title: Asia C-418/18 P: Valitus, jonka European Citizens' Initiative One of Us on tehnyt 26.6.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-561/14, European Citizens' Initiative One of Us ym. v. Euroopan komissio, 23.4.2018 antamasta tuomiosta

text:
               24.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 341/5

      Valitus, jonka European Citizens' Initiative One of Us on tehnyt 26.6.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-561/14, European Citizens' Initiative One of Us ym. v. Euroopan komissio, 23.4.2018 antamasta tuomiosta
      (Asia C-418/18 P)
      (2018/C 341/06)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: European Citizens' Initiative One of Us (edustajat: Solicitor P. Diamond, Barrister, R. Kiska)

         Muut osapuolet: Puolan tasavalta, Euroopan komissio, Euroopan parlamentti, Euroopan unionin neuvosto

         Vaatimukset

                  —

                  Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-561/14 23.4.2018 antama tuomio on kumottava;

                  —

                  28.5.2014 annettu komission tiedonanto COM(2014) 355 final on kumottava;

                  —

                  komissio on velvoitettava korvaamaan molemmissa oikeusasteissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin sovelsi SEU 11 artiklan 4 kohdan valossa virheellisesti SEU 117 artiklaa, SEUT 24 artiklaa ja asetusta 211/2011 (1); komission tekemien arvioiden on oltava yhdenmukaisia eurooppalaiselle kansalaisaloitteelle asetettujen tavoitteiden kanssa. Unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisussa ei otettu huomioon kyseisen asetuksen lainsäädännöllistä tarkoitusta, ja sillä tehtiin tästä kuollut kirjain.
      Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin teki virheen jättäessään toteamatta, ettei komission tiedonannossa COM(2014) 355 final (2) annettu kansalaisaloitetta koskevia oikeudellisia ja poliittisia päätelmiä erillisinä siten kuin asetuksessa (EU) N:o 211/2011 edellytetään.
      Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin ei tarkastellut komission tiedonantoa COM(2014) 355 final vaadituin tavoin perusteellisesti. Unionin yleinen tuomioistuin suoritti suppean valvonnan, joka koski ilmeistä arviointivirhettä.
      Neljänneksi jos unionin yleisen tuomioistuimen soveltama valvonta oli tasoltaan asianmukainen oikeudellinen testi (mikä kiistetään), se jätti joka tapauksessa toteamatta, että komission tiedonannossa COM(2014) 355 final esitetyt syyt täyttivät ilmeiseen arviointivirheeseen liittyvälle testille asetetut edellytykset. Komissio ei muun muassa soveltanut asianmukaisesti asiassa C-34/10, Oliver Brüstle v. Greenpeace e.V annettua tuomiota. Se jätti ottamatta huomioon ”kolmoisluokitusjärjestelmän”, joka ei tarjoa mitään eettisiä takeita, vaikutukset (vaan itse asiassa sillä tarjotaan kannusteita jäsenvaltioille, jotta nämä alentaisivat omia eettisiä takeitaan tutkimusmäärärahoja saadakseen). Edelleen komissio oli selvästi väärässä todetessaan, että raskaudenkeskeytyksen saaminen on ICPD Programme of Action in 1994:stä ja UN Millennium Development Goals`ista johtuva kansainvälinen velvollisuus. Vielä se erehtyi epäloogisessa toteamuksessaan, jonka mukaan abortteja edistävien ja niitä tekevien järjestöjen rahoittamisella kehitysmaissa olisi myönteisiä vaikutuksia äitien terveyteen, toisin kuin kyseisten maiden työntekijä- ja tarvikepulasta kärsivien terveydenhoitojärjestelmien rahoituksen lisäämisellä.
      Viidenneksi unionin yleinen tuomioistuin teki virheen erehtyessään kansalaisaloitteen luonteesta, toisin sanoen kun se luonnehti sen siten, että sen tarkoituksena oli esittää kolme eikä vain yhtä erityistä lakiehdotusta ihmisalkion arvon suojaamiseksi. Näin unionin yleinen tuomioistuin ei arvioinut näitä kysymyksiä asianmukaisesti mainitussa asiassa.

         (1)  Kansalaisaloitteesta 16.2.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 211/2011 (EUVL 2011, L 65, s. 1).

         (2)  Eurooppalaista kansalaisaloitetta ”One of us” koskeva komission tiedonanto.


title: Asia T-763/17: Kanne 21.11.2017 – Septona v. EUIPO – Intersnack Group (welly)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/56

         Kanne 21.11.2017 – Septona v. EUIPO – Intersnack Group (welly)
   (Asia T-763/17)
   (2018/C 022/74)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Septona AVEE (Oinofyta, Kreikka) (edustaja: asianajaja V. Wellens)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Intersnack Group GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosan welly – Rekisteröintihakemus nro 13 085 519

      Menettely EUIPO:ssa: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 12.7.2017 asiassa R 1525/2016-1tekemä päätös.

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudellinen peruste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-630/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Općinski sud u Rijeci (Kroatia) on esittänyt 9.11.2017 – Anica Milivojević v. Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Općinski sud u Rijeci (Kroatia) on esittänyt 9.11.2017 – Anica Milivojević v. Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen
   (Asia C-630/17)
   (2018/C 022/42)
   Oikeudenkäyntikieli: kroaatti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Općinski sud u Rijeci

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Anica Milivojević

      Vastaaja: Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 56 ja 63 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaisten kansainvälisiä piirteitä sisältävien lainasopimusten mitättömyydestä, jotka Kroatian tasavallassa on tehty luvattomien luotonantajien kanssa, annetun lain (Zakon o ništetnosti ugovora o kreditu s međunarodnim obilježjima sklopljenih u Republici Hrvatskoj s neovlaštenim vjerovnikom; Narodne novine nro 72/2017) ja erityisesti kyseisen lain 10 §:n kanssa, jossa säädetään sellaisten lainasopimusten ja niihin liittyvien oikeustoimien mitättömyydestä, jotka on tehty (kyseisen lain 1 §:ssä ja 2 §:n 1 momentissa tarkoitetun) velallisen ja (saman lain 2 §:n 2 momentissa tarkoitetun) luvattoman velkojan välillä tai jotka perustuvat tällaiseen sopimukseen, vaikka ne on tehty ennen kyseisen lain voimaantuloa, jolloin mitättömyyden katsotaan syntyneen sopimuksen tekohetkellä, mistä seuraa se, että kunkin sopimuspuolen on palautettava toiselle kaikki, mitä mitättömän sopimuksen perusteella on saatu, ja, milloin tämä on mahdotonta tai kyseisen toimenpiteen luonne estää palauttamisen, suoritettava vastaava rahamääräinen korvaus, joka perustuu tuomioistuimen antaman ratkaisun ajankohtana vallitsevaan hintatasoon?

               2)

               Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1215/2012 (uudelleenlaadittu) ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohtaa ja 25 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä sellaisten kansainvälisiä piirteitä sisältävien lainasopimusten mitättömyydestä, jotka Kroatian tasavallassa on tehty luvattomien luotonantajien kanssa, annetun lain (Narodne novine nro 72/2017) 8 §:n 1 ja 2 momentin säännösten kanssa, joissa säädetään, että kansainvälisiä piirteitä sisältäviä lainasopimuksia koskevissa oikeusriidoissa velallisen voi nostaa kanteen luvatonta velkojaa vastaan sen valtion tuomioistuimissa, jossa jälkimmäisellä on kotipaikkansa, tai, luvattoman velkojan kotipaikan sijainnista riippumatta, sen paikkakunnan tuomioistuimissa, jossa velallisella on asuinpaikka tai kotipaikka, kun taas laissa tarkoitettu luvaton velkoja voi nostaa velallista kanteen ainoastaan sen valtion tuomioistuimissa, jossa velallisella on asuinpaikka tai kotipaikka?

               3)

               Onko kyse asetuksen N:o 1215/2012 17 artiklan 1 kohdassa ja unionin vakiintuneissa oikeussäännöissä tarkoitetusta kuluttajasopimuksesta silloin, kun lainanottaja on luonnollinen henkilö, joka on tehnyt lainasopimuksen tarkoituksenaan sijoittaa lomahuoneistoihin voidakseen tarjota kotitaloudessaan matkailijoille majoituspalveluja?

               4)

               Onko asetuksen N:o 1215/2012 24 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että Kroatian tuomioistuimet ovat toimivaltaisia käsittelemään asian, jossa vaaditaan lainasopimuksen ja notaarin vahvistaman kiinnitysselvityksen toteamista mitättömiksi ja kyseisen luoton vakuuden tehdyn kiinnityksen poistamista kiinnitysrekisteristä, tilanteessa, jossa lainasopimuksesta johtuvien velvoitteiden täyttämisen vakuudeksi on kiinnitetty velallisen Kroatiassa sijaitsevaa kiinteää omaisuutta?


title: Asia T-886/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.11.2017 – Nf Nails In Vogue v. EUIPO – Nails & Beauty Factory (NAILS FACTORY) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Riidanalaisen päätöksen peruuttaminen — Oikeudenkäynnin kohteen puuttuminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.11.2017 – Nf Nails In Vogue v. EUIPO – Nails & Beauty Factory (NAILS FACTORY)
   (Asia T-886/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Riidanalaisen päätöksen peruuttaminen - Oikeudenkäynnin kohteen puuttuminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2018/C 032/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Nf Nails In Vogue, SL (Arganda del Rey, Espanja) (edustaja: asianajaja L. Jáudenes Sánchez)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Gája ja E. Scheffer)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Nails & Beauty Factory GmbH, aiemmin Nails & Beauty Vertriebs GmbH (Kiel, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 5.10.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 202/2016-1), joka koskee NF Nails In Voguen ja Nails & Beauty Vertriebsin välistä väitemenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Nf Nails In Vogue, SL:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 63, 27.2.2017.


title: Asia C-359/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hof van Cassatie – Belgia) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat Ömer Altun, Abubekir Altun, Sedrettin Maksutogullari, Yunus Altun, Absa NV, M. Sedat BVBA ja Alnur BVBA (Ennakkoratkaisupyyntö — Siirtotyöläiset — Sosiaaliturva — Sovellettava lainsäädäntö — Asetus (ETY) N:o 1408/71 — 14 artiklan 1 kohdan a alakohta — Lähetetyt työntekijät — Asetus (ETY) N:o 574/72 — 11 artiklan 1 kohdan a alakohta — E 101 -todistus — Näyttöarvo — Todistus, joka on saatu tai johon on vedottu vilpillisesti)

text:
               9.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hof van Cassatie – Belgia) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat Ömer Altun, Abubekir Altun, Sedrettin Maksutogullari, Yunus Altun, Absa NV, M. Sedat BVBA ja Alnur BVBA
   (Asia C-359/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Siirtotyöläiset - Sosiaaliturva - Sovellettava lainsäädäntö - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - 14 artiklan 1 kohdan a alakohta - Lähetetyt työntekijät - Asetus (ETY) N:o 574/72 - 11 artiklan 1 kohdan a alakohta - E 101 -todistus - Näyttöarvo - Todistus, joka on saatu tai johon on vedottu vilpillisesti))
   (2018/C 123/03)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van Cassatie

