title: Asia T-276/14: Kanne 30.4.2014 – Flachglas Torgau ym. v. komissio

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/29

         Kanne 30.4.2014 – Flachglas Torgau ym. v. komissio
   (Asia T-276/14)
   2014/C 223/34
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Flachglas Torgau GmbH (Torgau, Saksa), Saint-Gobain Isover G+H AG (Ludwigshafen am Rhein, Saksa) ja Saint-Gobain Oberland AG (Bad Wurzach, Saksa) (edustajat: asianajajat S. Altenschmidt ja H. Janssen)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 18.12.2013 annetun Euroopan komission päätöksen asiassa valtiontuki SA.33995 (2013/C) – Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen

                           —

                           Kantajat väittävät, että riidanalainen päätös rikkoo SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, koska uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annetussa laissa (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, jäljempänä EEG) säädetty EEG-lisämaksu ja erityinen tasausjärjestely eivät olleet jäsenvaltion myöntämiä taikka valtion varoista myönnettyjä tukia. Kaikki näiden toimenpiteiden luokittelun kannalta merkitykselliset tosiseikat selvitettiin komission ja Saksan liittotasavallan välisessä oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä. Kantajien mukaan tämän menettelyn jälkeen ei ollut enää jäljellä sellaisia epäilyjä, joita komission olisi pitänyt selvittää SEUT 108 artiklan 2 kohdan ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 4 artiklan 4 kohdan mukaisessa menettelyssä.

               2.

               Toinen kanneperuste: SEUT 108 artiklan 1 kohdan rikkominen ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen

                           —

                           Tässä kohtaa kantajat väittävät, että soveltamalla asetuksen N:o 659/1999 4 artiklan 4 kohdassa säädettyä uusille tuille tarkoitettua menettelyä asetuksen N:o 659/1999 17–19 artiklassa säädetyn voimassa oleville tuille tarkoitetun menettelyn sijasta tarkistaakseen alustavan arvionsa, jonka mukaan EEG:ssä säädetään tuesta, komissio ei ole noudattanut SEUT 108 artiklan 1 kohtaa eikä oikeusvarmuuden periaatetta. Tältä osin kantajat esittävät erityisesti, että 22.5.2002 annetulla päätöksellä komissio ei luokitellut vuoden 2000 EEG:tä SEUT 107 artiklan 1 kohdan tarkoittamaksi tueksi, koska siinä ei säädetty valtion varojen siirrosta. Verrattuna 22.5.2002 annettuun komission päätökseen muutokset vuoden 2000 EEG:n ja vuoden 2012 EEG:n välillä eivät olleet olennaisia. Komissio olisi näin ollen voinut vedota komission muuttuneeseen oikeudelliseen tulkintaan SEUT 108 artiklan 1 kohdan mukaisessa menettelyssä aiheuttamatta kantajille kustannuksia.

               3.

               Kolmas kanneperuste: perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkominen ja loukkaus, joka kohdistuu oikeuteen tulla kuulluksi

                           —

                           Lisäksi kantajat väittävät, että vastaaja on antanut riidanalaisen päätöksen antamatta kantajille ensin mahdollisuutta ottaa siihen kantaa.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: Asia T-117/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 31.3.2011 — Italia v. ETSK (Kieliä koskevat järjestelyt — Avointa toimea koskeva ilmoitus, joka koskee ETSK:n pääsihteerin palvelukseen ottamista — Julkaiseminen kolmella virallisella kielellä — Avointa toimea koskevasta ilmoituksesta annetut tiedot — Julkaiseminen kaikilla virallisilla kielillä — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — EY 12 ja EY 290 artikla — Palvelussuhteen ehtojen 12 artikla — Asetus N:o 1)

text:
               14.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 31.3.2011 — Italia v. ETSK
   (Asia T-117/08) (1)

   (Kieliä koskevat järjestelyt - Avointa toimea koskeva ilmoitus, joka koskee ETSK:n pääsihteerin palvelukseen ottamista - Julkaiseminen kolmella virallisella kielellä - Avointa toimea koskevasta ilmoituksesta annetut tiedot - Julkaiseminen kaikilla virallisilla kielillä - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - EY 12 ja EY 290 artikla - Palvelussuhteen ehtojen 12 artikla - Asetus N:o 1)
   2011/C 145/37
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: R. Adam, avustajanaan avvocato dello Stato P. Gentili)

      Vastaaja: Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) (asiamies: aluksi M. Bermejo Garde, sittemmin M. Arsène, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamies: F. Díez Moreno)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan yhtäältä ETSK:n sihteeristön pääsihteerin avointa toimea koskevan ilmoituksen N:o 73/07, joka on julkaistu 28.12.2007 Euroopan unionin virallisen lehden saksan-, englannin- ja ranskankielisissä toisinnoissa (EUVL C 316 A, s. 1), ja toisaalta kyseisen avointa toimea koskevan ilmoituksen oikaisun, joka on julkaistu 30.1.2008 Euroopan unionin virallisen lehden saksan-, englannin- ja ranskankielisissä toisinnoissa (EUVL C 25 A, s. 19), kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan talous- ja sosiaalikomitean (ETSK) sihteeristön pääsihteerin avointa toimea koskeva ilmoitus N:o 73/07, joka on julkaistu 28.12.2007, sellaisena kuin se on oikaistuna 30.1.2008, kumotaan.

               2)

               Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 116, 9.5.2008.


title: Asia T-30/01: Territorio Histórico de Alava – Diputación Foral de Alavan 9.2.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 108/26                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        7.4.2001
Vaikka kantajalla olikin hallussaan asiakirja sen vahvistamisek-         Käytyään kirjeenvaihtoa komission kanssa, kantaja lähetti sille
si, että hän oli osallistunut vaaleihin, nimittävä viranomainen          kirjeen, jossa se kehotti tätä EY 232 artiklassa tarkoitetulla
ei myöntänyt ainuttakaan matkapäivää toimipaikasta äänestys-             tavalla ryhtymään toimenpiteisiin. Komissio ei ole kuitenkaan
paikkaan siirtymiselle. Se, että nimittämä viranomainen kiel-            tämän kehotuksen jälkeen ottanut kantaa asiaan. Kantaja
täytyi myöntämästä hänelle vähintäkään määrää matkapäiviä,               toteaa, ettei komissio ole vieläkään noin 20 kuukauden
on selvästi suhteellisuusperiaatteen vastaista.                          kuluttua kehotuksesta ottanut kantaa sille ilmoitettuun asiaan.
                                                                         Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi erityisesti hyvän hallinnon
                                                                         periaatteen rikkomiseen, koska komission olisi pitänyt saattaa
                                                                         loppuun esillä olevan asian alustava vaihe kohtuullisessa
                                                                         määräajassa.
                                                                         Toiseksi se väittää, ettei vastaaja ole ottanut kantaa kantelussa
                                                                         esitettyihin pyyntöihin.
Fiocchi Munizioni s.p.a:n 29.1.2001 Euroopan yhteisöjen
               komissiota vastaan nostama kanne
                            (Asia T-26/01)
                          (2001/C 108/47)
                                                                         Territorio Histórico de Alava – Diputación Foral de
                                                                         Alavan 9.2.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                                                                                nostama kanne
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                                (Asia T-30/01)
Fiocchi Munizioni s.p.a on nostanut 29.1.2001 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                                          (2001/C 108/48)
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
jat ovat asianajajat Ivo Van Bael, Enrico Adriano Raffaelli,
Fabrizio Di Gianni ja Renato Antonini.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Territorio Histórico de Alava – Diputación Foral de Alava,
                                                                         kotipaikka Alava (Espanja), on nostanut 9.2.2001 Euroopan
–      toteaa, että esillä olevassa kanteessa esitetyistä syistä ja      yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
       niiden seurauksena komissio on jättänyt noudattamatta             teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
       sille EY 232 artiklan nojalla kuuluvia velvoitteita, koska        jina ovat asianajajat Marta Morales Isasi ja Ignacio Sáenz-
       se on laiminlyönyt antaa ratkaisun kantajan tekemästä             Cortabarrı́a-Fernández.
       kantelusta, koska se ei ole tehnyt asiaa koskevia päätöksiä
       ja koska se ei ole toteuttanut niitä toimia, jotka sen olisi      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
       kuulunut toteuttaa.
                                                                         –      kumoaa 28.11.2000 tehdyn komission päätöksen, jossa
–      Velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                     aloitetaan EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely
                                                                                Norma Foral 18/1993:n 14 §:n osalta
–      Toteuttaa muut toimet, jotka saattavat osoittautua tar-
       peellisiksi kohtuusperiaatteen perusteella.                       –      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Kanteen kohteena oleva päätös koskee kiireellisistä verotuksel-
Esillä olevan asian kantaja, joka valmistaa ja myy aseita ja             lisista investointitukitoimenpiteistä ja taloudellisen toiminnan
ammuksia, toteaa, että se on tehnyt komissiolle kantelun                 kannustamisesta 5.7.1993 annetun Norma Foral del Territorio
valtion tuista, joita Espanjan valtio on kantajan mukaan                 Histórico de Alava nro 18/1993:n 14 §:ää. Kyseisen säännök-
myöntänyt E. N. Santa Barbara-nimiselle yhtiölle, jolla on               sen mukaan vuosina 1993 ja 1994 perustetut yritykset
kotipaikka Espanjassa. Kantaja totesi tuossa kantelussa, että            vapautetaan yhtiöverosta, ja se annettiin verotuksellisia inves-
tällaisista tuista on aiheutunut kilpailun vääristymistä asemark-        tointitukitoimenpiteitä ja taloudellisen toiminnan kannusta-
kinoilla, joilla kantaja on Santa Barbaran välitön kilpailija.           mista koskevan paketin yhteydessä.
 ---pagebreak--- 7.4.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 108/27
Kantajan kanne perustuu ennen kaikkea voimassa olevia                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
valtiontukia koskevassa EY 88 artiklassa ja asetuksessa
N:o 650/1999 (1) laillisesti vahvistettujen menettelysääntöjen
                                                                         –     kumoaa 28.11.2000 tehdyn komission päätöksen, jossa
rikkomiseen ja samalla oikeusvarmuuden ja luottamuksensuo-
                                                                               aloitetaan EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely
jan periaatteiden sekä kuulemisperiaatteen loukkaamiseen.
                                                                               Norma Foral 11/1993:n 14 §:n osalta
Kantaja väittää tältä osin, että komissio on vuodesta 1994
saakka tiennyt kyseisen Norma Foralin olemassaolosta, jonka              –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
säännöksistä, eikä ainoastaan 14 §:stä, tehdyn kantelun mu-
kaan näiden säännösten väitettiin olevan yhteensopimattomia
EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan kanssa.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kyseisen kantelun johdosta komissio aloitti valtiontukea kos-
kevan alustavan tutkinnan ja antoi kantelun tiedoksi Espanjan            Kanteen kohteena oleva päätös koskee Territorio Histórico de
kuningaskunnalle. Kantaja väittää, että komissio ei ole missään          Gipuzkoan kiireellisistä verotuksellisista investointitukitoi-
vaiheessa ilmoittanut aloittavansa tai aloittaneensa EY:n perus-         menpiteistä ja taloudellisen toiminnan kannustamisesta
tamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua virallista           26.6.1993 antaman Norma Foral nro 11/1993:n 14 §:ää,
tutkimusmenettelyä.                                                      jossa säädetään tietyille uusille yrityksille myönnettävästä
                                                                         verovapautuksesta.
Se, että komissio aloitti marraskuussa 2000 EY 88 artiklan
2 kohdassa tarkoitetun kontradiktorisen menettelyn Normal
Foral 18/1993:n tietyn pykälän osalta, merkitsee kantajan                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
mukaan sitä, että komissio on rikkonut laillisesti vahvistettuja         kuin asiassa T-30/01.
menettelysääntöjä, jotka koskevat voimassa olevien tukijärjes-
telmien tutkimusta ja arviointia.
Kantaja katsoo, että mikäli komissio on epävarma joko siitä,
onko verovapautus luonteeltaan tukea, tai sen soveltuvuudesta
yhteismarkkinoille, se ei voi luonnehtia sitä uudeksi tueksi vaan
voimassa olevaksi tueksi, ja tutkinnassaan ja valvonnassaan
sen on hyvää hallintotapaa noudattaen jatkuvasti valvottava
tämänkaltaisia tukia EY 88 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
                                                                         Territorio Histórico de Bizkaia – Diputación Foral de
                                                                         Bizkaian 9.2.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
(1) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamis-
    ta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu                              taan nostama kanne
    neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, 27.3.1999,
    s. 1).
                                                                                (Asia T-32/01)
                                                                                (2001/C 108/50)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Territorio Histórico de Gipuzkoa – Diputación Foral
de Gipuzkoan 9.2.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota
                    vastaan nostama kanne                                Territorio Histórico de Bizkaia – Diputación Foral de Bizkaia,
                                                                         kotipaikka Bizkaia (Espanja), on nostanut 9.2.2001 Euroopan
                           (Asia T-31/01)                                yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                         teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
                                                                         jina ovat asianajajat Marta Morales Isasi ja Ignacio Sáenz-
                         (2001/C 108/49)                                 Cortabarrı́a-Fernández.
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Territorio Histórico de Gipuzkoa – Diputación Foral de                 –     kumoaa 28.11.2000 tehdyn komission päätöksen, jossa
Gipuzkoa, kotipaikka Gipuzkoa (Espanja), on nostanut
                                                                               aloitetaan EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely
9.2.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-                     Norma Foral 5/1993:n 14 §:n osalta
mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
taan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Marta Morales Isasi
ja Ignacio Sáenz-Cortabarrı́a-Fernández.                               –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-321/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.7.2007 (Østre Landsretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hans Markus Kofoed v. Skatteministeriet (Direktiivi 90/434/ETY — Sulautumisiin, diffuusioihin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin sovellettava yhteinen verojärjestelmä — Kansallinen päätös yhtiöosuuksien vaihdon verottamisesta — Yhtiöosuuksien vaihto — Vähän tämän jälkeen tapahtuva osingonjako — Oikeuden väärinkäyttö)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.7.2007 (Østre Landsretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hans Markus Kofoed v. Skatteministeriet
   (Asia C-321/05) (1)

