title: Asia C-389/10 P: Valitus, jonka KME Germany, aiemmin KM Europa Metal AG, KME France SAS, aiemmin Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, aiemmin Europa Metalli SpA on tehnyt 3.8.2010 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-25/05, KME Germany, aiemmin KM Europa Metal AG, KME France SAS, aiemmin Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, aiemmin Europa Metalli SpA v. Euroopan komissio, 19.5.2010 antamasta tuomiosta

text:
               9.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/15

         Valitus, jonka KME Germany, aiemmin KM Europa Metal AG, KME France SAS, aiemmin Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, aiemmin Europa Metalli SpA on tehnyt 3.8.2010 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-25/05, KME Germany, aiemmin KM Europa Metal AG, KME France SAS, aiemmin Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, aiemmin Europa Metalli SpA v. Euroopan komissio, 19.5.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia C-389/10 P)
   ()
   2010/C 274/22
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: KME Germany, aiemmin KM Europa Metal AG, KME France SAS, aiemmin Tréfimétaux SA, KME Italy, aiemmin Europa Metalli SpA (edustajat: avvocato M. Siragusa, avocat A. Winckler, avvocato G. Rizza, Rechtsanwalt T. Graf, avvocato M. Piergiovanni, Barrister R. Elderkin)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa tuomion

               —

               tuomioistuimelle esitettyjen tosiseikkojen perusteella mahdollisuuksien mukaan kumoaa päätöksen osittain ja alentaa KME:lle määrättyjen sakkojen määrää ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja oikeudenkäynnistä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet kulut

         tai toissijaisesti, jos tämä ei ole mahdollista,

               —

               kumoaa tuomion, unionin yleisen tuomioistuimen määräys, jolla KME velvoitettiin korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien, ja palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ensimmäisellä valitusperusteellaan valittajat riitauttavat unionin yleisen tuomioistuimen toteamuksen, jonka mukaan komission ei tarvinnut osoittaa, että järjestelyt vaikuttivat markkinoihin. Riippumatta siitä, että sen ei mahdollisesti tarvitse osoittaa markkinavaikutuksia, jotta kilpailusääntöjen rikkomista voidaan pitää ”erittäin vakavana”, komissiolla on valittajien mukaan varmasti velvollisuus osoittaa ja yksilöidä tämä vaikutus, kun se aikoo — kuten se teki riidanalaisessa päätöksessä — tukeutua kartellin tosiasiallisiin vaikutuksiin määrittäessään yhtiön sakon laskentapohjaa rikkomisen vakavuuden perusteella. Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se katsoi, että komissio osoitti oikeudellisesti riittävällä tavalla, että järjestelyillä oli markkinavaikutuksia, ja kun se totesi, että komissiolla oli oikeus osoittaa markkinavaikutusten olemassaolo viittaamalla pelkkiin aihetodisteisiin. Tämä virhe oli vakava, koska käsiteltävänä olevassa asiassa KME toimitti todisteita, joista osa oli taloustieteellisiä ja jotka osoittivat, että kilpailusääntöjen rikkomisella kokonaisuutena tarkasteltuna ei ollut lainkaan markkinavaikutuksia. Päätellessään näin ja hylätessään KME:n ensimmäisen kanneperusteen unionin yleinen tuomioistuin otti sille esitetyt tosiseikat ja todisteet huomioon vääristyneellä tavalla, rikkoi EU:n oikeutta ja esitti epäloogiset ja riittämättömät perustelut.
   Toisella valitusperusteellaan valittajat arvostelevat unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että se hyväksyi sen, että komissio — määrittääkseen niiden markkinoiden koon, joihin kilpailusääntöjen rikkominen vaikuttaa, vahvistaakseen KME:n sakon vakavuustekijän — viittasi markkina-arvoon, joka sisälsi puolivalmiiden tuotteiden (kupariset vesi- ja viemäriputket) markkinoiden tulot. Valittajien mukaan huomioon olisi pitänyt ottaa ainoastaan ”kartellisoituneiden” markkinoiden eli muuntopalvelujen (joiden arvo oli vain 30–40 prosenttia putkien hinnasta) arvo. Kun unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi KME:n toisen kanneperusteen, se loukkasi EU:n yleisiä periaatteita, suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, ja esitti riittämättömät perustelut.
   Kolmannella valitusperusteellaan valittajat arvostelevat unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että se hylkäsi neljännen kanneperusteen, jonka mukaan komissio sovelsi virheellisesti sakkojen määräämistä koskevia vuoden 1998 suuntaviivoja ja loukkasi suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun se korotti KME:n sakon laskentapohjaa suurimmalla mahdollisella prosenttimäärällä rikkomisen keston vuoksi huolimatta siitä, että se katsoi, että kolmen vuoden ajan kartellilla ei ollut toimintaa eikä haitallisia vaikutuksia. Valittajien mukaan unionin yleinen tuomioistuin rikkoi EU-oikeutta ja esitti epäselvät, epäloogiset ja riittämättömät perustelut toteamukselleen, joka muodostaa päätöksen olennaisen osan.
   Neljännellä valitusperusteellaan valittajat arvostelevat unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että se hylkäsi viidennen kanneperusteen ja pysytti voimassa päätöksen olennaiset osat, joissa komissio — sakkojen määräämistä koskevien suuntaviivojen sekä oikeudenmukaisuusperiaatteen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaisesti — eväsi KME:ltä sakonalennuksen useiden lieventävien olosuhteiden perusteella. Valittajat väittävät erityisesti, että unionin yleinen tuomioistuin 1) sovelsi väärää oikeudellista standardia arvioidessaan sitä, voitiinko KME:n sakkoa alentaa sen vuoksi, että sen osallistuminen järjestelyihin oli rajoitettua, 2) teki virheen hylätessään KME:n väitteen, jonka mukaan KME:n sakkoa olisi pitänyt alentaa kuparisten vesi- ja viemäriputkien teollisuudenalan vaikeuksien vuoksi eikä 3) kumonnut sitä, että komissio eväsi lainvastaisesti sakonalennuksen, joka olisi pitänyt tehdä sen perusteella, KME teki yhteistyötiedonannon ulkopuolista yhteistyötä laajennettujen eurooppalaisten järjestelyjen osalta, sillä perusteella, että Outokumpu antoi ensimmäisenä yrityksenä komissiolle tietoja näiden järjestelyjen kokonaiskestosta.
   Viidennellä valitusperusteellaan valittajat arvostelevat unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että se hylkäsi seitsemännen kanneperusteen ja pysytti voimassa komission päätöksen olla alentamatta KME:n sakkoa sen maksukyvyttömyyden vuoksi. Valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se tulkitsi sakkojen määräämistä koskevien suuntaviivojen B-osassa mainittujen kriteerien, joilla sakkoja voidaan alentaa maksukyvyttömyyden vuoksi, täyttyvän ja kun se ei kumonnut sitä, että komissio syrji KME:tä lainvastaisesti verrattuna siihen, miten SGL Carbonia kohdeltiin grafiittia sekä sähköisiin ja mekaanisiin tarkoituksiin käytettävää hiiltä ja grafiittia koskevissa asioissa. Unionin yleinen tuomioistuin myös perusteli epäloogisesti ja riittämättömästi KME:n väitteiden hylkäämistä.
   Kuudennella valitusperusteellaan valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi EU-oikeutta ja loukkasi valittajien perustavanlaatuista oikeutta saada asiansa täysimääräisesti ja tosiasiallisesti käsitellyksi tuomioistuimessa, kun se ei arvioinut KME:n väitteitä perusteellisesti ja yksityiskohtaisesti ja kun se komissiota suosien ei puuttunut tämän harkintavaltaan.


