title: Asia T-3/15: Kanne 6.1.2015 – K-Swiss, Inc. v. SMHV (Samansuuntaiset raidat kengässä)

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/53

         Kanne 6.1.2015 – K-Swiss, Inc. v. SMHV (Samansuuntaiset raidat kengässä)
   (Asia T-3/15)
   (2015/C 065/72)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: K-Swiss, Inc. (Westlake Village, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: lakimiehet R. Niebel ja M. Hecht)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti, joka koskee kuviomerkkiä (Urheilukengän kylkeen sijoitetut viisi samansuuntaista raitaa) – Rekisteröintihakemus nro 932 758

      Riidanalainen päätös: SMHV:n toisen valituslautakunnan 30.10.2014 asiassa R 1093/2014-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 76 artiklaa on rikottu.


title: Asia T-556/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.3.2017 – GX v. komissio (Henkilöstö — Palvelukseen ottaminen — Kilpailuilmoitus — Avoin kilpailu EPSO/AD/248/13 — Päätös olla sisällyttämättä kantajan nimeä varallaololuetteloon — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/46

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.3.2017 – GX v. komissio
   (Asia T-556/16) (1)

   ((Henkilöstö - Palvelukseen ottaminen - Kilpailuilmoitus - Avoin kilpailu EPSO/AD/248/13 - Päätös olla sisällyttämättä kantajan nimeä varallaololuetteloon - Selvästi täysin perusteeton kanne))
   (2017/C 144/63)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: GX (edustaja: asianajaja G.-M. Enache)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Gattinara ja F. Simonetti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus yhtäältä kumota avoimen kilpailun EPSO/AD/248/13 valintalautakunnan päätös olla sisällyttämättä kantajan nimeä varallaololuetteloon, ja toisaalta korvata tästä päätöksestä aiheutunut aineellinen ja aineeton vahinko

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               GX velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 279, 24.8.2015 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-89/15, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia C-565/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt PVÄ – Hans-Peter Ofenböck

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt PVÄ – Hans-Peter Ofenböck
   (Asia C-565/15)
   (2016/C 038/35)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Hans-Peter Ofenböck

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Estääkö sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY (1) (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) sellaisen kansallisen säännöksen soveltamisen, jolla rajoitetaan ajallisesti huoltamoyrittäjien mahdollisuutta muuttaa polttoaineiden hintoja siten, että aiempaa korkeamman myyntihinnan vahvistaminen on sallittua ainoastaan kerran päivässä?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen ei voida vastata ehdottoman myöntävästi vaan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti on tarkasteltaessa tällaisen rajoituksen hyväksyttävyyttä sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskevan direktiivin 5–9 artiklan perusteella otettava huomioon yksittäistapauksen olosuhteet,
               mitkä näkökohdat on otettava huomioon tutkittaessa tapauskohtaisesti tällaisen rajoituksen hyväksyttävyyttä unionin tuomioistuimen asiassa C-540/08 antamassa tuomiossa edellytetyllä tavalla sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskevan direktiivin 5–9 artiklan säännösten perusteella, kun kyseessä on kuluttajahintojen korotusmahdollisuutta rajoittava säännös?

      (1)  EUVL L 149, s. 22.


title: Asia T-728/16: Kanne 14.10.2016 – Tuerck v. komissio

text:
               19.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 475/18

         Kanne 14.10.2016 – Tuerck v. komissio
   (Asia T-728/16)
   (2016/C 475/28)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Sabine Tuerck (Woluwe-Saint-Pierre, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 10.12.2015 tehdyn päätöksen, joka koskee kantajan eläkeoikeuksien siirtoa

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu eläkeoikeuksien siirtoa koskevassa henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevien 11 ja 12 artiklan täytäntöönpanoa koskevien 3.3.2011 annettujen yleisten sääntöjen 7 artiklan 1 kohdan rikkomiseen. Nimittävä viranomainen on syyllistynyt kyseiseen rikkomiseen laskiessaan sellaisen määrän vähennystä, joka liittyy pääoman uudelleenarviointiin siirtohakemuksen ja tosiasiallisen siirron ajankohdat huomioon ottaen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan rikkomiseen, koska nimittävä viranomainen on kantajan mukaan ottanut taannehtivasti huomioon kantajan saaman ylennyksen määrittäessään hänen peruspalkkaansa eläkeoikeuksien siirtohakemuksen tekemisen ajankohtana.


title: Asia C-479/04: Østre Landsretin 16.11.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Laserdisken ApS vastaan Kulturministeriet

text:
               5.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/6

         Østre Landsretin 16.11.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Laserdisken ApS vastaan Kulturministeriet
   (Asia C-479/04)
   (2005/C 31/14)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska
   Østre Landsret on pyytänyt 16.11.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 19.11.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Laserdisken ApS vastaan Kulturministeriet seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Onko tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (1) 4 artiklan 2 kohta pätemätön?

               2.

               Onko tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 4 artiklan 2 kohta esteenä sille, että jäsenvaltio säilyttää oikeuksien kansainvälisen sammumisen lainsäädännössään?

         Kysymys numero 2 esitetään sen selvittämiseksi, voiko jäsenvaltio, joka kansallisten oikeudenhaltijoiden suojaamiseksi kilpailulta haluaa toivottua enemmän painottaa sananvapauden huomioonottamista ja sitä, että kulttuurituotteet ovat kansalaisten saatavilla, poiketa 4 artiklan 2 kohdasta.

      (1)  EYVL L 167, 22.6.2001, s. 10.


title: Asia C-451/99: Handelsgericht Wienin 10.11.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Cura Anlagen Gesellschaft mbH vastaan ASL Auto Service Leasing GmbH