   (Direktiivi 90/434/ETY - Sulautumisiin, diffuusioihin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin sovellettava yhteinen verojärjestelmä - Kansallinen päätös yhtiöosuuksien vaihdon verottamisesta - Yhtiöosuuksien vaihto - Vähän tämän jälkeen tapahtuva osingonjako - Oikeuden väärinkäyttö)
   (2007/C 199/09)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Østre Landsret
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hans Markus Kofoed

      Vastaaja: Skatteministeriet
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Østre Landsret — Eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, diffuusioihin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/434/ETY (EYVL L 225, s. 1) 2 artiklan d kohdan tulkinta — Osakevaihto, jota välittömästi seuraa hankkivan yhtiön osingonjako, jossa jaettavan osingon määrä on enemmän kuin 10 prosenttia vaihdettujen osakkeiden nimellisarvosta
   Tuomiolauselma
   Pääasiassa esillä olevissa olosuhteissa maksetun kaltaista osinkoa ei pidä ottaa huomioon laskettaessa eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, diffuusioihin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/434/ETY 2 artiklan d alakohdassa säädettyä ”käteisvälirahaa” ja näin ollen kyseisen kaltainen yhtiöosuuksien vaihto on kyseisen direktiivin 2 artiklan d alakohdassa tarkoitettu ”osakkeidenvaihto”.
   Niin muodoin direktiivin 90/434 8 artiklan 1 kohdan vastaista on lähtökohtaisesti se, että tällaista yhtiöosuuksien vaihtoa verotetaan, jollei oikeuden väärinkäyttöä, veropetosta tai veronkiertoa koskevia kansallisen oikeuden sääntöjä voida tulkita mainitun direktiivin 11 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti ja näin perustella sen verottamista.

      (1)  EUVL C 257, 15.10.2005.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14 päivänä syyskuuta 2000 asiassa C-16/99 (Cour administrativen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ministre de la Santé vastaan Jeff Erpelding (Neuvoston direktiivi 93/16/ETY – Direktiivin 93/16/ETY 10 ja 19 artiklan tulkinta – Erikoislääkärin ammattinimikkeen käyttö vastaanottavassa jäsenvaltiossa, kun lääkäri on hankkinut toisessa jäsenvaltiossa ammattinimikkeen, jota ei mainita tämän valtion osalta kyseisen direktiivin 7 artiklassa olevassa luettelossa)