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen/asianosaiset pääasiassa

   Ömer Altun, Abubekir Altun, Sedrettin Maksutogullari, Yunus Altun, Absa NV, M. Sedat BVBA ja Alnur BVBA

      Muu osapuoli: Openbaar Ministerie

      Tuomiolauselma

   Sosiaaliturvajärjestelmän soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 31.3.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 631/2004, 14 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja asetuksen N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21.3.1972 annetun asetuksen (ETY) N:o 574/72, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, 11 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että silloin kun sen jäsenvaltion laitos, jonne työntekijät on lähetetty, on pyytänyt E 101 -todistukset antanutta laitosta arvioimaan todistukset uudelleen ja peruuttamaan ne sellaisten seikkojen perusteella, joista on saatu tieto tuomioistuimen määräämässä tutkintamenettelyssä, ja joiden perusteella voidaan katsoa, että todistukset on hankittu tai niihin on vedottu vilpillisesti, ja kun todistukset antanut laitos on jättänyt nämä seikat huomiotta arvioidessaan uudelleen, onko todistusten antaminen ollut perusteltua, jäsenvaltion tuomioistuin voi oikeudenkäynnissä, joka on pantu vireille sellaisia henkilöitä vastaan, joiden epäillään käyttäneen lähetettyjä työntekijöitä tällaisten todistusten turvin, sivuuttaa nämä, jos se toteaa mainittujen seikkojen perusteella ja niitä takeita noudattaen, jotka näille henkilöille on taattava osana oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, että kyse on tällaisesta vilpistä.

      (1)  EUVL C 335, 12.9.2016.


title: Asia T-204/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 7.2.2018 – Alfa Laval Flow Equipment (Kunshan) v. komissio

text:
               9.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 7.2.2018 – Alfa Laval Flow Equipment (Kunshan) v. komissio
   (Asia T-204/17) (1)

   (2018/C 123/34)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 161, 22.5.2017.


title: Asia C-518/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 21.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt cour du travail de Bruxelles – Belgia) – Ville de Nivelles v. Rudy Matzak (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2003/88/EY — Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu — Työajan järjestäminen — 2 artikla — Käsitteet ”työaika” ja ”lepoaika” — 17 artikla — Poikkeukset — Palomiehet — Varallaoloaika — Varallaolo kotona)

text:
               16.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 21.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt cour du travail de Bruxelles – Belgia) – Ville de Nivelles v. Rudy Matzak
   (Asia C-518/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2003/88/EY - Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu - Työajan järjestäminen - 2 artikla - Käsitteet ”työaika” ja ”lepoaika” - 17 artikla - Poikkeukset - Palomiehet - Varallaoloaika - Varallaolo kotona))
   (2018/C 134/02)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour du travail de Bruxelles

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ville de Nivelles

      Vastapuoli: Rudy Matzak

      Tuomiolauselma

               1)

               Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 17 artiklan 3 kohdan c alakohdan iii alakohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltiot eivät voi poiketa tiettyjen julkisten palolaitosten palvelukseen ottamien palomiesryhmien suhteen kaikista velvoitteista, joita aiheutuu mainitun direktiivin säännöksistä, mukaan luettuna sen 2 artiklasta, jossa määritellään erityisesti käsitteet ”työaika” ja ”lepoaika”.

               2)

               Direktiivin 2003/88 15 artiklaa on tulkittava siten, että sillä ei sallita jäsenvaltioiden säilyttävän tai hyväksyvän vähemmän rajoittavaa työajan käsitteen määritelmää kuin mainitun direktiivin 2 artiklassa on esitetty.

               3)

               Direktiivin 2003/88 2 artiklaa on tulkittava siten, että sillä ei velvoiteta jäsenvaltioita määrittämään korvausta pääasiassa kyseessä olevan kaltaisilta kotivarallaolojaksoilta sen mukaan, onko nämä jaksot määritelty ennakkoon työajaksi vai lepoajaksi.

               4)

               Direktiivin 2003/88 2 artiklaa on tulkittava siten, että varallaoloaikaa, jonka työntekijä viettää kotonaan siten, että hänen on vastattava työnantajansa hälytyksiin kahdeksassa minuutissa, ja jolla rajoitetaan erittäin huomattavasti mahdollisuuksia harjoittaa muita toimintoja, on pidettävä työaikana.

      (1)  EUVL C 414, 14.12.2015.


title: Asia C-129/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 19.2.2018 – SM v. Entry Clearance Officer, UK Visa Section

text:
               16.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 19.2.2018 – SM v. Entry Clearance Officer, UK Visa Section
   (Asia C-129/18)
   (2018/C 134/23)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court of the United Kingdom

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: SM

      Vastapuoli: Entry Clearance Officer, UK Visa Section

      Muut osapuolet: Coram Children’s Legal Centre (CCLC) ja Centre for Advice on Individual Rights in Europe (AIRE)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko lapsi, jonka pysyvä laillinen huoltajuus on ns. kafala-järjestelyn tai hänen lähtömaansa lainsäädännössä säädetyn vastaavan järjestelyn mukaisesti määrätty unionin kansalaiselle tai kansalaisille, direktiivin 2004/38 (1) 2 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettu jälkeläinen suoraan etenevässä polvessa?

               2)

               Voidaanko direktiivin muita säännöksiä, erityisesti 27 ja 35 artiklaa, tulkita niin, että tällaisten lasten maahanpääsy voidaan evätä, jos he ovat hyväksikäytön, kaltoinkohtelun tai lapsikaupan uhreja tai vaarassa joutua sellaisen kohteiksi?

               3)

               Onko jäsenvaltiolla oikeus tutkia ennen sellaisen lapsen, joka ei ole ETA-kansalaisen biologinen jälkeläinen, tunnustamista 2 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetuksi jälkeläiseksi suoraan etenevässä polvessa, onko lapsen etu otettu riittävällä tavalla huomioon menettelyissä, joissa lapselle määrättiin holhooja tai huoltaja, joka on ETA-kansalainen?

      (1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/38/EY (EUVL 2004, L 158, s. 77).


title: Asia C-16/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 20.2.2018 – Valittajana Belgian kuningaskunta ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kuluttajansuoja — Sähköiset rahapelipalvelut — Kuluttajien ja pelaajien suojeleminen sekä alaikäisten sähköisen rahapelaamisen estäminen — Komission suositus 2014/478/EU — Unionin toimi, joka ei sido oikeudellisesti — SEUT 263 artikla)

text:
               16.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 20.2.2018 – Valittajana Belgian kuningaskunta ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-16/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kuluttajansuoja - Sähköiset rahapelipalvelut - Kuluttajien ja pelaajien suojeleminen sekä alaikäisten sähköisen rahapelaamisen estäminen - Komission suositus 2014/478/EU - Unionin toimi, joka ei sido oikeudellisesti - SEUT 263 artikla))
   (2018/C 134/03)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: L. Van den Broeck, M. Jacobs ja J. Van Holm, avustajinaan P. Vlaemminck, B. Van Vooren, R. Verbeke ja J. Auwerx, advocaten)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Wilman ja H. Tserepa-Lacombe)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 145, 26.4.2016.


title: Asia C-628/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 21.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzgericht – Itävalta) – Kreuzmayr GmbH v. Finanzamt Linz (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Arvonlisävero — Samojen tavaroiden peräkkäiset luovutukset — Toisen luovutuksen luovutuspaikka — Tietojen antaminen ensimmäiselle luovuttajalle — Arvonlisäverotunniste — Vähennysoikeus — Verovelvollisen perusteltu luottamus vähennysoikeuden edellytysten olemassaoloon)

text:
               16.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 21.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzgericht – Itävalta) – Kreuzmayr GmbH v. Finanzamt Linz
   (Asia C-628/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Arvonlisävero - Samojen tavaroiden peräkkäiset luovutukset - Toisen luovutuksen luovutuspaikka - Tietojen antaminen ensimmäiselle luovuttajalle - Arvonlisäverotunniste - Vähennysoikeus - Verovelvollisen perusteltu luottamus vähennysoikeuden edellytysten olemassaoloon))
   (2018/C 134/12)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Kreuzmayr GmbH

      Vastapuoli: Finanzamt Linz

      Tuomiolauselma

               1)

               Pääasian kaltaisissa olosuhteissa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 32 artiklan ensimmäistä kohtaa on tulkittava siten, että kun kyse on saman tavaran kahdesta peräkkäisestä luovutuksesta mutta vain yhdestä yhteisön sisäisestä kuljetuksesta, tätä säännöstä sovelletaan jälkimmäiseen luovutukseen.

               2)

               Tilanteessa, jossa kahden peräkkäisen luovutuksen muodostaman ketjun, johon liittyy vain yksi yhteisön sisäinen kuljetus, jälkimmäinen luovutus katsotaan yhteisöluovutukseksi, luottamuksensuojan periaatetta on tulkittava siten, ettei lopullinen hankkija, joka on virheellisesti käyttänyt oikeutta ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähentämiseen, voi vähentää väliportaan toimijan toimittamien laskujen perusteella toimittajalleen maksamaansa arvonlisäveroa, kun tämä toimija on luokitellut luovutuksen virheellisesti.

      (1)  EUVL C 95, 27.3.2017.


201806080291931362018/C 221/23342017TC22120180625FI01FIINFO_JUDICIAL20180504202011Asia T-34/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.5.2018 – Skyleader v. EUIPO – Sky International (SKYLEADER) (EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — EU-kuviomerkki SKYLEADER — Mitättömyysosastolle esitettyjä todisteita ei ole otettu huomioon — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta) — Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohta) — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 40 säännön 5 kohta (josta on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 19 artiklan 1 kohta))
 ---documentbreak--- C2212018FI2010120180504FI0023201201Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.5.2018 – Skyleader v. EUIPO – Sky International (SKYLEADER)
   (Asia T-34/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — EU-kuviomerkki SKYLEADER — Mitättömyysosastolle esitettyjä todisteita ei ole otettu huomioon — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta) — Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohta) — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 40 säännön 5 kohta (josta on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 19 artiklan 1 kohta))”2018/C 221/23Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Skyleader a.s. (Ústí nad Labem, Tšekki) (edustaja: asianajaja K. Malmstedt)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Walicka)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Sky International AG (Zug, Sveitsi) (edustaja: asianajaja J. Barry)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 21.11.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 805/2016-4), joka koskee osapuolten Sky International ja Skyleader välistä menettämismenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Skyleader a.s. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, Sky International AG:lle Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) valituslautakunnan käsittelystä aiheutuneet välttämättömät kulut mukaan lukien.

