title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 9 päivänä heinäkuuta 2003 asiassa T-102/00, Vlaams Fonds voor de Sociale Integratie van Personen met een Handicap vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Sosiaalipolitiikka – Euroopan sosiaalirahasto – Rahoitustuen määrän vähentäminen – Puolustautumisoikeudet – Asetuksen N:o 4253/88 24 artikla – Perustelut)

text:
C 213/26                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                           6.9.2003
                                             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                17 päivänä kesäkuuta 2003
                    2 päivänä heinäkuuta 2003
                                                                      asiassa T-52/00, Coe Clerici Logistics SpA vastaan Euroo-
                                                                                pan yhteisöjen komissio (1)
asiassa T-99/98, Hameico Stuttgart GmbH vastaan Euroo-
pan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (1)              (Kilpailu – Kantelu – EY 82 ja EY 86 artikla – Tutkittavaksi
                                                                                ottaminen – Satamapalvelut)
                                                                                (2003/C 213/49)
(Vahingonkorvauskanne – Yhteinen markkinajärjestely –
   Banaanit – Tuontijärjestelmä – Entisen DDR:n yritykset)                                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                          (2003/C 213/48)                             Asiassa T-52/00, Coe Clerici Logistics SpA, kotipaikka Trieste
                                                                      (Italia), edustajinaan asianajajat G. Conte, G. M. Giacomini ja
                                                                      E. Minozzi, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     yhteisöjen komissio (asiamiehinään R. Lyal ja L. Pignataro),
                                                                      jota tukee Autorità Portuale di Ancona, edustajinaan asianajajat
                                                                      S. Zunarelli, C. Perrella ja P. Manzini, jossa kantaja vaatii
                                                                      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan
                                                                      20.12.1999 päivätyn komission kirjeen (D 17482), jossa
Asiassa T-99/98, Hameico Stuttgart GmbH, aiemmin A & B
                                                                      kieltäydyttiin toteuttamasta toimenpiteitä kantajan EY 82 ja
Fruchthandel GmbH, kotipaikka Stuttgart (Saksa), Amhof
                                                                      EY 86 artiklaan perustuvan kantelun johdosta, yhteisöjen
Frucht GmbH, kotipaikka Schwabhausen (Saksa), Hameico
                                                                      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toi-
Dortmund GmbH, aiemmin Dessau-Bremer Frucht GmbH,
                                                                      mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. D. Cooke sekä
kotipaikka Dortmund (Saksa), Hameico Fruchthandelsgesell-
                                                                      tuomarit R. García-Valdecasas ja P. Lindh, kirjaaja: johtava
schaft mbH, aiemmin Bremen-Rostocker-Frucht GmbH, koti-
                                                                      hallintovirkamies J. Palacio González, on 17.6.2003 antanut
paikka Rostock (Saksa), Leipzig-Bremer Frucht GmbH, koti-
                                                                      tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
paikka Leipzig (Saksa), edustajanaan asianajaja G. Schohe,
prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan unionin neu-           1)     Kanne hylätään.
vosto (asiamiehinään J.-P. Hix ja A. Tanca), Euroopan yhteisö-
jen komissio (asiamiehinään K.-D. Borchardt ja A. von Bogdan-         2)     Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoite-
dy), joita tukevat Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään                     taan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
R. Silva de Lapuerta), jossa kantajat vaativat korvausta vahin-       3)     Autorità Portuale di Ancona vastaa omista oikeudenkäyntiku-
gosta, joka niille on aiheutunut banaanialan yhteisestä markki-              luistaan.
najärjestelystä 13 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvos-
ton asetuksen (ETY) N:o 404/93 (EYVL L 47, s. 1) ja banaanien
                                                                      (1 ) EYVL C 135, 13.5.2000.
tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän soveltamista koske-
vista yksityiskohtaisista säännöistä 10 päivänä kesäkuuta 1993
annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1442/93 (EYVL L 142,
s. 6) soveltamisen seurauksena, ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: presi-           YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
dentti B. Vesterdorf sekä tuomarit N. J. Forwood ja H. Legal,                             MIOISTUIMEN TUOMIO
kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on antanut 2.7.2003
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                               9 päivänä heinäkuuta 2003
                                                                      asiassa T-102/00, Vlaams Fonds voor de Sociale Integratie
1)     Kanne hylätään.                                                van Personen met een Handicap vastaan Euroopan yhtei-
                                                                                söjen komissio ( 1)
2)     Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne      (Sosiaalipolitiikka – Euroopan sosiaalirahasto – Rahoitus-
       velvoitetaan korvaamaan neuvoston ja komission oikeuden-       tuen määrän vähentäminen – Puolustautumisoikeudet –
       käyntikulut. Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeuden-            Asetuksen N:o 4253/88 24 artikla – Perustelut)
       käyntikuluistaan.
                                                                                (2003/C 213/50)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
( 1) EYVL C 312, 10.10.1998.
                                                                      Asiassa T-102/00, Vlaams Fonds voor de Sociale Integratie
                                                                      van Personen met een Handicap, kotipaikka Bryssel (Belgia),
 ---pagebreak--- 6.9.2003                 FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 213/27
edustajanaan asianajaja J. Stuyck, prosessiosoite Luxembur-                EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen
gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään                 53 artiklan soveltamisesta (Asia COMP/36.545/F3 aminoha-
H. M. H. Speyart ja L. Flynn), jossa kantaja vaatii Euroopan               pot) (EYVL 2001, L 152, s. 24) 7 päivänä kesäkuuta 2000
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoa-                  tehdyn komission päätöksen 2001/418/EY osittaista kumoa-
maan 31.1.2000 tehdyn komission päätöksen K(2000) 36,                      mista tai kantajalle määrätyn sakon alentamista, ensimmäisen
jolla vähennettiin Euroopan sosiaalirahastosta belgialaiselle              oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpa-
toimintaohjelmalle (flaaminkielinen yhteisö) yhteisön tavoit-              nossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit V. Tiili
teen nro 3 toteuttamiseksi myönnetyn tuen hyväksymisestä                   ja P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen,
25 päivänä marraskuuta 1994 tehdyllä päätöksellä K(1994)                   on antanut 9.7.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
3059 alun perin myönnetyn rahoitustuen määrää, ensimmäi-                   seuraava:
sen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoon-
panossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit P. Men-
                                                                           1)     Cheil Jedang Corp:n maksettavaksi määrätyn sakon suuruudeksi
gozzi ja M. Vilaras, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers,
on antanut 9.7.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on                              vahvistetaan 10 080 000 euroa.
seuraava:
                                                                           2)     Kanne hylätään muilta osin.
1)     Kumotaan 31.1.2000 tehty komission päätös K(2000) 36,               3)     Cheil Jedang Corp. velvoitetaan vastaamaan omista oikeuden-
       jolla vähennettiin Euroopan sosiaalirahastosta belgialaiselle              käyntikuluistaan sekä korvaamaan kaksi kolmannesta komis-
       toimintaohjelmalle (flaaminkielinen yhteisö) yhteisön tavoitteen           siolle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista. Komissio vastaa
       nro 3 toteuttamiseksi myönnetyn tuen hyväksymisestä 25 päi-                yhdestä kolmanneksesta omista oikeudenkäyntikuluistaan.
       vänä marraskuuta 1994 tehdyllä päätöksellä K(1994) 3059
       alun perin myönnetyn rahoitustuen määrää, koska sillä pienen-
       netään 181 067 euron suuruisella määrällä Vlaams Fonds              (1 ) EYVL C 316, 4.11.2000.
       voor de Sociale Integratie van Personen met een Handicapille
       myönnettyä Euroopan sosiaalirahaston tukea.
2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
( 1) EYVL C 176, 24.6.2000.
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                9 päivänä heinäkuuta 2003
                                                                           asiassa T-223/00, Kyowa Hakko Kogyo Co. Ltd ja Kyowa
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                 Hakko Europe GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen ko-
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                                   missio (1)
                    9 päivänä heinäkuuta 2003                              (Kilpailu – Kartelli tai muu yhteisjärjestely – Lysiini –
                                                                           Sakkojen laskennasta annetut suuntaviivat – Sovellettavuus
asiassa T-220/00, Cheil Jedang Corp. vastaan Euroopan                      – Kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuus – Liikevaihto –
                      yhteisöjen komissio ( 1)                                                Seuraamusten päällekkäisyys)
(Kilpailu – Kartelli tai muu yhteisjärjestely – Lysiini –                                             (2003/C 213/52)
Sakkojen laskennasta annetut suuntaviivat – Sovellettavuus
– Kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuus ja kesto – Liike-                                      (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                 vaihto – Lieventävät olosuhteet)
                          (2003/C 213/51)
                                                                           Asiassa T-223/00, Kyowa Hakko Kogyo Co. Ltd, kotipaikka
                                                                           Tokio (Japani), Kyowa Hakko Europe GmbH, kotipaikka
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                        Düsseldorf (Saksa), edustajinaan asianajajat C. Canenbley ja
                                                                           K. Diedrich, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan
                                                                           yhteisöjen komissio (asiamiehinään W. Wils, R. Lyal ja J. Flynn),
                                                                           jossa kantajat vaativat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan
Asiassa T-220/00, Cheil Jedang Corp., kotipaikka Lontoo                    ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta (Asia COMP/
(Yhdistynyt kuningaskunta), edustajinaan A. R. M. Bell, solici-            36.545/F3 – aminohapot) (EYVL 2001, L 152, s. 24) 7 päivänä
tor, asianajaja R. P. Gerrits, ja J. Killick, barrister, prosessiosoite    kesäkuuta 2000 tehdyn komission päätöksen 2001/418/EY
Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-                 osittaista kumoamista tai kantajille määrätyn sakon alentamis-
miehinään W. Wils, R. Lyal ja J. Flynn), jossa kantaja vaatii              ta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto),