title: Asia T-41/00: British American Tobacco International (Holdings) B.V.:n 25.2.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 135/18                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       13.5.2000
Consorzio Industrie Fiammiferin (CIF) 24.2.2000 Euroo-                   Julkisen edun turvaamiseksi säädetty poikkeus ei koske näitä
     pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                     asiakirjoja. Tämän poikkeuksen soveltamista voidaan perustel-
                                                                         la vain silloin, kun asianomaisilla jäsenvaltioilla on oikeus
                                                                         odottaa komission toimivan luottamuksellisuuden turvaavalla
                            (Asia T-40/00)                               tavalla.
                          (2000/C 135/34)                                Se seikka, että monopoliasioista vastaava viranomainen on
                                                                         antanut CIF:lle tiedot kaikista niistä (kansallisista ja yhteisön)
                                                                         asiakirjoista, jotka liittyvät komission aloittamaan yhteistoi-
                                                                         mintajärjestelyjä koskevaan menettelyyn, osoittaa selvästi nyt
                                                                         esillä olevassa, ettei Italian valtiolla ole intressiä pitää näitä
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                       menettelyjä salassa CIF:ltä. Lisäksi pyydetyt asiakirjat koskevat
                                                                         menettelyjä, jotka on lopetettu jo useita vuosia sitten. Lopuksi
                                                                         kantaja väittää, että sen puolustautumisoikeuksia on loukattu.
Consorzio Industrie Fiammiferi (CIF) on nostanut 24.2.2000
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
                                                                         (1) EYVL L 46, 18.2.1994, s. 58.
jan edustajina ovat asianajajat Antonio Tizzano ja Gian Michele
Roberti, Napoli, Placae du Grand Sablon, 36, Bryssel.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–   kumoaa riidanalaisen toimenpiteen,
                                                                         British American Tobacco International (Holdings) B.V.:n
–   velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 25.2.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
                                                                                ma kanne
                                                                                (Asia T-41/00)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (2000/C 135/35)
Nyt esillä olevassa asiassa vaaditaan kumoamaan komission
29.3.1999 toteuttama toimenpide, jolla komissio pyysi Italian
kilpailu- ja yhteismarkkina-asioista vastaavaa viranomaista
pitämään luottamuksellisina komission tälle viranomaiselle                                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
lähettämät, erääseen tutkintamenettelyyn liittyvät asiakirjat.
                                                                         British American Tobacco International (Holdings) B.V., jonka
                                                                         kotipaikka on Alankomaissa, on nostanut 25.2.2000 Euroo-
Kantaja toteaa, että kyseinen Italian viranomainen aloitti               pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
kantajaa ja sen yhteistyöyrityksiä vastaan ”antitrust” -menette-         kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
lyn todetakseen, olivatko nämä syyllistyneet EY 81 ja EY                 edustajana on solicitor Scott Crosby, asianajotoimisto Kemm-
82 artiklan rikkomiseen. Väitetiedoksiannossa niitä syytettiin           ler Rapp Böhlke & Crosby, 9 Rond Point Schuman, Bryssel.
seuraavista menettelyistä: tämä yritysten yhteenliittymä oli
ryhtynyt yhteistoimintajärjestelyihin tuotannon jakamiseksi
yritystensä kesken; kantaja ja Swedish Match SA olivat ryhty-            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
neet yhteistoimintajärjestelyihin Italian tulitikkumarkkinoiden
jakamiseksi; kantaja ja Consorzio Nazionale Attività Economi-            –    kumoaa komission 20.1.2000 tekemän päätöksen, jolla
ca Distributiva Integrata olivat ryhtyneet yhteistoimintajärjes-              komissio kieltäytyi antamasta tietoja valmisteverokomi-
telyihin.                                                                     tean 1.1.1993 jälkeen pidettyjen kokousten pöytäkirjoista
                                                                              siltä osin kuin ne koskevat kyseisessä komiteassa direktiivin
                                                                              92/12/ETY 7, 8, 9, 10, 23, 27 ja 28 artiklasta käytyjä
                                                                              keskusteluja, jotka eivät kuulu komitologiamenettelyn pii-
Kantajan mukaan komissio on epäasianmukaisesti perustanut
                                                                              riin,
epäävän päätöksensä komission päätöksellä 94/90/EHTY, EY,
Euratom (1) hyväksyttyihin yleisön oikeutta saada tietoja ko-
mission asiakirjoista koskeviin käytännesääntöihin, sillä kysei-         –    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut en-
siä asiakirjoja ei tämän päätöksen nojalla voida julistaa salai-              simmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen
siksi.                                                                        87 artiklan nojalla.
 ---pagebreak--- 13.5.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 135/19
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      –    kaikkea tiedonsaantia koskeva kielto ei ole sopusoinnussa
                                                                              tilintekovelvollisuutta, oikeusvarmuutta eikä suhteellisuut-
                                                                              ta koskevien periaatteiden kanssa.
Kantaja toteaa, että verovapaan myynnin loppuminen
                                                                         (1) Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä
1.7.1999 lähtien Euroopan unionin alueen sisällä matkustavil-                sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnas-
ta henkilöiltä vaikutti sen liiketoimintaan. Kantajalle on ensiar-           ta 25 päivänä helmikuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi
voisen tärkeää selvittää 1.7.1999 alkaen voimassa olleiden                   92/12/ETY (EYVL 1992, L 76, s. 1).
verovapaata myyntiä koskevien säännösten sisältö sekä verot-             (2) Yleisön oikeudesta saada tietoja komission asiakirjoista 8 päivänä
tomien toimitusten asema direktiivin 92/12/ETY (1) 23 artik-                 helmikuuta 1994 tehty komission päätös 94/90/EHTY, EY, Eura-
lassa tarkoitetuille tahoille ja siinä mainituissa olosuhteissa.             tom (EYVL 1994, L 46, s. 58).
Tämän vuoksi se pyysi saada tietoja tietyistä valmisteverokomi-
tean kokouspöytäkirjoista, joihin oli kirjattu komiteassa
käytyjä keskusteluja eräistä direktiivin säännöksistä. Pääsihteeri
kieltäytyi 20.1.2000 päivätyllä kirjeellä luovuttamasta kokous-
pöytäkirjoja, joissa ei käsitellä komitologiamenettelyn piiriin
kuuluvia asioita, ulottaen kieltäytymisen kattamaan myös
pöytäkirjat sellaisessa muodossa, että niistä olisi poistettu
luottamuksellisina pidettävät tiedot.
                                                                         City-Broker Deutschland GmbH:n 28.2.2000 sisämarkki-
                                                                         noiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vas-
                                                                                taan nostama kanne
Komissio kieltäytyy antamasta tietoja asiakirjoista perustellen
kieltäytymistään sillä, että tiedot antanut henkilö pyysi niiden
käsittelemistä luottamuksellisina, sekä sillä että komissio suoje-                                  (Asia T-42/00)
lee sen menettelyjen ja erityisesti komitean kanssa käytävien
keskustelujen luottamuksellisuudella toimielimen etua. Komi-                                       (2000/C 135/36)
tealla on komission kannalta komitologiamenettelyn piiriin
kuuluvia ja sen piiriin kuulumattomia toimintoja. Komitean
työn tavoitteena on komitologiamenettelyn piiriin kuuluvissa
asioissa valmistella virallisia säädöksiä komission hyväksyttä-                               (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
viksi ja julkaistaviksi, kun taas muissa kuin sen komitologiame-
nettelyn piiriin kuuluvissa asioissa komitea tarjoaa jäsenval-           City-Broker Deutschland GmbH, München (SLT) on nostanut
tioille puitteet, joissa ne voivat vaihtaa mielipiteitä ja ajatuksia,    28.2.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
jolloin komission tehtävänä on kannustaa keskustelua yhden-              tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
mukaisempaan soveltamiseen pääsemiseksi, mutta myös var-                 rastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustaja on
mistua perustamissopimuksen vaalijana siitä, etteivät jäsenval-          asianajaja Dr. Gert Würtenberger, Wuesthoff & Wuesthoff,
tiot ylitä yhteisön oikeudessa säädettyjä rajoja. Komissio               Schweigerstraße 2, München.
katsoo, että komitealla ei ole lainsäädännöllistä tehtävää eikä
mitään muuta vastaavaa tehtävää niissä toiminnoissa, jotka
eivät kuulu komitologiamenettelyn piiriin ja komissio antaa              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
tämän vuoksi luottamuksellisuuteen perustuvalle poikkeuksel-
le laajimman mahdollisen soveltamisalan.                                 –    kumoaa 3. valituslautakunnan 16.12.1999 valitusasiassa
                                                                              R 319/1999-3 tekemän päätöksen,
                                                                         –    toteaa, että ”CityBrokenia” koskeva tavaramerkkihakemus
Kantaja väittää, että komissio on soveltanut väärin säännöksiä,               voidaan rekisteröidä,
jotka koskevat yleisön oikeutta saada tietoja komission asiakir-
joista (jäljempänä menettelysäännöt) (2), ja se vetoaa kanteensa         –    määrää viraston merkitsemään tavaramerkin yhteisön tava-
tueksi seuraaviin seikkoihin:                                                 ramerkkirekisteriin.
–    erottelu, joka koskee toisaalta komitologiamenettelyn pii-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     riin kuuluvia ja toisaalta sen piiriin kuulumattomia toimin-
     toja, ei päde menettelysääntöjen soveltamiseen,
                                                                         Kysymyksessä oleva ta-          ”CityBroker” – hakemusnumero
                                                                         varamerkki:                     303099
–    komissio on laiminlyönyt niiden perusteiden huomioon                Tavara tai palvelut:            Luokkaan 35 kuuluvat palvelut
     ottamisen, joita luottamuksellisuutta koskevan poikkeuk-
     sen soveltaminen tilintekovelvollisuuden ja oikeusvarmuu-           Valituslautakunnassa rii-       Tutkijan tekemä hylkäävä päätös
     den periaatteiden soveltamisen kannalta edellyttää,                 tautettu päätös:                rekisteröinnistä


title: Asia C-1/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte di Appello di Torino (Italia) on esittänyt 2.1.2017 – Petronas Lubricants Italy SpA v. Livio Guida

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte di Appello di Torino (Italia) on esittänyt 2.1.2017 – Petronas Lubricants Italy SpA v. Livio Guida
   (Asia C-1/17)
   (2017/C 112/24)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte di Appello di Torino

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Petronas Lubricants Italy SpA

      Vastapuoli: Livio Guida

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 20 artiklan 2 kohdan mukaan työnantajalla, jonka kotipaikka on Euroopan unionin jäsenvaltiossa ja jota vastaan sen entinen työntekijä on (asetuksen 19 artiklan mukaisesti) nostanut kanteen sen valtion tuomioistuimissa, missä työnantajan kotipaikka on, mahdollisuus nostaa vastakanne työntekijää vastaan siinä tuomioistuimessa, jossa alkuperäinen kanne on vireillä?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko asetuksen (EY) N:o 44/2001 20 artiklan 2 kohdan mukaan se tuomioistuin, jossa alkuperäinen kanne on vireillä, toimivaltainen myös siinä tapauksessa, ettei työnantajan nostama vastakanne koske saatavaa, joka on alun perin työnantajan oma, vaan saatavaa, joka on alun perin jonkin toisen tahon (joka on rinnakkaisen työsopimuksen nojalla samanaikaisesti saman työntekijän työnantaja), ja että vastakanne perustuu saatavien siirtoa koskevaan sopimukseen, jonka osapuolina ovat työnantaja ja saatavan alkuperäinen haltija ja joka on tehty työnantajan nostaman pääkanteen vireille tulon jälkeen?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1).


