forestali
      (Asia C-242/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistäminen - Lämpösähkölaitoksessa käytetyt bionesteet - Direktiivi 2009/28/EY - 17 artikla - Bionesteiden kestävyyskriteerit - 18 artikla - Kansalliset kestävyyssertifiointijärjestelmät - Täytäntöönpanopäätös 2011/438/EU - Euroopan komission hyväksymät vapaaehtoiset biopolttoaineiden ja bionesteiden kestävyyssertifiointijärjestelmät - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään välittäjien velvollisuudesta esittää kestävyyssertifikaatit - SEUT 34 artikla - Tavaroiden vapaa liikkuvuus))
      (2018/C 436/11)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Consiglio di Stato

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Legatoria Editoriale Giovanni Olivotto (L.E.G.O.) SpA

         Vastapuolet: Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico ja Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta 23.4.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/28/EY 18 artiklan 7 kohtaa, luettuna yhdessä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiveissä 2009/28/EY ja 2009/30/EY vahvistettujen kestävyyskriteerien täyttymisen osoittamiseen käytettävän International Sustainability and Carbon Certification -järjestelmän hyväksymisestä 19.7.2011 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen 2011/438/EU kanssa, on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa asetetaan talouden toimijoille erityisiä ehtoja, jotka ovat bionesteiden kestävyyssertifioinnin osalta erilaisia ja laajempia kuin ne, joista määrätään ISCC-järjestelmän, joka on hyväksytty kyseisessä täytäntöönpanopäätöksessä, jonka Euroopan komissio on antanut mainitun direktiivin 18 artiklan 4 kohdan mukaisesti, kaltaisessa vapaaehtoisessa kestävyyssertifiointijärjestelmässä, siltä osin kuin kyseinen järjestelmä on hyväksytty ainoastaan biopolttoaineiden osalta ja mainitut ehdot koskevat vain bionesteitä.

                  2)

                  Unionin oikeutta ja erityisesti SEUT 34 artiklaa ja direktiivin 2009/28 18 artiklan 1 ja 3 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa kansallisessa lainsäädännössä otetaan käyttöön bionesteiden kestävyyden todentamista koskeva kansallinen järjestelmä, jonka nojalla kaikkien kyseisen tuotteen toimitusketjuun kuuluvien talouden toimijoiden, myös välittäjien, joiden hallussa bionesteet eivät ole fyysisesti, on noudatettava tiettyjä kyseisestä järjestelmästä johtuvia sertifiointia, ilmoittamista ja tietojen toimittamista koskevia velvoitteita.

         (1)  EUVL C 283, 28.8.2017.


title: Asia C-544/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 20.8.2018 – Her Majesty’s Revenue and Customs v. HD

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/20

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 20.8.2018 – Her Majesty’s Revenue and Customs v. HD
      (Asia C-544/18)
      (2018/C 436/26)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Upper Tribunal

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Her Majesty’s Revenue and Customs

         Vastapuoli: HD

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko SEUT 49 artiklaa tulkittava siten, että tällainen henkilö, joka lopettaa itsenäisen ammatinharjoittamisen raskautensa myöhäisvaiheisiin tai synnytyksensä jälkivaikutuksiin liittyvän fyysisen rasituksen vuoksi, säilyttää aseman kyseisessä artiklassa tarkoitettuna itsenäisenä ammatinharjoittajana, kunhan hän jatkaa taloudellista toimintaa tai hakee työtä kohtuullisen ajan kuluessa lapsensa syntymän jälkeen?


title: Asia C-635/18: Kanne 11.10.2018 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/32

      Kanne 11.10.2018 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
      (Asia C-635/18)
      (2018/C 436/45)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Hermes ja A.C. Becker)

         Vastaaja: Saksan liittotasavalta

         Vaatimukset

      Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin

                  —

                  toteaa, että Saksan liittotasavalta on jättänyt noudattamatta direktiivin 2008/50/EY (1) 13 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä liitteen XI kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska typpidioksidin (NO2) osalta kalenterivuotta koskeva raja-arvo on ylitetty systemaattisesti ja jatkuvasti vuodesta 2010 lähtien 26:lla ilmanlaadun arviointi- ja hallinta-alueella (DEZBXX0001A Berliinin taajama, DEZCXX0007A Stuttgartin taajama, DEZCXX0043S Tübingenin hallintoalue, DEZCXX0063S Stuttgartin hallintoalue, DEZCXX0004A Freiburgin taajama, DEZCXX0041S Karlsruhen hallintoalue [ilman taajamia], DEZCXX0006A Mannheim/Heidelbergin taajama, DEZDXX0001A Münchenin taajama, DEZDXX0003A Nürnberg/Fürth/Erlangenin taajama, DEZFXX0005S Alue III Keski- ja Pohjois-Hessen, DEZFXX0001A Taajama I [Rhein-Main], DEZFXX0002A Taajama II [Kassel], DEZGLX0001A Hampurin taajama, DEZJXX0015A Grevenbroich [Reininlaakson ruskohiilialue], DEZJXX0004A Köln, DEZJXX0009A Düsseldorf, DEZJXX0006A Essen, DEZJXX0017A Duisburg, Oberhausen, Mülheim, DEZJXX0005A Hagen, DEZJXX0008A Dortmund, DEZJXX0002A Wuppertal, DEZJXX0011A Aachen, DEZJXX0016S Nordrhein-Westfalenin osavaltion taajama- ja maaseutualueet, DEZKXX0006S Mainz, DEZKXX0007S Worms/Frankenthal/Ludwigshafen, DEZKXX0004S Koblenz/Neuwied) ja typpidioksidin (NO2) tuntiarvo on ylitetty systemaattisesti ja jatkuvasti vuodesta 2010 lähtien kahdella näistä alueista (DEZCXX0007A Stuttgartin taajama, DEZFXX0001A Taajama I [Rhein-Main])