text:
25.11.2000                 FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 335/5
L 391, s. 36) 9 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin                  senvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
(neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                  sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
D. A. O. Edward sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn (esittelevä tuo-                määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun
mari) ja H. Ragnemalm, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: apu-                kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145,
laiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 14.9.2000 tuomion,                    s. 1) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohdan tulkinnas-
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                              ta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                               nossa: ensimmäisen jaoston puheenjohtaja L. Sevón (esittelevä
1)    Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hal-          tuomari), joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan tehtä-
      linto- ja valvontajärjestelmästä 27 päivänä marraskuuta 1992             viä, sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, P. Jann, H. Ragnemalm ja
      annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 3 artiklan                 M. Wathelet, julkisasiamies: A. Saggio, kirjaaja: johtava hallin-
      1 kohdassa ja 9 artiklassa, kun niitä tarkastellaan yhdessä              tovirkamies H. A. Rühl, on antanut 14.9.2000 tuomion, jonka
      yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden kanssa, sallitaan se,           tuomiolauselma on seuraava:
      että toimivaltaiset viranomaiset kyseisten henkilöiden intressejä
      punnittuaan antavat aikaisempina vuosina viljeltyihin peltokas-          Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta
      veihin liittyviä tietoja, jotka peltokasvien viljelyalan tuen aikai-     – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-
      sempi hakija on antanut tai jotka on annettu hänen lukuunsa,             ruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
      uudelle viljelijälle, joka tarvitsee niitä voidakseen hakea tällaista    direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan
      tukea samoille alueille ja joka ei voi saada niitä muualta.              c alakohtaa on tulkittava siten, että lääketieteelliset suoritukset,
2)    Kun toimivaltainen viranomainen kieltäytyy antamasta pyydet-             joissa ei ole kyse sairauden tai muun terveydellisen poikkeavuuden
      tyjä tietoja, sillä ei ole oikeutta määrätä tiettyjä yhteisön            diagnosoinnin ja hoitamisen käsittävästä hoidon antamisesta henki-
      tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja valvontajär-           lölle vaan biologisten analyysien avulla tehtävästä yksilöiden välisen
      jestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä         sukulaisuussuhteen selvittämisestä, eivät kuulu tämän säännöksen
      23 päivänä joulukuuta 1992 annetun komission asetuksen                   soveltamisalaan. Sillä, että tuomioistuin on määrännyt asiantuntija-
      (ETY) N:o 3887/92 9 artiklan perusteella seuraamuksia                    na toimivan lääkärin tehtäväänsä, ei ole merkitystä asian kannalta.
      hakijalle, käyttäen perusteena niitä tietoja, joita se ei pyynnöistä
      huolimatta ole tälle antanut.                                            (1) EYVL C 397, 19.12.1998.
(1) EYVL C 397, 19.12.1998.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
                              (viides jaosto)
                                                                                14 päivänä syyskuuta 2000
                    14 päivänä syyskuuta 2000
                                                                               asiassa C-16/99 (Cour administrativen esittämä ennakko-
asiassa C-384/98, (Landesgericht St. Pölten esittämä en-                       ratkaisupyyntö), Ministre de la Santé vastaan Jeff Erpel-
            nakkoratkaisupyyntö), D vastaan W (1)                                                              ding (1)
(Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Lääketieteellisten ammat-                    (Neuvoston direktiivi 93/16/ETY – Direktiivin 93/16/ETY
tien ja avustavan hoitohenkilöstön ammattien harjoittami-                      10 ja 19 artiklan tulkinta – Erikoislääkärin ammattinimik-
sen yhteydessä tapahtuvasta hoidon antamisesta henkilölle                      keen käyttö vastaanottavassa jäsenvaltiossa, kun lääkäri on
koostuvien suoritusten vapautus arvonlisäverosta – Lausun-                     hankkinut toisessa jäsenvaltiossa ammattinimikkeen, jota ei
to, jonka tuomioistuinten asiantuntijaksi hyväksytty lääkäri                   mainita tämän valtion osalta kyseisen direktiivin 7 artiklassa
       antaa isyyden vahvistamista koskevassa asiassa)                                                 olevassa luettelossa)
                             (2000/C 335/09)                                                             (2000/C 335/10)
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-384/98, jonka Landesgericht St. Pölten (Itävalta) on
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on                     Asiassa C-16/99, jonka Cour administrative (Luxemburg) on
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-                 saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-                 tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-
reillä olevassa asiassa D vastaan W, Österreichischer Bundes-                 teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-
schatzin osallistuessa asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun jä-                 reillä olevassa asiassa Ministre de la Santé vastaan Jeff Erpelding
 ---pagebreak--- C 335/6                   FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           25.11.2000
ennakkoratkaisun lääkäreiden vapaan liikkuvuuden sekä hei-                   177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen
dän tutkintotodistustensa, todistustensa ja muiden muodollista               tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
kelpoisuutta osoittavien asiakirjojensa vastavuoroisen tunnus-               tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Luxemburgin valtio
tamisen helpottamisesta 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun                    vastaan Berthe Linster, Aloyse Linster ja Yvonne Linster
neuvoston direktiivin 93/16/ETY (EYVL L 165, s. 1) tulkinnas-                ennakkoratkaisun tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden
ta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-               ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985
nossa: jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward (esittelevä tuo-                annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (EYVL L 175,
mari) sekä tuomarit L. Sevón, P. Jann, H. Ragnemalm ja                      s. 40) ja erityisesti sen 1 artiklan 5 kohdan tulkinnasta sekä
M. Wathelet, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava hallinto-           EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan ja 189 artiklan (josta
virkamies H. A. Rühl, on antanut 14.9.2000 tuomion, jonka                    on tullut EY 249 artikla) tulkinnasta kyseisen direktiivin
tuomiolauselma on seuraava:                                                  oikeusvaikutuksen osalta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien
                                                                             kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen
1)    Lääkäri, jolla on toisessa jäsenvaltiossa saatu erikoislääkärin        puheenjohtajat J. C. Moitinho de Almeida, L. Sevón (esittelevä
      tutkintotodistus, jota ei kuitenkaan mainita lääkäreiden vapaan        tuomari) ja R. Schintgen sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, C. Gul-
      liikkuvuuden sekä heidän tutkintotodistustensa, todistustensa          mann, P. Jann, H. Ragnemalm, M. Wathelet, V. Skouris ja
      ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojensa          F. Macken, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: hallintovirkamies
      vastavuoroisen tunnustamisen helpottamisesta 5 päivänä huh-            L. Hewlett, on antanut 19.9.2000 tuomion, jonka tuomiolau-
      tikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/16/ETY                   selma on seuraava:
      7 artiklassa olevassa erikoistumiskoulutusta koskevassa luette-
      lossa, ei voi vedota tämän direktiivin 19 artiklaan käyttääkseen
      vastaavaa erikoislääkärin ammattinimikettä vastaanottavassa
      valtiossa.                                                             1)    Kansallinen tuomioistuin, jonka tutkittavaksi on saatettu sellai-
                                                                                sen menettelyn laillisuus, joka koskee yleiseen tarpeeseen tapah-
2)    Direktiivin 93/16/ETY 10 artiklan 1 kohdan ensimmäistä                       tuvaa yksityiselle kuuluvan kiinteän omaisuuden pakkolunas-
      virkettä on tulkittava siten, että se koskee vain niiden henkilöi-           tusta moottoritien rakentamiseksi, voi tutkia, onko kansallinen
      den, joiden eduksi sovelletaan tällä direktiivillä käyttöönotettua           lainsäätäjä pysynyt tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden
      tutkintotodistusten vastavuoroista tunnustamista koskevaa jär-               ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985
      jestelmää, oikeutta käyttää koulutusnimikettään ja tarvittaessa              annetulla neuvoston direktiivillä 85/337/ETY säädetyissä har-
      sen lyhennettä alkuperä- tai lähtöjäsenvaltion kielellä, ilman,              kintavallan rajoissa, erityisesti silloin, kun hankkeen ympäristö-
      että tämä tulkinta kuitenkaan vaikuttaisi vastaanottavan jäsen-              vaikutuksia ei ole ennakkoon arvioitu, kun 5 artiklan mukaan
      valtion vapauteen antaa oikeus käyttää alueellaan muulla kuin                hankittuja tietoja ei ole asetettu yleisön saataville ja kun
      alkuperä- tai lähtöjäsenvaltion kielellä ilmaistua koulutusnimi-             yleisöllä, jota hanke koskee, ei ole direktiivin 85/337/ETY
      kettä tai vastaavaa nimikettä.                                               6 artiklan 2 kohdan säännösten vastaisesti ollut mahdollisuutta
                                                                                ilmaista kantaansa ennen hankkeen aloittamista.
(1) EYVL C 71, 13.3.1999.
                                                                             2)    Direktiivin 85/337/ETY 1 artiklan 5 kohdassa käytettyjä
                                                                                käsitteitä erityinen kansallisen lainsäädännön alaan kuuluva
                                                                                säädös ja hanke on tulkittava itsenäisen tulkinnan periaatteen
                                                                                mukaisesti.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                    19 päivänä syyskuuta 2000                                3)    Direktiivin 85/337/ETY 1 artiklan 5 kohtaa on tulkittava
                                                                                siten, että parlamentin julkisen käsittelyn jälkeen säätämää
asiassa C-287/98 (Tribunal d’arrondissement de Luxem-                              oikeusnormia on pidettävä kyseisessä säännöksessä tarkoitettu-
bourgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) Luxemburgin                                na erityisenä säädöksenä silloin, kun lainsäädäntömenettelyn
valtio vastaan Berthe Linster, Aloyse Linster ja Yvonne                            avulla direktiivin 85/337/ETY tavoitteet, mukaan lukien
                               Linster (1)                                         tietojen antaminen, on kyetty saavuttamaan, ja kun ne tiedot,
                                                                                jotka parlamentilla oli käytettävissään ajankohtana, jolloin se
(Ympäristö – Direktiivi 85/337/ETY – Tiettyjen julkisten tai                       sääti hankkeesta yksityiskohtaisesti, vastasivat niitä tietoja,
yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi –                            jotka olisi pitänyt toimittaa toimivaltaiselle viranomaiselle
Erityinen kansallisen lainsäädännön alaan kuuluva säädös                           tavallisessa hanketta koskevassa lupamenettelyssä.
                    – Direktiivin oikeusvaikutus)
                           (2000/C 335/11)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          (1) EYVL C 299, 26.9.1998.
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-287/98, jonka Tribunal d’arrondissement de Luxem-
bourg (Luxemburg) on saattanut EY:n perustamissopimuksen


title: Asia F-61/15: Kanne 23.4.2015 – ZZ v. komissio

text:
               6.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/27

         Kanne 23.4.2015 – ZZ v. komissio
   (Asia F-61/15)
   (2015/C 221/37)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Komission henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimiston 25.9.2014 tekemän päätöksen, jolla kantajalta evättiin ulkomaankorvaus, kumoaminen

      Vaatimukset

               —

               työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen 25.9.2014 tekemä päätös evätä kantajalta ulkomaankorvaus on kumottava

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-128/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 11.3.2010 — Navtiliaki Etaireia Thasou A.E. v. Ypourgos Emporikis Navtilias

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 11.3.2010 — Navtiliaki Etaireia Thasou A.E. v. Ypourgos Emporikis Navtilias
   (Asia C-128/10)
   2010/C 134/38
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Symvoulio tis Epikrateias

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Navtiliaki Etaireia Thasou A.E.