title: Tuomioistuimen tuomio 26 päivänä heinäkuuta 2011 asiassa E-4/11 – Arnulf Clauder (direktiivi 2004/38/EY – perheenyhdistäminen – pysyvän oleskeluoikeuden omaavien ETA:n kansalaisten perheenjäsenten oleskeluoikeus – riittävien varojen edellytys)

text:
               24.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/9

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
   26 päivänä heinäkuuta 2011
   asiassa E-4/11
   Arnulf Clauder
   (direktiivi 2004/38/EY – perheenyhdistäminen – pysyvän oleskeluoikeuden omaavien ETA:n kansalaisten perheenjäsenten oleskeluoikeus – riittävien varojen edellytys)
   2011/C 344/06
   Asiassa E-4/11 Arnulf Clauder, Verwaltungsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein (Liechtensteinin ruhtinaskunnan hallintotuomioistuin) on esittänyt EFTAn tuomioistuimelle valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen 34 artiklan nojalla pyynnön, joka koskee 29 päivänä huhtikuuta 2004 Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY, sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, 16 artiklan 1 kohdan tulkitsemista yhdessä 7 artiklan 1 kohdan kanssa. EFTAn tuomioistuin, jonka muodostivat tuomioistuimen presidentti Carl Baudenbacher ja tuomarit Per Christiansen (esittelijä) ja Benedikt Bogason (ad hoc -tuomari), antoi 26 päivänä heinäkuuta 2011 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Direktiivin 2004/38/EY 16 artiklan 1 kohtaa yhdessä 7 artiklan 1 kohdan kanssa on tulkittava siten, että ETA:n kansalainen, jolla on oikeus pysyvään oleskeluun ja joka on vastaanottavassa ETA-valtiossa sosiaalietuuksia saava eläkeläinen, voi vaatia oikeutta perheenyhdistämiseen, vaikka myös perheenjäsen tulisi hakemaan sosiaalietuuksia.


title: Asia C-279/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Högsta domstolen – Ruotsi) – C More Entertainment AB v. Linus Sandberg (Ennakkoratkaisupyyntö — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Tekijänoikeus ja lähioikeudet — Direktiivi 2001/29/EY — Tietoyhteiskunta — Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistaminen — 3 artiklan 2 kohta — Urheilutapahtuman välittäminen suorana lähetyksenä internetsivustolla)

text:
               26.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Högsta domstolen – Ruotsi) – C More Entertainment AB v. Linus Sandberg
   (Asia C-279/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Tekijänoikeus ja lähioikeudet - Direktiivi 2001/29/EY - Tietoyhteiskunta - Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistaminen - 3 artiklan 2 kohta - Urheilutapahtuman välittäminen suorana lähetyksenä internetsivustolla))
   (2015/C 171/02)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Högsta domstolen

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: C More Entertainment AB

      Vastapuoli: Linus Sandberg

      Tuomiolauselma

   Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 3 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa mainitun 3 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettujen yleisradio-organisaatioiden yksinoikeus laajennetaan koskemaan pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan kaltaista yleisölle välittämistä, jollaista urheilukilpailuista internetissä välitettävät suorat lähetykset voivat olla, kunhan tällaisella laajentamisella ei puututa tekijänoikeuden suojaan.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013.


title: Asia T-749/16: Kanne 28.10.2016 – Stemcor London ja Samac Steel Supplies v. komissio

text:
               9.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/41

         Kanne 28.10.2016 – Stemcor London ja Samac Steel Supplies v. komissio
   (Asia T-749/16)
   (2017/C 006/51)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Stemcor London Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Samac Steel Supplies Ltd (Lontoo) (edustajat: asianajajat F. Di Gianni ja C. Van Hemelrijck)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin perimisestä tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Venäjän federaatiosta peräisin olevien kylmävalssattujen teräslevytuotteiden kirjatusta tuonnista 29.7.2016 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/1329 (EUVL 2016, L 210, s. 27) ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan polkumyyntiä koskevan perusasetuksen (EU) 2016/1036 10 artiklan 4 kohdan c alakohdassa säädetyn edellytyksen, joka koskee tuojalla olevaa tietoa polkumyynnistä, tulkinta ja soveltaminen on virheellinen ja lainvastainen.

                           —

                           Ensimmäinen osa: asetukseen (EU) 2016/1329 (riidanalainen asetus) sisältyvä tulkinta polkumyyntiä koskevan perusasetuksen (EU) 2016/1036 10 artiklan 4 kohdan c alakohdassa säädetystä edellytyksestä, joka koskee tuojalla olevaa tietoa polkumyynnistä, on virheellinen ja lainvastainen.

                           —

                           Toinen osa: polkumyyntiä koskevan perusasetuksen (EU) 2016/1036 10 artiklan 4 kohdan c alakohdan tulkinta Euroopan unionin oikeuden ja Maailman kauppajärjestön (WTO) polkumyyntisopimuksen tulkintaa koskevien vakiintuneiden menetelmien valossa osoittaa, että määrittääkseen, täyttyykö kyseinen edellytys, komission on arvioitava tuojalla todellisuudessa olevaa tietoa.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan edellytyksen ”tuonti on huomattavasti kasvanut” arviointi perustui virheellisesti ajanjaksoon, joka alkoi ensimmäisenä täytenä kuukautena sen jälkeen, kun tutkimuksen aloittaminen oli julkistettu Euroopan unionin virallisessä lehdessä, ja päättyi viimeisenä täytenä kuukautena, joka edelsi väliaikaisten toimenpiteiden määräämistä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisessa asetuksessa käytetty tulkinta polkumyyntiä koskevan perusasetuksen (EU) 2016/1036 10 artiklan 4 kohdan d alakohdassa säädetystä edellytyksestä ”[tuonnin huomattava] kasvu voi estää – – polkumyyntitullin korjaavan vaikutuksen” on virheellinen ja lainvastainen.

                           —

                           Ensimmäinen osa: komissio arvioi kyseistä perusasetuksen 10 artiklan 4 kohdan d alakohdassa säädettyä korjaavan vaikutuksen estämistä koskevaa edellytystä virheellisesti kokonaisuutena, vaikka sen olisi pitänyt tarkastella kunkin tuojan toimintaa erikseen määrittääkseen, myötävaikuttiko kunkin tuojan tuonti todella siihen, että kyseinen tuonnin kasvu saattoi estää polkumyyntitullien korjaavan vaikutuksen, kuten komissio väittää.

                           —

                           Toinen osa: riidanalainen asetus on virheellinen siltä osin kuin siinä katsotaan, että tuontitullien taannehtivalla soveltamisella kirjaamiskautena vältettäisiin tullien korjaavan vaikutuksen estäminen.


title: Asia T-654/13: Kanne 6.12.2013 — Gako Konietzko v. SMHV (pakkauksen muoto)

text:
               8.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/26

         Kanne 6.12.2013 — Gako Konietzko v. SMHV (pakkauksen muoto)
   (Asia T-654/13)
   2014/C 39/46
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Gako Konietzko (Bamberg, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Reinhardt)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 19.9.2013 asiassa R 2232/2012-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien valitusmenettelyssä aiheutuneet kulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kolmiulotteinen kuviomerkki, joka esittää pakkauksen muotoa, luokkiin 3, 5 ja 10 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 10 899 037

      Tutkijan päätös: Rekisteröinnin epääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia T-669/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.5.2015 – Trioplast Industrier v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Muovisten teollisuussäkkien markkinat — Kumoamiskanne — Kannekelpoinen toimi — Tutkittavaksi ottaminen — Vahingonkorvauskanne — Viivästyskorot — Selvän, rahassa määritellyn ja erääntyneen saatavan käsite — Oikeasuhteisuus — Oikeusvarmuus — Rangaistuksen ja seuraamuksen yksilökohtaisen määräämisen periaate — Oikeudellisen perustan puuttuminen — SEUT 266 artikla — Syy-yhteys)

text:
               27.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.5.2015 – Trioplast Industrier v. komissio
   (Asia T-669/14) (1)

   ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Muovisten teollisuussäkkien markkinat - Kumoamiskanne - Kannekelpoinen toimi - Tutkittavaksi ottaminen - Vahingonkorvauskanne - Viivästyskorot - Selvän, rahassa määritellyn ja erääntyneen saatavan käsite - Oikeasuhteisuus - Oikeusvarmuus - Rangaistuksen ja seuraamuksen yksilökohtaisen määräämisen periaate - Oikeudellisen perustan puuttuminen - SEUT 266 artikla - Syy-yhteys))
   (2016/C 232/15)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Trioplast Industrier AB (Smålandsstenar, Ruotsi) (edustajat: asianajajat T. Pettersson ja A. Johansson)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Bottka, L. Parpala ja P. Rossi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamisvaatimus 3.7.2014 päivättyyn komission kirjeeseen, joka koskee asiaa COMP/38.354 (Teollisuussäkit – Trioplast Industrier AB), väitetysti sisältyvästä päätöksestä ja SEUT 340 artiklan toiseen kohtaan perustuva vahingonkorvausvaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Trioplast Industrier AB velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 409, 17.11.2014.


title: Asia T-305/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  27.10.2005  — Eden v. SMHV (Yhteisön tavaramerkki — Hajumerkki  kypsän mansikan tuoksu  — Ehdoton hylkäysperuste — Merkki, jota ei voida esittää graafisesti — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan a alakohta)

text:
               24.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/22

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.10.2005 — Eden v. SMHV
   (Asia T-305/04) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hajumerkki ”kypsän mansikan tuoksu” - Ehdoton hylkäysperuste - Merkki, jota ei voida esittää graafisesti - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan a alakohta)
   (2005/C 330/54)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Eden SARL (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja M. Antoine-Lalance)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kantaja on nostanut kanteen SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 24.5.2004 tekemästä päätöksestä (asia R 591/2003-1), joka koskee hajumerkin ”kypsän mansikan tuoksu” rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004.


title: Asian T-199/95 poistaminen rekisteristä

text:
N:o C 131 /24           [ FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             26.4.97
eikä varsinkaan taannehtivasti ( ! ). Lisäksi komissio ei ole                          Asian T-137/96 ( ) poistaminen rekisteristä
ryhtynyt toimenpiteisiin EY:n perustamissopimuksen 54 ar
                                                                                ( 97/C 131 /58
tiklan 3 kohdan h alakohdan rikkomisen johdosta .
(') Tässä on kyse de minimis -sääntelystä, joka sisältyy yhteisön
     ohjeisiin pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävästä val                        (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     tion tuesta ( EYVL N:o C 213 , 19.8.1992, s . 2 ).
                                                                           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                           tuimen viidennen jaoston puheenjohtajan 23.1.1997 anta
                                                                           malla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet
                                                                           tu asia T-137/96, Valio Oy vastaan Euroopan yhteisöjen
Yhdistettyjen asioiden T-77/93 ym. ( 1 ) osittainen poistami              komissio .
                             nen rekisteristä
                              ( 97/C 131/55 )
                                                                           ( 1 ) EYVL N:o C 318 , 26.10.1996 .
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuimen ensimmäisen laajennetun jaoston puheenjohtajan
4.2.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
ristä on poistettu asia T-77/93 yhdistetyistä asioista T-77/
93 ym ., Werner Hülseberg ym . vastaan Euroopan unionin                         ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio .
                                                                           3 päivänä maaliskuuta 1994 annettujen kirjaajan ohjeiden
 (') EYVL N:o C 178 , 18.7.1990 .                                          18 artiklan 2 kohdan nojalla laaditut kirjaajan ohjeet asia
                                                                           najajille ja asiamiehille ensimmäisen oikeusasteen tuo
                                                                                mioistuimen kirjallista käsittelyä varten
                                                                                ( 97/C 131 /59 )
 Yhdistettyjen asioiden T-366/94 ym. H osittainen poista
                            minen rekisteristä                             I.     Kirjallisen käsittelyn tarkoitus
                               ( 97/C 131 /56 )
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjallisen
                                                                                käsittelyn tarkoituksena on asian yksilöiminen ja asi
 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                           anosaisten kaikkien vaatimusten esittäminen tuomiois
 tuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 4.2.1997 an                           tuimelle ilmoittamalla sille asian kannalta merkityksel
 tamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois                        liset     tosiseikat,     vaatimukset   sekä     asianosaisten
 tettu asia T-20/95 yhdistetyistä asioista T-366/94 ym .,                         oikeudelliset perusteet ja perustelut, jotta se kykenisi
 Hilde Diekmeier ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto                            antamaan ratkaisun asiassa .
 ja Euroopan yhteisöjen komissio .
 (') EYVL N:o C 74 , 25.3.1995 .
                                                                            II. Oikeudenkäyntikirjelmien esittäminen ja laatiminen
                                                                                1 . On hyödyllistä jäsentää oikeudenkäyntikirjelmät
                                                                                selkeästi, otsikoida eri osat ja numeroida kohdat
                                                                                juoksevasti . Jos oikeudenkäyntikirjelmät ovat laa
            Asian T-l 99/95 (') poistaminen rekisteristä                                joja, on toivottavaa, että jokaista osaa edeltäisi ly
                                ( 97/C 131/57).                                         hyt tiivistelmä sen sisällöstä ja että oikeudenkäyn
                                                                                tikirjelmästä laadittaisiin sisällysluettelo .
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
  Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                          2 . Koska jokainen asianosainen saa esittää ainoastaan
  tuimen laajennetun kolmannen jaoston puheenjohtajan                                   rajoitetun määrän oikeudenkäyntikirjelmiä (ensim
  22.1.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste                              mäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyk
  ristä on poistettu asia T-l 99/95 , Nouveau Garage SA ym.                             sen 47 artikla ) ja koska asian käsittelyn kuluessa
  vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.                                                 voidaan vedota uuteen perusteeseen ainoastaan tie
                                                                                tyin rajoitetuin edellytyksin ( työjärjestyksen 48 ar
  O EYVL N:o C 351 , 30.12.1995 .                                                       tikla ), on suositeltavaa esittää jo' ensimmäisissä oi
                                                                                keudenkäyntikirjelmissä ( kanteessa ja vastineessa )
                                                                                mahdollisimman täydellisesti kaikki perustelut.


title: Asia F-82/15: Kanne 26.5.2015 – ZZ v. EIP

text:
               24.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/59

         Kanne 26.5.2015 – ZZ v. EIP
   (Asia F-82/15)
   (2015/C 279/75)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat L. Isola ja G. Isola)

      Vastaaja: Euroopan investointipankki

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Yhtäältä päätöksen, jolla päätettiin olla korvaamatta kantajalle vuonna 2007 annetusta laserhoidosta aiheutuneita kuluja, ja toisaalta pankin vuonna 2014 tekemien kyseisestä päätöksestä seuranneiden ja siihen liittyvien päätösten kumoaminen

      Vaatimukset

               —

               Päätös, joka on annettu tiedoksi 4.12.2014, ja kaikki siihen liittyvät, siitä seuranneet ja sitä edeltäneet toimet, joihin kuuluvat epäilemättä EIP:n 8.1.2014, 31.1.2014, 14.2.2014, 24.2.2014, 30.4.2014 ja 3.7.2014 päivätyt kirjeet, sekä pankin asiantuntijalääkäri M:n 26.2.2008 antama lausunto ja lokakuussa 2008 antama raportti ja lopuksi lääkäri S:n 6.10.2014 antama lausunto on kumottava

               —

               EIP on velvoitettava korvaamaan 3  000 euron suuruinen summa, joka vastaa kantajan 29., 30. ja 31.10.2007 ja 21., 22. ja 23.11.2007 suoritetun laserhoidon antamisesta maksamaa summaa, ja maksamaan kohtuullinen korvaus henkisestä kärsimyksestä korkoineen ja hyväksyttyjen summien rahan arvon alenemiseen liittyvine korvauksineen

               —

               toissijaisesti Euroopan unioni on velvoitettava maksamaan 3  000 euron suuruinen summa korvauksena kantajalle Euroopan unionin epäselvien säännösten ja määräysten takia aiheutuneesta vahingosta korkoineen ja rahan arvon alenemiseen liittyvine korvauksineen