      (
         1
      )	EUVL C 78, 13.3.2017.


201806150541955112018/C 231/552882018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180504434311Asia T-288/18: Kanne 4.5.2018 – M. I. Industries v. EUIPO – Natural Instinct (Nature`s Variety Instinct)
 ---documentbreak--- C2312018FI4310120180504FI0055431431Kanne 4.5.2018 – M. I. Industries v. EUIPO – Natural Instinct (Nature`s Variety Instinct)
   (Asia T-288/18)2018/C 231/55Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: M. I. Industries, Inc (Lincoln, Nebraska, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat M. Montañá Mora ja S. Sebe Marin)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Natural Instinct Ltd (Camberley, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Nature`s Variety Instinct – Rekisteröintihakemus nro 14 290 589

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 28.2.2018 asiassa 1658/2017-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            velvoittaa EUIPO:n ja tarvittaessa väitteen tekijän yhteisvastuullisesti korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

   Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


201806290731986532018/C 249/294612016TC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180531242411Asia T-461/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 31.5.2018 – Kaddour v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Syyriaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Harkintavallan väärinkäyttö — Hyvän hallinnon periaate — Lainvoimaisuusperiaate — SEUT 266 artiklan rikkominen — Ilmeinen arviointivirhe — Perusoikeudet — Oikeasuhteisuus — Syrjimättömyyden periaate)
 ---documentbreak--- C2492018FI2410120180531FI0029241241Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 31.5.2018 – Kaddour v. neuvosto
   (Asia T-461/16) (
         1
      )
   ”(Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Syyriaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Harkintavallan väärinkäyttö — Hyvän hallinnon periaate — Lainvoimaisuusperiaate — SEUT 266 artiklan rikkominen — Ilmeinen arviointivirhe — Perusoikeudet — Oikeasuhteisuus — Syrjimättömyyden periaate)”2018/C 249/29Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Khaled Kaddour (Damaskos, Syyria) (edustajat: solicitor V. Davies, solicitor V. Wilkinson ja barrister R. Blakeley)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi J. Bauerschmidt ja G. Étienne ja sitten J. Bauerschmidt et S. Kyriakopoulou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP muuttamisesta 27.5.2016 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2016/850 (EUVL 2016, L 141, s. 125) ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 27.5.2016 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/840 (EUVL 2016, L 141, s. 30) siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Khaled Kaddour vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 383, 17.10.2016.


201806290741986702018/C 249/554742016TC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180529454511Asia T-474/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.5.2018 – Sowaer v. komissio
 ---documentbreak--- C2492018FI4510120180529FI0055451451Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.5.2018 – Sowaer v. komissio
   (Asia T-474/16) (
         1
      )2018/C 249/55Oikeudenkäyntikieli: ranskaKahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.
   (
         1
      )	EUVL C 371, 10.10.2016.


201806290081986422018/C 249/172842018CJC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180425121211Asia C-284/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 25.4.2018 – Equitalia centro SpA v. Poste Italiane SpA
 ---documentbreak--- C2492018FI1210120180425FI0017121121Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 25.4.2018 – Equitalia centro SpA v. Poste Italiane SpA
   (Asia C-284/18)2018/C 249/17Oikeudenkäyntikieli: italia
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja (ja vastavalituksen vastapuoli): Equitalia centro SpA

      Vastapuoli (ja vastavalituksen tekijä): Poste Italiane SpA

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Ovatko SEUT 14 artikla (aiemmin perustamissopimuksen 7 d artikla, sitten EY 16 artikla) ja SEUT 106 artiklan 2 kohta (aiemmin perustamissopimuksen 90 artikla, sitten EY 86 artiklan 2 kohta) ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluita koskevaan järjestelmään sisällyttäminen esteenä asetuksen (decreto legislativo) nro 504/1992 10 §:n 3 momentin, luettuna yhdessä lain nro 662/1996 2 §:n 18–20 momentin kanssa, kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan vielä Poste Italiane spa -yhtiön tarjoamien postipankkipalveluiden yksityistämisen jälkeenkin Poste Italiane spa -yhtiön hyväksi on luotu ja ylläpidetty toimintaa koskeva varaus (monopolijärjestelmä), jonka kohteena on paikallisen veron eli kunnallisen kiinteistöveron kantamiseen tarkoitettua postisiirtotiliä koskevan palvelun hallinnointi, kun otetaan huomioon veronkantoa koskevan kansallisen lainsäädännön kehitys, jossa verovelvolliset ja myös paikalliset veroa perivät yhteisöt ovat ainakin vuodesta 1997 lähtien voineet valita pankkijärjestelmän kautta tapahtuvan maksun ja veronkannon?

            2)

            Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi siten, että lakisääteisen monopolin perustamisenon katsottava vastaavan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun ominaispiirteitä, ovatko SEUT 106 artiklan 2 kohta (aiemmin perustamissopimuksen 90 artikla, sitten EY 86 artiklan 2 kohta) ja SEUT 107 artiklan 1 kohta (aiemmin perustamissopimuksen 87 artikla, sitten EY 92 artikla), sellaisina kuin unionin tuomioistuin on tulkinnut kyseisiä määräyksiä niiden kriteerien yhteydessä, joilla lainmukainen toimenpide korvauksen suorittamiseksi julkisen palvelun velvoitteesta erotetaan sääntöjenvastaisesta valtiontuesta (unionin tuomioistuimen tuomio 24.7.2003, Altmark Trans GmbH ja Regierungsprăsidium Magdeburg/Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, C-280/00, EU:C:2003:415), esteenä asetuksen (decreto legislativo) nro 504/1992 10 §:n 3 momentin, luettuna yhdessä lain nro 662/1996 2 §:n 18–20 momentin ja tasavallan presidentin asetuksen (decreto del Presidente della Repubblica) nro 144/2001 3 §:n 1 momentin kanssa, kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jossa Poste Italiane spa -yhtiölle annetaan valtuudet määrittää yksipuolisesti sen komissiomaksun määrä, jonka kunnallisen kiinteistöveron kantamisesta vastaava konsessionsaaja (asiamies) on velvollinen maksamaan ja jota sovelletaan jokaiseen konsessionsaajan nimissä olevan postisiirtotilin hallinnointitapahtumaan, kun otetaan huomioon, että Poste Italiane spa on hallituksensa päätöksellä nro 57/1996 määrittänyt komissiomaksun määräksi 100 liiraa ajanjaksolle 1.4.1997–31.5.2001 ja 0,23 euroa 1.6.2001 alkaneelta ajanjaksolta?

            3)

            Onko SEUT 102 artiklan ensimmäinen kohta (aiemmin perustamissopimuksen 86 artikla, sitten EY 82 artiklan 1 kohta), sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut (ks. unionin tuomioistuimen tuomio 13.12.1991, GB Inno BM, C-18/88, EU:C:1991:474; tuomio 25.6.1998, Chemische Afvalstoffen Dusseldorp BV ym., C-203/96, EU:C:1998:316, ja tuomio 17.5.2001, TNT Traco spa, C-340/99, EU:C:2001:281), esteenä lain nro 662/1996 2 §:n 18–20 momentin, tasavallan presidentin asetuksen (decreto del Presidente della Repubblica) nro 144/2001 3 §:n 1 momentin ja asetuksen (decreto legislativo) nro 504/1992 10 §:n 3 momentin muodostaman kaltaiselle sääntelykokonaisuudelle, jonka mukaan konsessionsaajan (asiamiehen) on välttämättä maksettava komissiomaksua, sellaisena kuin Poste Italiane spa -yhtiö sen kulloinkin yksipuolisesti määrittää ja/tai muuttaa, sen vuoksi, ettei konsessionsaaja (asiamies) voi irtautua postisiirtotiliä koskevasta sopimuksesta muutoin kuin rikkomalla asetuksen (decreto legislativo) nro 504/1992 10 §:n 3 momentissa säädettyä velvollisuutta, jolloin se laiminlöisi velvoitettaan kantaa kunnallista kiinteistöveroa veroa perivän paikallisen yhteisön lukuun?


201806290781986542018/C 249/567872016TC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180531454512Asia T-787/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 31.5.2018 – QD v. EUIPO
 ---documentbreak--- C2492018FI4520120180531FI0056452451Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 31.5.2018 – QD v. EUIPO
   (Asia T-787/16) (
         1
      )2018/C 249/56Oikeudenkäyntikieli: englantiNeljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.
   (
         1
      )	EUVL C 22, 23.1.2017.


201806290461986292018/C 249/307702016TC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180531252511Asia T-770/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 31.5.2018 – Korwin-Mikke v. parlamentti (Toimielimiä koskeva oikeus — Euroopan parlamentti — Euroopan parlamentin työjärjestys — Käytös, joka loukkaa Euroopan parlamentin arvoa ja häiritsee parlamentin toiminnan sujuvuutta — Päivärahan pidättäminen ja määräaikainen kielto osallistua mihinkään parlamentin toimintaan kurinpitoseuraamuksina — Sananvapaus — Perusteluvelvollisuus — Oikeudellinen virhe)
 ---documentbreak--- C2492018FI2510120180531FI0030251251Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 31.5.2018 – Korwin-Mikke v. parlamentti
   (Asia T-770/16) (
         1
      )
   ”(Toimielimiä koskeva oikeus — Euroopan parlamentti — Euroopan parlamentin työjärjestys — Käytös, joka loukkaa Euroopan parlamentin arvoa ja häiritsee parlamentin toiminnan sujuvuutta — Päivärahan pidättäminen ja määräaikainen kielto osallistua mihinkään parlamentin toimintaan kurinpitoseuraamuksina — Sananvapaus — Perusteluvelvollisuus — Oikeudellinen virhe)”2018/C 249/30Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: Janusz Korwin-Mikke (Józefów, Puola) (edustajat: asianajajat M. Cherchi ja A. Daoût)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: S. Alonso de León ja S. Seyr)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä SEUT 263 artiklan mukainen kumoamisvaatimus, joka koskee parlamentin puheenjohtajan 5.7.2016 tekemää päätöstä ja parlamentin puhemiehistön 1.8.2016 tekemää päätöstä, joilla kantajalle määrättiin kurinpitoseuraamuksena päivärahan pidättäminen kymmeneksi päiväksi ja viiden peräkkäisen päivän pituinen määräaikainen kielto osallistua mihinkään parlamentin toimintaan, ja toisaalta SEUT 268 artiklan mukainen vaatimus saada korvausta kantajalle näistä päätöksistä väitetysti aiheutuneesta vahingosta.