title: Asia C-278/00: Helleenien tasavallan 13.7.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 259/10                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          9.9.2000
      vai                                                                2.    Lain 2198/94 19 § on yhteismarkkinoiden mukainen
                                                                               siltä osin kuin siinä muutetaan lain 2008/92 (AGNO:n
                                                                               velkoja koskevan lain) 32 §:n 2 momentissa säädettyjen
–     onko tämä laitekohtainen mustekasetti kirjoittimen osa                   lainojen korot kiinteiksi.
      tai sen tarvike, joka on CN-nimikkeeseen 8471 kuuluvan
      tietojenkäsittelykoneen olennaisena yksikkönä luokitelta-
      va CN-nimikkeeseen 8473?
                                                                         B.    Kreikan keskuspankin johtajan päätös 1620/89
                                                                         Yhteismarkkinoiden kanssa yhteensoveltuva päätös. Päätöksen
                                                                         määräyksissä ei määrätä EY 87 artiklassa tarkoitetuista valtion-
                                                                         tuista.
                                                                         C.    Lain 2237/94 5 §
Helleenien tasavallan 13.7.2000 Euroopan yhteisöjen ko-                  1.    Yhteismarkkinoiden kanssa yhteensoveltuva laki. Ehdot-
                missiota vastaan nostama kanne                                 tomasti yksityisen sijoittajaan käyttäytymiseen perustu-
                                                                               van periaatteen mukainen.
                          (Asia C-278/00)
                                                                               a)     Lain 2237/94 säännöksillä ei myönnetä EY 87
                                                                                artiklassa tarkoitettuja valtiontukia, eikä niillä ole
                          (2000/C 259/18)                                             vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan eikä ne
                                                                                vääristä kilpailua suosimalla joitakin yrityksiä.
Helleenien tasavalta on nostanut 13.7.2000 Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                    b)     Jos lain 2237/94 säännöksillä katsottaisiinkin myön-
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat valtion oikeudellisen neu-                         nettävän valtiontukia, säännöksiä voitaisiin pitää
voston varapuheenjohtaja Ioannis G. Chalkias ja valtion oikeu-                        yhteismarkkinoille soveltuvina EY 87 artiklan 2
dellisen neuvoston oikeudellinen asiamies Chrisoula Tsiavou,                          kohdan b alakohdan tai EY 87 artiklan 3 kohdan a
ja prosessiosoite Luxemburgissa on Kreikan suurlähetystö, 125                         ja c alakohdan nojalla, sillä
Val Ste Croix.
                                                                                i)    tuet ovat EY 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan
                                                                                mukaisia
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                ii)   tuet ovat EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan
                                                                                mukaisia.
–     ottaa kanteen tutkittavaksi
                                                                         2.    Lain 2237/94 säännökset ja Kreikan keskuspankin johta-
–     kumoaa kokonaisuudessaan komission 1.3.2000 te-                          jan päätöksen 1620/89 määräykset ovat täysin yksityisen
      kemän päätöksen, joka on annettu tiedoksi numerolla K                    sijoittajan käyttäytymiseen perustuvan periaatteen mu-
      (2000) 686 lopullinen ja joka koskee tukijärjestelmää,                   kaisia.
      jonka Kreikka on ottanut käyttöön maatalousosuuskun-
      tien vuosina 1992 ja 1994 ottamien velkojen järjestelemi-
      seksi ja johon lisäksi kuuluu AGNO-nimisen meijeri-                D.    Laki 2538/97
      osuuskunnan uudelleenjärjestämiselle myönnettävät tuet,
      tai kumoaa joka tapauksessa kyseisen päätöksen 2 artik-
      lan, jossa lainvastaiseksi todetut edellä mainitut tuet            1.    Valtion oikeudellisen neuvoston päätöksen mukaan ky-
      velvoitetaan perittäväksi takaisin korkoineen.                           seisen lain säännökset ovat yhteismarkkinoiden mukaisia.
                                                                         2.    Valtion        oikeudellisen      neuvoston       päätökseen
                                                                               14014/15.12.1998 sisältyvät kaikki aiemmat tuet ja siinä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            vahvistetaan ne.
                                                                         II.   Edellä mainitun päätöksen                         erityiset
I.    Edellä mainitun päätöksen yleiset ku-                                    kumoamisperusteet
      moamisperusteet
                                                                         E.1. Edellä mainittu päätös on kumottava, koska se on
A.1. Lain nro 2008/92 säännöksissä säädetään valtiontuista,                    ristiriidassa EY 88 artiklan 3 kohdan kanssa ja koska sillä
      jotka ehdottomasti ovat yhteensopivia yhteismarkkinoi-                   loukataan perustellun luottamuksen periaatetta, oikeus-
      den kanssa, sillä tuet liittyvät niiden vahinkojen korjaa-               varmuusperiaatetta ja hyvän hallintotavan periaatetta,
      misohjelmaan, joita on aiheutunut luonnonkatastrofeista                  koska komissiolta kului liian kauan aikaa kyseisen päätök-
      ja muista erityisistä seikoista.                                         sen tekemiseen.
 ---pagebreak--- 9.9.2000                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 259/11
2.    Edellä mainittu päätös on kumottava tosiasioita koskevien            Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      arviointivirheiden takia. Edellä mainitussa päätöksessä
      tehdyt arvioinnit ovat selvästi virheellisiä
                                                                           a)    toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n
      i)    lain 2008/92 32 §:n 2 momentin osalta                                perustamissopimuksen 59 ja 73 b artiklan (joista on
                                                                                tullut EY 49 ja EY 56 artikla) mukaisia velvoitteitaan,
                                                                                koska se on säätänyt, että muihin jäsenvaltioihin sijoittau-
      ii)   lain 2237/94 5 §:n osalta.                                           tuneilla yrityksillä, joiden toimialaan kuuluu tilapäisen
                                                                                työvoiman välittäminen,
3.    Edellä mainitulla päätöksellä rikotaan EY 87 artiklan
      1 kohtaa, sillä vaikka riidanalaisilla säännöksillä katsottai-
      siinkin myönnettävän valtiontukia, ne eivät vääristä kil-                  –     on oltava kotipaikka tai sivutoimipiste Italiassa
      pailua eikä niillä ole vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen
      kauppaan.
                                                                                –     ja että niiden on asetettava 700 miljoonan Italian
4.    Edellä mainittua päätöstä on perusteltu yleisesti ja epä-                        liiran suuruinen vakuus sellaisessa luottolaitoksessa,
      määräisesti, sillä siinä ei ilmoiteta niitä syitä, joiden takia                  jonka kotipaikka tai sivukonttori sijaitsee Italiassa
      lain 2237/94 ja lain 2198/94 säännökset ja Kreikan
      keskuspankin päätöksen 1620/89 määräykset olisivat
      sellaisia, että yksityinen sijoittaja voisi hyväksyä ne.             b)    velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
5.    Edellä mainittua päätöstä on perusteltu riittömättömästi,
      sillä EY 88 artiklan 2 kohdassa ei velvoiteta perimään
      takaisin lainvastaisesti myönnettyjä tukia, eikä komissio
      myöskään ole näyttänyt, että tukien takaisinmaksaminen               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      olisi tarpeen markkinoiden olosuhteiden palauttamiseksi
      entiselleen.
                                                                           Kansallinen sääntö, jonka mukaan työnvälitystoimintaa har-
6.    Edellä mainittu päätös on suhteellisuusperiaatteen sekä              joittavalla yrityksellä pitää olla kotipaikka tai sivutoimipiste
      oikeusvarmuusperiaatteen vastainen siltä osin kuin siinä
                                                                           Italiassa ja joka aiheuttaa sen, ettei muihin jäsenvaltioihin
      vaaditaan kaikkien ”tukien” maksamista takaisin korkoi-
                                                                           sijoittautuneilla yrityksillä ole minkäänlaista mahdollisuutta
      neen.                                                                tarjota tällaisia palveluja, on mitä suurimmassa määrin EY:n
                                                                           59 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla)
7.    Oikeuskäytännön mukaan on mahdotonta periä takaisin                  määrätyn palvelujen vapaan liikkuvuuden periaatteen vas-
      EY 88 artiklan mukaisesti myönnettyjä tukia seitsemän                tainen.
      vuoden ajanjakson kuluttua.
8.    Edellä mainittua päätöstä on täysin mahdotonta panna                 Komission mukaan velvollisuus asettaa vakuus Italiaan sijoit-
      täytäntöön virheettömästi.                                           tautuneessa pankissa on perustamissopimuksen 59 artiklassa
                                                                           määrätyn kiellon soveltamisalaan kuuluva rajoitus, vaikka
                                                                           tällaisen vakuuden taikka sitä vastaavan takuun asettamista
                                                                           edellytettäisiin sen jäsenvaltion lainsäädännössä, johon palve-
                                                                           lujen vapaaseen liikkuvuuteen vetoava yritys on sijoittautunut.
                                                                           Tällaisella säännöllä loukataan myös pääomien vapaan liikku-
                                                                           vuuden periaatetta (EY 56 artikla, aiemmin EY:n perustamisso-
                                                                           pimuksen 73 b artikla), sellaisena kuin se ilmenee asiassa
                                                                           Svensson (1) annetusta tuomiosta, jossa yhteisöjen tuomiois-
Euroopan yhteisöjen komission 13.7.2000 Italian tasaval-                   tuin tutki, oliko sellainen Luxemburgin lainsäädäntö, jolla
                    taa vastaan nostama kanne                              asunnon rakentamiseen, ostoon tai peruskorjaukseen myön-
                                                                           nettävän korkotuen myöntämisedellytyksenä oli se, että kysei-
                                                                           set lainat oli otettu Luxemburgiin sijoittautuneesta pankista,
                           (Asia C-279/00)                                 yhteensopiva yhteisön oikeuden kanssa.
                          (2000/C 259/19)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.7.2000 Euroo-                  (1) Asia C-484/93, tuomio 14.11.1995, Kok. 1995, s. I-3955.
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen neuvonantaja
Enrico Traversa ja oikeudellisen yksikön virkamies Maria
Patakia, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o Carlos Gómez
de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.


title: Asia T-157/09 P: Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 20.4.2009 virkamiestuomioistuimen asiassa F-42/08, Marcuccio v. komissio, 18.2.2009 antamasta määräyksestä

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/55

         Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 20.4.2009 virkamiestuomioistuimen asiassa F-42/08, Marcuccio v. komissio, 18.2.2009 antamasta määräyksestä
   (Asia T-157/09 P)
   2009/C 141/112
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: avvocato G. Cipressa)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa asiassa F-42/08, Marcuccio vastaan komissio, 18.2.2009 annetun virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) määräyksen kaikilta osin