               —

               EIP ja Euroopan unioni on velvoitettava maksamaan yhteisvastuullisesti kohtuullinen korvaus henkisestä kärsimyksestä ja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12 päivänä joulukuuta 2002 asiassa T-63/01, The Procter & Gamble Company vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki – Saippuan muoto – Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpano – Puolustautumisoikeudet – Ehdottomat hylkäysperusteet – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
22.2.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 44/27
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                (SMHV) (asiamiehinään S. Bonne ja G. Schneider), jossa kantaja
                                                                      on nostanut kanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston
                   12 päivänä joulukuuta 2002                         (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 20.2.2001
                                                                      tekemästä päätöksestä (asia R 538/1999-2), joka koskee
asiassa T-63/01, The Procter & Gamble Company vastaan                 kirjainsanan BioID sisältävän kuviomerkin rekisteröintiä, en-
sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja                simmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien
                         mallit) (SMHV) (1)                           kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura Ramos
                                                                      sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja: J. Plingers,
(Yhteisön tavaramerkki – Saippuan muoto – Ensimmäisen                 on antanut 5.12.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on
oikeusasteen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpano –                  seuraava:
Puolustautumisoikeudet – Ehdottomat hylkäysperusteet –
     Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)              1)     Kanne hylätään.
                           (2003/C 44/50)                             2)     Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     (1 ) EYVL C 227, 11.8.2001.
Asiassa T-63/01, The Procter & Gamble Company, kotipaikka
Cincinnatti, Ohio (Yhdysvallat), edustajanaan asianajaja T. van
Innis, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan sisämarkkinoiden
harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamie-               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
hinään O. Montalto ja E. Joly), jossa kantaja on nostanut                              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
kanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramer-
kit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan 14.12.2000 teke-
mästä päätöksestä (asia R 74/1998-3), joka on annettu kanta-                             5 päivänä joulukuuta 2002
jalle tiedoksi 11.1.2001, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-          asiassa T-130/01, Sykes Enterprises, Incorp. vastaan sisä-
johtaja M. Vilaras sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja:   markkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mal-
hallintovirkamies D. Christensen, on antanut 12.12.2002                                           lit) (SMHV) (1)
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                      (Yhteisön tavaramerkki – Sanamerkki REAL PEOPLE, REAL
1)     Kanne hylätään.                                                SOLUTIONS – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyky –
                                                                           Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
2)     Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (2003/C 44/52)
( 1) EYVL C 134, 5.5.2001.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                      Asiassa T-130/01, Sykes Enterprises, Incorp., kotipaikka
                                                                      Tampa, Florida (Yhdysvallat), edustajanaan asianajaja E. Kör-
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            ner, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavara-
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                merkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehenään J. Crespo Carrillo),
                                                                      jossa kantaja on nostanut kanteen sisämarkkinoiden harmoni-
                   5 päivänä joulukuuta 2002                          sointiviraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslauta-
                                                                      kunnan 7.3.2001 tekemästä päätöksestä (asia R 504/2000-3),
asiassa T-91/01, BioID AG vastaan sisämarkkinoiden har-               joka koski sanamerkin REAL PEOPLE, REAL SOLUTIONS
     monisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)            rekisteröintiä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen
                                                                      jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
(Yhteisön tavaramerkki – Kuviomerkki, jossa on kirjainsana            R. M. Moura Ramos sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij,
BioID – Ehdottomat hylkäysperusteet – Asetuksen N:o 40/               kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on antanut
               94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)                     5.12.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                           (2003/C 44/51)                             1)     Kanne hylätään.
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     2)     Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      (1 ) EYVL C 245, 1.9.2001.
Asiassa T-91/01, BioID AG, kotipaikka Berliini (Saksa), kon-
kurssissa, edustajanaan asianajaja A. Nordemann, vastaan


title: Asia C-553/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 2.11.2011 — Bernhard Rintisch v. Klaus Eder

text:
               17.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 2.11.2011 — Bernhard Rintisch v. Klaus Eder
   (Asia C-553/11)
   2012/C 80/06
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Bernhard Rintisch

      Vastapuoli: Klaus Eder

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 89/104/ETY (1) 10 artiklan 1 kohtaa ja 2 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että nämä säännökset tavallisesti ja yleisesti ovat esteenä sellaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan on lähdettävä tavaramerkin (tavaramerkki 1) käyttämisestä myös silloin, kun tavaramerkkiä (tavaramerkki 1) käytetään muodossa, joka poikkeaa sen rekisteröidystä muodosta siten, että poikkeaminen ei vaikuta merkin (tavaramerkki 1) erottamiskykyyn, ja kun tavaramerkki on myös rekisteröity muodossa, jossa sitä käytetään (tavaramerkki 2)?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko edellä 1 kohdassa kuvailtu kansallinen säännös direktiivin 89/104/ETY mukainen, jos kansallista säännöstä tulkitaan rajoittavasti siten, ettei sitä sovelleta tavaramerkkiin (tavaramerkki 1), joka on rekisteröity ainoastaan toisen rekisteröidyn tavaramerkin (tavaramerkki 2), joka on rekisteröity muodossa, jossa sitä käytetään, suojan varmistamiseksi tai laajentamiseksi?

               3)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi tai toiseen kysymykseen kieltävästi:

                           a)

                           Eikö rekisteröityä tavaramerkkiä (tavaramerkki 1) käytetä direktiivin 89/104/ETY 10 artiklan 1 kohdassa ja 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla,

                                       aa)

                                       kun tavaramerkin haltija käyttää merkin sitä muotoa, joka poikkeaa tavaramerkin haltijan tavaramerkin (tavaramerkki 1) ja toisen tavaramerkin (tavaramerkki 2) rekisteröidystä muodosta vain sellaisilta osin, että poikkeaminen ei vaikuta merkkien (tavaramerkki 1 ja tavaramerkki 2) erottamiskykyyn;

                                       bb)

                                       kun tavaramerkin haltija käyttää kahta merkkimuotoa, joista kumpikaan ei vastaa rekisteröityä tavaramerkkiä (tavaramerkki 1) mutta joista kuitenkin yksi käytetty merkkimuoto (muoto 1) on sama kuin tavaramerkin haltijan toinen rekisteröity tavaramerkki (tavaramerkki 2) ja toinen tavaramerkin haltijan käyttämistä merkkimuodoista (muoto 2) poikkeaa molemmista rekisteröidyistä tavaramerkeistä (tavaramerkki 1 ja tavaramerkki 2) siltä osin, että poikkeaminen ei vaikuta merkkien erottamiskykyyn, ja kun tämä merkkimuoto (muoto 2) on enemmän samankaltainen tavaramerkin haltijan toisen tavaramerkin (tavaramerkki 2) kanssa?

                           b)

                           Saako jäsenvaltion tuomioistuin soveltaa direktiivin säännöksen (tässä direktiivin 89/104/ETY 10 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan a alakohdan) kanssa ristiriidassa olevaa kansallista säännöstä (tässä Saksan tavaramerkkilain (MarkenG) 26 §:n 3 momentin toista virkettä) tapauksissa, joiden tosiseikat olivat jo tapahtuneet ennen Euroopan unionin tuomioistuimen päätöstä, josta ensimmäistä kertaa käy ilmi perusteita jäsenvaltion kyseisen säännöksen yhteensoveltumattomuudelle direktiivin säännöksen kanssa (ks. asia C-234/06, Il Ponte Finanziaria v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto [BAINBRIDGE], tuomio 13.9.2007, Kok., s. I-1733), jos kansallinen tuomioistuin antaa suuremman arvon oikeudenkäynnin yhden osapuolen perustuslaissa taatulle luottamukselle siihen, että sen kanta on oikeudellisesti pätevä, kuin intressille panna täytäntöön direktiivin säännös?

      (1)  Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annettu ensimmäinen neuvoston direktiivi 89/104/ETY (EYVL L 40, s. 1).


title: Asia C-419/07: Kanne 12.9.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta

text:
               24.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/18

         Kanne 12.9.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta
   (Asia C-419/07)
   (2007/C 283/33)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: K. Mojzesowicz ja V. Bottka)

      Vastaaja: Ruotsin kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut kilpailusta sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen markkinoilla 16.9.2002 annetun direktiivin 2002/77/EY (1) (kilpailudirektiivi) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut direktiivin 2 artiklaa asianmukaisesti osaksi kansallista oikeuttaan

               —

               Ruotsin kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ruotsin hallituksen myöntämät toimiluvat lähettää digitaalisia lähetyksiä ovat valtion toimenpiteitä, joilla muun muassa säännellään digitaalisten lähetyspalvelujen käyttämistä ja siten epäsuorasti tällaisten palvelujen tarjoamista Ruotsin kuningaskunnassa. Tällä hetkellä voimassa oleviin toimilupiin liitetyllä ehdolla, jolla luvanhaltijat velvoitetaan noudattamaan yhteistyösopimuksen lupaehtojen 2 kohtaa, annetaan valtionyhtiö Boxerille välillinen monopoliasema niiden palvelujen osalta, jotka koskevat pääsynvalvontaa (mukaan lukien salaus), on vastoin kilpailudirektiivin 2 artiklan 1 kohtaa. Velvollisuuden noudattaa kyseistä yhteistyösopimuksen kohtaa säilyttäminen estää ns. täyden palvelun digitaalisten lähetyspalvelupakettien tarjoamisesta kiinnostuneita yrityksiä hyödyntämästä niitä oikeuksia, joita kilpailudirektiivin 2 artiklan 2 ja 3 kohdassa on tarkoitus taata yrityksille. Komissio toteaa näin ollen, että Ruotsi ei ole pannut kilpailudirektiiviä asianmukaisesti täytäntöön kansallisessa lainsäädännössään siltä osin kuin direktiivi koskee maanpäällisen verkon kautta tarjottavia siirto- ja lähetyspalveluja.