      Tuomiolauselma

            1)

            Euroopan parlamentin puhemiehistön 1.8.2016 tekemä päätös kumotaan.

            2)

            Vanhingonkorvausvaatimus hylätään.

            3)

            Janusz Korwin-Mikke ja Euroopan parlamentti vastaavat kumpikin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (
         1
      )	EUVL C 6, 9.1.2017.


201806290151986772018/C 249/182862018CJC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180309131311Asia C-286/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 9.3.2018 – Agrenergy Srl v. Ministero dello Sviluppo Economico
 ---documentbreak--- C2492018FI1310120180309FI0018131131Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 9.3.2018 – Agrenergy Srl v. Ministero dello Sviluppo Economico
   (Asia C-286/18)2018/C 249/18Oikeudenkäyntikieli: italia
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Agrenergy Srl

      Vastapuoli: Ministero dello Sviluppo Economico

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko direktiivin 2009/28/EY (
         1
      ) 3 artiklan 3 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että – kun otetaan huomioon myös yleinen luottamuksensuojan periaate ja direktiivillä luotu uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian tuotannon kannustinjärjestelmän kokonaisuus – on pois suljettua, että kansallinen säädös, jossa Italian hallituksen sallitaan myöhemmillä täytäntöönpanoasetuksilla säätää aiemmin säädettyjen kannustintariffien pienentämisestä tai jopa poistamisesta, voisi olla yhteensopiva Euroopan unionin oikeuden kanssa?
   (
         1
      )	Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta 23.4.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/28/EY (EUVL 2009, L 140, s. 16).


201806290581986302018/C 249/318032016TC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180606252622Asia T-803/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.6.2018 – Glaxo Group v. EUIPO – Celon Pharma (SALMEX) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-kuviomerkki SALMEX — Aikaisempi kansallinen kolmiulotteinen tavaramerkki — Valituslautakunnan toimivalta tutkia viran puolesta aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 64 artiklan 1 kohta ja 76 artiklan 1 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 71 artiklan 1 kohta ja 95 artiklan 1 kohta))
 ---documentbreak--- C2492018FI2520120180606FI0031252262Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.6.2018 – Glaxo Group v. EUIPO – Celon Pharma (SALMEX)
   (Asia T-803/16) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-kuviomerkki SALMEX — Aikaisempi kansallinen kolmiulotteinen tavaramerkki — Valituslautakunnan toimivalta tutkia viran puolesta aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 64 artiklan 1 kohta ja 76 artiklan 1 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 71 artiklan 1 kohta ja 95 artiklan 1 kohta))”2018/C 249/31Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Glaxo Group Ltd (Brentford, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: barrister S. Baran, barrister T. St Quintin, barrister S. Wickenden, solicitor E. Morris ja solicitor R. Jacob)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Hanf)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Celon Pharma S.A. (Łomianki, Puola) (edustaja: asianajaja M. Krasiński)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 31.8.2016 antamasta päätöksestä (asia R 2108/2015-4), joka koskee Glaxo Groupin ja Celon Pharman välistä mitättömyysmenettelyä

      Tuomiolauselma

            1)

            Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 31.8.2016 antama päätös (asia R 2108/2015-4) kumotaan.

            2)

            EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Glaxo Group Ltd:lle unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

            3)

            Celon Pharma S.A. vastaa omista unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (
         1
      )	EUVL C 22, 23.1.2017.


201806290261986482018/C 249/062232018CJC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL201803273423Asia C-223/18 P: Valitus, jonka Deichmann SE on tehnyt 27.3.2018 asiassa T-68/16, Deichmann v. EUIPO, 17.1.2018 annetusta tuomiosta
 ---documentbreak--- C2492018FI330120180327FI00063342Valitus, jonka Deichmann SE on tehnyt 27.3.2018 asiassa T-68/16, Deichmann v. EUIPO, 17.1.2018 annetusta tuomiosta
   (Asia C-223/18 P)2018/C 249/06Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Valittaja: Deichmann SE (edustaja: C. Onken, Rechtsanwältin)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

            —

            kumoaa asiassa T-68/17 17.1.2018 annetun unionin yleisen tuomioistuimen tuomion

            —

            kumoaa asiassa R 2345/2014-4 4.12.2015 annetun EUIPO:n neljännen valituslautakunnan päätöksen

            —

            vaihtoehtoisesti palauttaa asian Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi

            —

            velvoittaa vastapuolen ja väliintulijan korvaamaan ensimmäisessä oikeusasteessa käydystä menettelystä ja valitusmenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että valituksenalaisella tuomiolla rikotaan yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 51 artiklan 1 kohdan alakohtaa ja 15 artiklan 1 kohtaa (joista on tullut Euroopan unionin tavaramerkistä 14.6.2017 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 (
         1
      ) 58 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 18 artiklan 1 kohta; jäljempänä EU-tavaramerkkiasetus) useilta osin. Unionin yleinen tuomioistuin on erityisesti määritellyt virheellisesti yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 15 artiklan kohdassa mainitun termin ”tavaramerkki” merkityksen.

            1)

            Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin on jättänyt huomiotta kyseessä olevan tavaramerkin määrittelemisen merkityksen ja siitä aiheutuvat oikeudelliset seuraukset. Se on katsonut virheellisesti, että ei ollut merkityksellistä, luokitellaanko riidanalainen tavaramerkki kuviomeriksi vai sijaintimerkiksi. Erilaisten merkkien erottamisella on kuitenkin merkittävä vaikutus niiden kohteeseen ja siihen, miten niitä käytetään. Valituksenalaisen tavaramerkin käyttäminen kuviomerkkinä eroaa huomattavasti siitä, miten sitä käytettäisiin sijaintimerkkinä.

            2)

            Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin on määritellyt virheellisesti riidanalaisen tavaramerkin kohteen ja pitänyt ja käsitellyt riidanalaista tavaramerkkiä sijaintimerkkiä. Riidanalainen tavaramerkki on kuviomerkki, koska sen rekisteröintiä on haettu kuviomerkkinä ja se on rekisteröity sellaiseksi, ja koska siihen ei ole lisätty muuhun viittaavaa kuvausta tai selitystä (disclaimer).

            3)

            Tämän seurauksena unionin yleinen tuomioistuin on katsonut virheellisesti, että Munich S.L. oli näyttänyt toteen riidanalaisen tavaramerkin tosiasiallisen käytön osoittaessaan niiden kenkien myynnin, joissa oli kaksi toisensa leikkaavaa viivaa. Tällainen käyttö on mahdollista vain sijaintimerkin käytön osalta mutta ei riidanalaisen kaltaisen kuviomerkin käytön osalta.

      (
         1
      )	EUVL 2017, L 154, s. 1.


201806290711986402018/C 249/584432017TC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180530454514Asia T-443/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.5.2018 – António Conde & Companhia v. komissio
 ---documentbreak--- C2492018FI4540120180530FI0058454451Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.5.2018 – António Conde & Companhia v. komissio
   (Asia T-443/17) (
         1
      )2018/C 249/58Oikeudenkäyntikieli: englantiEnsimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.
   (
         1
      )	EUVL C 293, 4.9.2017.


201807060221994442018/C 259/043702016CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL201805304411Asia C-370/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 30.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Novara – Italia) – Bruno Dell’Acqua v. Eurocom Srl ja Regione Lombardia (Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan unionin erioikeudet ja vapaudet — Pöytäkirja nro 7 — 1 artikla — Kysymys unionin tuomioistuimen ennakolta antaman luvan tarpeellisuudesta — Rakennerahastot — Euroopan unionin myöntämä rahoitustuki — Kansalliseen viranomaiseen kohdistuva ulosmittausmenettely, joka koskee mainitusta rahoitustuesta peräisin olevia varoja)
 ---documentbreak--- C2592018FI410120180530FI00044141Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 30.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Novara – Italia) – Bruno Dell’Acqua v. Eurocom Srl ja Regione Lombardia
   (Asia C-370/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan unionin erioikeudet ja vapaudet — Pöytäkirja nro 7 — 1 artikla — Kysymys unionin tuomioistuimen ennakolta antaman luvan tarpeellisuudesta — Rakennerahastot — Euroopan unionin myöntämä rahoitustuki — Kansalliseen viranomaiseen kohdistuva ulosmittausmenettely, joka koskee mainitusta rahoitustuesta peräisin olevia varoja)”2018/C 259/04Oikeudenkäyntikieli: italia
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Novara

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Bruno Dell’Acqua

      Vastaajat: Eurocom Srl ja Regione Lombardia

      Muut osapuolet: Renato Quattrocchi, Antonella Pozzoli, Loris Lucini, Diego Chierici, Nicoletta Malaraggia, Elio Zonca, Sonia Fusi, Danilo Cattaneo, Alberto Terraneo ja Luigi Luzzi

      Tuomiolauselma

   Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan (N:o 7) 1 artiklan viimeistä virkettä on tulkittava siten, että unionin tuomioistuimen ennalta antama lupa ei ole tarpeen siinä tapauksessa, että kolmas osapuoli aloittaa jäsenvaltion elimeltä olevan saatavan ulosmittauksen, kun kyseinen elin on vastaavasti velkaa kolmannen osapuolen velalliselle, joka on Euroopan sosiaalirahaston osarahoittamien hankkeiden toteuttamista varten myönnettyjen varojen saaja.
   (
         1
      )	EUVL C 383, 17.10.2016.


201807060691994322018/C 259/504562017TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180608363611Asia T-456/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.6.2018 – Lupu v. EUIPO – Dzhihangir (Djili soy original DS) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Djili soy original DS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki DJILI — Suhteellinen hylkäysperuste — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton)
 ---documentbreak--- C2592018FI3610120180608FI0050361361Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.6.2018 – Lupu v. EUIPO – Dzhihangir (Djili soy original DS)
   (Asia T-456/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Djili soy original DS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki DJILI — Suhteellinen hylkäysperuste — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton)”2018/C 259/50Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Victor Lupu (Bukarest, Romania) (edustaja: asianajaja P. Acsinte)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Gája)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Ibryam Dzhihangir (Silistra, Bulgaria) (edustaja: asianajaja C.-R. Romiţan)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 3.5.2017 antamasta päätöksestä (asia R 516/2011-5), joka koskee Victor Lupun ja Ibryam Dzhihangirin välistä väitemenettelyä

      Määräysosa

            1)

            Oikeudenkäyntiväite käsitellään pääasian yhteydessä.