      Vastaaja: Ypourgos Emporikis Navtilias

      Ennakkoratkaisukysymys

               1)

               Sallitaanko palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) 7.12.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3577/92 (EYVL L 364) 1, 2 ja 4 artiklassa, kun niitä tulkitaan yhdenmukaisesti palvelujen vapaan tarjoamisen periaatteen kanssa, se, että annetaan kansallisia säännöksiä, joiden mukaan laivanvarustajat voivat tarjota merikabotaasipalveluja vain sen jälkeen, kun ne ovat saaneet hallinnollisen ennakkoluvan, kun a) kyseisellä lupajärjestelmällä pyritään valvomaan sitä, että kun otetaan huomioon tietyssä satamassa vallitsevat olosuhteet, laivanvarustajan ilmoittamat reitit voidaan liikennöidä aluksen kannalta turvallisesti ja siten, että järjestys säilyy satamassa, sekä sitä, että liikennöivä alus pystyy saapumaan esteettä tiettyyn satamaan sinä aikana, jonka laivanvarustaja on ilmoittanut tietyn reitin halutuksi suoritusajaksi, ilman, että aiemmin olisi oikeussäännöllä säädetty perusteista, joiden perusteella hallintoviranomainen arvioi näitä kysymyksiä, erityisesti siinä tapauksessa, jossa yhtä useampi laivanvarustaja on kiinnostunut lähestymään tänä samana ajankohtana tätä samaa satamaa, b) kyseisen lupajärjestelmä muodostaa samanaikaisesti keinon asettaa julkisen palvelun velvoitteita ja sillä on tätä varten seuraavat ominaisuudet: i) järjestelmä koskee erottelematta kaikkia liikennöintireittejä, jotka palvelevat saaria, ii) järjestelmässä annetaan luvan myöntämiseen toimivaltaiselle hallintoviranomaiselle erittäin laaja harkintavalta julkisen palvelujen velvoitteiden asettamisen suhteen ilman, että aiemmin olisi oikeussäännöllä säädetty tämän harkintavallan käyttöä koskevista perusteista, ja ilman, että aiemmin olisi määritetty niiden julkisen palvelun velvoitteiden, jotka voidaan asettaa, sisältöä?


title: Asia F-64/09: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 29.9.2009 — Labate v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Sosiaaliturva — Tapaturma- ja ammattitautivakuutus — Ammattitauti — Laiminlyöntikanne — Virkamiestuomioistuimen toimivallan puuttuminen — Asian siirtäminen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen)

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/79

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 29.9.2009 — Labate v. komissio
   (Asia F-64/09)
   (Henkilöstö - Virkamiehet - Sosiaaliturva - Tapaturma- ja ammattitautivakuutus - Ammattitauti - Laiminlyöntikanne - Virkamiestuomioistuimen toimivallan puuttuminen - Asian siirtäminen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen)
   2010/C 24/151
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Kay Labate (Tarquinia, Italia) (edustaja: asianajaja I. Forrester)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan toteamaan lainvastaiseksi komission toimimattomuus, kun komissio ei ole antanut ratkaisua kantajan vaatimukseen hänen aviopuolisonsa kuolemaan johtaneen sairauden toteamisesta ammattitaudiksi

      Määräysosa

               1)

               Asiassa Labate vastaan komissio numerolla F-64/09 rekisteriin merkitty kanne siirretään yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-99/05: Yhteisöjen tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan määräys  18.5.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/29

         Yhteisöjen tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan määräys 18.5.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta
   (Asia C-99/05) (1)

   (2006/C 178/50)

      Oikeudenkäyntikieli: suomi

   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 93, 16.4.2005.


title: Asia T-715/15: Kanne 18.12.2015 – Guccio Gucci v. SMHV – Guess? IP Holder (Neljän limittäisen G-kirjaimen esitys)

text:
               29.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/26

         Kanne 18.12.2015 – Guccio Gucci v. SMHV – Guess? IP Holder (Neljän limittäisen G-kirjaimen esitys)
   (Asia T-715/15)
   (2016/C 078/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Guccio Gussi SpA (Firenze, Italia) (edustaja: asianajajat P. Roncaglia, F. Rossi ja N. Parrotta)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Guess? IP Holder (Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti, joka koskee neljää limittäistä G-kirjainta esittävää kuviomerkkiä – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 090 048

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 14.10.2015 asiassa R 1703/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittaa Guessin korvaamaan kantajalle SMHV:n valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, 8 artiklan 5 kohtaa ja 75 artiklaa on rikottu.


title: Asia T-443/04: Italian tasavallan 5.11.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               22.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/32

         Italian tasavallan 5.11.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-443/04)
   (2005/C 19/66)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Italian tasavalta on nostanut 5.11.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on avvocato dello stato Antonio Cingolo.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 27.8.2004 päivätyn päätöksen (DOCUP Abruzzo), 3.9.2004 päivätyn päätöksen (DOCUP Lazio), 15.9.2004 päivätyn päätöksen (POR Molise), 17.9.2004 päivätyn päätöksen (PON Sviluppo Imprenditoriale Locale), 17.9.2004 päivätyn päätöksen (DOCUP Veneto), 20.9.2004 päivätyn päätöksen (POR Calabria) ja 22.9.2004 päivätyn päätöksen (DOCUP Liguria), joissa kaikissa on asetettu tukijärjestelmien nojalla maksettavien ennakkomaksujen suorittamismenettelyjen aloittamiselle voimassaolevan lainsäädännön vastaisia ehtoja ja joilla näin perusteettomasti rajoitetaan kyseisten rakennerahastojen käyttöön liittyvien kulujen tukikelpoistuutta

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-345/04, Italian tasavalta vastaan komissio. (1)

      (1)  EYVL C 262, 23.10.2004, s. 55.


title: Asia C-141/13: Valitus, jonka Reber Holding GmbH & Co. KG on tehnyt 20.3.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-355/09, Reber Holding GmbH & Co. KG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) 17.1.2013 antamasta tuomiosta

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/16

         Valitus, jonka Reber Holding GmbH & Co. KG on tehnyt 20.3.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-355/09, Reber Holding GmbH & Co. KG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) 17.1.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-141/13)
   2013/C 141/30
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Reber Holding GmbH & Co. KG (edustajat: Rechtsanwalt O. Spuhler ja Rechtsanwalt M. Geitz)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Wedl & Hofmann GmbH

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               1)

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 17.1.2013 antaman tuomion asiassa T-355/09 sekä SMHV:n neljännen valituslautakunnan 9.7.2009 tekemän päätöksen asiassa R 623/2008-4

               2)

               toissijaisesti kumoaa 1. kohdassa mainitun tuomion ja palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen

               3)

               velvoittaa vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin yleinen tuomioistuin tulkitsee yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 42 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä virkkeessä ja 3 kohdassa käytettyä tosiasiallisen käytön edellytystä siten, että se riippuu liikevaihdon suuruudesta ja myyntipisteiden lukumäärästä. Tulkinta on virheellinen jo siitä syystä, että unionin tuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön mukaan liikevaihdon ei edellytetä olevan tietyn suuruinen, jotta käyttö olisi tosisasiallista.
   Vaikka unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että tässä tapauksessa väitteen perustana ollutta tavaramerkkiä Walzertraum ei ollut käytetty suklaatuotteita varten siten, että sitä koskevat oikeudet olisivat säilyneet, sen ei olisi pitänyt vain lopettaa tarkasteluaan.
   Unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt jatkaa tarkasteluaan, ottaa huomioon asiassa C-307/10 19.6.2012 annetussa tuomiossa (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) vahvistetut periaatteet ja keskittyä käsintehtyihin suklaakonvehteihin. Sen olisi pitänyt tämän jälkeen selvittää, riittivätkö esitetyt käyttöä koskevat asiakirjat siihen, että tavaramerkkiä Walzertraum voitiin katsoa käytetyn siten, että sitä koskevat oikeudet ovat säilyneet, kun on kyse käsintehdyistä suklaakonvehdeista. On selvää, että tähän on vastattava myöntävästi. Unionin yleinen tuomioistuin ei kuitenkaan suorittanut tällaista tarkastelua.
   Valituksenalaisella tuomiolla loukataan niin ikään yhdenvertaisen kohtelun yleistä periaatetta. Syrjivä kohtelu perustuu erityisesti siihen, että unionin yleinen tuomioistuin tarkasteli suklaatuotteita yleisesti myös väitteen perustana olleen tavaramerkin osalta, vaikka kyseistä tavaramerkkiä käytetään käsintehdyissä suklaakonvehdeissa. Kun viitteenä käytettiin suklaatuotteita, valittajaan sovellettavat standardit oikeudet säilyttävän käytön osalta olivat väistämättä samat kuin monikansalliseen suuryritykseen sovellettavat standardit. Tällä loukataan yleistä yhdenvertaisuusperiaatetta.
   Valitus on näin ollen hyväksyttävä kokonaisuudessaan.


title: Asia T-444/11: Kanne 8.8.2011 — Gold East Paper (Jiangsu) ja Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) v. neuvosto

text:
               8.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 298/24

         Kanne 8.8.2011 — Gold East Paper (Jiangsu) ja Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) v. neuvosto
   (Asia T-444/11)
   2011/C 298/44
   Oikeudenkäyntikieli: Englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd (Jiangsu, Kiina) ja Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd (Jiangsu) (edustajat: asianajajat V. Akritidis, Y. Melin ja F. Crespo)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa 6.5.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 452/2011 (EUVL L 128, s. 18) kantajia koskevilta osin ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kymmeneen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että määrätyn tasoitustullin suuruus ylittää tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen määrän vastoin tukien vastaisen perusasetuksen (1) 15 artiklan 1 kohtaa, sillä määrätty arvotulli ei perustu cif-hinnasta laskettavaan prosenttiosuuteen vaan liikevaihdon perusteella laskettavaan prosenttiosuuteen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan tarjottujen maankäyttöoikeuksien kautta hallitukselta saatu etu on laskettu väärin vastoin tukien vastaisen perusasetuksen 4 artiklaa, 6 artiklan d kohtaa ja 28 artiklaa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu tukien vastaisen perusasetuksen 4 artiklan rikkomiseen, koska kotimaisten yritysten välillä tapahtuvaa osingonjaon verovapautta koskeva järjestely ei ole erityistä tukea ja tätä järjestelyä tasoittamaan määrätyllä tullilla rikotaan edellä mainittua asetusta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu tukien vastaisen perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan rikkomiseen, koska tukimäärä, joka oli jaettu alv- ja tullivapautusten kautta maahantuoduille laitteille ja alv-hyvityksien kautta kotimaassa valmistetuille laitteille, oli kohdennettu kyseisellä tuotannonalalla tavanomaista poistoaikaa lyhyemmälle ajanjaksolle.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu tukien vastaisen perusasetuksen 6 artiklan b kohdan rikkomiseen sillä perusteella, että päällystetyn paperin tuottajille myönnettyjen edullisten lainojen osalta toimivaltaiset Euroopan unionin toimielimet eivät ole tutkineet, minkälaisella korolla kantajat olisivat saaneet lainaa markkinoilta.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu tukien vastaisen perusasetuksen 14 artiklan 2 kohdan rikkomiseen, sillä tasoitustullin käyttöönotto ei ole välttämätöntä, kun otetaan huomioon polkumyyntitullien samanaikainen käyttöönotto.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu tukien vastaisen perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan rikkomiseen ja perustelujen puutteellisuuteen, sillä asiassa toimivaltaiset Euroopan unionin toimielimet suorittivat tutkimuksensa siten, että oli tosiseikkojen tai arvioinnin perusteella todennäköisempää tulla siihen tulokseen, että EU:n tuotannonalalle on aiheutunut vahinkoa.