      (1)  EYVL L 249, s. 21.


title: Asia C-244/08: Kanne 4.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/28

         Kanne 4.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-244/08)
   (2008/C 209/42)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Aresu ja M. Afonso)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että siltä osin kuin kysymys on arvonlisäveron palautuksesta toiseen jäsenvaltioon tai kolmanteen maahan sijoittautuneelle verovelvolliselle myös siinä tapauksessa, että tällä on kiinteä toimipaikka, Italian tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — maan alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt 6.12.1979 annetun kahdeksannen neuvoston direktiivin 79/1072/ETY (1) 1 artiklan mukaisia velvoitteitaan, eikä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteisön alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt 17.11.1986 annetun kolmannentoista neuvoston direktiivin 86/560/ETY (2) 1 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se velvoittaa verovelvollisen, joka on sijoittautunut jäsenvaltioon tai kolmanteen valtioon mutta jolla on kiinteä toimipaikka ja joka kysymyksessä olevana ajankohtana tarjosi tavaroita tai palveluja Italiassa, hankkimaan arvonlisäveron palautuksen mainitussa direktiivissä tarkoitettua menettelyä käyttäen sen sijaan, että se voisi tehdä vähennyksen, kun tavaroiden tai palvelujen hankkiminen ei tapahdu Italiassa sijaitsevasta kiinteästä toimipaikasta vaan suoraan päätoimipaikasta käsin

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii kanteessaan yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että sellainen Italian säännös on yhteisön oikeuden vastainen, jossa velvoitetaan arvonlisävelvollinen, joka on sijoittautunut jäsenvaltioon tai kolmanteen maahan mutta jolla on kiinteä toimipaikka Italiassa ja joka on asianomaisena ajankohtana tarjonnut tavaroita tai palveluja Italiassa, hankkimaan arvonlisäveron palautuksen direktiiveissä 79/1072/ETY (kahdeksas arvonlisäverodirektiivi) ja 86/560/ETY tarkoitettua menettelyä käyttäen sen sijaan, että se voisi käyttää tavallista vähentämismenettelyä, josta säädetään direktiivissä 77/388/ETY (3) (kuudes arvonlisäverodirektiivi), niissä tapauksissa, joissa tavaroita ja palveluja ei hankita Italiassa sijaitsevasta kiinteästä toimipaikasta vaan suoraan ulkomailla sijaitsevasta päätoimipaikasta käsin.
   Tällainen säännös, joka merkitsee sitä, että verovelvollisten kannalta velvollisuuksien täyttäminen tulee raskaammaksi, on komission mukaan ristiriidassa kyseisten arvonlisäverodirektiivien säännösten ja taustalla olevien periaatteiden kanssa. Niiden mukaan ulkomaalaisen verovelvollisen, jolla on kiinteä toimipaikka Italiassa, ja joka tästä toimipaikasta käsin harjoittaa liiketoimintaa Italiassa, tulee voida käyttää kuudennessa direktiivissä säädettyä tavanomaista palautusmekanismia myös silloin, kun liiketoimintaa harjoitetaan myös päätoimipaikasta käsin.

      (1)  EYVL L 331, s. 11.

      (2)  EYVL L 326, s. 4.0.

      (3)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annettu neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia C-492/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Giudice di Pace di Mercato San Severino (Italia) on esittänyt 26.9.2011 — Ciro Di Donna v. Società imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA)

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Giudice di Pace di Mercato San Severino (Italia) on esittänyt 26.9.2011 — Ciro Di Donna v. Società imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA)
   (Asia C-492/11)
   2011/C 347/25
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Giudice di Pace di Mercato San Severino

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ciro Di Donna

      Vastaaja: Società imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA)

      Ennakkoratkaisukysymys

   Estävätkö ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 6 ja 13 artikla, Nizzassa 7.12.2000 julistetun Euroopan unionin perusoikeuskirjan, sellaisena kuin se hyväksyttiin Strasbourgissa 12.12.2007, 47 artikla, tietyistä sovittelun näkökohdista siviili- ja kauppaoikeuden alalla 21.5.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/52/EY (1), unionin oikeuden yleinen tehokkaan oikeussuojan periaate sekä ylipäätään unionin oikeus kokonaisuudessaan sen, että jossakin Euroopan unionin jäsenvaltioista annetaan sellaista lainsäädäntöä kuin Italiassa on annettu asetuksella (decreto legislativo) nro 28/2010 ja ministeriön asetuksella nro 180/2010, sellaisena kuin se on muutettuna ministeriön asetuksella nro 145/2011, jonka mukaan

               —

               tuomioistuin voi pakollista sovittelumenettelyä seuraavassa oikeudenkäynnissä pitää asianosaista vastaan puhuvana näyttönä sitä, että hän on ilman perusteltua syytä jättänyt osallistumatta tähän sovittelumenettelyyn

               —

               tuomioistuimen on evättävä sovintoehdotuksen torjuneelta, asian voittaneelta asianosaiselta sellaisten tälle aiheutuneiden kulujen korvaaminen, jotka ovat syntyneet sovintoehdotuksen laatimisen jälkeen, ja velvoitettava tämä korvaamaan asian hävinneelle asianosaiselle kyseisellä ajanjaksolla aiheutuneet kulut sekä maksamaan valtion talousarvion tulomomentille lisäksi jo suoritettua maksua (contributo unificato) vastaava määrä, jos tuomio, jolla torjutun sovintoehdotuksen laatimisen jälkeen vireille pantu asia ratkaistaan, vastaa täysin kyseisen ehdotuksen sisältöä

               —

               vakavista ja poikkeuksellisista syistä tuomioistuin voi evätä sovittelijalle maksetusta korvauksesta ja asiantuntijan veloittamasta palkkiosta asian voittaneelle asianosaiselle aiheutuneiden kulujen korvaamisen silloinkin, kun asian ratkaiseva tuomio ei täysin vastaa ehdotuksen sisältöä

               —

               tuomioistuimen on velvoitettava se asianosainen, joka on ilman perusteltua syytä jättänyt osallistumatta sovittelumenettelyyn, maksamaan valtion talousarvion tulomomentille tuomiosta suoritettavaa maksua (contributo unificato) vastaava määrä

               —

               sovittelija voi tai hänen jopa täytyy laatia sovintoesitys siinäkin tapauksessa, etteivät asianosaiset ole yksimielisiä ja vaikka asianosaiset jättäisivät osallistumatta menettelyyn

               —

               määräaika, jonka kuluessa sovitteluyritys on saatettava päätökseen, voi olla enintään neljä kuukautta

               —

               senkin jälkeen, kun neljän kuukauden määräaika menettelyn alkamisesta lukien on päättynyt, kanteen nostaminen on mahdollista vasta sitten, kun sovitteluelimen kansliasta on saatu sovittelijan laatima pöytäkirja, josta käy ilmi, ettei yksimielisyyteen päästy, ja esitetään torjuttu esitys

               —

               ei ole pois suljettua, että sovittelumenettelyjen määrä — ja näin ollen myös asian ratkaisemiseen kuluva aika — voi moninkertaistua sen mukaan, kuinka monta uutta vaatimusta saman, tällä välin käynnistyneen oikeudenkäynnin yhteydessä lainmukaisesti esitetään

               —

               pakollisen sovittelumenettelyn kustannukset ovat vähintään kaksi kertaa korkeammat kuin sen oikeudenkäynnin kustannukset, joka sovittelumenettelyllä pyritään välttämään, ja ero kasvaa eksponentiaalisesti riita-asian arvon kasvaessa (niin, että sovittelumenettelyn kustannukset nousevat jopa yli kuusinkertaisiksi oikeudenkäyntiin verrattuna) tai sen monimutkaisuuden lisääntyessä (jälkimmäisessä tapauksessa siksi, että tällöin on tarpeen nimittää menettelyn asianosaisten kustannuksella asiantuntija, joka auttaa sovittelijaa erityistä teknistä osaamista edellyttävissä riita-asioissa, vaikka asiantuntijan laatimaa teknistä lausuntoa tai häneltä saatuja tietoja ei voida käyttää myöhemmässä oikeudenkäynnissä)?

      (1)  EUVL L 136, s. 3.