            2)

            Kanne hylätään.

            3)

            Victor Lupu vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan EUIPO:n oikeudenkäyntikulut.

            4)

            Ibryam Dzhihangir vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (
         1
      )	EUVL C 309, 18.9.2017.


201807060351994072018/C 259/053822016CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL201805315511Asia C-382/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Rheinland-Pfalz – Saksa) – Hornbach-Baumarkt AG v. Finanzamt Landau (Ennakkoratkaisupyyntö — Sijoittautumisvapaus — Yhteisövero — Jäsenvaltion säännöstö — Yhtiöiden verotettavan tulon määrittäminen — Jäsenvaltiossa asuvan yhtiön ulkomailla asuvalle yhtiölle, johon se on keskinäisessä riippuvuussuhteessa, ilmaiseksi myöntämä etu — Jäsenvaltiossa asuvan yhtiön verotettavien tulojen oikaiseminen — Verotettavien tulojen oikaisematta jättäminen silloin, kun jäsenvaltiossa asuva yhtiö myöntää saman edun toiselle samassa jäsenvaltiossa asuvalle yhtiölle, johon se on tällaisessa suhteessa — Sijoittautumisvapauden rajoitus — Oikeuttaminen)
 ---documentbreak--- C2592018FI510120180531FI00055151Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Rheinland-Pfalz – Saksa) – Hornbach-Baumarkt AG v. Finanzamt Landau
   (Asia C-382/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Sijoittautumisvapaus — Yhteisövero — Jäsenvaltion säännöstö — Yhtiöiden verotettavan tulon määrittäminen — Jäsenvaltiossa asuvan yhtiön ulkomailla asuvalle yhtiölle, johon se on keskinäisessä riippuvuussuhteessa, ilmaiseksi myöntämä etu — Jäsenvaltiossa asuvan yhtiön verotettavien tulojen oikaiseminen — Verotettavien tulojen oikaisematta jättäminen silloin, kun jäsenvaltiossa asuva yhtiö myöntää saman edun toiselle samassa jäsenvaltiossa asuvalle yhtiölle, johon se on tällaisessa suhteessa — Sijoittautumisvapauden rajoitus — Oikeuttaminen)”2018/C 259/05Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Rheinland-Pfalz

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hornbach-Baumarkt AG

      Vastaaja: Finanzamt Landau

      Tuomiolauselma

   EY 43 artiklaa (josta on tullut SEUT 49 artikla), luettuna yhdessä EY 48 artiklan (josta on tullut SEUT 54 artikla) kanssa, on tulkittava siten, ettei se ole lähtökohtaisesti esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion säännöstölle, jonka mukaan kyseisessä jäsenvaltiossa asuvan yhtiön, joka on myöntänyt toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle yhtiölle, johon se on keskinäisessä riippuvuussuhteessa, etuja ehdoin, jotka poikkeavat ehdoista, joista toisistaan riippumattomat kolmannet olisivat sopineet keskenään samoissa tai samankaltaisissa olosuhteissa, tulot on määritettävä sellaisiksi kuin ne olisivat muodostuneet sovellettaessa ehtoja, joista tällaiset kolmannet olisivat sopineet, ja niitä on oikaistava, vaikka verotettavia tuloja ei oikaistakaan tällä tavalla silloin, kun kyseisessä jäsenvaltiossa asuva yhtiö on myöntänyt nämä samat edut toiselle samassa jäsenvaltiossa asuvalle yhtiölle, johon se on keskinäisessä riippuvuussuhteessa. Kansallisen tuomioistuimen on kuitenkin vielä tarkastettava, annetaanko pääasiassa kyseessä olevassa säännöstössä kyseisessä jäsenvaltiossa asuvalle verovelvolliselle mahdollisuus osoittaa, että ehdoista on sovittu liiketaloudellisista syistä, jotka perustuvat sen asemaan ulkomailla asuvan yhtiön osakkaana.
   (
         1
      )	EUVL C 343, 19.9.2016.


201807060271993522018/C 259/23732018CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180202171711Asia C-73/18 P: Valitus, jonka Cotécnica, S.C.C.L. on tehnyt 2.2.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-465/16, Cotécnica v. EUIPO – Visán Industrias Zootécnicas (Cotecnica OPTIMA), 20.11.2017 antamasta tuomiosta
 ---documentbreak--- C2592018FI1710120180202FI0023171171Valitus, jonka Cotécnica, S.C.C.L. on tehnyt 2.2.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-465/16, Cotécnica v. EUIPO – Visán Industrias Zootécnicas (Cotecnica OPTIMA), 20.11.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-73/18 P)2018/C 259/23Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Asianosaiset

      Valittaja: Cotécnica, S.C.C.L. (edustajat: J. C. Erdozain López, J. Galán López ja L. Montoya Terán, abogados)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Visán Industrias Zootécnicas
   Euroopan unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) antoi 7.6.2018 määräyksen, jolla se hylkäsi valituksen selvästi perusteettomana ja määräsi, että Cotécnica, S.C.C.L. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.


201807060041993992018/C 259/372932018CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180426262722Asia C-293/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Espanja) on esittänyt 26.4.2018 – Sindicato Nacional de CCOO de Galicia v. Unión General de Trabajadores de Galicia (UGT), Universidad de Santiago de Compostela ja Confederación Intersindical Gallega
 ---documentbreak--- C2592018FI2620120180426FI0037262272Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Espanja) on esittänyt 26.4.2018 – Sindicato Nacional de CCOO de Galicia v. Unión General de Trabajadores de Galicia (UGT), Universidad de Santiago de Compostela ja Confederación Intersindical Gallega
   (Asia C-293/18)2018/C 259/37Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Sindicato Nacional de CCOO de Galicia

      Vastaajat: Unión General de Trabajadores de Galicia (UGT), Universidad de Santiago de Compostela ja Confederación Intersindical Gallega

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko tieteestä, teknologiasta ja innovaatiosta 1.6.2011 annetun lain 14/20[1]1 20 §:n mukaisesti palvelukseen otettujen työntekijöiden katsottava kuuluvan Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemän määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen, joka johti 28.6.1999 annettuun neuvoston direktiiviin 1999/70/EY, (
                  1
               ) soveltamisalaan?

            2)

            Onko työsopimusten päättymisestä maksettava korvaus puitesopimuksen 4 lausekkeessa tarkoitettu työehto?

            3)

            Jos kysymyksiin vastataan myöntävästi: Onko tieteestä, teknologiasta ja innovaatiosta 1.6.2001 annetun lain 14/20[1]1 mukaisesti palvelukseen otettujen työntekijöiden työsopimuksen päättyminen rinnastettavissa toistaiseksi voimassa olevien sopimusten päättymiseen työntekijöiden asemasta annetun lain 52 §:ssä tarkoitettujen objektiivisten syiden perusteella?

            4)

            Jos kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko eroille jokin lainsäädännöllinen peruste?

      (
         1
      )	Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/70/EY (EYVL 1999, L 175, s. 43).


201807060151993632018/C 259/241402018CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180222171822Asia C-140/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Steiermark (Itävalta) on esittänyt 22.2.2018 – Humbert Jörg Köfler ym.
 ---documentbreak--- C2592018FI1720120180222FI0024172182Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Steiermark (Itävalta) on esittänyt 22.2.2018 – Humbert Jörg Köfler ym.
   (Asia C-140/18)2018/C 259/24Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landesverwaltungsgericht Steiermark

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Humbert Jörg Köfler, Wolfgang Leitner, Joachim Schönbeck ja Wolfgang Semper

      Vastapuolena oleva viranomainen: Bezirkshauptmannschaft Murtal

      Muu osapuoli: Finanzpolizei

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko SEUT 56 artiklaa, palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon koskevaa, 16.12.1996 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 96/71/EY (
                  1
               ) sekä direktiivin 96/71/EY täytäntöönpanosta 15.5.2014 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/67/EU (
                  2
               ) tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään rajat ylittävään työvoiman käyttöön liittyvien muodollisten velvoitteiden – kuten työvoiman välittäjän velvoitteen toimittaa palkkatositteet työvoimaa käyttävän yrityksen saataville – laiminlyönnistä ankarat sakot, erityisesti korkeat vähimmäisseuraamukset, jotka määrätään kumulatiivisesti kunkin kyseessä olevan työntekijän osalta?

            2)

            Mikäli jo ensimmäiseen kysymykseen ei vastata myöntävästi:
            Onko SEUT 56 artiklaa, palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon koskevaa, 16.12.1996 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 96/71/EY sekä direktiivin 96/71/EY täytäntöönpanosta 15.5.2014 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/67/EU tulkittava siten, että ne ovat esteenä kumulatiivisten sakkojen määräämiselle ilman absoluuttisia ylärajoja rajat ylittävään työvoiman käyttöön liittyvien muodollisten velvoitteiden rikkomisesta?

            3)

            Mikäli molempiin ensimmäisiin kysymyksiin vastataan kieltävästi:
            Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jossa tuottamuksellisten tekojen seuraamuksiksi säädetään rajoittamattoman korkeita sakkoja ja monivuotisia, vaihtoehtoisia vapausrangaistuksia?

      (
         1
      )	EYVL 1997, L 18, s. 1.
   (
         2
      )	EUVL 2014, L 159, s. 11.


201807060081993462018/C 259/064262016CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL201805295622Asia C-426/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 29.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgia) – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen VZW ym. v. Vlaams Gewest (Ennakkoratkaisupyyntö — Eläinten hyvinvoinnin suojelu lopetuksen hetkellä — Uskonnollisten rituaalien määrittämät erityiset teurastusmenetelmät — Muslimien uhrijuhla — Asetus (EY) N:o 1099/2009 — 2 artiklan k alakohta — 4 artiklan 4 kohta — Velvollisuus suorittaa rituaaliteurastus asetuksen (EY) N:o 853/2004 vaatimuksia vastaavassa teurastamossa — Pätevyys — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 10 artikla — Uskonnonvapaus — SEUT 13 artikla — Uskonnollisia rituaaleja koskevien kansallisten tapojen kunnioittaminen)
 ---documentbreak--- C2592018FI520120180529FI00065262Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 29.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgia) – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen VZW ym. v. Vlaams Gewest
   (Asia C-426/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Eläinten hyvinvoinnin suojelu lopetuksen hetkellä — Uskonnollisten rituaalien määrittämät erityiset teurastusmenetelmät — Muslimien uhrijuhla — Asetus (EY) N:o 1099/2009 — 2 artiklan k alakohta — 4 artiklan 4 kohta — Velvollisuus suorittaa rituaaliteurastus asetuksen (EY) N:o 853/2004 vaatimuksia vastaavassa teurastamossa — Pätevyys — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 10 artikla — Uskonnonvapaus — SEUT 13 artikla — Uskonnollisia rituaaleja koskevien kansallisten tapojen kunnioittaminen)”2018/C 259/06Oikeudenkäyntikieli: hollanti
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Limburg, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen Oost-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van West-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Vlaams-Brabant, VZW, Association Internationale Diyanet de Belgique, IVZW, lslamitische Federatie van België, VZW, Rassemblement des Musulmans de Belgique, VZW, Erkan Konak ja Chaibi El Hassan

      Vastaaja: Vlaams Gewest

      Muu osapuoli: Global Action in the Interest of Animals (GAIA) VZW

      Tuomiolauselma

   Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu ei ole tuonut esiin mitään seikkaa, joka vaikuttaisi eläinten suojelusta lopetuksen yhteydessä 24.9.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1099/2009 4 artiklan 4 kohdan, luettuna yhdessä sen 2 artiklan k alakohdan kanssa, pätevyyteen Euroopan unionin perusoikeuskirjan 10 artiklaan ja SEUT 13 artiklaan nähden.
   (
         1
      )	EUVL C 383, 17.10.2016.