text:
5.2.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 34/17
Handelsgericht Wienin 10.11.1999 tekemällään päätök-                              vastaavuutta ei ole tunnustettu Ranskassa, ja koska se
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Cura Anla-                           ei ole suorittanut tätä vertailua niiden sukeltajien osalta,
gen Gesellschaft mbH vastaan ASL Auto Service Leasing                             jotka ovat hankkineet pätevyytensä Belgiassa ja jotka
                               GmbH                                               ovat tulleet työskentelemään Ranskaan;
                          (Asia C-451/99)                                    — koska se on jättänyt ottamatta huomioon niiden
                                                                                sukeltajien ammatillisen pätevyyden, jotka olivat vaati-
                           (2000/C 34/32)                                         neet Ranskan viranomaisia tunnustamaan heidän kou-
                                                                                lutuksensa vastaavuuden.
Handelsgericht Wien on pyytänyt 10.11.1999 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen                 2. velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
kirjaamoon 26.11.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimel-                   kulut.
ta ennakkoratkaisua asiassa Cura Anlagen Gesellschaft mbH
vastaan ASL Auto Service Leasing GmbH seuraavaan kysymyk-
seen:
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Onko EY 49 artiklaa ja sitä seuraavia artikloita (taikka EY
28 artiklaa) tulkittava niin, että niiden kanssa ristiriidassa on
jäsenvaltion A sellainen lainsäädäntö, jolla estetään jäsenval-
tioon A sijoittautunutta yritystä käyttämättä jäsenvaltiossa A          Ranskassa 28.3.1990 annetussa asetuksessa edellytetty certifi-
yli kolme päivää taikka yli vuoden sellaista moottoriajoneuvoa,         cat d’aptitude à l’hyperbarie on direktiivin 92/51/ETY 8 ar-
jonka jäsenvaltioon B sijoittautunut leasingyritys on leasing-          tiklassa tarkoitettu kelpoisuutta osoittava todistus.
vuokrannut (vuokrannut) ja joka on rekisteröity jäsenvaltiossa
B sinne sijoittautuneen leasing-yrityksen nimiin, jos tätä ajo-
neuvoa ei rekisteröidä (toiseen kertaan) jäsenvaltiossa A?              Direktiivin 92/51/ETY 8 artiklassa edellytetään, että vastaanot-
                                                                        tavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset tarkistaessaan
                                                                        että artiklan a tai b kohdassa vahvistetut vaatimukset on
                                                                        täytetty, eivät jätä ottamatta huomioon asianomaisen henkilön
                                                                        jossakin toisessa jäsenvaltiossa hankkimia tietoja ja pätevyyttä
                                                                        ja selvittävät minkälainen kyseisessä jäsenvaltiossa hankittu
                                                                        pätevyys on. Tällä hetkellä voimassa olevan Ranskan lainsää-
                                                                        dännön mukaan muissa jäsenvaltioissa saatuja todistuksia ei
                                                                        tunnusteta, ellei niitä ole mainittu 28.1.1991 annetun
Euroopan yhteisöjen komission 30.11.1999 Ranskan tasa-
                                                                        päätöksen liitteessä III, ilman että Ranskan viranomaiset selvit-
                  valtaa vastaan nostama kanne
                                                                        täisivät kussakin tapauksessa, vastaako suoritettu koulutus ja
                                                                        hankittu pätevyys Ranskassa asetettuja vaatimuksia.
                          (Asia C-452/99)
                           (2000/C 34/33)                               Direktiivin 92/51/ETY 8 artiklaa on tulkittava perustamissopi-
                                                                        muksen 48, 52 ja 59 artiklaa koskevan yhteisöjen tuomioistui-
                                                                        men oikeuskäytännön mukaisesti ja erityisesti asiassa
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.11.1999 Euroo-              C-340/89, Vlassopoulou, 7.5.1991 annetun tuomion mukai-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa              sesti (2). Tämä asia koski tutkintojen vastavuoroista tunnusta-
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen neuvonantaja           mista. Tämä oikeuskäytäntö laajennettiin koskemaan myös
Christina Tufvesson ja oikeudellisen yksikön virkamies Bernard          ammattitoimintaa, jonka harjoittamisen aloittamiseksi tai har-
Mongin ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de             joittamiseksi ei oikeudellisen sääntelyn perusteella suoranai-
la Cruz, rue Alcide de Gasperi, Centre Wagner.                          sesti edellytetä tutkinnon suorittamista(3). Tällä perusteella
                                                                        komissio katsoo, että vaikka kyseessä ei ole tutkintotodistuksen
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            vaan kelpoisuuden tunnustaminen, oikeusvarmuuden periaate
                                                                        edellyttää, että kansallisessa lainsäädännössä säädetään menet-
1. toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n               telystä, jonka avulla asianomaisella henkilöllä on mahdollisuus
     perustamissopimuksen 48 (josta on muutettuna tullut EY             saada tiedot edellytetyistä lisävaatimuksista ja saada perusteltu
     39 artikla), 52 (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) ja      päätös, johon hän voi hakea muutosta.
     59 (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) artiklaa eikä
     direktiivin 92/51/ETY (1) 8 artiklaa,
                                                                        Asiassa Vlassopoulou annetun tuomion mukaan, vaikka vertai-
     — koska se ei ole perustanut menettelyä, jonka avulla              lun perusteella todettaisiin, että ulkomaisen todistuksen osoit-
         voidaan vertailla sukeltajien jossakin toisessa jäsenval-      tamat tiedot ja pätevyys vastaavat vain osittain kansallisen
         tiossa saamien todistusten osoittamia tietoja ja päte-         lainsäädännön vaatimuksia, vastaanottavalla jäsenvaltiolla on
         vyyttä suhteessa Ranskan lainsäädännössä edellytettyi-         oikeus vaatia, että asianomainen henkilö näyttää hankkineensa
         hin tietoihin ja pätevyyteen, kun näiden todistusten           puuttuvat tiedot ja pätevyyden. Toimivaltaisten kansallisten


title: Irlannin 10.7.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia C-238/96)