                  —

                  toteaa, että 11.6.2010 lähtien Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut saman direktiivin 23 artiklan 1 kohdan 2 ja 3 alakohdan, luettuna yhdessä liitteessä XV olevan A osan kanssa, mukaisia velvoitteitaan ja erityisesti velvoitetta taata, että kyseisellä 26 alueella ylitysajanjakso olisi mahdollisimman lyhyt

                  —

                  velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Saksan liittotasavalta on vuodesta 2010 lähtien ylittänyt systemaattisesti ja jatkuvasti liitteessä XI asetetun typpidioksidin (NO2) kalenterivuotta koskevan raja-arvon 26:lla ja tuntiarvon kahdella alueella. Tämä merkitsee ilmanlaadusta ja sen parantamisesta 21.5.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/50/EY 13 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä liitteen XI kanssa, rikkomista.
      Direktiivin 23 artiklan 1 kohdan 2 ja 3 alakohdan, luettuna yhdessä liitteessä XV olevan A osan kanssa, vastaisesti Saksan liittotasavalta on 11.6.2010 lähtien jättänyt toteuttamatta kyseisen 26 alueen ilmanlaatusuunnitelmissa toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen sen takaamiseksi, että ylitysajanjakso olisi mahdollisimman lyhyt. Toimenpiteiden riittämättömyys seuraa muun muassa raja-arvojen ylitysten kestosta, kehityksestä ja vakavuudesta sekä kyseisille alueille laadittujen ilmanlaatua koskevien suunnitelmien uudelleentarkastelusta.

         (1)  Ilmanlaadusta ja sen parantamisesta 21.5.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/50/EY (EUVL 2008, L 152, s. 1).


title: Asia C-337/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Okręgowy w Szczecinie – Puola) – Feniks sp. z o.o. v. Azteca Products & Services SL (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Asetus (EU) N:o 1215/2012 — Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla — Erityinen toimivalta — 7 artiklan 1 alakohdan a alakohta — Sopimusta koskevan asian käsite — Actio pauliana -kanne)

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/11

      Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Okręgowy w Szczecinie – Puola) – Feniks sp. z o.o. v. Azteca Products & Services SL
      (Asia C-337/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Asetus (EU) N:o 1215/2012 - Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Erityinen toimivalta - 7 artiklan 1 alakohdan a alakohta - Sopimusta koskevan asian käsite - Actio pauliana -kanne))
      (2018/C 436/12)
      Oikeudenkäyntikieli: puola

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Sąd Okręgowy w Szczecinie

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Feniks sp. z o.o.

         Vastaaja: Azteca Products & Services SL

         Tuomiolauselma

      Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa actio pauliana -kanne, jolla sopimukseen perustuvan saamisoikeuden haltija vaatii sellaisen toimen julistamista pätemättömäksi itseensä nähden, jonka väitetään vahingoittavan sen oikeuksia ja jolla sen velallinen on luovuttanut omaisuutta kolmannelle osapuolelle, kuuluu tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 7 artiklan 1 alakohdan a alakohdassa säädetyn kansainvälistä toimivaltaa koskevan säännön soveltamisalaan.

         (1)  EUVL C 300, 11.9.2017.


title: Asia C-548/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Saarländisches Oberlandesgericht (Saksa) on esittänyt 23.8.2018 – BGL BNP Paribas SA v. TeamBank AG Nürnberg

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/20

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Saarländisches Oberlandesgericht (Saksa) on esittänyt 23.8.2018 – BGL BNP Paribas SA v. TeamBank AG Nürnberg
      (Asia C-548/18)
      (2018/C 436/27)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Saarländisches Oberlandesgericht

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: BGL BNP Paribas SA

         Vastapuoli: TeamBank AG Nürnberg

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Sovelletaanko sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista (Rooma I) 17.6.2008 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 593/2008 (1) saatavan siirrosta kolmansille aiheutuviin vaikutuksiin, kun saatava on siirretty useammin kuin kerran?

                  2)

                  Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Mitä lakia sovelletaan tässä tapauksessa kolmansille osapuolille aiheutuviin vaikutuksiin?

                  3)

                  Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Sovelletaanko säännöstä analogisesti?

                  4)

                  Mikäli kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi: Mitä lakia sovelletaan tässä tapauksessa kolmansille osapuolille aiheutuviin vaikutuksiin?

         (1)  EUVL 2008, L 177, s. 6.


title: Asia T-368/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.10.2018 – Linak v. EUIPO – ChangZhou Kaidi Electrical (Sähkötoiminen pöydän jalka) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Sähkötoimista pöydän jalkaa esittävä rekisteröity yhteisömalli — Aikaisempi yhteisömalli — Mitättömyysperuste — Yksilöllisen luonteen puuttuminen — Asiantunteva käyttäjä — Erilaisen yleisvaikutelman puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 6 artikla)

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/44

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.10.2018 – Linak v. EUIPO – ChangZhou Kaidi Electrical (Sähkötoiminen pöydän jalka)
      (Asia T-368/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Sähkötoimista pöydän jalkaa esittävä rekisteröity yhteisömalli - Aikaisempi yhteisömalli - Mitättömyysperuste - Yksilöllisen luonteen puuttuminen - Asiantunteva käyttäjä - Erilaisen yleisvaikutelman puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 6 artikla))
      (2018/C 436/62)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Linak A/S (Nordborg, Tanska) (edustajat: asianajajat V. von Bomhard ja J. Fuhrmann)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: aluksi G. Sakalaite-Orlovskiene ja A. Folliard-Monguiral, sitten G. Sakalaite-Orlovskiene ja J. Ivanauskas)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: ChangZhou Kaidi Electrical Co. Ltd (Changzhou, Kiina)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 21.3.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1412/2015-3), joka koskee osapuolten Linak ja ChangZhou Kaidi Electrical Co. välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Linak A/S velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 249, 31.7.2017.