201807060181993502018/C 259/251462018CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180223181811Asia C-146/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Steiermark (Itävalta) on esittänyt 23.2.2018 – Humbert Jörg Köfler
 ---documentbreak--- C2592018FI1810120180223FI0025181181Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Steiermark (Itävalta) on esittänyt 23.2.2018 – Humbert Jörg Köfler
   (Asia C-146/18)2018/C 259/25Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landesverwaltungsgericht Steiermark

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Humbert Jörg Köfler

      Vastapuolena oleva viranomainen: Bezirkshauptmannschaft Murtal

      Muu osapuoli: Finanzpolizei

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 49 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä pakottavalle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan valitusmenettelystä maksettavien oikeudenkäyntikulujen suuruus on 20 prosenttia vahvistetun seuraamuksen määrästä?


201807060381994052018/C 259/074832016CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL201805316721Asia C-483/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Törvényszék – Unkari) – Zsolt Sziber v. ERSTE Bank Hungary Zrt (Ennakkoratkaisupyyntö — Kuluttajansuoja — Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot — Direktiivi 93/13/ETY — 7 artiklan 1 kohta — Valuuttamääräiset lainasopimukset — Kansallinen lainsäädäntö, jolla otetaan käyttöön menettelyllisiä erityisvaatimuksia, kun riitautetaan kuluttajasopimusten ehtojen kohtuullisuus — Vastaavuusperiaate — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artikla — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan)
 ---documentbreak--- C2592018FI610120180531FI00076172Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Törvényszék – Unkari) – Zsolt Sziber v. ERSTE Bank Hungary Zrt
   (Asia C-483/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Kuluttajansuoja — Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot — Direktiivi 93/13/ETY — 7 artiklan 1 kohta — Valuuttamääräiset lainasopimukset — Kansallinen lainsäädäntö, jolla otetaan käyttöön menettelyllisiä erityisvaatimuksia, kun riitautetaan kuluttajasopimusten ehtojen kohtuullisuus — Vastaavuusperiaate — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artikla — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan)”2018/C 259/07Oikeudenkäyntikieli: unkari
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Törvényszék

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Zsolt Sziber

      Vastaaja: ERSTE Bank Hungary Zrt

      Muu osapuoli: Mónika Szeder

      Tuomiolauselma

            1)

            Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 7 artiklaa on tulkittava siten, että se ei lähtökohtaisesti ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään pääasiassa kyseessä olevan kaltaisista menettelyllisistä erityisvaatimuksista niiden kuluttajien kanteille, jotka ovat tehneet valuuttamääräisen lainasopimuksen, johon sisältyy ehto, jossa määrätään lainattavien varojen luovuttamiseen sovellettavan vaihtokurssin ja lainan takaisinmaksuun sovellettavan vaihtokurssin välisestä erotuksesta, ja/tai ehto, jossa määrätään lainanantajan yksipuolisesta oikeudesta muuttaa sopimusta mahdollistamalla korkotason, kulujen tai palkkioiden korottaminen, kunhan tällaiseen sopimukseen sisältyvien ehtojen kohtuuttomaksi toteamisen avulla voidaan palauttaa se oikeudellinen ja tosiasiallinen tilanne, jossa kuluttaja olisi ollut, ellei mainittuja kohtuuttomia ehtoja olisi ollut.

            2)

            Direktiiviä 93/13 on tulkittava siten, että sitä sovelletaan myös sellaisiin tilanteisiin, joihin ei liity rajat ylittäviä osatekijöitä.

      (
         1
      )	EUVL C 419, 14.11.2016.


201807060631994542018/C 259/663382018TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180531495021Asia T-338/15: Kanne 31.5.2018 – Saleh Thabet v. neuvosto
 ---documentbreak--- C2592018FI4910120180531FI0066491502Kanne 31.5.2018 – Saleh Thabet v. neuvosto
   (Asia T-338/15)2018/C 259/66Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Saleh Thabet (Kairo, Egypti) (edustajat: B. Kennelly, QC, barrister J. Pobjoy, solicitor G. Martin ja solicitor C. Enderby Smith)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/172/YUTP muuttamisesta 21.3.2018 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2018/466 ja Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 270/2011 täytäntöönpanosta 21.3.2018 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/465 siltä osin kuin kyseisiä toimia sovelletaan kantajaan

            —

            toteamaan, ettei Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 21.3.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/172/YUTP 1 artiklan 1 kohtaa ja Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 21.3.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 270/2011 2 artiklan 1 kohtaa voida soveltaa kantajaan

            —

            velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvosto teki arviointivirheitä katsoessaan, että päätöksen 1 artiklan 1 kohdan ja asetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukainen edellytys kantajan nimen sisällyttämiselle luetteloon täyttyi.

            2)

            Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että päätöksen 1 artiklan 1 kohta ja asetuksen 2 artiklan 1 kohta ovat lainvastaisia, koska a) niiltä puuttuu pätevä oikeudellinen perusta ja/tai b) ne ovat ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen kanssa.

            3)

            Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajan oikeuksia, jotka perustuvat SEU 6 artiklaan, luettuna yhdessä 2 ja 3 artiklan kanssa, ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklaan, on rikottu, koska komissio on olettanut, että oikeudenkäynnit Egyptissä ovat sopusoinnussa perustavanlaatuisten ihmisoikeuksien kanssa.


201807060341994042018/C 259/085172016CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL201805307711Asia C-517/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 30.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Apelacyjny w Gdańsku III Wydział Pracy i Ubezpieczeń Społecznych – Puola) – Stefan Czerwiński v. Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Gdańsku (Ennakkoratkaisupyyntö — Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittaminen — Asetus (EY) N:o 883/2004 — Asiallinen soveltamisala — 3 artikla — 9 artiklan mukaisesti annettu jäsenvaltion ilmoitus — Siirtymäeläke — Luokittelu — Lakisääteiset varhaiseläkejärjestelmät — Vakuutuskausien yhteenlaskemista koskevan säännön sivuuttaminen 66 artiklan nojalla)
 ---documentbreak--- C2592018FI710120180530FI00087171Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 30.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Apelacyjny w Gdańsku III Wydział Pracy i Ubezpieczeń Społecznych – Puola) – Stefan Czerwiński v. Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Gdańsku
   (Asia C-517/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittaminen — Asetus (EY) N:o 883/2004 — Asiallinen soveltamisala — 3 artikla — 9 artiklan mukaisesti annettu jäsenvaltion ilmoitus — Siirtymäeläke — Luokittelu — Lakisääteiset varhaiseläkejärjestelmät — Vakuutuskausien yhteenlaskemista koskevan säännön sivuuttaminen 66 artiklan nojalla)”2018/C 259/08Oikeudenkäyntikieli: puola
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Apelacyjny w Gdańsku III Wydział Pracy i Ubezpieczeń Społecznych

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Stefan Czerwiński

      Vastapuoli: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Gdańsku

      Tuomiolauselma

            1)

            Se sosiaalietuuden luokittelu johonkin sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 3 artiklassa mainituista sosiaaliturvan aloista, jonka toimivaltainen kansallinen viranomainen on tehnyt jäsenvaltion tämän asetuksen 9 artiklan 1 kohdan nojalla antamassa ilmoituksessa, ei ole lopullinen. Sosiaalietuus voidaan luokitella asianomaisessa kansallisessa tuomioistuimessa itsenäisesti kyseisen etuuden tunnusomaisten osatekijöiden perusteella ja pyytämällä tarvittaessa unionin tuomioistuimelta ennakkoratkaisua.

            2)

            Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen etuus on katsottava asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetuksi vanhuusetuudeksi.

      (
         1
      )	EUVL C 22, 23.1.2017.


201807060721993312018/C 259/516082017TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180606363722Asia T-608/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.6.2018 – Grupo Bimbo v. EUIPO – DF World of Spices (TAKIS FUEGO) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Rekisteröintihakemuksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)
 ---documentbreak--- C2592018FI3620120180606FI0051362372Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.6.2018 – Grupo Bimbo v. EUIPO – DF World of Spices (TAKIS FUEGO)
   (Asia T-608/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Rekisteröintihakemuksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)”2018/C 259/51Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Grupo Bimbo, SAB de CV (México, Meksiko) (edustaja: asianajaja N. A. Fernández Fernández-Pacheco)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: V. Ruzek)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: DF World of Spices GmbH (Dissen, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Ebert-Weidenfeller)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 4.7.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2300/2016-4), joka koskee osapuolten DF World of Spices GmbH ja Grupo Bimbo, SAB de CV välistä väitemenettelyä

      Määräysosa

            1)

            Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

            2)

            Grupo Bimbo, SAB de CV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 369, 30.10.2017.