               —

               toteaa, että virkamiestuomioistuimessa nostettu kanne, jonka johdosta valituksenalainen määräys annettiin, täytti tutkittavaksi ottamisen edellytykset, ja ensisijaisesti:

               —

               hyväksyy kokonaisuudessaan virkamiestuomioistuimessa esitetyt kantajanvaatimukset, jotka on valituksessa toistettu

               —

               velvoittaa vastapuolen korvaamaan valittajalle kaikki sille asian käsittelystä virkamiestuomioistuimessa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet ja aiheutuvat kulut, sekä toissijaisesti

               —

               palauttaa asian virkamiestuomioistuimen käsiteltäväksi, jotta se ratkaisisi pääasiakysymyksen uudelleen eri kokoonpanossa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksen kohteena on virkamiestuomioistuimen asiassa F-42/08, Marcuccio vastaan komissio, 18.2.2009 antama määräys, jolla päätettiin jättää tutkimatta kantajan kanne, jolla hän oli vaatinut korvausta vahingosta, jonka hän oli väittänyt aiheutuneen siitä, että komissio oli lähettänyt hänelle virkakirjeen sellaiseen telekopiolaitteeseen, joka ei ollut hänen käytössään, siksi, että tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttuminen oli ilmeistä.
   Vaatimustensa tueksi valittaja on vedonnut siihen, että annettu määräys on jätetty täysin perustelematta seuraavien seikkojen osalta:

               —

               vahingonkorvausvaatimuksen tutkimatta jättäminen

               —

               niiden kanneperusteiden tutkimatta jättäminen, jotka koskivat muun muassa sitä, että virkamiestuomioistuin toteaa vahingon aiheutuneen lainvastaisesta teosta

               —

               vastakanteen nostamispäivä; tässä yhteydessä valittaja vetoaa lisäksi menettelyvirheeseen, joka johtuu siitä, ettei velvollisuutta jättää ottamatta huomioon liian myöhään nostetun vastakanteen sisältö, joka oli omiaan vakavasti vahingoittamaan valittajan intressejä.

         Valittaja vetoaa myös oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin periaatteen loukkaamiseen, Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan rikkomiseen.


title: Asia T-47/03: Jose Maria Sisonin 6.2.2003 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
26.4.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 101/41
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
ensisijaisesti:                                                       –      EY 230 artiklan perusteella kumoaa osittain tiettyihin
                                                                             henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoit-
1)    kumoaa päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin siinä tode-                tavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun
      taan, että kantaja on osallistunut teräsbetonipalkkien tai             asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan
      -rullien Italian markkinoilla yhtenäiseen, laaja-alaiseen ja           täytäntöönpanosta ja päätöksen 2002/848/EY kumoami-
      jatkuvaan yhteistoimintajärjestelyyn, jonka tarkoituksena              sesta 12 päivänä joulukuuta 2002 tehdyn neuvoston
      tai vaikutuksena oli vahvistaa hintoja, myös rajoittamalla             päätöksen 2002/974/EY (EYVL L 337, s. 85) ja tarkem-
      tai valvomalla tuotantoa ja myyntiä;                                   min sanoen kumoaa kyseisen päätöksen 1 artiklan
                                                                             1 kohdan 25 alakohdan sekä kumoaa osittain kyseisen
2)    kumoaa komission päätöksen 2 artiklan, jolla kantajalle                päätöksen 1 artiklan 2 kohdan 14 alakohdan sikäli kuin
      määrätään 26,9 miljoonan euron suuruinen sakko;                        siinä mainitaan kantajan nimi
toissijaisesti:                                                       –      EY 241 artiklan perusteella toteaa tiettyihin henkilöihin
                                                                             ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toi-
–     vähentää päätöksen 2 artiklalla kantajalle määrätyn,                   menpiteistä terrorismin torjumiseksi 27 päivänä joulu-
      26,9 miljoonan euron suuruisen sakon määrää;                           kuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2580/
                                                                             2001 (EYVL L 344, s. 7) lainvastaiseksi
ja joka tapauksessa:
                                                                      –      velvoittaa EY 235 ja EY 288 artiklan perusteella yhteisön
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                   korvaamaan kantajalle oikeuden ja kohtuuden mukaan
                                                                             vahvistettavan vähintään 100 000 euron suuruisen
                                                                             määrän
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   –      velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Esillä oleva kanne koskee samaa päätöstä, joka on jo riitautettu
asiassa T-27/03, S.P. vastaan komissio.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
edellä mainitussa asiassa esitettyjä.
                                                                      Kantaja asuu Alankomaissa, ja vuonna 1992 hänet tunnustet-
                                                                      tiin pakolaiseksi Geneven yleissopimuksen mukaisesti pelkoa
                                                                      joutua vainotuksi Filippiineillä koskevien pätevien syiden
                                                                      vuoksi. Kantaja toimi Filippiinien kommunistisessa puolueessa
                                                                      ja hän on Filippiinien kansallisen demokraattisen rintaman
                                                                      neuvotteluista vastaava lautakunnan neuvonantaja hallituksen
                                                                      kanssa käytävissä rauhanneuvotteluissa.
Jose Maria Sisonin 6.2.2003 Euroopan unionin neuvostoa
ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne               Neuvosto teki 28.10.2002 päätöksen 2002/848/EY (1) ja sisäl-
                                                                      lytti kantajan tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista
                                                                      erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi
                            (Asia T-47/03)                            annetun asetuksen N:o 2580/2001 (2) 2 artiklan 3 kohdan
                                                                      mukaisesti laadittuun luetteloon. Kantaja sisällytettiin myös
                          (2003/C 101/75)                             12.12.2002 tehdyllä päätöksellä 2002/974/EY ( 3) hyväksyt-
                                                                      tyyn luetteloon. Tämä viimeksi mainittu säädös riitautetaan
                                                                      tässä kanteessa.
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                      Kantaja vetoaa kanteensa tueksi perusteluvelvollisuuden lai-
                                                                      minlyöntiin, ilmeiseen arviointivirheeseen sekä hyvän hallin-
Jose Maria Sison, Utrecht, Alankomaat, on nostanut 6.2.2003           non periaatteen loukkaamiseen. Kantaja toteaa, ettei hän ole
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-             toiselta nimeltään Armando Liwanag ja ettei hän ole New
messa kanteen Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan                  People’s Armyn (NPA) johtaja. Kantaja väittää lisäksi, että
yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja        riidanalainen päätös loukkaa suhteellisuusperiaatetta ja pää-
Jan Fermon.                                                           omien vapaan liikkuvuuden periaatetta.
 ---pagebreak--- C 101/42                  FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                         26.4.2003
Kantaja vetoaa myös useiden yhteisön oikeuden yleisten                             c alakohdan nojalla tekemän päätöksen (asia COMP/
periaatteiden loukkaamiseen; näihin periaatteisiin kuuluvat                        M.2283 Schneider/Legrand)
Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6, 7, 10 ja 11 artiklassa
sekä sen ensimmäinen lisäpöytäkirjan 1 artiklassa vahvistetut
periaatteet.                                                                 –     kumoaa kokonaisuudessaan komission 13.12.2002 teke-
                                                                                män päätöksen, jolla se päätti asian COMP/M.2283
                                                                                Schneider/Legrand käsittelyn
Kantaja vetoaa lopuksi asetuksen N:o 2580/2001 lainvastai-
suuteen. Kantajan mukaan neuvostolla ei ollut toimivaltaa
tämän asetuksen antamiseen. Kantaja väittää, että EY 60, 301                 –     määrää esitettäväksi marraskuussa 2002 asian COMP/
ja 308 artikla eivät riitä tällaisen asetuksen antamiseen eikä                     M.2283 yhteydessä tehdyt markkinaselvitykset
niissä nimenomaisesti anneta neuvostolle lupaa tähän. Kantaja
vetoaa tämän osalta myös siihen, että neuvosto on sen mukaan
loukannut suhteellisuusperiaatetta ja oikeusvarmuuden peri-                  –     määrää komissio esittämään, mikäli tällainen asiakirja
aatetta sekä syyllistynyt harkintavallan väärinkäyttöön.                           on olemassa, pöytäkirjan komission tapaamisesta, jossa
                                                                                päätös asian käsittelyn lopettamisesta tehtiin, ja päätök-
                                                                                sen, jossa annetaan valtuutus pääosaston ”Kilpailu” pää-
( 1) Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoit-       johtajalle ja jonka perusteella hän saattoi allekirjoittaa
     tavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen             päätöksen asian käsittelyn lopettamisesta
     (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta ja
     päätöksen 2002/460/EY kumoamisesta 28 päivänä lokakuuta
     2002 tehty neuvoston päätös 2002/848/EY (EYVL L 295, s. 12).
( 2) Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoit- –     velvoittaa komission korvaamaan asian käsittelystä aiheu-
     tavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi 27 päivänä joulu-             tuvat oikeudenkäyntikulut.
     kuuta 2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2580/2001 (EYVL
     L 344, s. 7).
( 3) Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoit-
     tavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen
     (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta ja
     päätöksen 2002/848/EY kumoamisesta 12 päivänä joulukuuta
     2002 tehty neuvoston päätös 2002/974/EY (EYVL L 337, s. 85).            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                             Komissio teki 10.10.2001 päätöksen, jossa todettiin yhteis-
                                                                             markkinoille yhteensoveltumattomaksi Schneiderin esittämä
                                                                             julkinen vaihtotarjous, jonka kohteena olivat kaikki yksityis-
                                                                             henkilöiden hallussa olevat Legrandin osakkeet (1). Koska
Schneider Electric S.A.:n 10.2.2003 Euroopan yhteisöjen                      Schneider oli toteuttanut julkisen tarjouksensa ennen tämän
                                                                             päätöksen tekemistä, komissio teki 30.1.2002 uuden päätök-
                komissiota vastaan nostama kanne
                                                                             sen, jossa määrättiin Schneider erottautumaan Legrandista.
                                                                             Kantaja riitautti nämä kaksi päätöstä asioissa T-310/01 ja T-77/
                             (Asia T-48/03)                                  02. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi päätökset
                                                                             22.10.2002 antamallaan tuomiolla.
                           (2003/C 101/76)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          Komissio teki 4.12.2002 päätöksen menettelyn aloittamisesta
                                                                             todettuaan, että yrityskeskittymän yhteensoveltuvuus yhteis-
                                                                             markkinoille herätti vakavia epäilyksiä, ja aloitti tutkimusten
                                                                             toisen vaiheen. Kantaja ilmoitti komissiolle, että se oli luopunut
                                                                             Legrandista 10.12.2002 ja että menettely oli näin ollen
Schneider Electric S.A., kotipaikka Rueil-Malmaison (Ranska),                tarpeeton. Komissio päätti asian käsittelyn 13.12.2002 (2).
on nostanut 10.2.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat asianajajat
Antoine Wincler ja Marc Pittie.
                                                                             Kantaja riitauttaa nyt käsiteltävänä olevassa asiassa komission
                                                                             4. ja 13.12.2002 tekemät päätökset. Kantajan mukaan näiden
                                                                             päätösten todellisena vaikutuksena on Schneiderin ja Legran-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:                  din yhteistyöhankkeen peruuttamaton kieltäminen. Ottaen
                                                                             huomioon velvollisuus täytäntöönpanna erottamispäätös vil-
–      kumoaa kokonaisuudessaan komission 4.12.2002 neu-                     pittömässä mielessä ja mahdottomuus hankkia rahoittajilta
       voston asetuksen (ETA) N:o 4064/89 6 artiklan 1 kohdan                tarvittavat varat ylimääräiseksi yli neljän kuukauden ajaksi,