title: Asia C-448/02: Helleenien tasavallan 11.12.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
8.2.2003                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 31/13
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                        tehdyt mallit osoittavat elinkeinotoiminassa tavaraoiden maan-
                                                                      tieteellistä alkuperää, ja että malli ei ole välittömästi tunnistetta-
                                                                      vissa osoituksena tavaroiden maantieteellisestä alkuperästä,
1.    kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asias-           vaan toiminnallisena osana.
      sa T-36/01, Glaverbel vastaan harmonisointivirasto (lasi-
      kuviointi), 9.10.2002 antaman tuomion siltä osin kuin
      tuomioistuin katsoi, että sisämarkkinoiden harmonisoin-
                                                                      (1 ) EYVL C 118, 21.4.2001, s. 41.
      tiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäinen valituslau-
                                                                      (2 ) EYVL L 11, 14.1.1994, s. 1.
      takunta ei loukannut yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä
      joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
      N:o 40/90 (2) 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa päätöstä
      R 137/2000-1 30.11.2000 tehdessään.
2.    kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
      merkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan
      30.11.2000 tekemän päätöksen R 137/2000-1, jolla
      hylättiin hakemus N:o 811 281, joka koski tavaroiden
      pinnalla käytettävän mallin (lasikuvionti) rekisteröimistä
      tavaramerkiksi asetuksen (ETY) N:o 40/90 7 artiklan
                                                                      Helleenien tasavallan 11.12.2002 Euroopan yhteisöjen
      1 kohdan b alakohdan perusteella;
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
3.    velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tava-
      ramerkit ja mallit) korvaamaan oikeudenkäynnistä ja                                         (Asia C-448/02)
      muutoksenhausta aiheutuvat kulut.
                                                                                (2003/C 31/19)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Helleenien tasavalta on nostanut 11.12.2002 Euroopan yhtei-
                                                                      söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                      siota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat valtion oikeudellisen
Kumoamalla valituksen kohteena olevan päätöksen siltä osin            neuvoston varanpuheenjohtajat Ioannis Chalkias ja Georgios
kuin kyse on asetuksen 40/94 7 artiklan 3 kohdan mukaisia             Kanellopoulo, prosessiosoite Luxemburgissa Kreikan suurlähe-
perusteita koskevasta kuulemisoikeuden loukkaamisesta, ja             tystö, 177 Val Ste Croix.
tekemällä näin yksinomaan tällä perusteella, valituksen kohtee-
na oleva tuomio sallii yhteisön tavaramerkkihakemuksen rekis-
teröimistä koskevan päätöksen pysyä voimassa asetuksen
7 artiklan 1 kohdan b alakohdan osalta.                               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                      –      kumoaa komission päätöksen K (2002) 3771/
                                                                             14.10.2002, jolla muutettiin päätöstä 1999/187/EY (1),
Kantaja väittää, että jotta SMHV ryhtyisi välttämättömiin                    jolla jätettiin tietyt jäsenvaltioille Euroopan maatalouden
toimenpiteisiin noudattaakseen valituksen kohteena olevaa                    ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston puitteissa kertyneet
tuomiota, SMHV voisi ottaa tarkasteltavaksi kantajan 7 artiklan              menot yhteisön rahoituksen ulkopuolelle ( 2), siltä osin
3 kohtaa koskevat perustelut muuttamatta asetuksen 7 artiklan                kuin kyseinen päätös koskee peltokasvialalla Helleenien
1 kohdan b alakohdan tulkintaa. Näin ollen kantaja katsoo,                   tasavallan osalta varainhoitovuonna 1995 tehtyjä rahoi-
että sillä on oikeus hakea muutosta kyseiseen tuomioon.                      tusoikaisuja, tai toissijaisesti muuttaa tätä päätöstä.
Kantaja esittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
oli väärässä katsoessaan kyseiseltä merkiltä puuttuvan erotta-        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
miskyvyn asetuksen N:o 40/49 7 artiklan 1 kohdan b alakoh-
dan tarkoittamalla tavalla, ja että tämä perustuu mainitun
artiklan virheelliseen arviointiin ja tulkintaan. Kantaja myös        –      Eroja ei ole olemassa: asetuksen (ETY) N:o 729/70
väittää, että valituslautakunta oli väärässä katsoessaan, että               5 artiklan 2 kohdan 3 alakohdan virheellinen tulkinta ja
kuluttajat eivät ole tottuneet katsomaan, että lasilevyn pinnalle            soveltaminen.
 ---pagebreak--- C 31/14                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                            8.2.2003
–      Vuosien 1994, 1995 ja 1996 satojen osalta on jo samoilla         Kanneperusteet ja oikeudelliset perustelut
       perusteilla tehty kiinteämääräisiä oikaisuja: perustelujen
       puuttuminen tai perustelujen riittämättömyys, joka kos-
       kee tosiseikkoja koskevaa virhettä, tosiseikkojen arviointi-
       virhettä ja asian kannalta merkityksellisten tietojen sivuut-    Direktiivissä säädetty määräaika kului umpeen 31.7.2001.
       tamista.
–      Toissijaisesti: komission toimivallan puuttuminen kysei-
       sena ajankohtana: asetuksen 729/70 5 artiklan 2 kohdan           (1 ) EYVL L 201, 31.7.1999, s. 77.
       3 alakohdan ja asetuksen 1663/95 virheellinen tulkinta
       ja soveltaminen.
( 1) EYVL L 61, 10.3.1999, s. 37.
( 2) EYVL L 280, 18.10.2002, s. 88.
                                                                        Tribunale penale di Ternin (Italia) 20.11.2002 tekemällään
                                                                        päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosoikeu-
                                                                                denkäynnissä Antonio Nisellia vastaan
Euroopan yhteisöjen komission 11.12.2002 Espanjan ku-
               ningaskuntaa vastaan nostama kanne                                                 (Asia C-457/02)
                          (Asia C-449/02)
                                                                                (2003/C 31/21)
                           (2003/C 31/20)
                                                                        Tribunale penale di Terni (Italia) on pyytänyt 20.11.2002
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 11.12.2002 Euroo-              tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-              mioistuimeen 18.12.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksi-           melta ennakkoratkaisua rikosoikeudenkäynnissä Antonio Ni-
kön virkamiehet, oikeudellinen neuvonantaja Maria Patakia ja            sellia vastaan seuraaviin kysymyksiin sen selvittämiseksi, onko
Isabel Martínez del Peral, prosessiosoite Luxemburgissa.                direktiivillä 75/442/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna
                                                                        direktiivillä 91/156/ETY ( 2), käyttöön otettua ”jätteen” määri-
                                                                        telmää edelleen tulkittava tämän päivän Italiassa edellä mainit-
                                                                        tujen yhteisöjen tuomioistuimen tuomioiden tai 8.7.2002
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            annetun decreto legislativon nro 138, joka on muunnettu
                                                                        laiksi 8.8.2002, 14 §:n valossa:
–      toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut
       tutkintotodistusten tunnustamisjärjestelmän perustami-
       sesta vapauttamisdirektiivien ja siirtymätoimenpiteistä
       annettujen direktiivien soveltamisalaan kuuluvan amma-           Onko mahdollista, että jätteen käsite riippuu välttämättömästi
       tillisen toiminnan osalta sekä tutkintotodistusten yleisen       seuraavasta edellytyksestä: että ilmaisuja ”hävittää”, ”aikoo
       tunnustamisjärjestelmän täydentämisestä 7 päivänä kesä-          hävittää” tai ”on velvollinen hävittämään”, jotka on saatettu
       kuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston             voimaan Italiassa 5.2.1997 annetun decreto legislativon
       direktiivin 1999/42/EY ( 1) mukaisia velvoitteitaan, koska       nro 22/97 6 §:n 1 momentin a alakohdalla, on tulkittava
       se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen             seuraavasti:
       edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
       tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle
                                                                        a)     ”hävittää”: kaikki sellaiset toimenpiteet, joilla materiaalit,
                                                                               aineet tai esineet suoraan tai välillisesti saatetaan huoleh-
–      velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-                    dittaviksi tai hyödynnettäviksi decreto legislativon
       denkäyntikulut.                                                         nro 22/97 liitteiden B ja C mukaisesti:


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 27 päivänä kesäkuuta 2000 asiassa T-608/97, Onno Plug vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Asianomaiselle vastainen päätös – Vahvistava päätös – Tutkimatta jättäminen)

text:
9.9.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 259/21
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                               Poperinge (Belgia), Noël Boone SPRL, kotipaikka Herseaux
                  MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                 (Belgia), J. Grayet et G. Heidner SPRL, kotipaikka Welkenraedt
                                                                         (Belgia), Straps SA, kotipaikka Chaudfontaine (Belgia), Ziegler
                  27 päivänä kesäkuuta 2000                              SA, kotipaikka Bryssel, Maison Parent SCRL, kotipaikka Her-
                                                                         tain (Belgia), Magemon SA, kotipaikka Liège (Belgia), Garsou-
asiassa T-608/97, Onno Plug vastaan Euroopan yhteisöjen                  Augenot SPRL, kotipaikka Verviers (Belgia), Somimpex SPRL,
                           komissio (1)                                  kotipaikka Mouscron (Belgia), edustajinaan asianajajat P. Cave-
                                                                         naile ja K. Tanghe, Liège, prosessiosoite Luxemburgissa asian-
                                                                         ajotoimisto A. Schmitt, 62 avenue Guillaume, vastaan Euroo-
(Henkilöstö – Asianomaiselle vastainen päätös – Vahvistava               pan unionin neuvosto (asiamiehinään M. C. Giorgi ja G. Hout-
               päätös – Tutkimatta jättäminen)                           tuin) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään H. van
                                                                         Lier), jossa kantajat vaativat vahingonkorvausta vahingosta,
                         (2000/C 259/36)                                 jonka ne väittävät kärsineensä siitä syystä, että Euroopan
                                                                         yhtenäisasiakirjalla toteutettiin 1.1.1993 alkaen sisämarkkinat
                                                                         ja että tämän seurauksena tulliasioitsijoiden siihen päivään asti
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        harjoittama toiminta tuli tarpeettomaksi, yhteisöjen ensimmäi-
                                                                         sen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien ko-
Asiassa T-608/97, Onno Plug, Euroopan yhteisöjen Komission               koonpanossa: puheenjohtaja K. Lenaerts ja tuomarit J. Azizi ja
entinen väliaikainen toimihenkilö, kotipaikka Thônex (Sveitsi),          M. Jaeger, kirjaaja: H. Jung, on 16.6.2000 antanut määräyksen,
edustajinaan asianajajat G. Vandersanden ja L. Lévi, Bryssel,            jonka määräysosa on seuraava:
prosessiosoite Luxemburgissa Société de gestion fiduciaire
SARL, 2-4 rue Beck, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                 1)    Asiat T-6511/97 ja T-619/97–T-627/97 yhdistetään oikeu-
(asiamiehinään G. Valsesia ja J. Currall), jossa kantaja vaatii                denkäyntiä varten.
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komis-
sion 14.1.1997 päivättyyn kirjeeseen sisältyneen päätöksen ja            2)    Kanteet hylätään selvästi täysin perusteettomina.
tarvittaessa 12.9.1997 tehdyn päätöksen, jolla on hylätty
16.4.1997 tehty vaatimus, yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-               3)    Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne
teen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa:                      velvoitetaan korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut.
puheenjohtaja R. Garcı́a-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh ja
J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on 27.6.2000 antanut määräyk-            4)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
sen, jonka määräysosa on seuraava:
1)    Kanne jätetään tutkimatta.                                         (1) EYVL C 55, 20.2.1998 ja C 94, 28.3.1998.
2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 55, 20.2.1998.
                                                                         YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                                  15 päivänä kesäkuuta 2000
                  MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                         asiassa T-614/97, Aduanas Pujol Rubio SA ja muut vastaan
                  16 päivänä kesäkuuta 2000                              Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                                missio (1)
yhdistetyissä asioissa T-611/97 ja T-619/97–T-627/97,
Transfluvia NV ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto
                                                                         (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Euroopan yhtenäis-
             ja Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                         asiakirja – Tulliasioitsija – Selvästi täysin perusteeton
                                                                                kanne)
(Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Euroopan yhtenäis-
asiakirja – Tulliasioitsija – Selvästi täysin perusteeton
                              kanne)                                                              (2000/C 259/38)
                         (2000/C 259/37)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
             (Oikeudenkäyntikielet: ranska ja hollanti)                  Asiassa T-614/97, Aduanas Pujol Rubio SA, kotipaikka Barce-
                                                                         lona (Espanja), edustajanaan asianajaja S. Muñoz Machado,
Yhdistetyissä asioissa T-611/97 ja T-619/97–T-627/97, Trans-             Madrid, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
fluvia NV, kotipaikka Menen (Belgia), Wybo Nv, kotipaikka                A. May, 398 route d’Esch, vastaan Euroopan unionin neuvosto