               8)

               Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu tukien vastaisen perusasetuksen 2 artiklan d kohdan ja 15 artiklan rikkomiseen, sillä neuvoston täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 452/2011 asetetaan tavoitteeksi voittomarginaali, jota EU:n tuotannonala ei ole koskaan aikaisemmin saavuttanut.

               9)

               Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että päätös jättää rullapainokoneisiin soveltuvat rullat pois tarkasteltavina olevista ja samankaltaisista tuotteista perustui selvästi virheelliseen asian tosiseikkojen arviointiin ja sitä seurasi tukien vastaisen perusasetuksen 8 artiklan (vahinko), 9 artiklan 1 kohdan (unionin tuotannonala) ja 10 artiklan 6 kohdan (kanneoikeus) rikkominen.

               10)

               Kymmenes kanneperuste, joka perustuu tukien vastaisen perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan ja 8 artiklan 6 kohdan rikkomiseen, sillä riidanalaiseen asetukseen ei sisälly arviointia siitä, meneekö asetettu tulli pidemmälle kuin on tarpeen tuetun tuonnin aiheuttaman vahingon tasaamiseksi.

      (1)  Muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11.6.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 597/2009 (EUVL L 188, s. 93)


title: Asia F-21/06: Kanne  2.3.2006  — Da Silva v. komissio

text:
               6.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/31

         Kanne 2.3.2006 — Da Silva v. komissio
   (Asia F-21/06)
   (2006/C 108/58)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Joao Da Silva (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat G. Vandersanden ja L. Levi)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               kanne on otettava tutkittavaksi ja se on todettava perustelluksi, siihen sisältyvä lainvastaisuusväite mukaan lukien

               —

               kantajan nimittäminen palkkaluokkaan A*14, tasolle 2, joka sisältyy 18.5.2005 tehtyyn päätökseen, jolla kantaja nimitettiin päälliköksi, on kumottava

               —

               kantaja on palautettava palkkaluokkaan ja palkkatasolle, joihin hänet tavallisesti pitäisi olla määritetty (tai uusissa henkilöstösäännöissä käyttöön otettujen palkkaluokkien ja palkkatasojen mukaan niitä vastaavaan palkkaluokkaan ja palkkatasolle) henkilöstösääntöjen 29 artiklan 2 kohdan mukaisesti 7.11.2003 julkaistun avointa toimea koskevan ilmoituksen mukaan (palkkaluokan A2 päällikön avointa virkaa koskeva ilmoitus)

               —

               kantajan ura on muodostettava kokonaan uudestaan siten, että täten korjatun palkkaluokkaan ja palkkatasolle nimittämisen vaikutukset alkavat taannehtivasti siitä päivästä, kun kantaja nimitettiin, ja kantajalle on maksettava viivästyskorkoja

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio julkaisi 7.11.2003 palkkaluokan A2 päällikön avointa virkaa koskevan ilmoituksen henkilöstösääntöjen 29 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Kantaja, palkkaluokan A3, taso 7, osastopäällikkö, joka hoiti tätä virkaa väliaikaisesti, päätti esittää hakemuksen.
   Kantaja nimitettiin avoimeen virkaan 18.5.2005 tehdyllä päätöksellä ja hänen palkkaluokakseen määritettiin A*14, taso 2, ja voimaantulon ajankohdaksi vahvistettiin 16.9.2004.
   Kantaja väittää kanteessaan, että tämä palkkaluokka on alhaisempi kuin avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa mainittu A2, josta on tullut A*15. Lisäksi tämä palkkaluokka on alhaisempi kuin kantajan palkkaluokka ennen hänen nimittämistään päällikön virkaan, silloin kun hän toimi osastopäällikkönä. Kantajan mukaan tämä lopputulos ei ole johdonmukainen sen seikan kanssa, että päällikön virkaan kuuluu vaativampia tehtäviä ja enemmän vastuuta.
   Kantaja katsoo, että hänen palkkaluokkaan määrittämisellään rikotaan henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 2 artiklan 1 kohtaa ja 5 artiklan 5 kohtaa. Myös useita oikeusperiaatteita on hänen mukaansa loukattu: syrjintäkiellon periaatetta, tehtävän ja palkkaluokan vastaavuuden periaatetta, joka on 7 artiklan 1 kohdan mukaan keskeinen periaate, jolla taataan virkamiesten yhdenvertainen kohtelu, sekä taannehtivuuskiellon, oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita ja hyvän hallinnon ja huolenpitovelvollisuuden periaatteita. Kantajan mukaan asiassa on lisäksi loukattu oikeutta urakehitykseen ja toimittu yksikön edun vastaisesti.
   Toissijaisesti kantaja väittää, että henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 12 artiklan 3 kohta on lainvastainen.


title: Asia C-447/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Svea hovrätt (Ruotsi) on esittänyt 13.10.2008 — Otto Sjöberg v. Åklagaren

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Svea hovrätt (Ruotsi) on esittänyt 13.10.2008 — Otto Sjöberg v. Åklagaren
   (Asia C-447/08)
   (2008/C 327/28)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Svea hovrätt
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Otto Sjöberg

      Vastaaja: Åklagaren
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko kansalaisuuden perusteella tapahtuva syrjintä kansallisilla peli- ja arpajaismarkkinoilla joissakin olosuhteissa hyväksyä yleistä etua koskevista pakottavista syistä?

               2)

               Jos kansallisilla peli- ja arpajaismarkkinoilla harjoitettavalle rajoittavalle politiikalle on useita syitä ja yhtenä näistä syistä on sosiaalisluonteisten toimintojen rahoittaminen, voidaanko tätä pitää kyseisen rajoittavan politiikan suotuisana liitännäisseurauksena? Jos tähän kysymykseen annetaan kieltävä vastaus, voidaanko tällainen rajoittava politiikka kuitenkin katsoa hyväksyttäväksi, jos sosiaalisluonteisten toimintojen rahoittamista ei voida pitää mainitun politiikan pääasiallisena tarkoituksena?

               3)

               Voiko valtio vedota yleistä etua koskeviin pakottaviin syihin syynä rajoittavalle pelipolitiikalleen, jos valtion valvonnassa oleva yhtiö markkinoi pelejä ja arpajaisia, joista saatavat tulot tulevat valtiolle, ja yhtenä tällaisen markkinoinnin useammasta syystä on sosiaalisluonteisten toimintojen rahoittaminen? Jos tähän kysymykseen annetaan kieltävä vastaus, voiko mainittu rajoittava politiikka kuitenkin olla hyväksyttävää, jos sosiaalisluonteisten toimintojen rahoittamisen ei katsota olevan kyseisen markkinoinnin pääasiallisena tarkoituksena?

               4)

               Voiko toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen peliyhtiön, joka on tämän toisen jäsenvaltion viranomaisten valvonnan piirissä, tässä toisessa jäsenvaltiossa järjestämien pelien ja arpajaisten markkinointia koskeva täyskielto olla oikeassa suhteessa pelitoiminnan valvomista koskevaan tarkoitukseen nähden, kun tällaista rajoittavaa politiikkaa harjoittavaan jäsenvaltioon sijoittautuneiden peliyhtiöiden järjestämiä pelejä ja arpajaisia koskevaan markkinointiin ei samanaikaisesti kohdistu rajoituksia? Millainen vastaus tähän kysymykseen annetaan siinä tapauksessa, että tällaisen järjestelyn tarkoituksena on pelaamisen rajoittaminen?

               5)

               Onko pelinjärjestäjällä, jolle on myönnetty lupa tietyn pelitoiminnan harjoittamiseen tietyssä maassa ja joka on saman maan toimivaltaisen viranomaisen valvonnan piirissä, oikeus markkinoida pelitarjontaansa muissa jäsenvaltioissa esimerkiksi lehti-ilmoittelun kautta ilman, että se ensin hakee toimilupaa näiden maiden toimivaltaiselta viranomaiselta? Jos tähän kysymykseen annetaan myöntävä vastaus, merkitseekö tämä, että sellainen kansallinen säännöstö, jossa säädetään rangaistavaksi ulkomailla järjestettäviin arpajaisiin osallistumisen edistäminen, muodostaa sellaisen sijoittautumisvapauden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta koskevan oikeuden esteen, jota ei voida missään olosuhteissa hyväksyä yleistä etua koskevien pakottavien syiden vuoksi? Onko ensimmäiseen kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkitystä sillä, vetoaako jäsenvaltio, johon pelinjärjestäjä on sijoittautunut, samaan yleistä etua koskevaan pakottavaan syyhyn kuin se valtio, jossa kyseinen pelinjärjestäjä haluaa markkinoida pelitoimintaansa?