text:
N:o C 269/ 12            FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         14.9.96
savaltaa vastaan . Kantajan asiamies on Euroopan yhteisö               sama todistusvoima kuin kaikkien jäsenvaltioiden toimival
jen komission oikeudellinen neuvonantaja Götz zur Hau                  taisten viranomaisten antamilla todistuksilla ?
sen, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o komission oikeu
dellisen yksikön virkamies Carlos Gomes de la Cruz, Centre              (') EYVL N:o L 38 , 9.2.1977, s . 1
Wagner C 254 , Kirchberg .                                              ( 2 ) EYVL N:o L 38 , 9.2.1977, s . 20
Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
1 . toteaa, että Saksan liittotasavalta on rikkonut EY:n
      perustamissopimuksesta johtuvia velvoitteitaan, kun se
      ei ole ryhtynyt säädetyssä määräajassa tarpeellisiin
      toimenpiteisiin vaarallisia aineita sisältävistä paristoista      Irlannin      10.7.1996      Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
      ja akuista 18 päivänä maaliskuuta 1991 annetun
      neuvoston direktiivin 91 / 157/ETY (') ja tämän direktii                                   (Asia C-238/96 )
      vin mukauttamisesta tekniseen kehitykseen 4 päivänä                                          ( 96/C 269/27 )
      lokakuuta      1993 annetun komission direktiivin 93/
      86/ETY ( 2 ) täytäntöönpanemiseksi;
                                                                        Irlanti on nostanut 10.7.1996 Euroopan yhteisöjen tuomio
2 . velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeu                istuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
      denkäyntikulut.                                                   vastaan . Kantajan asiamiehenä on Chief State Solicitor
                                                                        Michael A. Buckley, Dublin Castle, Dublin 2, avustajinaan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        vanhempi neuvonantaja Mary Finlay ja barrister David
                                                                        Barniville, ja prosessiosoite Luxemburgissa Irlannin suurlä
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohdan mukai                  hetystö, 28 route d'Arlon, Luxemburg.
sen direktiivien velvoittavan luonteen ja EY:n perustamis
sopimuksen 5 artiklan 1 kohdan perusteella niillä jäsenval             Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
tioilla , joille direktiivi on osoitettu , on velvollisuus toteuttaa
direktiivin tavoite säädetyssä määräajassa . Tämä määräaika              1 . kumoaa Euroopan talousyhteisön perustamissopimuk
päättyi ensin mainitun direktiivin osalta 18.9.1992 ja                        sen 173 artiklan perusteella Euroopan maatalouden
toiseksi mainitun osalta 31.12.1993 , eikä vastaaja ollut                     ohjaus- ja tukirahaston ( EMOTR ) tukiosastosta varain
näiden määräaikojen päättyessä toteuttanut tarpeellisia                       hoitovuonna 1992 rahoitettuja menoja koskevien jäsen
täytäntöönpanotoimenpiteitä .                                                 valtioiden tilien sekä tiettyjen varainhoitovuoden 1993
                                                                              menojen tarkastamisesta ja hyväksymisestä 10 päivänä
(') EYVL N:o L 78 , 26.3.1991 , s . 38                                        huhtikuuta 1996 tehdyn komission päätöksen 96/
( 2 ) EYVL N:o L 264 , 23.10.1993 , s . 51                                     311 /EY (') siltä osin kuin kyseisellä päätöksellä ei
                                                                               hyväksytä 26 222 656,62:ta Irlannin puntaa Irlannin
                                                                               vuodelle 1992 ilmoittamista naudanlihan julkisen
                                                                               varastoinnin menoista ( joka on 10% Irlannin vuodelle
                                                                               1990 ilmoitetuista naudanlihan julkisen varastoinnin
                                                                               menoista );
Cour d'appel de Monsin 28.6.1996 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ministre des                     2 . kumoaa Euroopan talousyhteisön perustamissopimuk
Finances du Royaume de Belgique vastaan E. Amelynck                            sen 173 artiklan perusteella Euroopan maatalouden
                                   ym .                                        ohjaus- ja tukirahaston ( EMOTR ) tukiosastosta varain
                            Asia C-237/96 )                                    hoitovuonna 1992 rahoitettuja menoja koskevien jäsen
                                                                               valtioiden tilien sekä tiettyjen varainhoitovuoden 1993
                             ( 96/C 269/26 )
                                                                               menojen tarkastamisesta ja hyväksymisestä 10 päivänä
                                                                               huhtikuuta 1996 tehdyn komission päätöksen 96/
 Cour d'appel de Mons on pyytänyt 28.6.1996 tekemällään                        31 l /EY siltä osin kuin kyseisellä päätöksellä ei hyväk
päätöksellä , joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio                     sytä 24 020 455,64:ää Irlannin puntaa Irlannin
 istuimen kirjaamoon 9.7.1996 , yhteisöjen tuomioistuimelta                    vuodelle 1992 ilmoittamista naudanlihan julkisen
 asiassa Ministre des Finances du Royaume de Belgique                          varastoinnin menoista ( joka on 5 % Irlannin vuodelle
 vastaan E. Amelynck ym . ennakkoratkaisua seuraavaan                          1991 ilmoitetuista naudanlihan julkisen varastoinnin
 kysymykseen :                                                                 menoista );
 Ovatko asetukset ( ETY ) N:o 222/77 (') ja ( ETY ) N:o 223/             3 . kumoaa Euroopan talousyhteisön perustamissopimuk
 77 ( 2 ), joissa säädetään säännöstä , jonka mukaan tavaran                   sen 173 artiklan perusteella Euroopan maatalouden
 yhteisöasemasta voidaan antaa tieto ainoastaan passitus                      ohjaus- ja tukirahaston ( EMOTR ) tukiosastosta varain
 asiakirjalla T2 tai T2 L, ellei toisin ole säädetty, yhteenso                hoitovuonna 1992 rahoitettuja menoja koskevien jäsen
 veltuvia ETY:n perustamissopimuksen 9 ja 10 artiklan                          valtioiden tilien sekä tiettyjen varainhoitovuoden 1993
 kanssa ja ovatko nämä asetukset yhteensoveltuvia asetuk                      menojen tarkastamisesta ja hyväksymisestä 10 päivänä
 sen ( ETY ) N:o 222/77 37 artiklan 2 kohdan ja 39 artiklan                    huhtikuuta 1996 tehdyn komission päätöksen 96/
 2 kohdan kanssa , joissa säädetään, että yhden jäsenvaltion                   3 Il /EY siltä osin kuin kyseisellä päätöksellä ei hyväk
 toimivaltaisten viranomaisten antamilla todistuksilla on                      sytä 9 613 206,0:ta Irlannin puntaa Irlannin vuodelle
 ---pagebreak--- 14.9.96                 FI 1                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     N:o C 269/ 13
     1991 ilmoittamista naudanlihan julkisen varastoinnin                  olisivat laiminlyöneet molempina vuosina asetuksen
     menoista , mikä on 2 prosenttia näistä menoista;                      ( ETY ) N:o 729/70 8 artiklan mukaiset velvoitteensa,
                                                                           tässä tapauksessa on kyseessä perustamissopimuksen
4 . kumoaa Euroopan talousyhteisön perustamissopimuk                      ja/tai perutamissopimuksen soveltamista koskevan
     sen 173 artiklan perusteella Euroopan maatalouden                     oikeussäännön rikkominen .
     ohjaus- ja tukirahaston ( EMOTR ) tukiosastosta varain
     hoitovuonna 1992 rahoitettuja menoja koskevien jäsen          4 . Sikäli kuin komission päättämien korjausten määrä
     valtioiden tilien sekä tiettyjen varainhoitovuoden 1993               vuosille 1990 ja 1991 ylittää EMOTR:lle molempina
     menojen tarkastamisesta ja hyväksymisestä 10 päivänä                  vuosina niistä sääntöjenvastaisuuksista mahdollisesti
     huhtikuuta 1996 tehdyn komission päätöksen 96/                        aiheutuneiden menetysten määrän, jotka olivat johtu
     31 l /EY siltä osin kuin kyseisessä päätöksessä ei hyväk             neet Irlannin viranomaisten väitetystä asetuksen ( ETY )
     sytä 8 862 144,0:ää Irlannin puntaa Irlannin vuodelle                 N:o 729/70 8 artiklan mukaisten velvoitteidensa laimin
     1992 ilmoittamista naudanlihan julkisen varastoinnin                  lyönnistä, kyseessä on seuraamus, jolla rikotaan perus
     menoista , mikä on 2 prosenttia näistä menoista;                      tamissopimusta ja/tai perustamissopimuksen soveltami
                                                                           sta koskevia oikeussääntöjä .
5 . antaa lisämääräyksiä tai muita määräyksiä , jotka saat
                                                                    5 . Koska komissio ei ole EMOTR:n tukirahaston tilien
     tavat olla välttämättömiä ja tarkoituksenmukaisia
     Irlannin tässä oikeudenkäyntimenettelyssä esittämien                  tarkastamista ja hyväksymistä koskevaa päätöstä
                                                                           valmistellessaan noudattanut taloudellisten vaikutusten
     vaatimusten kannalta ;
                                                                           laskemisesta julkaistuja ohjeita ( DOC : VI/216/93 ,
6 . velvoittaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen korvaa                  3.6.1993 — Belle Group -kertomus ), tässä tapauksessa
     maan tästä menettelystä johtuvat oikeudenkäyntiku
                                                                           on kyseessä olennaisten prosessinedellytysten puute
     lut .                                                                 ja/tai perustamissopimuksen tai/ja perustamissopimuk
                                                                           sen soveltamista koskevan oikeussäännön rikkomi
                                                                           nen .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Asetuksen ( ETY ) Nro 859/89 ( 3 ) rikkominen
Asetuksen ( ETY ) N:o 729/70 ( 2 ) 8 artiklan rikkominen
                                                                    Irlanti väittää, että vuosina 1991 ja 1992 asetuksen ( ETY )
Irlanti väittää päätöksen olevan pätemätön siltä osin kuin          N:o 729/70 3 artiklassa ei ollut tarkoitettua yhteisön
kyseisellä päätöksellä ei hyväksytä 26 222 656,62:ta Irlan         oikeussääntöä, jota Irlanti olisi rikkonut hyväksymällä
nin puntaa ( joka on 10% Irlannin vuonna 1990 ilmoitta             samaan konserniin kuuluvien erilliset tarjoukset, ja tämän
mista ja jo tarkastetuista ja hyväksytyistä menoista ) ja           perusteella komission päätös, jolla kieltäydyttiin hyväksy
24 020 455,64:ää Irlannin puntaa ( joka on 5 % ilmoite             mästä 2 prosenttia Irlannin julkisen varastoinnin kuluista
tuista ja Irlannin vuonna 1991 jo tarkastetuista ja hyväk          vuosina 1991 ja 1992, on pätemätön .
sytyistä menoista ) Irlannin vuodelle 1992 ilmoittamista
menoista yhdellä tai useammalla seuraavista perusteista :           Jos yhteisön tuomioistuin katsoo, että jokin tällainen
                                                                    yhteisön oikeussääntö oli olemassa vuosina 1991 ja 1992 ,
 1 . Koska komissio ei ole esittänyt perusteita tai ainakaan        oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaate, suhteel
     päteviä perusteita rahoitussumman korjaukselle , jonka         lisuusperiaate sekä Belle Group -kertomuksen edellytykset
      se on tehnyt tehtyään päätelmän, jonka mukaan Irlan          ovat esteenä sille, että komissio voisi kieltäytyä hyväksy
      nin viranomaiset laiminlöivät vuosien 1990 ja 1991            mästä edellä mainitut 2 prosenttia julkisen varastoinnin
      aikana asetuksen ( ETY ) N:o 729/90 8 artiklan mukaiset       kuluista, ja tämän perusteella päätös on pätemätön .
      velvoitteensa , tässä tapauksessa on kyseessä olennaisten
      prosessinedellytysten puute ja/tai perustamissopimuk          (') EYVL N:o L 117, 14.5.1996 , s . 19
      sen ja/tai perustamissopimuksen soveltamista koskevan          ( 2 ) Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta annettu neuvoston
      oikeussäännön rikkominen .                                           asetus ( ETY ) Nro 729/70 , 21.4.1970 ( EYVL Nro L 94 ,
                                                                           28.4.1970 , s . 13 ).
                                                                     ( 3 ) Naudan- ja vasikanliha-alan interventiotoimenpiteiden yksi
 2 . Koska komissio ei ole esittänyt perusteita tai ainakaan               tyiskohtaisista määräyksistä 29 päivänä maaliskuuta 1989
      päteviä perusteita päätelmälleen, jonka mukaan                       annettu komission asetus ( ETY ) Nro 859/89 ( EYVL Nro L 91 ,
      EMOTR:lta oli veloitettu virheellisesti hyvin suuria                 4.4.1989 , s . 5 ).
      summia vuosina 1990 ja 1991 sen perusteella, että
      Irlannin viranomaisten väitettiin laiminlyöneen molem
      pina vuosina asetuksen ( ETY ) N:o 729/70 8 artiklan
      mukaiset velvoitteensa, tässä tapauksessa on kyseessä
      olennainen prosessinedellytyksen rikkominen ja/tai
      perustamissopimuksen ja/tai perustamissopimuksen so           Yhdistyneen kuningaskunnan 10.7.1996 Euroopan yhtei
      veltamista koskevan oikeussäännön rikkominen .                              söjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia C-239/96 )
 3 . Koska komissio ei ole esittänyt asianmukaista arviota
      mahdollisista EMOTR:n menetyksistä, vaara, jolle                                             ( 96/C 269/28 )
      yhteisön rahastot pantiin alttiiksi niiden sääntöjenvas
      taisuuksien vuoksi, joita on saattanut tapahtua vuosina         Yhdistynyt kuningaskunta , asiamiehenään Assistant Tre
       1990 ja 1991 sen vuoksi, että Irlannin viranomaiset            asury Solicitor John E. Collins, avustajanaan Derrick Wyatt,