title: Asia T-687/16: Kanne 23.9.2016 – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Nadal Esteban (STYLO & KOTON)

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/31

         Kanne 23.9.2016 – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Nadal Esteban (STYLO & KOTON)
   (Asia T-687/16)
   (2016/C 410/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AŞ (Istanbul, Turkki) (edustajat: asianajajat J. Güell Serra ja E. Stoyanov Edissonov)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Joaquín Nadal Esteban (Alcobendas, Espanja)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää sanaosat STYLO & KOTON – EU-tavaramerkki nro 9 917 436

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 14.6.2016 asiassa R 1779/2015-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               määrää, että EUIPO:n on todettava kyseessä oleva tavaramerkki mitättömäksi

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen valituslautakunnassa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 52 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-307/03: WHG Westdeutsche Handelsgesellschaft mbH:n 4.9.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
1.11.2003                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 264/37
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Haettu tavaramerkki:            Sanamerkki ”map&guide” Hake-             Yhteisön tavaramerkin           Kantaja
                                mus nro 2089829                          hakija:
Tavarat tai palvelut:           Luokkiin 9, 41 ja 42 kuuluvat            Haettu tavaramerkki:            Sanamerkki NEXAVAR luokkaan
                                tavarat ja palvelut (tietokoneohjel-                                     5 kuuluvia tavaroita varten (far-
                                mat, tietokoneohjelmia koskevien                                         maseuttiset ja eläinlääkintätuot-
                                koulutustilaisuuksien järjestämi-                                        teet, diagnostiset aineet lääketie-
                                nen ja atk-ohjelmien teko)                                               teellisiin tarkoituksiin) – hakemus
                                                                                nro 1 534 213
Päätös, josta valituslau-       Asian tutkineen virkamiehen pää-
takuntaan valitettiin:          tös hylätä rekisteröintihakemus          Sen tavaramerkki- tai           Sanofi-Synthelabo (Société Ano-
                                ”tietokoneohjelmien” ja ”atk-oh-         merkkioikeuden haltija,         nyme)
                                jelmien teon” osalta                     johon väitemenettelyssä
                                                                         on vedottu:
Valituslautakunnan pää-         Valituksen hylkääminen
tös:                                                                     Tavaramerkki- tai merk-         Kansallinen sanamerkki ”BESA-
                                                                         kioikeus, johon väiteme-        VAR” luokkaan 5 kuuluvia tava-
Kanneperusteet:                 Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artik-        nettelyssä on vedottu:          roita varten (farmaseuttiset tuot-
                                lan 1 kohdan b alakohdan rikko-                                          teet)
                                minen
                                                                         Väiteosaston ratkaisu:          Väitteen hylkääminen
                                                                         Valituslautakunnan rat-         Väiteosaston ratkaisun kumoami-
                                                                         kaisu:                          nen ja hakemuksen hylkääminen
                                                                         Kanneperusteet:                 Merkkien välillä ei ole samankal-
                                                                                taisuutta, joka voisi aiheuttaa se-
                                                                                kaannusvaaran.
Bayer AG:n 8.9.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivi-
  rastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
                           (Asia T-304/03)
                          (2003/C 264/65)
                                                                         WHG Westdeutsche Handelsgesellschaft mbH:n 4.9.2003
(Oikeudenkäyntikieli määritetään työjärjestyksen 131 artiklan            sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja
          2 kohdan mukaan – kannekirjelmän kieli: saksa)                                 mallit) vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-307/03)
Bayer AG, Leverkusen (Saksa) on nostanut 8.9.2003 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                                          (2003/C 264/66)
teen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja
mallit) vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja M. Wolpert.
                                                                         (Oikeudenkäyntikieli: määriteltävä työjärjestyksen 131 artiklan
Sanofi-Synthelabo (Société Anonyme), Pariisi, osallistui asian
                                                                               2 kohdan mukaisesti Kieli, jolla kanne on laadittu: saksa)
käsittelyyn valituslautakunnassa.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         WHG Westdeutsche Handelsgesellschaft mbH, Hagen (Saksa),
                                                                         on nostanut 4.9.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
–     muuttaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljän-
                                                                         oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden har-
      nen valituslautakunnan 4.6.2003 asiassa R 452/2002-4               monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan.
      antamaa ratkaisua ja hylkää väitteen                               Kantajan edustajana on asianajaja U. Schuster ja muuna
                                                                         asianosaisena valituslautakunnassa oli Kaufring AG, Düsseldorf
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               (Saksa).
 ---pagebreak--- C 264/38                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                      1.11.2003
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              Valérie Wiamen 8.9.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
–     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-                                       (Asia T-308/03)
      merkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan valitus-
      asiassa R 52/2002-4 12.5.2003 tekemän päätöksen siltä
      osin kuin valituksesta tehdyn päätöksen 2 kohdassa                                          (2003/C 264/67)
      hylätään tavaroita ”epäaidot korut” ja ”urheiluvälinelau-
      kut, jotka on mukautettu niihin tarkoitettuihin tavaroi-
      hin” koskevat valitukset,                                                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        Valérie Wiame, kotipaikka Enghien (Belgia), on nostanut
                                                                        8.9.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                        mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
                                                                        taan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Sébastien Orlandi,
                                                                        Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Étienne Marchal, prosessio-
                                                                        soite Luxemburgissa.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Yhteisön tavaramerkin           Kaufring AG                             –     kumoaa komission 22.7.2002 tekemän päätöksen, jossa
hakija:                                                                       vahvistettiin kantajan palvelukseen ottamisen yksityis-
                                                                              kohdat väliaikaisena toimihenkilönä, sikäli kuin sopimus
                                                                              perustuu lainvastaisesti muuhun henkilöstöön sovelletta-
Kyseessä oleva yhteisön         Kuvamerkki ”UNICA”, mm. luok-                 vien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan b alakohtaan
tavaramerkki                    kiin 14, 22, 23, 24 ja 28 kuuluvil-           tietyn ajanjakson eli 1.7.2002–31.3.2003 osalta.
                                le tavaroille – hakemusnume-
                                ro 41244                                –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Tavaramerkin- tai mer-          Kantaja
kinhaltija, jonka oikeu-
teen väitemenettelyssä                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
vedotaan:
                                                                        Kantaja on ollut komission palveluksessa väliaikaisena toimi-
Tavaramerkki tai merk-          Saksassa rekisteröity tavaramerkki      henkilönä 31.3.2002 asti. Kantaja toteaa, että hän on, ottaen
ki, johon väitemenette-         ”UNI CAT” (nro 2 070 215) luo-          huomioon ylemmältä taholta annetut täsmälliset vakuuttelut
lyssä vedotaan:                 kan 25 tavaroille (vaatteet, päähi-     sopimuksensa uusimisesta, jatkanut hänelle annettujen yhtei-
                                neet)                                   sön julkishallinnon pysyvien työtehtävien hoitamista
                                                                        1.4.2002–30.6.2002. Komissio teki 22.7.2002 uuden väliai-
                                                                        kaisen toimihenkilön sopimuksen 1.7.2002–31.3.2003 väli-
Väiteosaston päätös:            Väitteen osittainen hylkääminen         seksi ajaksi. Tämä sopimus perustuu muuhun henkilöstöön
                                                                        sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan b alakohtaan.
Valituslautakunnan pää-         Päätöksen kumoaminen seuraavin
tös:                            osin: ”raa’at tekstiilikuituaineet”     Komissio myönsi kantajan valituksen seurauksena kantajalle
                                (luokka 22) ja ”langat tekstiilikäyt-   kolmen kuukauden palkkaa vastaavan vahingonkorvauksen,
                                töön” (luokka 23). Muilta osin          mutta kieltäytyi myöntämästä kantajalle toistaiseksi voimassa
                                kantajan valituksen hylkääminen.        olevaa sopimusta muuhun henkilöstöön sovellettavien palve-
                                                                        lussuhteen ehtojen 2 artiklan a alakohdan perusteella.
Kanneperusteet:                 Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan
                                1 kohdan b alakohdan rikkomi-           Kanteensa tueksi kantaja vetoaa muuhun henkilöstöön sovel-
                                nen                                     lettavien palvelussuhteen ehtojen 2 ja 8 artiklan rikkomiseen,
                                                                        luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen sekä huolenpi-
                                                                        tovelvollisuuden laiminlyöntiin.