title: Asia F-19/16: Kanne 5.4.2016 – ZZ v. EIP

text:
               4.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/52

         Kanne 5.4.2016 – ZZ v. EIP
   (Asia F-19/16)
   (2016/C 243/57)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat A. Senes ja L. Payot)

      Vastaaja: Euroopan investointipankki (EIP)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kantajan eläkeoikeuksien väitetyn menettämisen korvaaminen hänelle korkoineen tai vaihtoehtoisesti niiden eläkeoikeuksien palauttaminen korkoineen, jotka kantaja väittää menettäneensä siirrettäessä kyseiset oikeuden vastaajan eläkejärjestelmään

      Vaatimukset

               —

               Euroopan investointipankki on velvoitettava korvaamaan vahinko, joka kantajalle on aiheutunut hänen eläkeoikeuksiensa menettämisestä 55 641,17 euron suuruudelta lisättynä taannehtivasti lasketuilla sovellettavan korkokannan mukaisilla koroilla aivan kuin alkuperäinen siirto olisi tehty hänen Istituto Nazionale della Previdenza Socialessa olevien eläkeoikeuksien koko määrän mukaisesti alkuperäinen siirtopyyntö tehtäessä

               —

               EIP on vaihtoehtoisesti velvoitettava palauttamaan välittömästi eläkekuukaudet ZZ:lle euron 55 641,17 suuruudelta lisättynä taannehtivasti lasketuilla sovellettavan korkokannan mukaisilla koroilla aivan kuin alkuperäinen siirto olisi tehty hänen Istituto Nazionale della Previdenza Socialessa olevien eläkeoikeuksien koko määrän mukaisesti. Tässä tapauksessa laskelmat ehdotetaan tehtäviksi EIP:n henkilöstön eläkejärjestelmää koskevan säännöstön 71.1.1. artiklan mukaisesti

               —

               EIP on velvoitettava vastaamaan kaikista sellaisista muista korvauksista, joita unionin yleinen tuomioistuin pitää perusteltuina

               —

               EIP on velvoitettava korvaamaan tämän oikeudenkäynnin kulut, joiden määräksi on arvioitu 3 000 euroa.


title: Asia C-252/09: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 19.11.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/29

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 19.11.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-252/09) (1)

   2010/C 51/56

      Oikeudenkäyntikieli: portugali

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 205, 29.8.2009.


title: Asia C-312/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Alba Iulia (Romania) on esittänyt 7.6.2013 — Claudiu Roșu v. Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu — Activitatea de Inspecție Fiscală

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Alba Iulia (Romania) on esittänyt 7.6.2013 — Claudiu Roșu v. Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu — Activitatea de Inspecție Fiscală
   (Asia C-312/13)
   (2013/C 226/11)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Claudiu Roșu

      Vastapuoli: Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu — Activitatea de Inspecție Fiscală

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 73 ja 78 artiklaa tulkittava siinä tapauksessa, että myyjä luokitellaan jälkikäteen arvonlisäverovelvolliseksi ja sopimuspuolet vahvistavat kiinteän omaisuuden luovutuksen vastikkeen (hinnan) mainitsematta mitään arvonlisäverosta, tulkittava siten, että veron perusteen muodostaa

               a)

               omaisuuden luovutuksen vastike (hinta), jonka sopimuspuolet ovat vahvistaneet, vähennettynä arvonlisäverokannalla, vai

               b)

               sopimuspuolten sopima tavaran luovutuksen vastike (hinta)?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).


title: Union européenne de l'Artisanat et des Petites et Moyennes Entreprisesin 5.9.1996 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-135/96)