title: Asia C-176/99 P: ARBED SA:n 11.5.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun toisen jaoston asiassa T-137/94, ARBED SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio

text:
16.10.1999                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 299/1
                                                                     I
                                                               (Tiedonantoja)
                                                      TUOMIOISTUIN
                                                             TUOMIOISTUIN
ARBED SA:n 11.5.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisö-                         sekä loukkasi kantajan puolustautumisoikeuksia. Lisäksi
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajenne-                         perustellessaan TradeARBEDin toiminnan ARBEDin syyksi
tun toisen jaoston asiassa T-137/94, ARBED SA vastaan                         sillä perusteella, että oli osoitettu, että ”TradeARBED
                 Euroopan yhteisöjen komissio                                 ei määrittele itsenäisesti käyttäytymistään teräspalkkien
                                                                              markkinoilla yhteisössä vaan soveltaa olennaisilta osin
                                                                              kantajan (ARBED) sille antamia ohjeita”, ensimmäisen
                        (Asia C-176/99 P) (*)                                 oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut perusteluvelvolli-
                                                                              suuttaan nojautuen toteamukseen, mitä se ei perustele
                           (1999/C 299/01)                                    millään tavalla. Tulkitessaan väitetiedoksiantoa siihen sisäl-
                                                                              tymättömien seikkojen perusteella, ensimmäisen oikeusas-
                                                                              teen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen. Siltä
ARBED SA on valittanut II.5.1999 Euroopan yhteisöjen tuo-                     osin kuin ilmenee, että ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                     mioistuin on pitänyt näyttönä siitä, että ARBED on tietänyt
laajennetun toisen jaoston asiassa T-137/94, ARBED SA                         siitä, että väitetyt rikkomukset katsottiin sen syyksi aluesta
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 11.3.1999 antamasta                     alkaen, sitä seikkaa, että ARBEDin lakiasianosasto tai
tuomiosta. Valittajan edustajana ovat asianajaja Alexandre                    sen asianajaja laati TradeARBEDin antamat vastaukset
Vandencasteele, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa c/o AR-                 tiedusteluihin ja väitetiedoksiantoon, ensimmäisen oikeus-
BEDin lakiasiainosaston päällikkö Paul Ehmann, 19 avenue de                   asteen tuomioistuin on tehnyt ilmeisen, perustelujen puut-
la Liberté.                                                                   tumista vastaavan virheen. Koska ensimmäisen oikeusas-
                                                                              teen tuomioistuin katsoi, että ARBEDilla oli tilaisuus
                                                                              esittää huomautuksensa komission arvioinnissa vastuun
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa yhteisöjen              määräytymistä koskien silloin kun ARBEDilta oli pyydety
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion sekä                          tietoja liikevaihdostaan, se on tehnyt ilmeisen oikeudellisen
                                                                              virheen samaistaessaan pelkän tiedustelun väitetiedoksian-
— kumoaa komission päätöksen ja velvoittaa komission                          toon.
    korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusas-
    teen tuomioistuimessa sekä yhteisöjen tuomioistuimessa;
    tai
                                                                         — Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi eri
— vaihtoehtoisesti, jos se ei itse ratkaise asiaa, palauttaa asian            tavalla komission kokouksen pöytäkirjaan sisältyneiden
    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen ja määrää, että                  toteamusten sisältöä ja koska se oli asettanut etusijalle
    oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                               tähän pöytäkirjaan sisältyneen tosiseikan, joka oli risti-
                                                                              riidassa erään toisen tosiseikan kanssa tässä samassa pöytä-
                                                                              kirjassa, se oli evännyt kantajan oikeuden tulla vakuuttu-
                                                                              neeksi siitä, että kanteen kohteena oleva päätös on tehty
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           kollegialisuuden periaatetta noudattaen.
— Valittaja katsoo, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
    tuin on virheellisesti kieltäytynyt kumoamasta sitä seikkaa,
    että kanteen kohteena ollut päätös osoitettiin ARBED
    SA:lle, jolle myös sakko määrättiin, eikä TradeARBEDille.            — Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että
    Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että                  voitiin olettaa, että olennaisia menettelymääräyksiä ja
    komissio oli päätöksessään katsonut TradeARBEDin toi-                     komission jäsenten kollegion tekemien toimien todistus-
    minnan ARBEDin syyksi sille tuomiossa annetussa merki-                    voimaiseksi saattamista koskevia komission työjärjestyk-
    tyksessä, se asetti omat perustelunsa komission perustelu-                sen määräyksiä oli noudatettu, ensimmäisen oikeusasteen
    jen sijaan ja ylitti siten kumoamista koskevan toimivaltansa              tuomioistuin on rikkonut oikeutta.
 ---pagebreak--- C 299/2                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          16.10.1999
— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut puo-                 2. ottaen täysimääräisesti huomioon ensimmäisessä oikeusas-
    lustautumisoikeuksia, koska se on lausunut niistä seuraa-                teessa esitetyt perustelut kumoaa komission 16.2.1994 te-
    muksista, jotka liittyvät PO III toimintaan kyseisen ajanjak-            kemän päätöksen C(94) 321 2 artiklan ja valittajaa koske-
    son aikana, sellaisena kuin se on esitetty oikeudenkäynti-               vilta osiltaan sen 3 artiklan;
    menettelysssä, eikä kumonnut päätöstä, jotta komissio
    olisi voinut ratkaista asian uudelleen yritysten esittämät           3. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
    väitteet ja niiden perustelut huomioon ottaen.
— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklaa: koska ensim-
    mäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut 65 artiklaa            — EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 1 kohtaa on
    ja erityisesti tavanomaisen kilpailun käsitettä itsenäisenä ja           rikottu, koska käsitettä ”yritysten yhteenliittymien
    ottamatta huomioon tämän säännöksen asemaa perusta-                      päätökset” on tulkittu väärin: Yhteenliittymien tekemien
    missopimuksessa tai muita sillä tavoiteltuja päämääriä, se               päätösten kartellioikeudellinen merkitys on siinä, että
    on tulkinnut asiaa yhteisöjen tuomioistuimen oikeus-                     päätös sitoo myös niitä jäseniä, jotka eivät ole kannattaneet
    käytännön vastaisesti, erityisesti sen asiassa 13/60 (1), Geit-          päätöstä. Jos, kuten esillä olevassa asiassa oletetaan, yrityk-
    ling ym. v. korkea viranomainen, antaman tuomion vastai-                 set ovat tehneet sopimuksen, on tarpeetonta vielä selvittää
    sesti ja myös oman oikeuskäytäntönsä vastaisesti verrattu-               yhteenliittymän tekemän päätöksen olemassaoloa. Yhteen-
    na asiassa T-239/94 (2), EISA v. komissio, 24.10.1997                    liittymän toiminta kuten tietojenvaihdon organisointi on
    annettuun tuomioon. Ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                   elimen yksipuolista toimintaa, eikä tämä elin voi itsensä
    tuimen itsensä tekemästä arvioinnista käy ilmi, että tätä                kanssa sopia kartellista. Nyt kysymyksessä oleva yhteenliit-
    toimintapaa, jolla vähintäänkin rohkaistaan tiettyä käyttäy-             tymän toiminta muodostuu avustavista palveluista, joita
    tymistä, jolla voi olla rajoittavia vaikutuksia kilpailuun siltä         yhteenliittymä jäsenilleen tarjoaa. Tätä ei voida luonnehtia
    osin kun ne ovat komission noudattaman yleisen politiikan                kartelliksi, joten EHTY:n perustamissopimuksen 65 artik-
    mukaisia, on ylläpidetty päätöksessä mainittujen vuosien                 lan 1 kohtaa ei ole sovellettava.
    aikana.
                                                                         — Siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                             perusteluissa on otettu kantaa päätöksen C(94) 321 2 ar-
(*) Katso asia C-199/99 P, EYVL C 204, 17.7.1999, s. 32.                     tiklassa todettuun, jonka mukaan Eurofer on organisoinut
(1) Kok. s. 165.                                                             luottamuksellisten tietojen vaihdon jäsentensä kilpailuoi-
(2) Kok. II-1839.                                                            keuden rikkomisten ”yhteydessä”, perusteluissa on rikottu
                                                                             EHTY:n perustamissopimuksen 15 artiklan 1 kohtaa, koska
                                                                             perustelut ovat oikeudellisesti virheellisiä, ristiriitaisia ja
                                                                             niissä on ylitetty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                             men asiallisen toimivallan rajat.
                                                                         — EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 1 kohtaa on
                                                                             rikottu ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asial-
                                                                             lisen toimivallan rajat on ylitetty, koska ilmaisua ” – – jotka
                                                                             ovat omiaan – – ” on tulkittu väärin, kun sitä on sovellettu
EUROFER ASBL:n 17.5.1999 tekemä valitus Euroopan                             Euroferin tietojenvaihdon väitetysti kilpailua vääristäviin
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                           seurauksiin.
(laajennetun toisen jaoston) 11.3.1999 antamasta tuo-
miosta asiassa T-136/94, EUROFER ASBL vastaan Euroo-                     — EHTY:n perustamissopimuksen 15 artiklan 1 kohtaa ja 65
                     pan yhteisöjen komissio                                 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska ilmaisua ”estämään,
                                                                             rajoittamaan tai vääristämään tavanomaista kilpailua” on
                       (Asia C-179/99 P) (*)                                 tulkittu väärin ja tältä osin on esitetty ristiriitaisia perustelu-
                                                                             ja, kun tätä ilmaisua on sovellettu Euroferin organisoimaan
                                                                             tietojenvaihtoon.
                         (1999/C 299/02)
                                                                             Euroferin tietojenvaihtojärjestelmään osallistuneiden tieto
                                                                             yhden osallisen liikevaihdon kasvusta tuoteryhmässä ”pal-
EUROFER ASBL on valittanut 17.5.1999 Euroopan yhteisöjen                     kit” saattoi ainoastaan vahvistaa niiden yleisiä kilpailuoi-
tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-                    keudellisia ponnisteluja, eivätkä sen sijaan saada aikaan
teen tuomioistuimen (laajennetun toisen jaoston) 11.3.1999                   suunnattua vastareaktiota. Osalliset eivät tienneet, minkä
antamasta tuomiosta asiassa T-136/94, EUROFER ASBL vas-                      yksittäisen tuotteen ja ostajan osalta liikevaihtoa oli pystyt-
taan Euroopan yhteisöjen komissio. Valittajan edustaja on                    ty kasvattaman. Tämän lisäksi tiedot koskivat sellaisten
asianajaja Dr. Norbert Koch, asianajotoimisto Jones, Day,                    liiketoimien (toimitukset) toteuttamista, joista oli jo kulu-
Reavis & Pogue, ja prosessiosoite on EUROFER ASBL, Route                     nut vähintään kolme ja puoli, usein kuusi ja toisinaan
d’Arlon 241, L-1150 Luxembourg.                                              seitsemän kuukautta tai enemmän. Tämän viive oli liian
                                                                             pitkä, jotta järjestelmän jäsen voisi saavuttaa toisen hankki-
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                               man etumatkan.
1. kumoaa kokonaisuudessaan ensimmäisen oikeusasteen                     (*) Katso asia C-199/99 P, EYVL C 204, 17.7.1999, s. 32.
    tuomioistuimen asiassa T-136/94, EUROFER ASBL vastaan
    EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, 11.3.1999 anta-
    man tuomion;