title: Asia F-55/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.5.2010 — Maxwell v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Tilapäinen siirto muihin tehtäviin yksikön edun mukaisesti — Henkilökohtaisista syistä myönnetty virkavapaus — Asumiskulut ja koulumaksut — Vahingonkorvauskanne — Tuottamukseen perustuva vahingonkorvausvastuu — Perusteeton etu)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/57

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.5.2010 — Maxwell v. komissio
   (Asia F-55/09) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Tilapäinen siirto muihin tehtäviin yksikön edun mukaisesti - Henkilökohtaisista syistä myönnetty virkavapaus - Asumiskulut ja koulumaksut - Vahingonkorvauskanne - Tuottamukseen perustuva vahingonkorvausvastuu - Perusteeton etu)
   2010/C 234/105
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Allan Maxwell (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja J. Baquero Cruz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sellaisen vahingonkorvausvaatimuksen hylkääminen, joka koskee vahinkoa, joka kantajalle on aiheutunut ”EU Senior Adviserin” tehtävässä Korean energia-alan kehitysjärjestössä toimimista varten henkilökohtaisista syistä myönnetyn virkavapaan aikana ja joka johtuu asumiskulujen ja koulumaksujen korvaamatta jättämisestä

      Tuomiolauselma

               1)

               Allan Maxwellin kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 180, 1.8.2009, s. 64.


title: Asia T-439/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.2.2014 – Fard ja Sarkandi v. neuvosto

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/55

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.2.2014 – Fard ja Sarkandi v. neuvosto
   (Asia T-439/13) (1)

   2014/C 142/72
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 367, 14.12.2013.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 7 päivänä heinäkuuta 2005, asiassa T-385/03, Miles Handelsgesellschaft International mbH vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus kuviomerkille, joka sisältää sanaosan ”Biker Miles” — Aikaisempi yhteisön sanamerkki MILES — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/38

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   7 päivänä heinäkuuta 2005,
   asiassa T-385/03, Miles Handelsgesellschaft International mbH vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus kuviomerkille, joka sisältää sanaosan ”Biker Miles” - Aikaisempi yhteisön sanamerkki MILES - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2005/C 217/84)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-385/03, Miles Handelsgesellschaft International mbH, kotipaikka Norderstedt (Saksa), edustajinaan asianajajat F. Dettmann ja A. Deutsch, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), (asiamiehinään T. Eichenberg ja G. Schneider), jossa toisena asianosaisena SMHV:n valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä oli ja väliintulijana ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa on Biker Miles Motorrad Handels- und Vertriebsgesellschaft mbH, kotipaikka Berliini (Saksa), edustajanaan asianajaja G. Malchartzeck, ja jossa kantaja on nostanut kanteen SMHV:n toisen valituslautakunnan 9.9.2003 tekemästä päätöksestä (asia R 174/2002 2), joka koskee Biker Miles Motorrad Handels- und Vertriebsgesellschaft mbH:n ja Miles Handelsgesellschaft International mbH:n välistä väitemenettelyä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Legal sekä tuomarit P. Lindh ja V. Vadapalas, kirjaaja: apulaiskirjaaja B. Pastor, on 7.7.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 9.9.2003 tekemä päätös (asia R 174/2002-2) kumotaan.

               2)

               SMHV velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 35, 7.2.2004.


title: Asia T-249/11: Kanne 10.5.2011 — Sanco v. SMHV — Marsalman (Kanan kuva)

text:
               9.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 204/27

         Kanne 10.5.2011 — Sanco v. SMHV — Marsalman (Kanan kuva)
   (Asia T-249/11)
   2011/C 204/49
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Sanco, SA (Barcelona, Espanja) (edustaja: abogado A. Segura Roda)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Marsalman, SL (Barcelona, Espanja)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 17.2.2011 asiassa R 1073/2010-2 tekemästä päätöksestä on nostettu määräajassa ja muotovaatimukset täyttäen; kumoamaan asianmukaisessa menettelyssä mainitun päätöksen tuomiolla, hylkäämään yhteisön tavaramerkkihakemuksen nro 6 675 383 kaikkien kyseessä olevien luokkien osalta ja velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Marsalman, SL.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, jossa ei ole sanoja ja joka koostuu puoliympyränmuotoisesta kehystetystä kanan kuvasta (hakemus nro 6 675 383), luokkiin 29 kuuluvia tavaroita varten ja luokkiin 35 ja 39 kuuluvia palveluja varten.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Espanjalainen kuviomerkki, jossa ei ole sanoja ja joka koostuu soikeanmuotoisesta kehystetystä kanan kuvasta (nro 2 727 182) luokkiin 29 ja 31 kuuluvia tavaroita varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen ja tulkinta.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 10 päivänä syyskuuta 2002 asiassa T-287/01, Bioelettrica SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EY 238 artikla – Välityslauseke – Thermie-ohjelma – Komission yksipuolisesti toteuttama sopimuksen irtisanominen – Lausunnon antamisen raukeamista koskeva vaatimus)

text:
21.12.2002               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 323/35
yhteisöjen komissio (asiamiehinään R. de Avelar Santos ja                 1)     Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edelly-
F. Clotuche-Duvieusart), jossa ensimmäisen oikeusasteen tuo-                     tykset selvästi puuttuvat.
mioistuinta vaaditaan kumoamaan komission 31.3.2000 teke-
mä päätös, jossa kantajalta evättiin matkapäivät vaaleja varten           2)     Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
annettujen erityislomien yhteydessä, ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa:
puheenjohtaja J. D. Cooke sekä tuomarit R. García-Valdecasas
                                                                          (1 ) EYVL C 3, 5.1.2002.
ja P. Lindh, kirjaaja: H. Jung, on 30.9.2002 antanut määräyk-
sen, jonka määräysosa on seuraava:
1)     Kanne jätetään tutkimatta selvästi perusteettomana.
2)     Kantaja velvoitetaan vastaamaan kaikista oikeudenkäyntiku-
       luistaan.
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
( 1) EYVL C 108, 7.4.2001.
                                                                                10 päivänä syyskuuta 2002
                                                                          asiassa T-287/01, Bioelettrica SpA vastaan Euroopan yh-
                                                                                teisöjen komissio (1)
                                                                          (EY 238 artikla – Välityslauseke – Thermie-ohjelma –
                                                                          Komission yksipuolisesti toteuttama sopimuksen irtisanomi-
                                                                          nen – Lausunnon antamisen raukeamista koskeva vaatimus)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (2002/C 323/58)
                   27 päivänä syyskuuta 2002                                                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
asiassa T-254/01, Giuseppe Di Pietro vastaan Euroopan
             yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (1)
                                                                          Asiassa T-287/01, Bioelettrica SpA, kotipaikka Pisa (Italia),
                                                                          edustajanaan asianajaja O. Fabe Dal Negro, vastaan Euroopan
(Henkilöstö – Nimitys – Edeltänyt hallinnollinen menettely                yhteisöjen komissio (asiamiehinään H. Støvlbaek, R. Amorosi
– Virheellinen menettely – Tutkittavaksi ottamisen edellytys-             ja M. Moretto), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen
                      ten selvä puuttuminen)                              tuomioistuinta toteamaan, että komission 6.9.2001 kantajalle
                                                                          tiedoksi antama, ”Energy Farm: an IGCC plant for the produc-
                                                                          tion of electricity and heat through gasification of SRF biomass
                                                                          (Phase 1)” -nimisen, 12.12.1994 tehdyn sopimuksen BM 1007/
                          (2002/C 323/57)                                 94 IT/DE/UK/PO irtisanominen on mitätön ja lainvastainen, ja
                                                                          toisaalta määräämään, että komission on korvattava vahinko,
                                                                          jota kantajalle on aiheutunut komission toiminnasta, yhteisö-
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                        jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto),
                                                                          toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Jaeger sekä
                                                                          tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi, kirjaaja: H. Jung, on 10.9.2002
                                                                          antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
Asiassa T-254/01, Giuseppe Di Pietro, kotipaikka Messina
(Italia), edustajanaan asianajaja G. Monforte, vastaan Euroopan           1)     Lausunnon antamisen raukeamista koskeva vaatimus hylätään.
yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (asiamiehinään J.-M. Ste-
nier, P. Giusta ja B. Schäfer), jossa kantaja vaatii kumoamaan            2)     Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
22.2.2001 tehdyn tilintarkastustuomioistuimen päätöksen,
jolla nimitettiin tilintarkastustuomioistuimen pääsihteeri, en-
simmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien              (1 ) EYVL C 31, 2.2.2002.
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit
K. Lenaerts ja J. Azizi, kirjaaja: H. Jung, on 27.9.2002 antanut
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:


title: Asia C-415/15 P: Valitus, jonka Stichting Woonpunt ym. on tehnyt 29.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-203/12 RENV, Stichting Woonpunt ym. v. Euroopan komissio, 12.5.2015 antamasta tuomiosta

text:
               12.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 337/9

         Valitus, jonka Stichting Woonpunt ym. on tehnyt 29.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-203/12 RENV, Stichting Woonpunt ym. v. Euroopan komissio, 12.5.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-415/15 P)
   (2015/C 337/11)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, voorheen Stichting Com.wonen, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (edustajat: asianajaja P. Glazener ja yliopiston opettaja L. Hancher)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Belgian kuningaskunta, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN)

      Vaatimukset

               —

               [unionin yleisen tuomioistuimen seitsemännen jaoston asiassa T-203/10 (RENV) 12.5.2015 antama] määräys on kumottava tässä valituksessa esitettyjen valitusperusteiden perusteella kokonaisuudessaan tai osaksi

               —

               asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen unionin tuomioistuimen oikeudellisen kannan mukaisen uuden ratkaisun antamista varten

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Ensimmäisen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut unionin oikeutta, arvioinut relevantit tosiseikat virheellisesti ja perustellut määräyksen riittämättömästi, koska se totesi, että kantajien kanneperusteet kohdistuivat tosiasiassa 17 artiklan perusteella lähetettyyn kirjeeseen ja ettei unionin yleisen tuomioistuimen harjoittama valvonta voi ulottua siihen. Unionin yleiseltä tuomioistuimelta jää tämän johdosta huomaamatta, että SEUT 108 artiklan 1 kohdan mukaan määräyksen oikeusvaikutusten on oltava oikeutettuja sen johdosta, että aikaisempi tilanne ei soveltunut yhteen perustamissopimuksen kanssa. Unionin yleinen tuomioistuin tulkitsee virheellisesti TF1-tuomiota kun se johtaa siitä, että sen valituksenalaisen määräyksen osalta suorittaman tarkastelun on rajoituttava koskemaan sitä kysymystä, oliko komissio arvioinut oikein olemassa olevan tukiohjelman, sellaisena kuin se oli muutettuna Alankomaiden vastattaviksi ottamilla velvoitteilla, yhteensoveltuvuuden.