201807060751994162018/C 259/673492018TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180605505011Asia T-349/18: Kanne 5.6.2018 – Hauzenberger v. EUIPO (Turbo Performance)
 ---documentbreak--- C2592018FI5010120180605FI0067501501Kanne 5.6.2018 – Hauzenberger v. EUIPO (Turbo Performance)
   (Asia T-349/18)2018/C 259/67Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Andreas Hauzenberger (Sinzing, Saksa) (edustaja: asianajaja B. Bittner)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Turbo Performance” – Rekisteröintihakemus nro 16 053 431

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 5.4.2018 asiassa R 2206/2017-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

   Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


201807060391994092018/C 259/095262016CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL201805317822Asia C-526/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 31.5.2018 – Euroopan komissio v. Puolan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2011/92/EY — Liuskekaasun paikallistamista ja etsintää varten suoritettavien porausten aiheuttamien ympäristövaikutusten arviointi — Syväkairaus — Valintaperusteet — Raja-arvojen määrittäminen)
 ---documentbreak--- C2592018FI720120180531FI00097282Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 31.5.2018 – Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-526/16) (
         1
      )
   ”(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2011/92/EY — Liuskekaasun paikallistamista ja etsintää varten suoritettavien porausten aiheuttamien ympäristövaikutusten arviointi — Syväkairaus — Valintaperusteet — Raja-arvojen määrittäminen)”2018/C 259/09Oikeudenkäyntikieli: puola
      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Owsiany-Hornung, D. Milanowska ja C. Zadra)

      Vastaaja: Puolan tasavalta (asiamiehet: B. Majczyna, D. Krawczyk, M. Orion Jędrysek, H. Schwarz ja K. Majcher)

      Tuomiolauselma

            1)

            Puolan tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/92/EU 2 artiklan 1 kohdan, 4 artiklan 2 ja 3 kohdan eikä kyseisen direktiivin liitteen II ja III mukaisia velvoitteitaan, koska se on jättänyt menettelyn, jossa määritellään, onko ympäristövaikutusten arviointi tarpeen, ulkopuolelle hankkeet, joissa paikallistetaan tai etsitään liuskekaasuesiintymiä 5000 metrin syvyyteen saakka ulottuvilla porauksilla lukuun ottamatta yli 1000 metrin syvyyteen ulottuvia porauksia vedenottoalueilla, suojelluilla sisämaan vesialueilla ja luonnonsuojelujärjestelmien kattamilla alueilla, kuten kansallispuistoissa, luonnonsuojelualueilla, luonnonpuistoissa ja Natura 2000-alueilla ja kyseisten alueiden läheisyydessä.

            2)

            Puolan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 14, 16.1.2017.


201807060461994202018/C 259/522802018TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180503373821Asia T-280/18: Kanne 3.5.2018 – ABLV Bank v. SRB
 ---documentbreak--- C2592018FI3710120180503FI0052371382Kanne 3.5.2018 – ABLV Bank v. SRB
   (Asia T-280/18)2018/C 259/52Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: ABLV Bank AS (Riika, Latvia) (edustajat: asianajajat O. Behrends, M. Kirchner ja L. Feddern)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 23.2.2018 tekemät päätökset kantajan ja tämän tytäryhtiön ABLV Bank Luxembourg SA:n osalta, ja

            —

            velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi 13 kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäisen kanneperusteen mukaan yhteisellä kriisinratkaisuneuvostolla ei ollut toimivaltaa tehdä päätöstä likvidaatiosta.

            2)

            Toisen kanneperusteen mukaan yhteinen kriisinratkaisuneuvosto loukkasi kantajan oikeuksia, kun se ilmoitti muodollisesta päätöksestään olla hyväksymättä kriisinratkaisutoimia.

            3)

            Kolmannen kanneperusteen mukaan yhteinen kriisinratkaisuneuvosto loukkasi kantajan oikeuksia, kun sen asetuksen (EU) N:o 806/2014 (
                  1
               ) 18 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla suorittama arviointi oli virheellinen.

            4)

            Neljännen kanneperusteen mukaan yhteinen kriisinratkaisuneuvosto loukkasi kantajan oikeuksia, kun sen asetuksen 806/2014 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla suorittama arviointi oli virheellinen.

            5)

            Viidennen kanneperusteen mukaan yhteinen kriisinratkaisuneuvosto loukkasi kantajan oikeutta tulla kuulluksi ja muita menettelyllisiä oikeuksia.

            6)

            Kuudennen kanneperusteen mukaan yhteinen kriisinratkaisuneuvosto loukkasi kantajan oikeutta saada asianmukaisesti perusteltu päätös.

            7)

            Seitsemännen kanneperusteen mukaan yhteinen kriisinratkaisuneuvosto ei tutkinut ja arvioinut huolellisesti ja puolueettomasti kaikkia asian kannalta merkityksellisiä seikkoja.

            8)

            Kahdeksannen kanneperusteen mukaan yhteinen kriisinratkaisuneuvosto loukkasi suhteellisuusperiaatetta.

            9)

            Yhdeksännen kanneperusteen mukaan yhteinen kriisinratkaisuneuvosto loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

            10)

            Kymmenennen kanneperusteen mukaan yhteinen kriisinratkaisuneuvosto loukkasi kantajan omistusoikeutta ja elinkeinovapautta.

            11)

            Yhdennentoista kanneperusteen mukaan yhteinen kriisinratkaisuneuvosto loukkasi nemo auditur –periaatetta.

            12)

            Kahdennentoista kanneperusteen mukaan yhteinen kriisinratkaisuneuvosto käytti harkintavaltaansa väärin.

            13)

            Kolmannentoista kanneperusteen mukaan yhteinen kriisinratkaisuneuvosto rikkoi Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaista kantajan oikeutta, kun se ei varmistanut, että unionin asianomaiset toimielimet ja elimet käsittelevät kantajan asiat.

      (
         1
      )	Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1).


201807060621993562018/C 259/683502018TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180605505122Asia T-350/18: Kanne 5.6.2018 – Euronet Consulting v. komissio
 ---documentbreak--- C2592018FI5020120180605FI0068502512Kanne 5.6.2018 – Euronet Consulting v. komissio
   (Asia T-350/18)2018/C 259/68Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Euronet Consulting EEIG (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat P. Peeters ja R. van Cleemput)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan vastaajan päätöksen, jonka tekopäivä ei ole tiedossa, joka on annettu tiedoksi kantajalle 26.3.2018 päivätyllä kirjeellä ja jolla on hylätty tarjous, jonka kantaja on tehnyt tarjouspyynnön EuropeAid/138778/DH/SER/Multi – Puitesopimus vuoden 2018 ulkoisen avun toteutusta varten (FWC SIEA 2018) erästä 2.

            —

            velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee sitä, että yksi oikeudellinen ryhmittymä on ollut edustettuna kahdesti samassa erässä

            2)

            Toinen kanneperuste, joka koskee sitä, että yksi oikeushenkilö on esiintynyt kahdesti yhteenliittymän johtajana ja kerran yhteenliittymän jäsenenä

            3)

            Kolmas kanneperuste, joka koskee sitä, että yksi oikeudellinen ryhmittymä on ollut edustettuna kahta useammassa erässä

            4)

            Neljäs kanneperuste, joka koskee sitä, että yksi oikeudellinen ryhmittymä on esiintynyt ryhmittymän vetäjänä kahta useammassa erässä.


201807060071993362018/C 259/105422016CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL201805318921Asia C-542/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Högsta domstolen – Ruotsi) – Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag v. Ingvar Mattssonin kuolinpesä, sekä Jan-Herik Strobel ym. v. Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2002/92/EY — Soveltamisala — Vakuutusedustuksen käsite — Direktiivi 2004/39/EY — Soveltamisala — Sijoitusneuvonnan käsite — Vakuutusedustuksen yhteydessä annettava neuvonta, jonka tarkoituksena on pääoman sijoittaminen pääomavakuutukseen — Vakuutusedustajan toiminnan luokittelu silloin, kun edustajan tarkoituksena ei ole todellisen vakuutussopimuksen aikaansaaminen)
 ---documentbreak--- C2592018FI810120180531FI00108192Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Högsta domstolen – Ruotsi) – Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag v. Ingvar Mattssonin kuolinpesä, sekä Jan-Herik Strobel ym. v. Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag
   (Asia C-542/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2002/92/EY — Soveltamisala — Vakuutusedustuksen käsite — Direktiivi 2004/39/EY — Soveltamisala — Sijoitusneuvonnan käsite — Vakuutusedustuksen yhteydessä annettava neuvonta, jonka tarkoituksena on pääoman sijoittaminen pääomavakuutukseen — Vakuutusedustajan toiminnan luokittelu silloin, kun edustajan tarkoituksena ei ole todellisen vakuutussopimuksen aikaansaaminen)”2018/C 259/10Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Högsta domstolen

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag, Jan-Herik Strobel, Mona Strobel, Margareta Nilsson, Per Nilsson, Kent Danås, Tommy Jönssonin kuolinpesä, Stefan Pramryd, Stefan Ingemansson, Lars Persson, Magnus Persson, Anne-Charlotte Wickström, Peter Nilsson, Ingela Landau, Thomas Landau, Britt-Inger Ruth Romare, Gertrud Andersson, Eva Andersson, Rolf Andersson, Lisa Bergström, Bo Sörensson, Christina Sörensson, Kaj Wirenkook, Lena Bergquist Johansson, Agneta Danås, Hans Eriksson, Christina Forsberg, Christina Danielsson, Per-Olof Danielsson, Ann-Christin Jönsson, Åke Jönsson, Stefan Lindgren, Daniel Röme, Ulla Nilsson ja Leif Göran Erik Nilssonin kuolinpesä

      Vastapuolet: Ingvar Mattssonin kuolinpesä ja Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag

      Tuomiolauselma

            1)

            Vakuutusedustuksesta 9.12.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/92/EY 2 artiklan 3 alakohtaa on tulkittava siten, että vakuutusedustuksen käsitteeseen kuuluu vakuutussopimuksen tekemiseen liittyvä valmisteleva toiminta siinäkin tapauksessa, että kyseessä olevan vakuutusedustajan tarkoituksena ei ole todellisen vakuutussopimuksen tekeminen.

            2)

            Pääomavakuutussopimuksen tekemistä koskevan vakuutusedustuksen yhteydessä annettu pääoman sijoittamista koskeva rahoitusneuvonta kuuluu direktiivin 2002/92 eikä rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY soveltamisalaan.

      (
         1
      )	EUVL C 14, 16.1.2017.


201807060591994152018/C 259/693532018TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180528515221Asia T-353/18: Kanne 28.5.2018 – Promeco v. EUIPO –Aerts (dishes)
 ---documentbreak--- C2592018FI5110120180528FI0069511522Kanne 28.5.2018 – Promeco v. EUIPO –Aerts (dishes)
   (Asia T-353/18)2018/C 259/69Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Promeco NV (Kortrijk, Belgia) (edustajat: asianajajat H. Hartwig ja A. von Mühlendahl)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Aerts NV (Geel, Belgia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkki nro 218 193-0010

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n suuren valituslautakunnan 16.2.2018 asiassa R 459/2016-G tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            hylkää Aerts NV:n valituksen EUIPO:n mitättömyysosaston 8.1.2016 tekemästä päätöksestä asiassa ICD 9842

            —

            velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan luettuna valittajalle suuressa valituslautakunnassa aiheutuneet kulut

            —

            velvoittaa Aerts NV:n, jos se osallistuu menettelyyn väliintulijana, korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan luettuna valittajalle suuressa valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

            —

            Asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä 6 artiklan kanssa, on rikottu.