title: Asia T-625/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.10.2015 – The Tea Board v. SMHV – Delta Lingerie (Darjeeling alusvaatemallisto) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Kuviomerkki Darjeeling alusvaatemallisto — Aikaisemmat yhteisön yhteismerkeiksi rekisteröidyt sana- ja kuviomerkit, jotka sisältävät sanaosan DARJEELING — Suhteelliset hylkäysperusteet — Asetuksen (EU) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta)

text:
               23.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.10.2015 – The Tea Board v. SMHV – Delta Lingerie (Darjeeling alusvaatemallisto)
   (Asia T-625/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Kuviomerkki Darjeeling alusvaatemallisto - Aikaisemmat yhteisön yhteismerkeiksi rekisteröidyt sana- ja kuviomerkit, jotka sisältävät sanaosan DARJEELING - Suhteelliset hylkäysperusteet - Asetuksen (EU) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta))
   (2015/C 389/40)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: The Tea Board (Kalkutta, Intia) (edustajat: asianajajat A. Nordemann ja M. Maier)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: S. Palmero Cabezas)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Delta Lingerie (Cachan, Ranska) (edustajat: asianajajat G. Marchais ja P. Martini-Berthon)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n toisen valituslautakunnan 17.9.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1502/2012-2), joka liittyy The Tea Boardin ja Delta Lingerien väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 17.9.2013 tekemä päätös (asia R 1502/2012-2) kumotaan siltä osin kuin kyse on hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin kattamista ja tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, pohjautuvan luokituksen luokkaan 25 kuuluvista tavaroista sekä hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin kattamista ja kyseisen luokituksen luokkaan 35 kuuluvista ”naisten alusvaatteiden, hajuvesien, toilettivesien ja kosmeettisten tuotteiden, kodin- ja kylpyhuonetekstiilien vähittäismyyntipalveluista”.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 45, 15.2.2014.


title: Asia C-446/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.3.2008 (Tribunal de première instance de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti Ioannis Doulamisia vastaan (EY 81 artikla, luettuna yhdessä EY 10 artiklan kanssa — Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään hammashoitopalveluihin liittyvä mainonta)

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.3.2008 (Tribunal de première instance de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti Ioannis Doulamisia vastaan
   (Asia C-446/05) (1)

   (EY 81 artikla, luettuna yhdessä EY 10 artiklan kanssa - Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään hammashoitopalveluihin liittyvä mainonta)
   (2008/C 116/03)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal de première instance de Bruxelles
   Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa
   Ioannis Doulamis
   Union des Dentistes et Stomatologistes de Belgiquen (UPR) ja Jean Totolidisin osallistuessa asian käsittelyyn
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal de première instance de Bruxelles — EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan, 10 artiklan toisen kohdan ja 3 artiklan 1 kohdan g alakohdan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään kaikki hammashoitoon liittyvä mainonta
   Tuomiolauselma
   EY 81 artikla, luettuna yhdessä EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohdan ja EY 10 artiklan toisen kohdan kanssa, ei ole esteenä hammashoitoon liittyvästä mainonnasta 15.4.1958 annetun lain kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa kielletään keitä hyvänsä ja hammashoitopalvelujen tarjoajia julkaisemasta vapaan ammatin tai hammaslääkärin vastaanoton yhteydessä minkäänlaisia hammashoitoon liittyviä mainoksia.

      (1)  EUVL C 48, 25.2.2006.


title: Asia C-286/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 10.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivit 2006/12/EY ja 91/689/ETY — Vaaralliset jätteet — Velvollisuus laatia ja ottaa käyttöön vaarallisten jätteiden huoltosuunnitelma — Velvollisuus perustaa yhtenäinen ja riittävä vaarallisten jätteiden käsittelylaitosten verkosto — Direktiivi 1999/31/EY — Kaatopaikat — Vaarallisista jätteistä huolehtiminen)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/21

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 10.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-286/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivit 2006/12/EY ja 91/689/ETY - Vaaralliset jätteet - Velvollisuus laatia ja ottaa käyttöön vaarallisten jätteiden huoltosuunnitelma - Velvollisuus perustaa yhtenäinen ja riittävä vaarallisten jätteiden käsittelylaitosten verkosto - Direktiivi 1999/31/EY - Kaatopaikat - Vaarallisista jätteistä huolehtiminen)
   2009/C 267/36
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Patakia ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamies: E. Skandalou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Vaarallisista jätteistä 12.12.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY (EYVL L 377, s. 20) 1 artiklan 2 kohdan ja 6 artiklan sekä jätteistä 5.4.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/12/EY (EUVL L 114, s. 9) (aikaisemmin 15.7.1975 annettu neuvoston direktiivi 75/442/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY) 5 artiklan 1 ja 2 kohdan, 7 artiklan 1 kohdan sekä 4 ja 8 artiklan rikkominen — Kaatopaikoista 26.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY (EYVL L 182, s. 1) 3 artiklan 1 kohdan, 6–9, 13 ja 14 artiklan rikkominen — Yhteisön lainsäädännön mukaisen vaarallisten jätteiden huoltosuunnitelman laatimatta jättäminen sekä yhtenäisen ja riittävän vaarallisten jätteiden käsittelylaitosten verkoston perustamatta jättäminen — Jätehuoltoon ja kaatopaikkoihin liittyvien velvoitteiden noudattamatta jättäminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ole ensinnäkään noudattanut vaarallisista jätteistä 12.12.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY 1 artiklan 2 kohdan ja 6 artiklan, luettuna yhdessä direktiivin 2006/12/EY 5 artiklan 1 ja 2 kohdan sekä 7 artiklan 1 kohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, toiseksi direktiivin 91/689 1 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä direktiivin 2006/12 4 ja 8 artiklan kanssa, mukaisia velvoitteitaan ja kolmanneksi direktiivin 1999/31 3 artiklan 1 kohdan, 6–9, 13 ja 14 artiklan mukaisia velvoitteitaan,

                           —

                           koska se ei ole laatinut eikä ottanut käyttöön kohtuullisessa ajassa sovellettavan yhteisön lainsäädännön edellytysten mukaista vaarallisten jätteiden huoltosuunnitelmaa eikä perustanut yhtenäistä ja riittävän kattavaa vaarallisten jätteiden käsittelylaitosten verkostoa, johon kuuluu korkean ympäristönsuojelun ja kansanterveyden tason turvaamisen kannalta tarkoituksenmukaisimpien menetelmien käyttäminen, ja

                           —

                           koska se ei ole ryhtynyt kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että vaarallisten jätteiden huollossa noudatetaan jätteistä 5.4.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/12/EY 4 ja 8 artiklaa sekä kaatopaikoista 26.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY 3 artiklan 1 kohtaa, 6–9, 13 ja 14 artiklaa.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia T-409/09: Kanne 5.10.2009 — Evropaïki Dynamiki v. komissio

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/27

         Kanne 5.10.2009 — Evropaïki Dynamiki v. komissio
   (Asia T-409/09)
   2010/C 11/54
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja M. Dermitzakis)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle 2 000 000 euron suuruinen määrä, joka vastaa kantajan bruttovoittoa (50 prosenttia sopimusarvosta)

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle 100 000 euron suuruinen määrä, joka vastaa vahinkoa, joka kantajalle on aiheutunut siitä, että se ei saanut mahdollisuutta toteuttaa hankintasopimusta

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan tästä kanteesta johtuvat kantajan oikeudenkäyntikulut ja muut kulut myös siinä tapauksessa, että tämä kanne hylätään.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Esillä olevassa asiassa kantaja nostaa kanteen, joka koskee sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta, joka perustuu vahinkoihin, jotka kantajan mukaan ovat aiheutuneet seurauksena komission 15.9.2004 tekemästä päätöksestä, jolla kantajan kalastuksen pääosaston tietojärjestelmiin liittyvien tietotekniikka- ja muiden palveluiden toimittamista koskevassa tarjouspyyntömenettelyssä FISH/2004/02 (1) tekemää tarjousta ei hyväksytty ja hankinta annettiin hyväksytylle tarjoajalle. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi 10.9.2008 antamassaan tuomiossa (2), että komissio ei kyseistä päätöstä tehdessään noudattanut varainhoitoasetuksen 100 artiklan (3) ja soveltamissääntöjen 149 artiklan mukaista perusteluvelvollisuuttaan. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ottanut kantaa muihin kantajan esittämiin kanneperusteisiin.
   Kantaja esittää väitteidensä tueksi, että edellä mainitulla tuomiolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tunnusti sen, että arviointikomitea sekoitti myöntämis- ja valintaperusteet, arvioi kantajan tarjouksen virheellisesti ja hylkäsi sen perusteettomasti.
   Kantaja osoittaa myös muita edellä mainittuun hankintamenettelyyn liittyviä sääntöjenvastaisuuksia, jotka tuotiin esiin asiassa T-465/04 mutta joita ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei tutkinut ja joista se ei lausunut. Kantaja väittää, että komissio loukkasi syrjintäkiellon ja kilpailuvapauden periaatteita sekä hyvän hallintotavan ja huolellisuuden periaatteita ja että se teki ilmeisiä arviointivirheitä. Se väittää, että näissä olosuhteissa yhteisön oikeuden loukkaus muodostaa riittävän ilmeisen yhteisön oikeuden rikkomisen.
   Kantaja toteaa, että koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi komission päätöksen sen jälkeen, kun kumotun päätöksen perusteella tehty hankintasopimus oli pantu kokonaisuudessaan täytäntöön, kantaja vaatii korvausta siitä, että hankintasopimusta ei tehty sen kanssa, ja mahdollisuuden menettämisestä.