title: Asia C-650/18: Kanne 17.10.2018 – Unkari v. Euroopan parlamentti

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/33

      Kanne 17.10.2018 – Unkari v. Euroopan parlamentti
      (Asia C-650/18)
      (2018/C 436/46)
      Oikeudenkäyntikieli: unkari

         Asianosaiset

         Kantaja: Unkari (asiamiehet: Z. Fehér, G. Tornyai ja Zs. Wagner)

         Vastaaja: Euroopan parlamentti

         Vaatimukset

                  —

                  Ehdotuksesta, jolla neuvostoa pyydetään toteamaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklan 1 kohdan nojalla, onko olemassa selvä vaara, että Unkari loukkaa vakavasti unionin perustana olevia arvoja, 12.9.2018 annettu Euroopan parlamentin päätöslauselma on kumottava

                  —

                  Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Unkarin hallitus vetoaa kanteensa tueksi neljään kanneperusteeseen:

                  1.

                  Unkarin hallitus katsoo, että äänestäessään riidanalaisesta päätöslauselmasta Euroopan parlamentti rikkoi vakavasti SEUT 354 artiklaa ja omaa työjärjestystään. Euroopan parlamentin jäsenten äänestyksessä antamista äänistä laskettiin yksinomaan puolesta ja vastaan annetut äänet, eikä laskuissa otettu huomioon äänestämästä pidättyneitä, mikä on ristiriidassa SEUT 354 artiklan ja Euroopan parlamentin työjärjestyksen 178 artiklan 3 kohdan kanssa. Jos äänestämästä pidättyneet olisi otettu huomioon, äänestyksen tulos olisi ollut erilainen (ensimmäinen kanneperuste).

                  2.

                  Euroopan parlamentin puhemies ei toiseksi pyytänyt Euroopan parlamentin perussopimusasioista vastaavan valiokunnan (AFCO) lausuntoa työjärjestyksen tulkinnasta, vaikka ennen äänestystä oli olemassa perusteltuja epäilyjä äänien laskentatavasta. Tämän johdosta se loukkasi oikeusvarmuuden periaatetta, koska sekä ennen äänestystä että sen jälkeen on ollut tai on edelleen ollut epävarmuutta työjärjestyksen tulkinnasta (toinen kanneperuste).

                  3.

                  Unkarin hallitus väittää kolmanneksi, että riidanalaisesta päätöslauselmasta äänestettäessä on loukattu Euroopan parlamentin jäsenten demokraattisia oikeuksia sekä parlamentin jäsenten yhdenvertaista kohtelua ja suoraa demokratiaa koskevia perusperiaatteita. Parlamentin jäsenet eivät voineet käyttää kansanedustustehtäviensä hoitamiseen tarvittavia oikeuksiaan demokratian periaatteen mukaisesti, joka sisältää myös mahdollisuuden pidättyä äänestämästä (kolmas kanneperuste).

                  4.

                  Unkarin hallitus katsoo neljänneksi, että riidanalaisella päätöslauselmalla loukataan SEU 4 artiklan 3 kohdassa vahvistettua unionin toimielinten ja jäsenvaltioiden välisen vilpittömän yhteistyön perusperiaatetta ja sellaisia unionin oikeusperiaatteita, kuten unionin toimielinten välisen vilpittömän yhteistyön pariaatetta, luottamuksensuojan periaatetta ja oikeusvarmuuden periaatetta, koska mainittu päätöslauselma sisältää väitteitä, joissa viitataan jo päätettyihin tai edelleen vireillä oleviin jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeviin menettelyihin (neljäs kanneperuste).


title: Asia C-550/18: Kanne 27.8.2018 – Euroopan komissio v. Irlanti

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/21

      Kanne 27.8.2018 – Euroopan komissio v. Irlanti
      (Asia C-550/18)
      (2018/C 436/28)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn, T. Scharf ja G. von Rintelen)

         Vastaaja: Irlanti

         Vaatimukset

                  —

                  todettava, että Irlanti ei ole noudattanut rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY ja komission direktiivin 2006/70/EY kumoamisesta 20.5.2015 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/849 (EUVL 2015, L 141, s. 73) 67 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole 26.6.2017 mennessä antanut säännöksiä kyseisen direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä tai se ei ole ainakaan toimittanut tällaisia säännöksiä komissiolle

                  —

                  Irlanti on velvoitettava suorittamaan unionin tuomioistuimen tuomion antamisen jälkeen SEUT 260 artiklan 3 kohdan nojalla 17 190,60 euron uhkasakko, koska se on jättänyt täyttämättä velvollisuutensa ilmoittaa toimenpiteistä, joilla direktiivi (EU) 2015/849 saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä

                  —

                  Irlanti on velvoitettava suorittamaan SEUT 260 artiklan 3 kohdan nojalla 4 701,20 euron kiinteämääräinen hyvitys kultakin päivältä, jona jäsenyysvelvoitteiden täyttämättä jättäminen jatkuu, kuitenkin vähintään 1 685 000 euron kiinteämääräinen hyvitys

                  —

                  Irlanti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Direktiivin (EU) 2015/849 67 artiklan 1 kohdan nojalla jäsenvaltioiden on ollut saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 26.6.2017 ja viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle. Koska direktiiviä ei ole vieläkään pantu täytäntöön, komissio on päättänyt nostaa kanteen unionin tuomioistuimessa.


title: Asia T-444/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2018 – CompuGroup Medical v. EUIPO – Medion (life coins) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin life coins rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-sanamerkki LIFE — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/45