      Toisen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut unionin oikeutta, arvioinut relevantit tosiseikat virheellisesti ja perustellut määräyksen riittämättömästi, koska se totesi, ettei se voinut harjoittaa valvontaa komission ehdottamien aiheellisten toimenpiteiden osalta, koska ne olivat vain ehdotuksia ja aiheellisista toimenpiteistä tulee sitovia vasta sen jälkeen kun Alankomaiden viranomaiset ovat hyväksyneet ne.


title: Asia C-384/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto)  11.5.2006  (Court of Appealin (Civil Division) — Yhdistynyt kuningaskunta esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Commissioners of Customs & Excise ja Attorney General v. Federation of Technological Industries ym. (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 21 artiklan 3 kohta ja 22 artiklan 8 kohta — Kansalliset toimenpiteet petosten estämiseksi — Yhteisvastuu arvonlisäveron maksamisesta — Vakuuden antaminen jonkin toisen elinkeinonharjoittajan maksettavana olevasta arvonlisäverosta)

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.5.2006 (Court of Appealin (Civil Division) — Yhdistynyt kuningaskunta esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Commissioners of Customs & Excise ja Attorney General v. Federation of Technological Industries ym.
   (Asia C-384/04) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 21 artiklan 3 kohta ja 22 artiklan 8 kohta - Kansalliset toimenpiteet petosten estämiseksi - Yhteisvastuu arvonlisäveron maksamisesta - Vakuuden antaminen jonkin toisen elinkeinonharjoittajan maksettavana olevasta arvonlisäverosta)
   (2006/C 165/12)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Court of Appeal (Civil Division)
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Commissioners of Customs & Excise ja Attorney General

      Vastaaja: Federation of Technological Industries ym.
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Court of Appeal (Civil Division) — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) tulkinta — Direktiivin 21 artiklan 3 kohdan, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat säätää, että muu kuin verovelvollinen on yhteisvastuussa veron maksamisesta, soveltamisala — Karusellipetokset
   Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 17.10.2000 annetulla neuvoston direktiivillä 2000/65/EY ja 20.12.2001 annetulla neuvoston direktiivillä 2001/115/EY, 21 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltio voi sen nojalla antaa pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaisen säännöstön, jonka mukaan verovelvollinen, jolle on luovutettu tavaroita tai suoritettu palveluja ja joka tiesi tai jolla oli perusteltua syytä epäillä, että tästä luovutuksesta tai suorituksesta taikka jostakin edeltävästä tai myöhemmästä luovutuksesta tai suorituksesta maksettava arvonlisävero jää kokonaan tai osittain maksamatta, voi olla yhteisvastuussa veromaksuvelvollisen kanssa tämän veron maksamisesta. Tällaisen säännöstön on kuitenkin oltava yhteisön oikeusjärjestyksen osana olevien yleisten oikeusperiaatteiden mukainen, joihin kuuluvat muun muassa oikeusvarmuuden periaate ja suhteellisuusperiaate.

               2)

               Kuudennen direktiivin 77/388, sellaisena kuin se on muutettuna direktiiveillä 2000/65 ja 2001/15, 22 artiklan 8 kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltio ei voi sen nojalla antaa pääsiassa kysymyksessä olevan kaltaista säännöstöä, jonka mukaan verovelvollinen, jolle on luovutettu tavaroita tai suoritettu palveluja ja joka tiesi tai jolla oli perusteltua syytä epäillä, että tästä luovutuksesta tai suorituksesta tai jostakin edeltävästä tai myöhemmästä luovutuksesta tai suorituksesta maksettava arvonlisävero jää kokonaan tai osittain maksamatta, voi olla veronmaksuvelvollisen kanssa yhteisvastuussa kyseisen veron maksamisesta, eikä säännöstöä, jonka mukaan verovelvollisen on asetettava vakuus sen arvonlisäveron maksamisesta, jota vaaditaan tai voidaan vaatia verovelvolliselta, jolle hän luovuttaa tavaroita tai suorittaa palveluja tai jolta hän vastaanottaa niitä.
               Tämä säännös ei sitä vastoin ole esteenä sellaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa asetetaan kaikille kuudennen direktiivin 77/388 21 artiklan 3 kohdan perusteella annetun kansallisen säännöksen nojalla arvonlisäveron maksamisesta yhteisvastuussa oleville henkilölle velvollisuus asettaa vakuus arvonlisäveron maksamisesta.

      (1)  EUVL C 273, 6.11.2004.


title: Asia C-200/08: Unionin tuomioistuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräys 1.7.2010 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/27

      Unionin tuomioistuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräys 1.7.2010 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
      (Asia C-200/08) (1)

      ()
      (2010/C 288/46)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Unionin tuomioistuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 171, 5.7.2008.


title: Asia C-408/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Frankfurt am Main (Saksa) on esittänyt 5.9.2007 — Brigitte Ruf (os. Elsässer) ja Gertrud Elsässer (os. Sommer) v. Euroopan keskuspankki (EKP) ja Coop Himmelblau Prix, Dreibholz & Partner ZT GmbH: Väliintulijana Stadt Frankfurt am Main

text:
               24.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Frankfurt am Main (Saksa) on esittänyt 5.9.2007 — Brigitte Ruf (os. Elsässer) ja Gertrud Elsässer (os. Sommer) v. Euroopan keskuspankki (EKP) ja Coop Himmelblau Prix, Dreibholz & Partner ZT GmbH: Väliintulijana Stadt Frankfurt am Main
   (Asia C-408/07)
   (2007/C 283/25)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Landgericht Frankfurt am Main
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Brigitte Ruf (os. Elsässer) ja Gertrud Elsässer (os. Sommer)

      Vastaajat: Euroopan keskuspankki (EKP) ja Coop Himmelblau Prix, Dreibholz & Partner ZT GmbH

      Väliintulija: Stadt Frankfurt am Main
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko EY 288 artiklan toista kohtaa tulkittava niin, että yhteisön toimielin ”suorittaa tehtäviään”, kun se suunnittelee tiettyjä rakentamistoimenpiteitä uuden toimipaikan rakentamiseksi?

               2)

               Onko EY 288 artiklan toista kohtaa tulkittava niin, että niihin vahingonkorvauksiin, joista määräämiseen yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta, kuuluu myös sellaisen kieltomääräyksen antaminen, joka koskee uhkaavaa, mutta ei vielä toteutunutta oikeuden loukkausta (tekijän moraalisten oikeuksien loukkaaminen)?

               3)

               Onko EY 288 artiklan toista kohtaa tulkittava niin, että tässä määräyksessä määrätään yhteisöjen tuomioistuimen yksinomaisesta toimivallasta myös sellaisissa riita-asioissa, joissa kantaja perustelee yhteisön toimielimen vahingonkorvausvelvollisuutta koskevaa vaatimustaan kansallisen lainsäädännön rikkomisella?


title: Asia T-319/05: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2010 — Sveitsi v. komissio (Ulkosuhteet — Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton sopimus lentoliikenteestä — Zürichin lentoaseman lähestymismenettelyjä koskevat Saksan liittotasavallan toimenpiteet — Asetus (ETY) N:o 2408/92 — Puolustautumisoikeudet — Syrjimättömyysperiaate — Suhteellisuusperiaate)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/29

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2010 — Sveitsi v. komissio
      (Asia T-319/05) (1)

      (Ulkosuhteet - Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton sopimus lentoliikenteestä - Zürichin lentoaseman lähestymismenettelyjä koskevat Saksan liittotasavallan toimenpiteet - Asetus (ETY) N:o 2408/92 - Puolustautumisoikeudet - Syrjimättömyysperiaate - Suhteellisuusperiaate)
      (2010/C 288/55)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Sveitsin valaliitto (edustajat: asianajajat S. Hirsbrunner, U. Soltész ja P. Melcher)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Benyon, M. Huttunen ja M. Niejahr)

         Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: C.-D. Quassowski ja A. Tiemann, avustajanaan asianajaja T. Masing) ja Landkreis Waldshut (edustaja: asianajaja M. Núñez-Müller)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Lentoliikenteestä tehdyn Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton sopimuksen 18 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2408/92 soveltamista koskevasta menettelystä 5.12.2003 tehdyn komission päätöksen 2004/12/EY (Asia TREN/AMA/11/03 — Zürichin lentoaseman lähestymismenettelyjä koskevat Saksan liittotasavallan toimenpiteet) (EUVL 2004, L 4, s. 13) kumoamista koskeva vaatimus

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Sveitsin valaliitto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Saksan liittotasavalta ja Landkreis Waldshut vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 94, 17.4.2004 (aiemmin asia C-70/04).