      (1)  EUVL S 2004/73-061407.

      (2)  Asia T-465/04, Evropaïki Dynamiki v. komissio, tuomio 10.9.2008, Kok., s. II-00154.

      (3)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, s. 1).


title: Asia F-117/14: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 1.8.2016 – Cat v. komissio (Henkilöstö — Sopimussuhteiset toimihenkilöt — Eläkkeet — Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohta — Muissa eläkejärjestelmissä kertyneiden eläkeoikeuksien siirtäminen unionin eläkejärjestelmään — Päätös, joka koskee hyvitettävien palvelusvuosien tunnustamista henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevien 11 ja 12 artiklan uusien yleisten täytäntöönpanosäännösten mukaisesti — Työjärjestyksen 81 artikla — Selvästi perusteeton kanne)

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/52

      Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 1.8.2016 – Cat v. komissio
      (Asia F-117/14) (1)

      ((Henkilöstö - Sopimussuhteiset toimihenkilöt - Eläkkeet - Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohta - Muissa eläkejärjestelmissä kertyneiden eläkeoikeuksien siirtäminen unionin eläkejärjestelmään - Päätös, joka koskee hyvitettävien palvelusvuosien tunnustamista henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevien 11 ja 12 artiklan uusien yleisten täytäntöönpanosäännösten mukaisesti - Työjärjestyksen 81 artikla - Selvästi perusteeton kanne))
      (2016/C 364/67)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Michel Cat (Cotonou, Benin) (edustajat: asianajajat J.-N. Louis, R. Metz ja D. Verbeke)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall ja G. Gattinara, sitten G. Gattinara)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Vaatimus kumota päätökset, jotka koskevat kantajalle kertyneiden eläkeoikeuksien hyvittämistä unionin eläkejärjestelmässä henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevien 11 ja 12 artiklan uusien yleisten täytäntöönpanosäännösten mukaisesti

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne hylätään selvästi perusteettomana.

                  2)

                  Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 7, 12.1.2015, s. 56.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20 päivänä kesäkuuta 2001 asiassa T-188/99, Euroalliages vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Polkumyynti – Päätös, jolla lopetetaan päättyvien toimenpiteiden tutkimismenettely – Kumoamiskanne)

text:
C 3/24                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         5.1.2002
2)    Edellä 1 kohdassa mainituille määrille maksetaan saman                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
      korkokannan mukaista korkoa ilman, että korkoja lisätään                           TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      pääomaan, tämän tuomion antamispäivästä täysimääräisen
      maksun suorittamispäivään saakka.                                                   19 päivänä syyskuuta 2001
3)    Kanne hylätään muilta osin.                                       asiassa T-337/99, Henkel KGaA, vastaan sisämarkkinoiden
                                                                         harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)
4)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoi-
      tetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.                   (Yhteisön tavaramerkki – Pyykin- tai astianpesuaineen
                                                                        muoto – Kolmiulotteinen tavaramerkki – Ehdoton hylkäyspe-
                                                                        ruste – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
(1) EYVL C 281, 2.10.1999.
                                                                                (2002/C 3/39)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                        Asiassa T-337/99, Henkel KGaA, kotipaikka Düsseldorf
                                                                        (Saksa), edustajinaan asianajajat H.-F. Wissel ja C. Osterrieth,
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan sisämarkkinoiden har-
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  monisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), (asiamiehi-
                                                                        nään A. von Mühlendahl, D. Schennen ja S. Laitinen), jossa
                                                                        kantaja on nostanut kanteen sisämarkkinoiden harmonisointi-
                   20 päivänä kesäkuuta 2001
                                                                        viraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan
                                                                        21.9.1999 tekemästä päätöksestä (asia R 73/1999-3), joka on
asiassa T-188/99, Euroalliages vastaan Euroopan yhteisö-                annettu kantajalle tiedoksi 28.9.1999, yhteisöjen ensimmäisen
                          jen komissio (1)                              oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                        nossa: jaoston puheenjohtaja A. W. H. Meij sekä tuomarit
                                                                        A. Potocki ja J. Pirrung, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christen-
(Polkumyynti – Päätös, jolla lopetetaan päättyvien toimenpi-            sen, on 19.9.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma
          teiden tutkimismenettely – Kumoamiskanne)                     on seuraava:
                           (2002/C 3/38)                                1)    Kanne hylätään.
                                                                        2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                             taan.
                                                                        (1) EYVL C 63, 4.3.2000.
Asiassa T-188/99, Euroalliages, kotipaikka Bryssel, edustaji-
naan asianajajat D. Voillemot ja O. Prost, prosessiosoite
Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-
miehinään aluksi N. Khan, sittemmin V. Kreuschitz ja
A. P. Bentley), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
tuomioistuinta kumoamaan 4.6.1999 tehdyn komission pää-                                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
töksen 1999/426/EY, jolla lopetetaan ferropiin tuontia Egyp-
tistä ja Puolasta koskeva polkumyynnin vastainen menettely
                                                                                20 päivänä syyskuuta 2001
(EYVL L 166, s. 91), ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
(laajennettu toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
puheenjohtaja A. W. H. Meij sekä tuomarit K. Lenaerts,                  asiassa T-344/99, Lucı́a Recalde Langarica vastaan Euroo-
A. Potocki, M. Jaeger ja J. Pirrung, kirjaaja: hallintovirkamies                          pan yhteisöjen komissio (1)
J. Palacio González, on 20.6.2001 antanut tuomion, jonka
tuomiolauselma on seuraava:                                             (Henkilöstö – Ulkomaankorvaus – Henkilöstösääntöjen 4 ar-
                                                                        tiklan 1 kohdan a alakohta – Henkilöstösääntöjen 26 artikla
                                                                                – Puolustautumisoikeudet)
1)    Kanne hylätään.
                                                                                (2002/C 3/40)
2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
(1) EYVL C 314, 30.10.1999.
                                                                        Asiassa T-344/99, Lucı́a Recalde Langarica, Euroopan yhteisö-
                                                                        jen komission virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajinaan


title: Asia T-418/13: Kanne 13.8.2013 — Richter + Frenzel v. SMHV — Richter (Richter+Frenzel)

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/33

         Kanne 13.8.2013 — Richter + Frenzel v. SMHV — Richter (Richter+Frenzel)
   (Asia T-418/13)
   2013/C 325/56
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Richter + Frenzel GmbH + Co. KG (Würzburg, Saksa) (edustaja: Rechtsanwältin D. Altenburg)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Ferdinand Richter GmbH (Pasching, Itävalta)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SMHV:n neljännen valituslautakunnan asiassa R 2001/2011-4 12.3.2013 tekemän riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut valitusmenettelyssä aiheutuneet kulut mukaan lukien

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki Richter-Frenzel luokkiin 1, 6, 7, 8, 9, 11, 16, 17, 19, 20, 24, 25, 35, 37, 39, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Ferdinand Richter GmbH

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki RICHTER, kuviomerkki RICHTER edition ja liike-elämässä Itävallassa käytetty, rekisteröimätön tavaramerkki Richter

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta


title: Asia T-156/09: Kanne 17.4.2009 — Four Ace International v. SMHV (skiken)

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/43

         Kanne 17.4.2009 — Four Ace International v. SMHV (skiken)
   (Asia T-156/09)
   2009/C 153/84
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Four Ace International Ltd (edustaja: asianajaja G. Uphoff)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan 6.2.2009 tekemä päätös asiassa R 519/2008-4, annettu tiedoksi 11.2.2009, joka koskee yhteisön tavaramerkkihakemusta nr 5 819 371, on kumottava ja sitä on muutettava siten, että rekisteröinti hyväksytään myös seuraavia tavaroita ja palveluja varten: Luokka 39: matkojen järjestäminen ja luokka 41: koulutus; koulutuksen järjestäminen; ajanviete; urheilu- ja kulttuuritoiminnat

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”skiken” luokkiin 35, 39, 41 ja 43 kuuluvia palveluja varten

      Tutkijan päätös: hakemuksen osittainen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen osittainen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan (nykyisen asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta) (1) rikkominen, koska haettu tavaramerkki on vaaditulla tavalla erottamiskykyinen eikä sitä ole tarpeen säilyttää vapaasti käytettävissä.

      (1)  Yhteisön tavaramerkeistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia T-284/10: Kanne 25.6.2010 — Milux v. SMHV (IMPLANTCONTROL)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/48

         Kanne 25.6.2010 — Milux v. SMHV (IMPLANTCONTROL)
   (Asia T-284/10)
   ()
   2010/C 234/86
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Milux Holding S.A. (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja J. Bojs)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan asiassa R 1438/2009-4 3.6.2010 tekemä päätös on kumottava, ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”IMPLANTCONTROL” luokkiin 9, 10 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Tutkijan päätös: Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetusta N:o 207/2009 on rikottu, koska valituslautakunta sovelsi väärin syrjintäkiellon periaatetta tämän tapauksen tosiseikkoihin; toissijaisesti neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, ettei haettu tavaramerkki ole sellaisenaan riittävän erottamiskykyinen.