title: Aloys Schröderin, Jan ja Karl-Julius Thamannin, jotka ovat osakkaina Zuchtschweine Epe GbH:ssa, 13.6.1997 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston 15.4.1997 antamasta tuomiosta asiassa T-390/94, Aloys Schröder ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Asia C-221/97 P)

text:
N:o C 252/ 16          FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       16.8.97
Tämä määräaika päättyi 1.1.1994 ilman että Saksan liitto            korvausvastuuta koskevaa oikeuskäytäntöä, jonka mukaan
tasavalta olisi saattanut voimaan tarpeellisia oikeussään           vastuuta koskevat edellytykset ovat tiukemmat kuin
töjä .                                                               muissa tapauksissa, myös kysymyksessä olevaan komission
                                                                     päätökseen, joka ei valittajien mukaan ole lainsäädäntö
(M EYVL L 35 , 12.2.1992, s . 24 .                                   toimi . Soveltaessaan vastuuta koskevia periaatteita hallin
                                                                     totoimintaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                     olisi pitänyt todeta, että komission toimenpiteet olivat
                                                                     lainvastaisia, minkä perusteella valittajien vahingonkor
                                                                     vausvaatimus olisi ollut perusteltu .
Aloys Schröderin, Jan ja Karl-Julius Thamannin, jotka                Yhteisön oikeutta on rikottu myös siten, että ensimmäisen
ovat osakkaina Zuchtschweine Epe GbH:ssa, 13.6.1997                  oikeusasteen tuomioistuin ei ole tutkiessaan omaisuuden
tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas             suojan ja ammatin harjoittamisen vapautta koskevien
teen tuomioistuimen viidennen jaoston 15.4.1997 anta                perusoikeuksien loukkaamista ottanut huomioon yhteisön
masta tuomiosta asiassa T-390/94, Aloys Schröder ym.                 oikeusjärjestyksessä turvattuja yksilöiden perusoikeusint
             vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                    ressejä . Komissio ei ole nimittäin riidanalaisella päätök
                       ( Asia C-221/97 P )                           sellä antanut yleisesti sovellettavaa säännöstä, jonka yhtey
                                                                     dessä sillä olisi tietty liikkumavara, vaan kysymyksessä on
                          ( 97/C 252/31 )                            konkreettinen toimenpide, jonka vaikutukset eivät ainoas
                                                                     taan ole etukäteen arvioitavissa, vaan toimenpiteellä on
                                                                     myös nimenomaisesti tähdätty näiden vaikutusten aikaan
Aloys Schröder, Jan ja Karl-Julius Thamann, ovat                     saamiseen .
Zuchtschvveine Epe GbH:n osakkaina valittaneet
13.6.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                     (') EYVL C 181 , 14.6.1997, s . 11 .
tuomioistuimen viidennen jaoston 15.4.1997 antamasta
                                                                     ( 2 ) EYVL C 392, 31.12.1994 , s. 12 .
tuomiosta asiassa T-390/94 ('), Aloys Schröder ym. vas
taan Euroopan yhteisöjen komissio. Valittajien edustajana
on asianajaja Rudolf Brenken, asianajotoimisto Rentz
mann & Brenken, Quakenbrück, ja prosessiosoite Luxem
burgissa asianajotoimisto Michel Molitor, Pierre Feltgen
& Andre Harpas, 14a rue des Bains .
                                                                            Euroopan yhteisöjen komission 17.6.1997 Ranskan
Valittajat toistavat yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                              tasavaltaa vastaan nostama kanne
tuomioistuimessa pidetyssä oikeudenkäynnissä esittämät                                         (Asia C-225/97)
vaatimukset (2 ) ja vaativat, että
                                                                                ( 97/C 252/32 )
— vastapuoli velvoitetaan maksamaan vahingonkorvauk
     sena 173 174,45 Saksan markkaa ( DEM ) riidanalai
     sesta päätöksestä heille aiheutuneiden vahinkojen kor          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.6.1997
     vaamiseksi,                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
                                                                     tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen
                                                                     neuvonantaja Hendrik van Lier ja prosessiosoite Luxem
— vastapuoli velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti                 burgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner,
     kulut .                                                         Kirchberg, Luxemburg.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo
                                                                     mioistuin
Asiassa on loukattu valittajien oikeutta tulla kuulluksi .
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole ottanut huo
mioon keskeistä osaa valittajien lausumista tai se ei aina          — toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut vesi
kaan ole maininnut näitä seikkoja valituksenalaisessa tuo                  ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla
miossa joko ollenkaan tai ainakaan riittävästi . Tämä pätee                 toimivien yksiköiden hankintamenettelyjä koskevien
erityisesti siltä osin kuin valittajat ovat esittäneet, että hal           yhteisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien lakien, ase
linnolliset rajat eivät ole tarkoituksenmukainen keino kiel                tusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittami
tojen soveltamisalueiden rajaamiseksi, vaan episoottisten                   sesta 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston
eläintautien torjumiseksi tällainen rajaaminen voidaan tar                 direktiivin 92/13/ETY (') 1 artiklan 2 kohdan, 2 artik
koituksenmukaisesti tehdä ainoastaan tautipesäkkeen etäi                   lan 1 kohdan c alakohdan ja 5 kohdan sekä 2 ja 4
syyttä koskevan perusteen perusteella.                                      luvun mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut
                                                                            29.12.1993 lain nro 92/ 1416 mainitun direktiivin kan
                                                                            sallisena täytäntöönpanotoimena ;
Asiassa on rikottu yhteisön oikeutta . Yhteisön oikeutta on
rikottu erityisesti siten, että ensimmäisen oikeusasteen tuo
mioistuin on soveltanut yhteisöjen tuomioistuimen kehittä           — velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden
mää, lainsäädäntötoimista aiheutuvaa yhteisön vahingon                     käyntikulut.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 13 päivänä marraskuuta 2003 asiassa C-42/02 (Ålands förvaltningsdomstolin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Diana Elisabeth Lindman (Palvelujen tarjoamisen vapaus – Arpajaislipukkeet – Toisessa jäsenvaltiossa toimeenpannuissa arpajaisissa voitettu summa – Tulovero – Arpajaisvero – Ahvenanmaan erityissääntely)