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2018 – CompuGroup Medical v. EUIPO – Medion (life coins)
      (Asia T-444/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin life coins rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-sanamerkki LIFE - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
      (2018/C 436/63)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: CompuGroup Medical AG (Koblenz, Saksa) (edustaja: asianajaja B. Dix)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Fischer)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Medion AG (Essen, Saksa) (edustaja: asianajaja G. Hagemeier)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 25.4.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1569/2016-1), joka koskee osapuolten Medion ja CompuGroup Medical välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  CompuGroup Medical AG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Medion AG:n oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 283, 28.8.2017.


title: Asia C-379/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Asia, jonka on pannut vireille Società Immobiliare Al Bosco Srl (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 44/2001 — Tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla — Pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion oikeudessa säädetty määräaika vakuustakavarikkoa tai hukkaamiskieltoa koskevan määräyksen täytäntöönpanolle — Tämän määräajan soveltaminen toisessa jäsenvaltiossa annettuun vakuustakavarikkoa tai hukkaamiskieltoa koskevaan asiakirjaan, joka on julistettu täytäntöönpanokelpoiseksi pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa)

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/12

      Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Asia, jonka on pannut vireille Società Immobiliare Al Bosco Srl
      (Asia C-379/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 44/2001 - Tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion oikeudessa säädetty määräaika vakuustakavarikkoa tai hukkaamiskieltoa koskevan määräyksen täytäntöönpanolle - Tämän määräajan soveltaminen toisessa jäsenvaltiossa annettuun vakuustakavarikkoa tai hukkaamiskieltoa koskevaan asiakirjaan, joka on julistettu täytäntöönpanokelpoiseksi pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa))
      (2018/C 436/13)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bundesgerichtshof

         Pääasian asianosainen

      Società Immobiliare Al Bosco Srl

         Tuomiolauselma

      Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 38 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaista jäsenvaltion lainsäädäntöä, jossa säädetään määräajasta vakuustakavarikkoa tai hukkaamiskieltoa koskevan määräyksen täytäntöönpanolle, sovelletaan silloin, kun tällainen määräys on annettu toisessa jäsenvaltiossa ja julistettu täytäntöönpanokelpoiseksi pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa.

         (1)  EUVL C 318, 25.9.2017.


title: Asia T-602/18: Kanne 5.10.2018 – Ayuntamiento de Enguera v. komissio

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/60

      Kanne 5.10.2018 – Ayuntamiento de Enguera v. komissio
      (Asia T-602/18)
      (2018/C 436/84)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: Ayuntamiento de Enguera (Enguera, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Palau Navarro, J. Ortiz Ballester ja V. Soriano i Piqueras)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa komission ympäristöasioiden pääosaston alaisena toimivan D osastossa olevan ENV.D.4 – Life Programme -yksikön johtajan 26.7.2018 tekemän päätöksen asiassa ”LIFE 10 ENV/ES/000458 – ECOGLAUCA ÉRGON – Confirmation of recovery order”.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan kyseessä on SEUT 296 artiklan rikkominen riitautetun päätöksen perustelujen täydellisen puuttumisen vuoksi.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan siltä varalta, että päätös katsottaisiin implisiittisesti perustelluksi, perustelut on katsottava virheellisiksi.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, jonka mukaan kyseessä on Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa määrätyn hyvän hallinnon periaatteen loukkaaminen siltä osin kuin:

                              —

                              oikeutta tulla kuulluksi ennen sellaisen päätöksen tekemistä, joka vaikuttaa asianomaiseen kielteisesti, ei ole noudatettu. Asiassa ei ole lainkaan otettu huomioon kantajan toimittamia kirjelmiä, eikä kantajalle ole annettu tilaisuutta esittää väitteitään ennen lopullisen päätöksen tekemistä;

                              —

                              kantajan vaatimuksia saada tutustua kaikkiin asian asiakirjoihin ei ole otettu huomioon;

                              —

                              siitä huolimatta, että kantaja on käyttänyt yhteydenpidossaan komissioon jatkuvasti espanjan kieltä, tämä on laatinut kaikki asiassa antamansa tiedotteet ja päätökset englanniksi.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste, jonka mukaan julkishallinnon toimien mielivaltaisuuden kieltoa on loukattu siltä osin kuin riitautetussa päätöksessä ei ole sovellettu asianmukaisia oikeussääntöjä eikä objektiivisia vaan subjektiivisia kriteereitä, joiden perusteella unionin rahoitus hyväksytylle hankkeelle on kokonaan peruutettu tai sitä on alennettu täysin perusteettomasti.

                  5)

                  Viides kanneperuste, jonka mukaan luottamuksensuojan periaatetta on loukattu siltä osin kuin komissio on antanut ratkaisunsa eri perustein kuin aikaisemmat vastaavat ratkaisut, joissa vahvistettiin kaikilta osin kantajan suorittamien toimien asianmukaisuus, eli tätä nopeaa ja käsittämätöntä päätöstä ei voitu ennakoida komission aikaisemman menettelyn perusteella.


title: Asia C-552/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 29.8.2018 – Indaco Service Soc. coop. Sociale ja Coop. sociale il Melograno v. Ufficio Territoriale del Governo Taranto

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/22

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 29.8.2018 – Indaco Service Soc. coop. Sociale ja Coop. sociale il Melograno v. Ufficio Territoriale del Governo Taranto
      (Asia C-552/18)
      (2018/C 436/29)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Consiglio di Stato

         Pääasian asianosaiset

         Valittajat: Indaco Service Soc. coop. Sociale ja Coop. sociale il Melograno

         Vastapuoli: Ufficio Territoriale del Governo Taranto

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko Euroopan unionin oikeus ja erityisesti julkisista hankinnoista annetun direktiivin 2014/24/EU (1) 57 artiklan 4 kohta yhdessä saman direktiivin johdanto-osan 101 perustelukappaleen sekä suhteellisuusperiaatteen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa esteenä sellaiselle nyt esillä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa todetaan, että talouden toimija on suljettava pois hankintamenettelystä, jos tämä on syyllistynyt ”vakavaan ammatin harjoittamiseen liittyvään virheeseen”, ja säädetään, että mikäli ammatillinen virhe on johtanut hankintasopimuksen ennenaikaiseen irtisanomiseen, toimija voidaan sulkea pois ainoastaan siinä tapauksessa, ettei irtisanomista ole riitautettu tai vahvistettu oikeudenkäynnin päättyessä?