title: Asia C-6/01: 15a Vara Cível da Comarca de Lisboan, 2a Secção, 25.5.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa ANOMAR – Associação Nacional de Operadores de Máquinas Recreativas ym. vastaan Portugalin tasavalta

text:
24.2.2001               FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 61/9
15a Vara Cı́vel da Comarca de Lisboan, 2a Secção,                          7)    Jos edellä kysymyksessä 6 selostetun järjestelmän on
25.5.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-                            katsottava rajoittavan palvelujen tarjoamisen vapautta
kaisupyyntö asiassa ANOMAR – Associação Nacional                                 EY:n perustamissopimuksen 59 artiklassa tarkoitetulla
de Operadores de Máquinas Recreativas ym. vastaan                                tavalla, onko se kuitenkin yhteensopiva yhteisön oikeu-
                       Portugalin tasavalta                                       den kanssa siltä osin kuin sitä sovelletaan erotuksetta
                                                                                jäsenvaltion omiin kansalaisiin ja siellä toimiviin yrityk-
                                                                                siin ja muiden jäsenvaltioiden kansalaisiin ja niissä toimi-
                            (Asia C-6/01)                                         viin yrityksiin, ja koska se perustuu yleistä etua koskeviin
                                                                                pakottaviin syihin (kuluttajien suojeleminen, rikollisuu-
                                                                                den estäminen, julkisen moraalin suojeleminen, rahapeli-
                           (2001/C 61/15)                                         tarjonnan rajoittaminen, julkisen edun mukaisten toimin-
                                                                                tojen rahoittaminen)?
15a Vara Cı́vel da Comarca de Lisboa, 2a Secção, on pyytänyt
25.5.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-                  8)    Sovelletaanko rahapelitoiminnan harjoittamiseen vapaata
pan yhteisöjen tuomioistuimeen 8.1.2001, Euroopan yhteisö-                        pääsyä taloudelliseen toimintaan ja vapautta harjoittaa
jen tuomioistuimelta asiassa ANOMAR – Associação Nacional                        taloudellista toimintaa koskevia periaatteita siten, että
de Operadores de Máquinas Recreativas ym. vastaan Portugalin                     jos muiden jäsenvaltioiden lainsäädännössä säädetään
tasavalta ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                                vähemmän rajoittavia edellytyksiä rahapelitoiminnan
                                                                                harjoittamiseksi, tästä seuraa sellaisenaan, että edellä
                                                                                kysymyksessä 6 selostettu portugalilainen sääntely on
1)    Onko rahapelien katsottava olevan EY:n perustamissopi-                      pätemätön?
      muksen 2 artiklassa tarkoitettua taloudellista toimintaa?
                                                                            9)    Ovatko Portugalin lainsäädännössä säädetyt, rahapelitoi-
2)    Onko rahapelien katsottava olevan ”tavaroita” koskevaa                      minnan harjoittamista koskevat rajoitukset suhteellisuus-
      toimintaa, ja kuuluvatko ne näin ollen EY:n perustamisso-                   periaatteen mukaisia?
      pimuksen 30 artiklan soveltamisalaan?
                                                                            10) Onko Portugalin lainsäädännössä säädetty järjestelmä,
                                                                                jossa toimilupa myönnetään juridisen edellytyksen (val-
3)    Onko pelilaitteiden valmistaminen, maahantuonti ja                          tion kanssa tarjouskilpailun perusteella tehty hallinnolli-
      myynti itsenäistä näitä laitteita koskevan toiminnan har-                   nen yksinoikeussopimus: em. decreto-lein nro 422/89
      joittamiseen nähden ja sovelletaanko näihin toimintoihin                    9 §) ja alueellisen edellytyksen (rahapelitoiminnan rajoit-
      näin ollen EY:n perustamissopimuksen 30 ja 34 artiklassa                    taminen pelialueilla sijaitseville kasinoille; em. decreto-
      määrättyä tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevaa pe-                      lein 3 §) perusteella, asianmukainen tai välttämätön
      riaatetta?                                                                  tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi?
4)    Kuuluuko rahapelitoiminnan harjoittaminen EY:n perus-                 11) Asetetaanko Portugalin lainsäädännössä (em. decreto-lein
      tamissopimuksen 37 artiklan soveltamisalaan, kun tämä                       nro 422/89 1 §, 4 §:n 1 momentin g kohta ja 169 § sekä
      määräys ei koske palvelujen tarjoamista koskevia yksinoi-                   28.11.1995 annetun decreto-lein nro 316/95 16 §:n
      keuksia?                                                                    1 momentin a kohta), kun siinä mainitaan rahapelit
                                                                                ja selostetaan ”rahapelilaitteiden” ja ”viihdepelilaitteiden”
                                                                                välistä juridista eroa, ja ilmaisun ”yksinomaan” rinnalla
5)    Onko rahapelitoiminnan harjoittamisen katsottava ole-                       käytetään ilmaisua ”pääasiallisesti”, kyseenalaiseksi mah-
      van ”palvelujen tarjoamista” ja kuuluuko se tällä perusteel-                dollisuus luonnehtia kyseistä käsitettä juridisten tulkintak-
      la EY:n perustamissopimuksen 59 artiklan ja sitä seuraa-                    riteerien avulla?
      vien artiklojen soveltamisalaan?
                                                                            12) Edellyttävätkö Portugalin lainsäädännössä käytetyt, tar-
6)    Rajoittaako (2.12.1989 annetun decreto-lein nro 422/89                      kemmin määrittämättömät juridiset käsitteet ”rahapelit”
      3 §:n 1 momentin ja 4 §:n 1 momentin kaltainen)                             (decreto-lein nro 422/89 1 § ja 169 §) ja ”viihdepelilait-
      säännös, jonka nojalla rahapelitoiminnan (josta saatava                     teet” (decreto-lein nro 316/95 16 §), luokiteltaessa erilai-
      tulos decreto-lein 1 §:n mukaan on satunnaista, koska se                    sia pelilaitteita, sellaista tulkintaa, jossa otetaan huomioon
      perustuu yksinomaan tai pääasiallisesti onneen) – johon                     myös kansallisille viranomaisille kuuluva vapaa harkinta-
      kuuluvat (ks. em. decreto-lein nro 422/89 4 §:n 1 mo-                       valta?
      mentin f ja g kohta) rahapelit sellaisilla laitteilla, joista
      saadaan suoraan voittoja pelimerkkeinä tai kolikoina,                 13) Vaikka katsottaisiinkin, ettei Portugalin lainsäädännössä
      sekä rahapelit sellaisilla laitteilla, joista ei saada suoraan              säädetä objektiivisia perusteita, joilla voitaisiin erottaa
      voittoja pelimerkkeinä tai kolikoina mutta joihin liittyy                   toisistaan rahapelilaitteet ja viihdepelilaitteet, rikkooko
      uhkapelien tai rahapelien piirteitä tai joissa tulos ilmoite-               se, että peliasioista vastaavalla tarkastusviranomaisella
      taan tiettynä määränä pisteitä, jotka riippuvat yksinomaan                  on harkintavaltaa luokitella laitteet eri ryhmiin, jotain
      tai pääasiallisesti onnesta – harjoittaminen on sallittua                   yhteisön oikeuden oikeussääntöä tai periaatetta?
      ainoastaan sellaisissa kasinotiloissa, jotka sijaitsevat decre-
      to-leilla perustetuilla pysyvillä tai tilapäisillä alueilla, EY:n
      perustamissopimuksen 59 artiklassa tarkoitetulla tavalla
      palvelujen tarjoamisen vapautta?


title: Asia F-33/07: Kanne 10.4.2007 — Toronjo Benitez v. komissio

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/26

         Kanne 10.4.2007 — Toronjo Benitez v. komissio
   (Asia F-33/07)
   (2007/C 129/45)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Alberto Toronjo Benitez (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Yleisen talousarvion ”Tutkimukseen ”tarkoitetuilla määrärahoilla palkattujen virkamiesten ylentämismenettelystä tehdyn päätöksen (sellaisena kuin se oli sekä 16.6.2004 että 20.7.2005 laaditussa versiossa) (jäljempänä ensimmäinen riidanalainen päätös) 2 artikla on katsottava lainvastaiseksi.

               —

               Komission päätös poistaa kantajalle väliaikaisena toimihenkilönä kertyneet 44,5 pistettä (jäljempänä toinen riidanalainen päätös) on kumottava.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka astui väliaikaisena toimihenkilönä komission palvelukseen 16.1.2000 Tutkimuksen pääosastolle, nimitettiin virkamieheksi samalle pääosastolle 16.4.2004 lukien. Kantaja siirrettiin 1.5.2005 Ulkosuhteiden pääosastolle. Kirjeellä, joka oli päivätty 16.6.2006, kantajalle ilmoitettiin, että pisteet, jotka hän oli saanut väliaikaisena toimihenkilönä, oli ensimmäisen riidanalaisen päätöksen nojalla poistettu siltä osin kuin hän oli siirtynyt yleisen talousarvion osaan ”Toiminta ”kuuluvaan virkaan ennen kuin kaksi vuotta oli kuulunut siitä, kun hänet oli palkattu koeajalla olevana virkamiehenä virkaan, joka kuului mainitun talousarvion osaan ”Tutkimus”.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ensinnäkin oikeussuojan, hallinnollisten toimien laillisuuden ja saavutettujen oikeuksien suojan periaatteiden loukkaamiseen, koska nimittävän viranomaisen on peruutettava lainvastainen päätös, jolla luodaan subjektiivisia oikeuksia, kohtuullisen ajan kuluessa, mikä ei ollut tilanne toisen riidanalaisen päätöksen kohdalla.
   Lisäksi kantaja väittää, että toisen riidanalaisen päätöksen 2 artiklassa on kyse sellaisten virkamiesten syrjinnästä, jotka on palkattu ”Tutkimukseen ”tarkoitetuilla määrärahoilla ja jotka pyytävät saada siirtoa ennen kuin kaksi vuotta on kulunut heidän palvelukseensa ottamisesta siltä osin kuin nämä virkamiehet menettävät siirron johdosta pisteensä samalla, kun virkamiehet, jotka siirretään toiseen virkaan viran puolesta tai jotka hoitavat merkittävinä pidettäviä virkoja, säilyttävät pisteensä.