text:
C 7/16                   FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                              10.1.2004
1)     Kanne hylätään.                                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
2)     Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
       denkäyntikulut.                                                                            (kuudes jaosto)
(1) EYVL C 84, 6.4.2002.
                                                                                6 päivänä marraskuuta 2003
                                                                        asiassa C-78/02 (Dioikitiko Efeteio Athinonin esittämä
                                                                        ennakkoratkaisupyyntö): Elliniko Dimosio vastaan Maria
                                                                        Karageorgou (C-78/02) Katina Petrova (C-79/02) Loukas
                                                                                Vlachos (C-80/02) (1)
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (viides jaosto)                             (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – 21 artiklan 1 kohdan
                                                                        c alakohta – Verovelvolliset – Henkilö, joka mainitsee veron
                                                                        laskussa – Vero, jonka verovelvollisuuden ulkopuolelle jätetty
                 13 päivänä marraskuuta 2003                            henkilö on maksanut virheellisesti ja joka on merkitty
                                                                                kyseisen henkilön laatimaan laskuun)
asiassa C-42/02 (Ålands förvaltningsdomstolin esittämä
   ennakkoratkaisupyyntö): Diana Elisabeth Lindman (1)
                                                                                (2004/C 7/27)
(Palvelujen tarjoamisen vapaus – Arpajaislipukkeet – Toi-
sessa jäsenvaltiossa toimeenpannuissa arpajaisissa voitettu
summa – Tulovero – Arpajaisvero – Ahvenanmaan erityis-                                       (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                               sääntely)
                            (2004/C 7/26)                               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                        Yhdistetyissä asioissa C-78/02–C-80/02, jotka Dioikitiko Efe-
                                                                        teio Athinon (Kreikka) on saattanut EY 234 artiklan nojalla
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäviksi saadakseen tässä kan-
                                                                        sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Elliniko
Asiassa C-42/02, jonka Ahvenanmaan hallintotuomioistuin
                                                                        Dimosio ja Maria Karageorgou (C-78/02) Katina Petrova (C-79/
(Suomi) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen
                                                                        02) Loukas Vlachos (C-80/02) ennakkoratkaisun jäsenvaltioi-
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
                                                                        den liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yh-
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa, jonka on pannut
                                                                        teinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymis-
vireille Diana Elisabeth Lindman, ennakkoratkaisun EY 49 ar-
                                                                        peruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen
tiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto),
                                                                        neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) tulkin-
toimien kokoonpanossa: neljännen jaoston puheenjohtaja
                                                                        nasta ja erityisesti sen kyseisen direktiivin 21 artiklan 1 kohdan
C. W. A. Timmermans, joka hoitaa viidennen jaoston puheen-
                                                                        c alakohdan säännöksen tulkinnasta, jonka mukaan arvonlisä-
johtajan tehtäviä, sekä tuomarit D. A. O. Edward (esittelevä
                                                                        veroa on velvollinen maksamaan jokainen henkilö, joka mai-
tuomari) ja P. Jann, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja:
                                                                        nitsee laskussa kyseisen veron, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 13.11.2003
                                                                        jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        J.-P. Puissochet sekä tuomarit R. Schintgen, V. Skouris, N. Col-
                                                                        neric ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), julkisasia-
EY 49 artiklan kanssa on ristiriidassa jäsenvaltion lainsäädäntö,       mies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein,
jonka mukaan muissa jäsenvaltioissa toimeenpannuista arpajaisista       on antanut 6.11.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
saatuja voittoja pidetään voittajan tuloverotuksessa veronalaisina      seuraava:
tuloina, kun taas kyseisessä jäsenvaltiossa toimeenpannuista arpajai-
sista saadut voitot eivät ole veronalaisia.
                                                                        1)     Summaa, joka mainitaan arvonlisäverona valtiolle palveluja
                                                                               suorittavan henkilön laatimassa laskussa, ei saa pitää arvonlisä-
(1) EYVL C 109, 4.5.2002.                                                      verona, mikäli tämä henkilö virheellisesti katsoo suorittavansa
                                                                               kyseisiä palveluja itsenäisenä ammatinharjoittajana, vaikka
                                                                               hän todellisuudessa toimiikin alisteisessa suhteessa.


title: Asia C-31/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Deutschland) on esittänyt 20.1.2010 — Minerva Kulturreisen GmbH v. Finanzamt Freital

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Deutschland) on esittänyt 20.1.2010 — Minerva Kulturreisen GmbH v. Finanzamt Freital
   (Asia C-31/10)
   2010/C 100/27
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Minerva Kulturreisen GmbH

      Vastaaja: Finanzamt Freital

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Päteekö direktiivin 77/388/ETY (1) 26 artiklassa tarkoitettu ”matkatoimistoja koskeva erityisjärjestelmä” myös matkatoimiston suorittamiin oopperalippujen erilliseen myyntiin ilman muita lisäsuorituksia?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY; EYVL L 145, s. 1


title: Asia C-113/05 P: European Federation for Cosmetic Ingredientsin (EFfCI) 4.3.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-196/03, European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI) vastaan Euroopan unionin neuvosto, 10.12.2004 antamasta määräyksestä

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/13

         European Federation for Cosmetic Ingredientsin (EFfCI) 4.3.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-196/03, European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI) vastaan Euroopan unionin neuvosto, 10.12.2004 antamasta määräyksestä
   (Asia C-113/05 P)
   (2005/C 115/24)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI), kotipaikka Bryssel (Belgia) on valittanut 4.3.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-196/03 (1), European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI) vastaan Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto, 10.12.2004 antamasta määräyksestä. Valittajan edustajat ovat asianajajat K. van Maldegem ja C. Mereu.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               tutkii tämän valituksen ja toteaa sen perustelluksi

               —

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-196/03 10.12.2004 antaman määräyksen

               —

               ratkaisee asian tai vaihtoehtoisesti palauttaa sen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi ja

               —

               velvoittaa Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin neuvoston korvaamaan kummassakin oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Valittaja riitauttaa valituksenalaisen tuomion 16 kohdan, jossa hylätään sen vaatimus siitä, että asia on tutkittava ennen kuin lausutaan sen tutkittavaksi ottamisesta tai vaihtoehtoisesti, että päätöstä ei tehdä ennen kuin pääasia ratkaistaan. Valittaja väittää, että tämä hylkääminen on lainvastainen sen vuoksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti työjärjestyksen 114 artiklan 4 kohtaa ja loukannut tehokkuusperiaatetta ja perusteluvelvollisuutta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi pitänyt tulkita työjärjestyksen 114 artiklan 4 kohtaa laajasti ja ottaa asianmukaisesti huomioon asian olosuhteet oikeudellisen tehokkuusperiaatteen mukaisesti. Valittaja väittää myös, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin laiminlöi perusteluvelvollisuutensa, kun se perusteli hylkäämistä ainoastaan sillä, että se katsoi ”saaneensa riittävästi tietoa asiakirjojen tutkinnan perusteella voidakseen ratkaista vastaajien esittämät vaatimukset”.

               2.

               Valittaja katsoo, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se hylkäsi valittajan väitteet ja totesi, että

                           a)

                           Riidanalaisen säädöksen valittajalle aiheuttamat kilpailunvastaiset vaikutukset eivät erota sitä muista yrityksistä. Valittaja väittää, että muut yritykset, jotka eivät tee toimituksia vain kosmetiikka-alalle, eivät käytä eläinkokeita ainesosien testaamiseen tai eivät käytä syöpää aiheuttavia, perimää vaurioittavia tai lisääntymiselle vaarallisia aineita, ovat eri tilanteessa kuin valittaja. Valittaja toteaa edelleen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsee virheellisesti asiassa Extramet annettuun tuomioon perustuvia periaatteita.