         (1)  Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU (EUVL 2014, L 94, s. 65).


title: Asia T-533/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.10.2018 – Next design+produktion v. EUIPO – Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuuna) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin nuuna rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat EU-sanamerkit NANU ja NANU-NANA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran arviointi — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Tuotteiden täydentävyys — Euroopan unionin tavaramerkin itsenäisyyden ja riippumattomuuden periaatteet — Laillisuusperiaate ja hyvän hallinnon periaate — Oikeusvarmuus)

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/46

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.10.2018 – Next design+produktion v. EUIPO – Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuuna)
      (Asia T-533/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin nuuna rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisemmat EU-sanamerkit NANU ja NANU-NANA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran arviointi - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Tuotteiden täydentävyys - Euroopan unionin tavaramerkin itsenäisyyden ja riippumattomuuden periaatteet - Laillisuusperiaate ja hyvän hallinnon periaate - Oikeusvarmuus))
      (2018/C 436/64)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Next design+produktion GmbH (Frankfurt am Main, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Hirsch)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: S. Hanne ja D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Bremen, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Boddien)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 24.5.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1448/2016-1), joka koskee osapuolten Nanu-Nana Joachim Hoepp ja Next design+produktion välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Next design+produktion GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 330, 2.10.2017.


title: Asia C-557/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 31.8.2018 – Eurowings GmbH v. JJ ja KI

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/22

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 31.8.2018 – Eurowings GmbH v. JJ ja KI
      (Asia C-557/18)
      (2018/C 436/30)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Landgericht Hamburg

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Eurowings GmbH

         Vastapuolet: JJ ja KI

         Ennakkoratkaisukysymys

      Käytetäänkö asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 7 artiklan mukaista korvausta laskettaessa perustana kokonaislentomatkaa myös silloin, kun lentomatkustajan saapuminen lopulliseen määräpaikkaan viivästyy vähintään kolme tuntia vain liityntälennon viivästymisen/peruutuksen vuoksi, kun syöttölento oli toteutunut aikataulun mukaisesti, kyseisestä kahdesta lennosta olivat vastuussa eri lentoyhtiöt ja varausvahvistuksen oli antanut matkanjärjestäjä, joka oli yhdistänyt lennot asiakastaan varten?

         (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).


title: Asia T-603/18: Kanne 9.9.2018 – ZE v. parlamentti

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/61

      Kanne 9.9.2018 – ZE v. parlamentti
      (Asia T-603/18)
      (2018/C 436/85)
      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

         Asianosaiset

         Kantaja: ZE (edustaja: asianajaja P. Giatagantzidis)

         Vastaaja: Euroopan parlamentti

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa Euroopan parlamentin pääsihteerin 25.9.2018 tekemän päätöksen, jolla kantaja pidätettiin virantoimituksesta 31.10.2018 saakka, ja kaikki tähän päätökseen liittyvät toimet

                  —

                  velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan kantajan oikeutta tulla kuulluksi on loukattu ennen riidanalaisen ja tälle vastaisen päätöksen tekemistä.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa vahvistettua oikeutta hyvään hallintoon on loukattu, koska riidanalainen päätös tehtiin tietoja kalastelemalla.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, jonka mukaan pääsihteeri loukkasi puolueettomuuden periaatetta, koska tämä sekä määräsi aloitettavaksi kantajaa koskeneen hallinnollisen tutkimuksen että teki riidanalaisen päätöksen.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste, jonka mukaan kantajan oikeutta yksityiselämän suojaan loukattiin ilmeisellä tavalla, koska häneltä evättiin pääsy hänen työpaikalleen ja hänen henkilökohtaisiin tietoihinsa.

                  5)

                  Viides kanneperuste, jonka mukaan menettelyn aikana loukattiin syyttömyysolettamaa ja menettelyn salaisuutta, koska parlamentin johtavat virkamiehet antoivat lausuntoja lehdistölle.


title: Asia C-384/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistic N&N v. Budapest Rendőrfőkapitánya (Ennakkoratkaisupyyntö — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Maantiekuljetus — Verotukseen liittyvät säädökset — Direktiivi 1999/62/EY — Verojen ja maksujen kantaminen raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä — Tietulli — Jäsenvaltioiden velvollisuus vahvistaa tehokkaat, oikeasuhteiset ja varoittavat seuraamukset — Kiinteämääräinen seuraamusmaksu — Suhteellisuusperiaate — Direktiivin välitön sovellettavuus)

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/12

      Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistic N&N v. Budapest Rendőrfőkapitánya
      (Asia C-384/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Maantiekuljetus - Verotukseen liittyvät säädökset - Direktiivi 1999/62/EY - Verojen ja maksujen kantaminen raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä - Tietulli - Jäsenvaltioiden velvollisuus vahvistaa tehokkaat, oikeasuhteiset ja varoittavat seuraamukset - Kiinteämääräinen seuraamusmaksu - Suhteellisuusperiaate - Direktiivin välitön sovellettavuus))
      (2018/C 436/14)
      Oikeudenkäyntikieli: unkari

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistic N&N

         Vastapuoli: Budapest Rendőrfőkapitánya

         Tuomiolauselma

      Verojen ja maksujen kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä 17.6.1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/62/EY 9 a artiklassa säädetyllä oikeasuhteisuusvaatimuksella ei voida katsoa olevan välitöntä oikeusvaikutusta.
      Koska kansallisella tuomioistuimella on velvoite toteuttaa kaikki yleiset tai erityiset toimenpiteet, joilla voidaan varmistaa tämän säännöksen täytäntöönpano, sen täytyy tulkita kansallista oikeutta viimeksi mainitun säännöksen mukaisesti tai, jos tällainen unionin oikeuden mukainen tulkinta ei ole mahdollista, jättää soveltamatta kansallisia säännöksiä siltä osin kuin ne käsiteltävän asian olosuhteissa johtaisivat unionin oikeuden vastaiseen lopputulokseen.