201807060111993612018/C 259/261482018CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180223181812Asia C-148/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Steiermark (Itävalta) on esittänyt 23.2.2018 – Humbert Jörg Köfler ym.
 ---documentbreak--- C2592018FI1820120180223FI0026182181Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Steiermark (Itävalta) on esittänyt 23.2.2018 – Humbert Jörg Köfler ym.
   (Asia C-148/18)2018/C 259/26Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landesverwaltungsgericht Steiermark

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Humbert Jörg Köfler, Wolfgang Leitner, Joachim Schönbeck ja Wolfgang Semper

      Vastapuolena oleva viranomainen: Bezirkshauptmannschaft Murtal

      Muu osapuoli: Finanzpolizei

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jonka nojalla tuottamuksellisten tekojen seuraamuksiksi määrätään rajoittamattoman korkeita sakkoja, erityisesti korkeita vähimmäissakkoja, ja monivuotisia, vaihtoehtoisia vapausrangaistuksia?


201807060361993922018/C 259/116332016CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL201805319911Asia C-633/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sø- og Handelsretten – Tanska) – Ernst & Young P/S v. Konkurrencerådet (Ennakkoratkaisupyyntö — Yrityskeskittymien valvonta — Asetus (EY) N:o 139/2004 — 7 artiklan 1 kohta — Keskittymän toteuttaminen ennen kuin siitä on tehty ilmoitus Euroopan komissiolle tai ennen kuin se on julistettu yhteismarkkinoille soveltuvaksi — Kielto — Soveltamisala — ”Keskittymän” käsite — Kolmannen kanssa tehdyn yhteistyösopimuksen irtisanominen yhden sulautuvan yrityksen toimesta)
 ---documentbreak--- C2592018FI910120180531FI00119191Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sø- og Handelsretten – Tanska) – Ernst & Young P/S v. Konkurrencerådet
   (Asia C-633/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Yrityskeskittymien valvonta — Asetus (EY) N:o 139/2004 — 7 artiklan 1 kohta — Keskittymän toteuttaminen ennen kuin siitä on tehty ilmoitus Euroopan komissiolle tai ennen kuin se on julistettu yhteismarkkinoille soveltuvaksi — Kielto — Soveltamisala — ”Keskittymän” käsite — Kolmannen kanssa tehdyn yhteistyösopimuksen irtisanominen yhden sulautuvan yrityksen toimesta)”2018/C 259/11Oikeudenkäyntikieli: tanska
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sø- og Handelsretten

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ernst & Young P/S

      Vastaaja: Konkurrencerådet

      Tuomiolauselma

   Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (EY:n sulautuma-asetus) 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että keskittymä toteutetaan vain toimenpiteellä, jolla kokonaan tai osittain, tosiasiallisesti tai oikeudellisesti vaikutetaan kohdeyrityksen määräysvallan vaihtumiseen. Pääasian olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa, jotka ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava, yhteistyösopimuksen irtisanomisen ei voida katsoa aiheuttavan keskittymän toteuttamista riippumatta siitä, aiheuttiko tällainen irtisanominen markkinavaikutuksia.
   (
         1
      )	EUVL C 46, 13.2.2017.


201807060251993662018/C 259/382952018CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180430272711Asia C-295/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal da Relação do Porto (Portugali) on esittänyt 30.4.2018 – Mediterranean Shipping Company (Portugal) – Agentes de Navegação SA v. Banco Comercial Português SA ja Caixa Geral de Depósitos SA
 ---documentbreak--- C2592018FI2710120180430FI0038271271Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal da Relação do Porto (Portugali) on esittänyt 30.4.2018 – Mediterranean Shipping Company (Portugal) – Agentes de Navegação SA v. Banco Comercial Português SA ja Caixa Geral de Depósitos SA
   (Asia C-295/18)2018/C 259/38Oikeudenkäyntikieli: portugali
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal da Relação do Porto

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Mediterranean Shipping Company (Portugal) – Agentes de Navegação SA

      Vastapuolet: Banco Comercial Português SA ja Caixa Geral de Depósitos SA

      Ennakkoratkaisukysymykset

            A)

            Onko direktiivin 2007/64/EY (
                  1
               ) 2 artiklaa tulkittava siten, että siinä määriteltyyn direktiivin soveltamisalaan katsotaan kuuluvaksi sellaisen suoraveloitusta koskevan maksutoimeksiannon täytäntöönpano, jonka on antanut kolmas yhtiö sellaiselta tililtä, jonka haltija se ei ole ja jonka haltija ei ole tehnyt kyseessä olevan luottolaitoksen kanssa minkäänlaista yksittäistä maksupalvelua koskevaa sopimusta tai maksupalvelujen tarjoamista koskevaa puitesopimusta?

            B)

            Mikäli kysymykseen II-A) vastataan myöntävästi, voidaanko samassa asiayhteydessä mainittua tilinhaltijaa pitää maksupalvelunkäyttäjänä saman direktiivin 58 artiklan soveltamisen kannalta?

      (
         1
      )	Maksupalveluista sisämarkkinoilla, direktiivien 97/7/EY, 2002/65/EY, 2005/60/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta ja direktiivin 97/5/EY kumoamisesta 13.11.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/64/EY (EUVL 2007, L 319, s. 1)


201807060141993622018/C 259/126472016CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL2018053191022Asia C-647/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt tribunal administratif de Lille – Ranska) – Adil Hassan v. Préfet du Pas-de-Calais (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (EU) N:o 604/2013 — Kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen — Vastaanotto- ja takaisinottomenettelyt — 26 artiklan 1 kohta — Siirtopäätöksen tekeminen ja tiedoksi antaminen ennen kuin pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio on hyväksynyt takaisinottopyynnön)
 ---documentbreak--- C2592018FI920120180531FI001292102Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt tribunal administratif de Lille – Ranska) – Adil Hassan v. Préfet du Pas-de-Calais
   (Asia C-647/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (EU) N:o 604/2013 — Kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen — Vastaanotto- ja takaisinottomenettelyt — 26 artiklan 1 kohta — Siirtopäätöksen tekeminen ja tiedoksi antaminen ennen kuin pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio on hyväksynyt takaisinottopyynnön)”2018/C 259/12Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal administratif de Lille

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Adil Hassan

      Vastaaja: Préfet du Pas-de-Calais

      Tuomiolauselma

   Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 26 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltio, joka on esittänyt toiselle jäsenvaltiolle, jonka se katsoo olevan vastuussa kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä tässä asetuksessa vahvistettujen edellytysten mukaisesti, kyseisen asetuksen 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua henkilöä koskevan vastaanotto- tai takaisinottopyynnön, tekee siirtopäätöksen ja antaa sen tiedoksi asianomaiselle henkilölle ennen kuin pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio on antanut tähän pyyntöön nimenomaisen tai implisiittisen suostumuksensa.
   (
         1
      )	EUVL C 70, 6.3.2017.


201807060531993882018/C 259/532812018TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180503383921Asia T-281/18: Kanne 3.5.2018 – ABLV Bank v. EKP
 ---documentbreak--- C2592018FI3810120180503FI0053381392Kanne 3.5.2018 – ABLV Bank v. EKP
   (Asia T-281/18)2018/C 259/53Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: ABLV Bank AS (Riika, Latvia) (edustajat: asianajajat O. Behrends, M. Kirchner ja L. Feddern)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan Euroopan keskuspankin (EKP) 23.2.2018 tekemät päätökset siitä, että kantaja ja ABLV Bank Luxembourg SA ovat kykenemättömiä tai todennäköisesti kykenemättömiä jatkamaan toimintaansa, ja

            —

            velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kymmeneen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäisen kanneperusteen mukaan EKP:n suorittama arviointi perusteesta ”kykenemätön tai todennäköisesti kykenemätön jatkamaan toimintaansa” oli kantajan ja tämän tytäryhtiön ABLV Bank Luxembourgin osalta virheellinen ja puutteellinen monelta osin.

            2)

            Toisen kanneperusteen mukaan EKP loukkasi kantajan oikeutta tulla kuulluksi ja muita menettelyllisiä oikeuksia.

            3)

            Kolmannen kanneperusteen mukaan EKP loukkasi kantajan oikeutta saada asianmukaisesti perusteltu päätös.

            4)

            Neljännen kanneperusteen mukaan EKP ei tutkinut ja arvioinut huolellisesti ja puolueettomasti kaikkia käsiteltävän asian kannalta merkityksellisiä seikkoja.

            5)

            Viidennen kanneperusteen mukaan suhteellisuusperiaatetta loukattiin.

            6)

            Kuudennen kanneperusteen mukaan EKP loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

            7)

            Seitsemännen kanneperusteen mukaan EKP loukkasi omistusoikeutta ja elinkeinovapautta.

            8)

            Kahdeksannen kanneperusteen mukaan EKP loukkasi nemo auditur -periaatetta.

            9)

            Yhdeksännen kanneperusteen mukaan EKP käytti harkintavaltaansa väärin.

            10)

            Kymmenennen kanneperusteen mukaan perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaista kantajan oikeutta rikottiin, kun jätettiin varmistamatta, että unionin asianomaiset toimielimet ja elimet käsittelevät kantajan asiat.


201807060131994342018/C 259/393212018CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180509282811Asia C-321/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 9.5.2018 – Terre wallonne ASBL v. Région wallonne
 ---documentbreak--- C2592018FI2810120180509FI0039281281Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 9.5.2018 – Terre wallonne ASBL v. Région wallonne
   (Asia C-321/18)2018/C 259/39Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Terre wallonne ASBL

      Vastaaja: Région wallonne

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko määräys, jolla jokin jäsenvaltion elin asettaa suojelutavoitteet Natura 2000 -verkostoa varten luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun direktiivin 92/43/ETY (
                  1
               ) mukaisesti, tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista annetussa direktiivissä 2001/42/EY (
                  2
               ) ja erityisesti kyseisen direktiivin 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tai 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu suunnitelma tai ohjelma?”

            2)

            Jos edellä olevaan kysymykseen vastataan myöntävästi, onko kyseisestä määräyksestä tehtävä direktiivissä 2001/42/EY tarkoitettu ympäristövaikutusten arviointi, vaikka sellaista arviointia ei vaadita kyseisen määräyksen perusteena olevan direktiivin 92/43/ETY nojalla?

      (
         1
      )	EYVL 1992, L 206, s. 7.
   (
         2
      )	Tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/42/EY (EYVL 2001, L 197, s. 30).