                           b)

                           Valittaja ei viitannut mihinkään riidanalaista säädöstä hierarkkisesti ylempänä olevaan sitovaan määräykseen, joka olisi saattanut velvoittaa parlamentin ja neuvoston ottamaan huomioon riidanalaisen säädöksen kielteiset vaikutukset. Valittaja väittää, että EY 3 artiklan g alakohta on sitova määräys, joka velvoittaa parlamentin ja neuvoston varmistamaan, että kilpailu sisämarkkinoilla ei vääristy.

                           c)

                           Valittajan patentit eivät ole sellaisia, että riidanalainen säädös tekisi niiden kaupallisen käytön välittömästi ja ehdottomasti lainvastaiseksi ja näin ollen merkitsisi, että riidanalainen säädös koskisi valittajaa erikseen. Valittaja väittää, että se, että riidanalainen säädös riistää siltä sen patentoidun (yksin)oikeuden merkitsee, että se koskee valittajaa erikseen asiassa Codorniu annetun tuomion mukaisesti.

                           d)

                           Valittajan väitettä, jonka mukaan toimenpide koskee sitä erikseen, koska se osallistui riidanalaisen säädöksen antamiseen johtaneeseen menettelyyn direktiivin 76/768 13 artiklan perusteella ja jonka mukaan se osallistui riidanalaisen säädöksen antamiseen, ei voida hyväksyä. Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätteli virheellisesti, että 13 artikla koskee ainoastaan yksittäisiä toimenpiteitä, sillä direktiivissä 76/768 ei säädetä mahdollisuudesta toteuttaa tällaisia toimenpiteitä.

               3.

               Valittaja väittää lisäksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin loukkasi oikeutta täydelliseen ja tehokkaaseen oikeussuojaan ja oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin. Valittaja väittää, että sillä olevan oikeuden täydelliseen ja tehokkaaseen oikeussuojaan olisi tullut johtaa vähintään siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi käsitellyt asiakysymyksen sen sijaan, että se olisi puhtaasti muodollisilla perusteilla katsonut, että valittajalla ei ole oikeutta nostaa kannetta.

      (1)  EYVL C 184, 2.8.2003, s. 50


title: Asia C-233/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.6.2016 – Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — SEUT 18, SEUT 20 ja SEUT 21 artikla — Unionin kansalaisuus — Liikkumis- ja oleskeluoikeus — Kansalaisuuteen perustuva syrjintä — Alankomaalaisille opiskelijoille myönnetty matkakustannuksiin tarkoitettu tuki — Direktiivi 2004/38/EY — 24 artiklan 2 kohta — Poikkeus yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta — Opintorahan tai -lainan muodossa myönnetty toimeentulotuki opintoja varten — Ulottuvuus — Kannekirjelmän muotovaatimukset — Johdonmukainen yhteenveto väitteistä)

text:
               8.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.6.2016 – Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-233/14) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - SEUT 18, SEUT 20 ja SEUT 21 artikla - Unionin kansalaisuus - Liikkumis- ja oleskeluoikeus - Kansalaisuuteen perustuva syrjintä - Alankomaalaisille opiskelijoille myönnetty matkakustannuksiin tarkoitettu tuki - Direktiivi 2004/38/EY - 24 artiklan 2 kohta - Poikkeus yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta - Opintorahan tai -lainan muodossa myönnetty toimeentulotuki opintoja varten - Ulottuvuus - Kannekirjelmän muotovaatimukset - Johdonmukainen yhteenveto väitteistä))
   (2016/C 287/04)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asimiehet: C. Gheorghiu ja M. van Beek)

      Vastaaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehiet: M. Bulterman ja C. Schillemans)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 245, 28.7.2014.


title: Yhdistetyt asiat C-443/14 ja C-444/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 1.3.2016 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Kreis Warendorf v. Ibrahim Alo (C-443/14) ja Amira Osso v. Region Hannover (C-444/14) (Ennakkoratkaisupyyntö — Pakolaisten oikeusasemaa koskeva Genevessä 28.7.1951 allekirjoitettu yleissopimus — 23 ja 26 artikla — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Direktiivi 2011/95/EU — Kansainvälisen suojelun sisältöä koskevat oikeussäännöt — Toissijainen suojeluasema — 29 artikla — Sosiaalinen suojelu — Suojelun saamisen edellytykset — 33 artikla — Liikkumisvapaus vastaanottavan jäsenvaltion alueella — Käsite — Rajoitus — Velvollisuus asua tietyssä paikassa — Erilainen kohtelu — Tilanteiden rinnastettavuus — Kustannusten tasapuolinen jako hallinnollisten yhteisöjen kesken — Maahanmuutto- ja kotouttamispoliittiset perusteet)

text:
               2.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 1.3.2016 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Kreis Warendorf v. Ibrahim Alo (C-443/14) ja Amira Osso v. Region Hannover (C-444/14)
   (Yhdistetyt asiat C-443/14 ja C-444/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Pakolaisten oikeusasemaa koskeva Genevessä 28.7.1951 allekirjoitettu yleissopimus - 23 ja 26 artikla - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Direktiivi 2011/95/EU - Kansainvälisen suojelun sisältöä koskevat oikeussäännöt - Toissijainen suojeluasema - 29 artikla - Sosiaalinen suojelu - Suojelun saamisen edellytykset - 33 artikla - Liikkumisvapaus vastaanottavan jäsenvaltion alueella - Käsite - Rajoitus - Velvollisuus asua tietyssä paikassa - Erilainen kohtelu - Tilanteiden rinnastettavuus - Kustannusten tasapuolinen jako hallinnollisten yhteisöjen kesken - Maahanmuutto- ja kotouttamispoliittiset perusteet))
   (2016/C 156/13)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisuja pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasioiden asianosaiset

      Kantajat: Kreis Warendorf (C-443/14) ja Amira Osso (C-444/14)

      Vastaajat: Ibrahim Alo (C-443/14) ja Region Hannover (C-444/14)

      Muu osapuoli: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht (C-443/14 ja C-444/14)

      Tuomiolauselma

               1)

               Vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU 33 artiklaa on tulkittava siten, että pääasioissa kyseessä olevan kaltainen toissijaisen suojeluaseman saaneelle henkilölle asetettu asuinpaikkamääräys merkitsee tässä artiklassa taatun liikkumisvapauden rajoitusta myös silloin, kun tällä toimenpiteellä ei kielletä tämän aseman saanutta liikkumasta vapaasti suojelun myöntäneen jäsenvaltion alueella ja oleskelemasta tilapäisesti tällä alueella asuinpaikkamääräyksessä nimetyn paikan ulkopuolella.

               2)

               Direktiivin 2011/95 29 ja 33 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että asetetaan pääasioissa kyseessä olevan kaltainen asuinpaikkamääräys tiettyjä erityisiä sosiaalietuuksia saavalle toissijaisen suojeluaseman saaneelle henkilölle siinä tarkoituksessa, että varmistettaisiin näiden etuuksien maksamisesta aiheutuvien kustannusten asianmukainen jako eri toimivaltaisten laitosten kesken, kun sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä ei säädetä tällaisen toimenpiteen kohdistamisesta mainittuja etuuksia saaviin pakolaisiin, muista kuin humanitaarisista, poliittisista tai kansainvälisoikeudellisista syistä asianomaisessa jäsenvaltiossa laillisesti oleskeleviin kolmansien maiden kansalaisiin eikä tämän jäsenvaltion kansalaisiin.

               3)

               Direktiivin 2011/95 33 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että asetetaan pääasioissa kyseessä olevan kaltainen asuinpaikkamääräys tiettyjä erityisiä sosiaalietuuksia saavalle toissijaisen suojeluaseman saaneelle henkilölle siinä tarkoituksessa, että edistettäisiin kolmansien maiden kansalaisten kotoutumista tämän suojelun myöntäneeseen jäsenvaltioon, kun sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä ei säädetä tällaisen toimenpiteen kohdistamisesta muista kuin humanitaarisista, poliittisista tai kansainvälisoikeudellisista syistä tässä jäsenvaltiossa laillisesti oleskeleviin kolmansien maiden kansalaisiin, jos toissijaisen suojeluaseman saaneet eivät ole tilanteessa, joka on objektiivisesti rinnastettavissa – tähän tavoitteeseen nähden – muista kuin humanitaarisista, poliittisista tai kansainvälisoikeudellisista syistä asianomaisen jäsenvaltion alueella laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten tilanteeseen, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava.