         (1)  EUVL C 318, 25.9.2017.


title: Asia T-548/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.10.2018 – VF International v. EUIPO – Virmani (ANOKHI) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin ANOKHI rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-kuviomerkki kipling — Aikaisempi apinan siluettia esittävä EU-kuviomerkki — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Maineelle aiheutuva vahinko — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 8 artiklan 5 kohta))

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/46

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.10.2018 – VF International v. EUIPO – Virmani (ANOKHI)
      (Asia T-548/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin ANOKHI rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-kuviomerkki kipling - Aikaisempi apinan siluettia esittävä EU-kuviomerkki - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Maineelle aiheutuva vahinko - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 8 artiklan 5 kohta)))
      (2018/C 436/65)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: VF International Sagl (Stabio, Sveitsi) (edustaja: asianajaja T. van Innis)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: P. Sipos)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Ken Virmani (München, Saksa)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 26.5.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2307/2015-4), joka koskee osapuolten VF International ja Virmani välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 26.5.2017 tekemä päätös (asia R 2307/2015-4) kumotaan.

                  2)

                  EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan VF International Sagl:n oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 347, 16.10.2017.


title: Asia C-559/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 4.9.2018 – TDK-Lambda Germany GmbH v. Hauptzollamt Lörrach

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/23

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 4.9.2018 – TDK-Lambda Germany GmbH v. Hauptzollamt Lörrach
      (Asia C-559/18)
      (2018/C 436/31)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: TDK-Lambda Germany GmbH

         Vastaaja: Hauptzollamt Lörrach

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta ja täydentämisestä 12.12.2012 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1218/2012, (2) olevaa yhdistettyä nimikkeistöä tulkittava siten, että nyt kyseessä olevien kaltaiset staattiset muuttajat on luokiteltava alanimikkeeseen 8504 4030 vain, jos niitä käytetään pääasiallisesti televiestintälaitteissa, automaattisissa tietojenkäsittelykoneissa ja niiden yksiköissä, vai riittääkö tunnusmerkin ”jollaisia” täyttymiseen se, että staattisia muuttajia voidaan objektiivisten ominaisuuksiensa perusteella käyttää muiden käyttökohteiden ohella myös televiestintälaitteissa, automaattisissa tietojenkäsittelykoneissa ja niiden yksiköissä?

         (1)  EYVL 1987, L 265, s. 1.

         (2)  EUVL 2012, L 351, s. 36.


title: Asia C-416/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4.10.2018 – Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — SEUT 49 ja SEUT 63 artikla sekä SEUT 267 artiklan kolmas kohta — Ketjuverotus — Erilainen kohtelu tytäryhtiön tytäryhtiön sijoittautumisjäsenvaltion perusteella — Irtaimen omaisuuden tuotosta perusteettomasti tehdyn pidätyksen palauttaminen — Palautusoikeuden synnyttävää selvitystä koskevat vaatimukset — Ylärajan asettaminen palautusoikeudelle — Syrjintä — Asiaa viimeisenä oikeusasteena käsittelevä kansallinen tuomioistuin — Velvollisuus esittää ennakkoratkaisupyyntö)

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/13

      Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4.10.2018 – Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
      (Asia C-416/17) (1)

      ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - SEUT 49 ja SEUT 63 artikla sekä SEUT 267 artiklan kolmas kohta - Ketjuverotus - Erilainen kohtelu tytäryhtiön tytäryhtiön sijoittautumisjäsenvaltion perusteella - Irtaimen omaisuuden tuotosta perusteettomasti tehdyn pidätyksen palauttaminen - Palautusoikeuden synnyttävää selvitystä koskevat vaatimukset - Ylärajan asettaminen palautusoikeudelle - Syrjintä - Asiaa viimeisenä oikeusasteena käsittelevä kansallinen tuomioistuin - Velvollisuus esittää ennakkoratkaisupyyntö))
      (2018/C 436/15)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J.-F. Brakeland ja W. Roels)

         Vastaaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: E. de Moustier, A. Alidière ja D. Colas)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Ranskan tasavalta ei ole noudattanut SEUT 49 ja SEUT 63 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se kieltäytyy ottamasta irtaimen omaisuuden tuotosta pidätetystä verosta, jonka kotimainen yhtiö on suorittanut osingoista, jotka ulkomainen tytäryhtiön tytäryhtiö on jakanut ulkomaisen tytäryhtiön välityksellä, palautettavan määrän laskemisessa huomioon näiden osinkojen perustana olevasta voitosta mainitulta tytäryhtiön tytäryhtiöltä sen sijoittautumisjäsenvaltiossa perittyä veroa, vaikka kansallinen järjestelmä taloudellisen kaksinkertaisen verotuksen poistamiseksi mahdollistaa kokonaan kotimaisen omistusketjun tapauksessa yhtiön jakamiin osinkoihin kohdistuneen verotuksen vaikutuksen poistamisen tämän omistusketjun jokaisessa vaiheessa.