text:
26.10.96            UFI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 318/21
kuten vastaaja on tehnyt matkustuspäivien osalta, on                     kasta tehdyn sopimuksen 2 artiklan 2 kohdassa tarkoi
pidettävä FAPT-virkamiehiin kohdistuvana syrjintänä .                    tettuja pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevin osin,
Kantaja korostaa tältä osin, että vastaaja ei voi katsoa, että           ja
virkamiehen, jolle korvataan lentolipun hinta sillä perus
teella, että hänen asemapaikkansa ja hänen lähtöpaikkansa
                                                                    — velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku
välinen ero on yli 500 kilometriä siitä riippumatta , onko               lut .
kyseessä FAPT-virkamies vaiko FAC-virkamies, matkustus
päiviä on enemmän kuin kaksi päivää, paitsi jos tämä
perustelee tarvitsevansa lisäaikaa, kun taas kantajalle             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kyseessä on kaksi täysin erilaista tilannetta . FAC-virkamie
hille myönnetyt kaksi matkustuspäivää koskevat virkamie
hiä , joiden asemapaikan ja lähtöpaikan välinen ero on              Tämä kanne koskee ensimmäistä direktiiviä, jolla pannaan
muutamia satoja kilometrejä, kun taas FAPT-virkamies on             täytäntöön tiettyjen työmarkkinaosapuolten yhteisön ta
usein useiden tuhansien kilometrien päässä lähtöpaikastaan          solla tekemä sopimus, joka perustuu Rooman sopimuksen,
ja sellaisissa paikallisissa oloissa, jotka tekevät matkoista       sellaisena kuin se on muutettuna Maastrichtin sopimuk
usein pidempiä ja vaikeampia .                                      sella, liitteenä olevan sosiaalipolitiikkaa koskevan pöytäkir
                                                                    jan liitteenä olevaan sosiaalipolitiikasta tehtyyn sopimuk
                                                                    seen. Kantaja , joka on Euroopan tasolla toimiva pienten ja
Kantaja väittää lopuksi, että 21.12.1994 annetut ohjeet             keskisuurten yritysten työnantajaliitto, riitauttaa kyseisen
ovat lainvastaisia, koska ne on toisaalta annettu neuvotte
lematta etukäteen henkilöstösäännön 110 artiklan mukais
                                                                    direktiivin tällaisia yrityksiä koskevin osin .
ten edustusryhmien kanssa, ja toisaalta, koska niitä ei ole
perusteltu pätevästi ja niissä on runsaasti epäjohdonmukai         Komissio on vuodesta 1983 lähtien valmistellut vanhem
suuksia, epätarkkuuksia , epätäsmällisyyttä ja ristiriitai         painlomaa ja perhesyistä myönnettävää lomaa koskevaa
suuksia .                                                           direktiiviehdotusta . Koska tämä teksti kohtasi monia vai
                                                                    keuksia , komissio päätti tammikuussa 1995 käyttää tässä
                                                                    asiassa sosiaalipolitiikasta tehdyssä sopimuksessa määrät
                                                                    tyä uutta menettelyä . Kantajaa kuultiin muiden organisaa
                                                                    tioiden kanssa kyseisen sopimuksen 3 artiklan 2 kohdan
                                                                    mukaisesti työmarkkinaosapuolten ensimmäisen kuulemi
                                                                    sen yhteydessä . Se syrjäytettiin järjestelmällisesti direktiivin
                                                                    antamiseen johtaneista neuvotteluista, vaikka se oli useaan
                                                                    otteeseen perustellusti ilmoittanut toiveensa osallistua
Union européenne de l'Artisanat et des Petites et Moyennes          niihin .
Entreprisesin 5.9.1996 Euroopan unionin neuvostoa
                    vastaan nostama kanne
                                                                    Kantaja katsoo, että riidanalainen säädös koskee sitä
                        ( Asia T-135/96 )                           suoraan ja erikseen . Se korostaa tältä osin, että sosiaalipo
                          ( 96/C 318/38 )                           litiikasta tehdyn sopimuksen 2 artiklan 2 kohdassa viitataan
                                                                    nimenomaisesti tarpeeseen olla vaikeuttamatta pienten ja
                                                                    keskisuurten yritysten perustamista tai niiden kehittämistä .
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       Tarkemmin sanottuna vanhempainlomalla on keskeinen
                                                                    merkitys pienille ja keskisuurille yrityksille .
Union europeenne de 1'Artisanat et des Petites et Moyennes          Kantaja väittää, että kun direktiivin liitteenä olevan puite
Entreprises, kotipaikka Bryssel, on nostanut 5.9.1996               sopimuksen 2 lausekkeen 3 kohdan f alakohdassa määrä
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois              tään vain mahdollisuudesta sallia erityisjärjestelyjä pienten
tuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan .
                                                                    yritysten toiminnan ja rakenteellisten tarpeiden huomioon
Kantajan edustajina ovat asianajaja Francis Herbert, Brys
                                                                    ottamiseksi, se ei täytä edellä mainitun sopimuksen 2 artik
sel, ja asianajaja Genevieve Tuts, Liege, ja prosessiosoite
                                                                    lan 2 kohdan vaatimuksia , koska velvollisuus on tehty
Luxemburgissa asianajotoimisto Carlos Zeyen, 67 rue                 vapaaehtoiseksi ja koska keskisuuria yrityksiä ei mainita .
Ermesinde .
                                                                    Kantaja täsmentää tältä osin, että se oli arvostellut
                                                                    13.12.1995 päivätyssä kirjeessään puitesopimusta seuraa
                                                                    van kolmen kohdan osalta : se, ettei vanhempainloman
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin
                                                                    siirtämismahdollisuutta yritykseen liittyvistä syistä ole ulo
                                                                    tettu koskemaan keskisuuria yrityksiä , irtisanomissuojaa
                                                                    koskevan poikkeusjärjestelmän ulottaminen niihin tapauk
— ensisijaisesti kumoaa EY:n perustamissopimuksen                   siin, joissa työnantajan taloudelliset intressit ovat vaarassa
     173 artiklan nojalla UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n teke            työsopimuksen voimassa pitämisen vuoksi vanhempainlo
     mästä vanheimpainlomaa koskevasta puitesopimukses             man aikana ja sen jälkeen , sekä käsiteollisuusalan tarve
     ta 3 päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston direk           rajoittaa vanhempainlomaoikeus pikkulapsiin .
     tiivin 96/34/EY ( EYVL N:o L 145 , s . 4 , 19.6.1996 ),
                                                                    Kantaja väittää, että on rikottu yhdenvertaisuusperiaatetta,
— toissijaisesti kumoaa EY:n perustamissopimuksen 173               sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 2 artiklan 2 kohtaa,
     artiklan nojalla kyseisen direktiivin vain sosiaalipolitii    3 artiklan 3 kohtaa ja 4 artiklaa, sekä riidanalaisen
 ---pagebreak--- N:oC 318/22             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      26.10.96
direktiivin 12 . perustelukappaleessa ilmaistua toissijaisuus      Näistä selityksistä eivät millään tavoin ilmene kantajalle ne
periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta . Kantaja väittää           tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevat päätelmät,
lisäksi, että on rikottu patere legem quam ipse fecisti             joihin komission päätös perustuu . Täsmällisemmin ilmais
-periaatetta, koska komissio itse on todennut sosiaali             tuna komissio ei tutkinut niiden tietojen luottamuksellisuu
politiikkaa koskevan pöytäkirjan täytäntöönpanosta                  den tärkeyttä, jotka se päätti antaa .
14.12.1993 antamassaan tiedonannossa kantajan olevan
etujärjestö .
                                                                    Valio Oy:n 9.9.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota
Automobiles Peugeot SA-yhtiön 6.9.1996 Euroopan yhtei                                   vastaan nostama kanne
           söjen komissiota vastaan nostama kanne                                            ( Asia T-137/96 )
                          ( Asia T-136/96 )                                                    ( 96/C 318/40 )
                            ( 96/C 318/39 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                    Valio Oy on nostanut 9.9.1996 Euroopan yhteisöjen
Automobiles Peugeot SA-yhtiö, kotipaikka Pariisi ( Ranska ),        ensimmäisen        oikeusasteen     tuomioistuimessa   kanteen
on nostanut 6.9.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö             jia ovat asianajajat Francis Herbert ja Daniel M. Tomasevic,
jen komissiota vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja            Bryssel, asianajotoimisto Loeff Claeys Verbeke, oikeuden
Xavier de Roux, Pariisi, ja prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                    käyntiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Carlos
asianajotoimisto Jacques Loesch , 11 rue Goethe .
                                                                    Zeyen , 67 rue Ermesinde, L-1050 Luxemburg.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin                                                              Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                    istuin
— kumoaa 19.7.1996 tehdyn Euroopan yhteisöjen komis
     sion päätöksen, joka koskee valituksia nro 35.988 ,            — kumoaa komission Suomen pysyvälle edustajalle Euroo
     35.989 , 35.990 ja 35.991 ,                                         pan unionissa osoittamaan kirjeeseen sisältyvän päätök
                                                                         sen ( BI . 4 D(96 ) SP/cd/501 ) siltä osin kuin se koskee
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                      tavaramerkkejä Voilevi ja Voimariini,
     lut.
                                                                    — toissijaisesti, jos tuomioistuin katsoo, että päätöksessä ei
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      rikota asetusta ( EY ) N:o 2991 /94 , hyväksyy kantajan
                                                                         tekemän lainvastaisuusväitteen ja toteaa, ettei asetusta
Kantajayhtiö, joka myy Euroopan alueella Peugeot-merkki                 ( EY ) N:o 2991 /94 voida soveltaa kantajaan siltä osin
siä ajoneuvoja, riitauttaa neljän valituksen perusteella                 kuin sillä estettäisiin se , että kantajan tavaramerkkejä
tehdyn komission päätöksen ilmoittaa valittajayhtiöille                 Voimariini ja Voilevi voidaan käyttää edelleen kyseisten
tiettyjä kantajalta itseltään saatuja tietoja ; kyseisissä vali         levitettävien ravintorasvojen osalta ,
tuksissa asetettiin kyseenalaiseksi kyseisen automerkin vali
koivaa jakelua koskevan vakiosopimuksen yhteensopivuus              — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
yhteisön kilpailusääntöjen kanssa .                                      lut .
Kyseinen päätös tehtiin siitä huolimatta, että kantaja
ilmoitti suurimman osan kyseisistä tiedoista olevan liikesa        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
laisuuksia siltä osin kuin niissä täsmennettiin PEUGEOT
jälleenmyyntiverkostoon kuulumiselle asetettuja ehtoja ja           Valio on suomalainen elintarvikealan yhtiö, joka valmistaa
järjestelmän toimintaa .                                            ja saattaa kaupan levitteinä käytettäviä rasvaseoksia; kaik
                                                                    kia näitä rasvaseoksia myydään Suomessa Valion vuosina
Kantajayhtiö korostaa, että komissio on rikkonut asi               1980 ja 1979 rekisteröittämillä ja siitä lähtien käyttämillä
assa 53/85 , Azko Chemie BV ja Chemie UK LTD vastaan                tavaramerkeillä Voimariini ja Voilevi . Sana " voi " tarkoittaa
komissio 24.6.1986 annetussa yhteisön tuomioistuimen                suomen kielessä voita . Tavaramerkit Voimariini ja Voilevi
tuomiossa vakiinnutettua oikeuskäytäntöä . Kantaja täs             eivät tarkoita mitään erityistä .
mentää tältä osin, että jos komissio voi yksinään ratkaista,
ovatko sille tutkimuksen yhteydessä toimitetut asiakirjat           Levitettäviä ravintorasvoja koskevista vaatimuksista anne
luottamuksellisia , tällaiseen harkintavaltaan liittyy kanta       tun asetuksen ( EY ) N:o 2991 /94 mukaan Voimariini on
jan mielestä erittäin ankara perusteluvelvollisuus . Kantajan       merkittävä nimikkeellä " rasvaseos " ja Voilevi nimikkeellä
mukaan on kuitenkin todettava , että riidanalaista päätöstä           rasvaseos 40 ".
ei ole perusteltu riittävästi . Komission ainoa selitys on näet
ollut se, että kyseisten tietojen ilmoittaminen valittajille oli    Komissio totesi 21.6.1996 Suomen pysyvälle edustajalle
tarpeen, jotta komissio saattoi valittajien huomautuksen            EY:ssä osoittamassaan kirjeessä , että asetuksen 2 artiklan
saatuaan harkita valitusten jatkokäsittelyä tietoisena asiaan       2 kohdassa tarkoitetun nimikkeen " voi " yksinomainen
liittyvistä seikoista .                                             käyttö koskee sellaisia tavaramerkkejä, joihin sisältyy sana