      (1)  EUVL C 439, 8.12.2014.


title: Tribunal du travail de Tournain 6.6.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (INASTI) vastaan Claude Hervein ja SA Hervillier (Asia C-221/95)

text:
N:o C 208/ 16        FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                   12.8.95
— hyväksyy valittajan ensimmäisen oikeusasteen tuomio              De arrondissementsrechtbank te Amsterdamin 14.6.1995
   istuimessa esittämät vaatimukset .                               tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                         asiassa A. H. M. van den Boogaard v. P. M. Laumen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                              (Asia C-220/95 )
                                                                                ( 95 /C 208 / 32
— Perustamissopimuksen 85 artikla :
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi tuomios            De arrondissementsrechtbank te Amsterdam on 14.6.1995
   saan, että niiden sopimusten, joissa valittaja oli sopimus      tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
   puolena, tarkoituksena oli rajoittaa kilpailua, ja että ne       söjen tuomioistuimen kirjaamoon 21.6.1995 , pyytänyt
   olivat omiaan rajoittamaan jäsenvaltioiden välistä kaup         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua
   paa , pelkästään sillä perusteella, että sopimuksissa            asiassa A. H. M. van den Boogaard v. P. M. Laumen
   sovittiin hinnoista ja kiintiöistä . Ensimmäisen oikeus         seuraaviin kysymyksiin :
   asteen tuomioistuin ei ottanut huomioon 85 artiklan
   italiankielistä versiota , jonka mukaan sen lisäksi, että        Onko englantilaisen tuomarin päätöstä ( 1 ), joka tapauksessa
   yritysten välisen järjestelyn " tarkoituksena " on kilpai       liittyy myös elatusvelvollisuuteen, pidettävä päätöksenä,
   lun rajoittaminen, järjestelyn " vaikutuksena " kilpailun        joka koskee ( myös ) aviovarallisuusoikeutta tuomioistuimen
   on myös rajoittuttava, eikä se myöskään ottanut                  toimivallasta           sekä       tuomioiden      täytäntöönpanosta
   huomioon sitä , miten yhteisöjen tuomioistuin on tulkin         yksityisoikeuden alalla tehdyn yleissopimuksen 1 artiklan 2
   nut tämän artiklan muita kieliversioita .                        kohdan johdantokappaleessa ja 1 alakohdassa säädetyllä
                                                                    tavalla vaikka :
   Valittajan mukaan on joka tapauksessa mielivaltaista
   katsoa, että kaikki sopimukset, joiden tarkoituksena on          a ) toimeentulotarve kapitalisoidaan;
   hintojen ja kiintiöiden vahvistaminen, ovat pelkästään
   tämän vuoksi 85 artiklan 1 kohdan vastaisia . On totta ,         b ) päätöksen mukaan miehelle kuuluva asunto ja De
   että sellaisten sopimusten, joissa vahvistetaan suoraan                 Heemin maalaus määrätään siirrettäväksi;
   tai välillisesti hintoja tai rajoitetaan markkinoita, tarkoi
   tuksena on kilpailun estäminen, rajoittaminen tai vääris
   täminen, mutta tämä ei ole riittävää sen toteamiseksi,           c ) englantilainen tuomari itse nimenomaisesti päätökses
                                                                           sään katsoo , ettei avioehto ole sitova ;
   että ne ovat 85 artiklan vastaisia . Niiden on oltava myös
   omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kaup
   paan. Lisäksi tämän vaikutuksen on oltava tuntuva .              d ) päätöksestä ei selviä , kuinka kohdassa c tarkoitettu
   Valittajan mukaan tuomion kohteena ollut sopimus ei                     harkinta on vaikuttanut tuomarin päätöksen.
   ollut sellainen , että se olisi muuttanut olennaisesti Italian
   ja Ranskan välistä kauppaa .                                     ( 1 ) Asianosaiset, jotka molemmat ovat Alankomaiden kansalaisia ,
                                                                          solmivat Alankomaissa avioliiton, jossa varallisuus oli yhteistä .
— Teräslangan markkinat                                                   Myöhemmin he tekivät avioehdon , jossa aviovarallisuusjär
                                                                          jestelmä muutettiin sellaiseksi , että avio-oikeus suljettiin täydel
   Valittajan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomio                     lisesti pois; aviovarallisuus on näin eroteltu ja jaettu . Sen jälkeen
                                                                          asianosaiset ovat asettuneet asumaan Lontooseen .
   istuin ei tutkinut sitä tärkeää oikeuskysymystä , onko
   mahdollista pitää yhteisöoikeuden vastaisena sellaista
   lopputuotteen ( betoniteräsverkkojen ) valmistajien vä
   listä järjestelyä , joka täydentää välttämättömällä tavalla
   yhteisöoikeudellista pakottavaa sääntelyä , jossa määrä
   tään esituotteen ( teräslangan ) hinnoista ja määrätään
   esituotteeseen sovellettavista kiintiöisistä .
                                                                    Tribunal du travail de Tournain 6.6.1995 tekemällään
— Asetuksen N:o 17 15 artikla                                       päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Insti
                                                                    tut national d'assurances sociales pour travailleurs indépen
   Valittajan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomio                 dants ( INASTI) vastaan Claude Hervein ia SA Hervillier
   istuin ei tulkinnut oikein asetuksen N:o 17 15 artiklaa,                                      ( Asia C-221/95 )
   jonka nojalla komissio voi määrätä sakkoja ja jonka                                              ( 95/C 208/33 )
   mukainen komission harkintavalta on siten vapaa eikä
   sidottu .
                                                                    Tribunal du travail de Tournai on pyytänyt 6.6.1995
   Kaikki valittajan esittämät seikat, joiden mukaan yri           tekemällään päätöksellä , joka on saapunut yhteisöjen
   tysten välinen järjestely ei ollut yhteisöoikeuden vastai       tuomioistuimen kirjaamoon 26.6.1995 , yhteisöjen tuomio
   nen , on otettava huomioon ainakin sen arvioimiseksi,            istuimelta asiassa Institut national d'assurances sociales
   onko valittajalle määrätty sakko perusteltu ja kohtuul          pour travailleurs indépendants vastaan Claude Hervein ja
    linen . Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tutki              SA Hervillier ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen :
   kuitenkin ainoastaan muutamia tällaisia seikkoja ja
   vähätteli tärkeimpien seikkojen painoarvoa .                     Tarkoitetaanko erityisesti neuvoston 2.6.1983 antaman
                                                                     asetuksen, ( ETY ) N:o 2001/83 ( 1 ) 14 a artiklan 2 kohdassa
                                                                     mainitulla käsitteellä itsenäinen ammattitoiminta ' jonkin
 ---pagebreak---  12.8.95             | FI [                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 208/ 17
 jäsenvaltion kansalaisen toimintaa itsenäisenä ammatinhar         neuvonantajat Felix Van Craeyenest ja Yves Crétien,
 joittajana ?                                                       prosessiosoite Luxemburgissa c/o Bruno Eynard, Euroopan
                                                                    investointipankki, Kirchberg, on nostanut 3.7.1995 kan
 (') EYVL N:o L 230 , 22.8.1983 , s . 6                             teen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Euroopan par
                                                                    lementtia vastaan .
 Cour de cassation de la Republique frangaisen kaupallisten         Euroopan unionin neuvosto vaatii, että yhteisöjen tuomio
 sekä rahoitus- ja talousasioiden jaoston 13.6.1995 tekemäl        istuin
 län päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
 Societe Parodi vastaan Banque H. Albert de Bary et Cie
                        (Asia C-222/95 )                            — kumoaa Euroopan parlamentin puhemiehen 26.4.1995
                                                                        päivätyn toimen, jolla hän totesi korjaavan ja täydentä
                           ( 95/C 208/34 )                              vän lisätalousarvion N:o 1 /1995 lopullisesti hyväksy
                                                                        tyksi ;
 Cour de cassation de la Republique françaisen kaupallisten
 sekä rahoitus- ja talousasioiden jaosto on pyytänyt
 13.6.1 995 tekemällään päätöksellä , joka on saapunut              — tämän seurauksena toteaa lisätalousarvion, sellaisena
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 26.6.1995 , yhteisö               kuin parlamentti on sen 26.4.1 995 hyväksynyt, päte
jen tuomioistuimelta asiassa Société Parodi vastaan Banque              mättömäksi;
H. Albert de Bary et Cie ennakkoratkaisua seuraavaan
kysymykseen :
 Onko EY:n perustamissopimuksen 59 artiklaa ja 61 artik            — toteaa, että tuomion julistamiseen mennessä tehdyt
lan 2 kohtaa tulkittava siten, että näiden määräysten                   tämän lisätalousarvion täytäntöönpanotoimet on pidet
                                                                        tävä sellaisenaan voimassa;
vastaista on sellainen kansallinen lainsäädäntö , jossa pan
kilta vaaditaan lupaa pankkipalvelujen tarjoamiseen ja
erityisesti hypoteekkilainojen myöntämiseen, vaikka tällä          — velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan asian
toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneella pankilla on siellä              käsittelystä yhteisöjen tuomioistuimessa aiheutuneet
tällainen lupa ; kyseessä on ajanjakso ennen luottolaitosten            oikeudenkäyntikulut.
liiketoiminnan aloittamiseen ja harjoittamiseen liittyvien
lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovit
tamisesta ja direktiivin 77/780/ETY ( 1 ) muuttamisesta
 15 päivänä joulukuuta 1989 annetun direktiivin 89/646/             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ETY ( 2 ) voimaantuloa ?
(') EYVL N:o L 322 , 30.12.1989 , s . 30                            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
( 2 ) EYVL N:o L 386 , 17.12.1977, s . 1                            asiassa C-41 /95 esitettyjä ^). Kanteen kohteena ovat aino
                                                                    astaan talousarvion kohdat Bl-500 Tukitoimenpiteet —
                                                                    Entinen järjestelmä ), Bl-5010 (Varhaiseläke ) ja Bl-5012
                                                                    (Metsänistutus ). Neuvoston mukaan nämä kolme talousar
                                                                   vion kohtaa , jotka parlamentti on luokitellut uudelleen
Euroopan unionin neuvoston 3.7.1995 Euroopan parla                äänestyksissään lisätalousarvion N:o 1 / 1995 hyväksymis
               menttia vastaan nostama kanne
                                                                   menettelyssä , ovat pakollisia menoja , koska ne kuuluvat
                        ( Asia C-230/95 )                          maataloutta koskevaan talousarvion kohtaan yhteisön lain
                          ( 95/C 208/35 )                          säädännön perusteella .
Euroopan unionin neuvosto, asiamiehinään oikeudellisen
osaston osastopäällikkö Jean-Paul Jacque sekä oikeudelliset         (M EYVL N:o C 87, 8.4.1995 , s . 6
                                           ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
Jaostojen kokoonpanojen käytön jatkaminen ensimmäisen              sessa , että koska yhteisöjen tuomioistuimen lomakauden
oikeusasteen     tuomioistuimen       toimintakaudelle 1994/       vuoksi uudet ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                1995                               tuomarit voivat vannoa virkavalan yhteisöjen tuomioistui
                          ( 95/C 208/36 )                          messa vasta tuomioistuimen lomakauden jälkeen, jaoston
                                                                   puheenjohtajien ja jaostojen kokoonpanojen määräämise
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on päät          stä ja asioiden jakamisesta niille 2.6.1994 tehdyn päätök
tänyt 6.7.1995 pidetyssä täyden kokoonpanon kokouk                 sen (') ja 18.1.1995 tehdyn päätöksen ( 2 ) soveltamista jatke