                  2)

                  Ranskan tasavalta ei ole noudattanut SEUT 267 artiklan kolmannen kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska Conseil d’État (Ranska) on jättänyt saattamatta asian Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi SEUT 267 artiklan kolmannessa kohdassa määrätyn menettelyn mukaisesti selvittääkseen, oliko kotimaisen yhtiön irtaimen omaisuuden tuotosta pidättämän veron, jonka perusteena oli ulkomaisen yhtiön ulkomaisen tytäryhtiön välityksellä maksamien osinkojen jakaminen, palautuksen määrää laskettaessa perusteltua kieltäytyä ottamasta huomioon viimeksi mainittuun yhtiöön kohdistunutta verotusta näiden osinkojen perustana olleesta voitosta, vaikka sen 10.12.2012 antamassaan tuomioissa Rhodia (FR:CESSR:2012:317074.20121210) ja 10.12.2012 antamassaan tuomiossa Accor (FR:CESSR:2012:317075.20121210) omaksuma unionin oikeuden määräysten tulkinta ei ollut niin ilmeinen, ettei siitä jäänyt järkevää epäilyä.

                  3)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  4)

                  Euroopan komissio ja Ranskan tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 293, 4.9.2017.


title: Asia T-581/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.10.2018 – Asics v. EUIPO – Van Lieshout Textielagenturen (Neljästä risteävästä viivasta muodostuva kuvio) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus neljästä risteävästä viivasta muodostuvan kuvion rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artikla ja 76 artiklan 1 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 94 artikla ja 95 artiklan 1 kohta) — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 8 artiklan 5 kohta))

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/47

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.10.2018 – Asics v. EUIPO – Van Lieshout Textielagenturen (Neljästä risteävästä viivasta muodostuva kuvio)
      (Asia T-581/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus neljästä risteävästä viivasta muodostuvan kuvion rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artikla ja 76 artiklan 1 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 94 artikla ja 95 artiklan 1 kohta) - Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 8 artiklan 5 kohta)))
      (2018/C 436/66)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Asics Corporation (Kobe, Japani) (edustajat: asianajajat M. Polo Carreño ja M. H. Granado Carpenter)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Gája)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Van Lieshout Textielagenturen BV (Haaren, Alankomaat) (edustajat: asianajajat P. Claassen ja B. Woltering)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 27.6.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2129/2016-4), joka koskee osapuolten Asics Corporation ja Van Lieshout Textielagenturen välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Asics Corporation velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 374, 6.11.2017.


title: Asia T-79/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2018 – Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters ym. v. komissio (Valtiontuet — Luonnontilassa olevien alueiden tuettua hankintaa tai ilmaiseen käyttöön antamista koskeva tukijärjestelmä — Alustavan tutkintavaiheen päätteeksi tehty päätös, jolla todetaan tuki sisämarkkinoille soveltuvaksi — Muodollisen tutkintamenettelyn puuttuminen — Asiavaltuus — Käsite ”osapuoli, jota asia koskee” — Tutkittavaksi ottaminen — Menettelyllisten oikeuksien loukkaaminen — Vakavat vaikeudet — Merkittävä vaikutus kilpailevien yritysten kilpailuasemaan)

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/34

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2018 – Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters ym. v. komissio
      (Asia T-79/16) (1)

      ((Valtiontuet - Luonnontilassa olevien alueiden tuettua hankintaa tai ilmaiseen käyttöön antamista koskeva tukijärjestelmä - Alustavan tutkintavaiheen päätteeksi tehty päätös, jolla todetaan tuki sisämarkkinoille soveltuvaksi - Muodollisen tutkintamenettelyn puuttuminen - Asiavaltuus - Käsite ”osapuoli, jota asia koskee” - Tutkittavaksi ottaminen - Menettelyllisten oikeuksien loukkaaminen - Vakavat vaikeudet - Merkittävä vaikutus kilpailevien yritysten kilpailuasemaan))
      (2018/C 436/47)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Asianosaiset

         Kantajat: Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters (Hoenderloo, Alankomaat) ja 21 muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä I (edustajat: asianajajat H. Viaene, D. Gillet ka T. Ruys)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P.-J. Loewenthal ja S. Noë)

         Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland (‘s-Graveland, Alankomaat) ja 12 muuta väliintulijaa, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä II (edustajat: asianajajat P. Kuypers ja M. de Wit)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus luonnontilassa olevien alueiden tuettua hankintaa tai ilmaiseen käyttöön antamista koskevasta valtiontuesta SA.27301 (2015/NN) – Alankomaat, 2.9.2015 tehdyn komission päätöksen C(2015) 5929 final, jonka yhteenveto on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (EUVL 2016, C 9, s. 1), kumoamiseksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Luonnontilassa olevien alueiden tuettua hankintaa tai ilmaiseen käyttöön antamista koskevasta valtiontuesta SA.27301 (2015/NN) – Alankomaat, 2.9.2015 tehty komission päätös C(2015) 5929 final kumotaan.

                  2)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezittersin ja muiden kantajien, joiden nimet luetellaan liitteessä I, oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland ja muut väliintulijat, joiden nimet luetellaan liitteessä II, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 118, 4.4.2016.


title: Asia C-478/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Cluj – Romania) – IQ v. JP (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Toimivalta vanhempainvastuuta koskevissa asioissa — Asetus (EY) N:o 2201/2003 — 15 artikla — Asian siirtäminen tuomioistuimeen, jolla on paremmat edellytykset asian käsittelyyn — Soveltamisala — 19 artikla — Vireilläolo)

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/14

      Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Cluj – Romania) – IQ v. JP
      (Asia C-478/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Toimivalta vanhempainvastuuta koskevissa asioissa - Asetus (EY) N:o 2201/2003 - 15 artikla - Asian siirtäminen tuomioistuimeen, jolla on paremmat edellytykset asian käsittelyyn - Soveltamisala - 19 artikla - Vireilläolo))
      (2018/C 436/16)
      Oikeudenkäyntikieli: romania

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunalul Cluj

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: IQ

         Vastaaja: JP

         Tuomiolauselma

      Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 15 artiklaa on tulkittava siten, ettei sitä sovelleta pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa niistä tuomioistuimista, joissa asia on pantu vireille, toinen on kyseisen asetuksen 12 artiklan ja toinen sen 8 artiklan nojalla toimivaltainen tutkimaan pääasian.

         (1)  EUVL C 347, 16.10.2017.


title: Asia T-607/18: Kanne 9.10.2018 – Essity Hygiene and Health v. EUIPO (lehden kuva)

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/62

      Kanne 9.10.2018 – Essity Hygiene and Health v. EUIPO (lehden kuva)
      (Asia T-607/18)
      (2018/C 436/86)
      Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

         Asianosaiset

         Kantaja: Essity Hygiene and Health AB (Göteborg, Ruotsi) (edustaja: asianajaja U. Wennermark)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus lehteä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 16 709 305

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 6.7.2018 asiassa R 2196/2017-1 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii ensisijaisesti, että unionin yleinen tuomioistuin

                  1.

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen kokonaisuudessaan ja

                              a)

                              vahvistaa, että haetulla tavaramerkillä on EU-tavaramerkiksi rekisteröinnin edellyttämä erottamiskyky kaikkien niiden luokkiin 3 ja 16 kuuluvien tavaroiden osalta, joiden rekisteröinti on evätty

                              b)

                              kumoaa riidanalaisen päätöksen niiden luokkaan 21 kuuluvien tavaroiden osalta, joiden rekisteröinnin valituslautakunta on evännyt

                              c)

                              palauttaa asian valituslautakuntaan tavaroiden ”siivousrätit, siivousrievut” osalta asiakysymyksen ratkaisemiseksi

                  2.

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan kantajalle asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa ja EUIPOssa aiheutuneet kulut.

            Kantaja vaatii toissijaisesti, että unionin yleinen tuomioistuin

                  1.

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen niiden luokkaan 21 kuuluvien tavaroiden osalta, joiden rekisteröinnin valituslautakunta on evännyt

                  2.

                  palauttaa asian valituslautakuntaan tavaroiden ”siivousrätit, siivousrievut” osalta

                  3.

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan kantajalle asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet kulut.

            Kantaja vaatii ainakin, että unionin yleinen tuomioistuin

                  1.

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen niiden luokkaan 21 kuuluvien tavaroiden osalta, joiden rekisteröinnin valituslautakunta on evännyt

                  2.

                  palauttaa asian valituslautakuntaan tavaroiden ”siivousrätit, siivousrievut” osalta

                  3.

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan sellaisen osan kantajalle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista, jota unionin yleinen tuomioistuin pitää asianmukaisina.

         Kanneperusteet

      Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-599/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 4.10.2018 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Täytäntöönpanodirektiivi (EU) 2015/2392 — Toimivaltaisille viranomaisille markkinoiden väärinkäytöstä annetun asetuksen tosiasiallisesta tai mahdollisesta rikkomisesta tehtävistä ilmoituksista — Puuttuva tiedoksi antaminen taikka puuttuva säädetyssä määräajassa tapahtunut täytäntöönpano)

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/14

      Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 4.10.2018 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
      (Asia C-599/17) (1)

      ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Täytäntöönpanodirektiivi (EU) 2015/2392 - Toimivaltaisille viranomaisille markkinoiden väärinkäytöstä annetun asetuksen tosiasiallisesta tai mahdollisesta rikkomisesta tehtävistä ilmoituksista - Puuttuva tiedoksi antaminen taikka puuttuva säädetyssä määräajassa tapahtunut täytäntöönpano))
      (2018/C 436/17)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Rius ja T. Scharf)

         Vastaaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: S. Jiménez García)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 596/2014 täytäntöönpanemisesta siltä osin kuin on kyse toimivaltaisille viranomaisille mainitun asetuksen tosiasiallisesta tai mahdollisesta rikkomisesta tehtävistä ilmoituksista 17.12.2015 annetun komission täytäntöönpanodirektiivin (EU) 2015/2392 eikä erityisesti sen 13 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä antanut Euroopan komissiolle tiedoksi kyseisen täytäntöönpanodirektiivin täytäntöönpanon varmistamiseksi annettujen säännösten tekstiä.

                  2)

                  Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 5, 8.1.2018.


title: Asia C-564/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 7.9.2018 – LH v. Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/23

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 7.9.2018 – LH v. Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (Asia C-564/18)
      (2018/C 436/32)
      Oikeudenkäyntikieli: unkari

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: LH

         Vastapuoli: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Voidaanko kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU (1) (uudelleenlaadittu) (jäljempänä menettelydirektiivi) 33 artiklan säännöksiä, jotka koskevat hakemuksia, joilta puuttuvat tutkittavaksi ottamisen edellytykset, tulkita siten, että ne eivät ole esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan turvapaikkamenettelyyn liittyvää hakemusta ei voida ottaa tutkittavaksi, jos hakija on saapunut kyseiseen jäsenvaltioon – Unkariin – sellaisen maan kautta, jossa häneen ei ole kohdistunut vainoa tai vakavan haitan vaaraa tai jossa on taattu riittävä suoja?

                  2)

                  Voidaanko perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja menettelydirektiivin 31 artiklaa – kun otetaan huomioon myös Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 ja 13 artiklan määräykset – tulkita siten, että jäsenvaltion lainsäädäntö on näiden säännösten ja määräysten mukainen, kun siinä on säädetty sellaisten turvapaikkahakemusten osalta, joita ei ole otettu tutkittavaksi, kahdeksan päivän pakottava enimmäiskesto hallintolainkäyttömenettelyä varten?

         (1)  Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/32/EU (EUVL 2013, L 180, s. 60).