title: Asia T-652/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.6.2016 – AF Steelcase v. EUIPO (Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Kalusteiden ja oheistarvikkeiden toimittaminen ja asentaminen EUIPO:n rakennuksiin — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen — Kumoamiskanne — Sopimuspuolen valintaa koskeva päätös — Toimi ei koske kantajaa suoraan — Tutkimatta jättäminen — Perusteluvelvollisuus — Hyvän hallinnon periaate — Oikeasuhteisuus — Tarjousten poissulkemista koskeva järjestelmä — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Aineellinen vahinko — Aineeton vahinko)

text:
               8.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.6.2016 – AF Steelcase v. EUIPO
   (Asia T-652/14) (1)

   ((Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Kalusteiden ja oheistarvikkeiden toimittaminen ja asentaminen EUIPO:n rakennuksiin - Tarjoajan tarjouksen hylkääminen - Kumoamiskanne - Sopimuspuolen valintaa koskeva päätös - Toimi ei koske kantajaa suoraan - Tutkimatta jättäminen - Perusteluvelvollisuus - Hyvän hallinnon periaate - Oikeasuhteisuus - Tarjousten poissulkemista koskeva järjestelmä - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Aineellinen vahinko - Aineeton vahinko))
   (2016/C 287/23)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: AF Steelcase, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat S. Rodríguez Bajón ja A. Gómez-Acebo Dennes)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: aluksi N. Bambara ja M. Paolacci, sitten N. Bambara ja J. Crespo Carrillo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus EUIPO:n 8.7.2014 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan kalusteiden ja oheistarvikkeiden toimittamista ja asentamista EUIPO:n rakennuksiin koskevan tarjouspyyntömenettelyn (EUVL 2014/S 023-035020) yhteydessä tekemä tarjous, ja niiden päätösten, jotka liittyvät kantajan tarjouksen hylkäämistä koskevaan päätökseen, ja tarvittaessa sopimuspuolen valintaa koskevan päätöksen kumoamiseksi sekä vaatimus siitä, että tarjouspyyntömenettelyä jatketaan siitä vaiheesta, jossa se oli ennen 8.7.2014 tehtyä päätöstä, ja toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus kantajalle väitetysti aiheutuneen vahingon korvaamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               AF Steelcase, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 380, 27.10.2014.


title: Asia C-277/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Handelsgericht Wien (Itävalta) on esittänyt 3.6.2010 — Martin Luksan v. Petrus van der Let

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Handelsgericht Wien (Itävalta) on esittänyt 3.6.2010 — Martin Luksan v. Petrus van der Let
   (Asia C-277/10)
   ()
   2010/C 246/31
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Handelsgericht Wien

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Martin Luksan

      Vastaaja: Petrus van der Let

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan unionin oikeuden säännöksiä tekijänoikeuden ja lähioikeuksien alalla ja erityisesti vuokraus- ja lainausoikeuksista annetun direktiivin (1) 2 artiklan 2, 5 ja 6 kohtaa, satelliitti- ja kaapelidirektiivin (2) 1 artiklan 5 kohtaa sekä tekijänoikeussuojan voimassaoloajasta annetun direktiivin (3) 2 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä vuokraus- ja lainausoikeuksista annetun direktiivin 4 artiklan, satelliitti- ja kaapelidirektiivin 2 artiklan ja tietoyhteiskuntadirektiivin (4) 2 artiklan ja 3 artiklan sekä 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan kanssa, tulkittava siten, että ainakin elokuvateoksen tai audiovisuaalisen teoksen pääohjaajalle tai muille jäsenvaltioiden lainsäätäjien vahvistamille elokuvan tekijöille kuuluvat suoraan (alkuperäisesti) lain nojalla hyödyntämisoikeudet, jotka koskevat kappaleen valmistamista, satelliitin kautta tapahtuvaa lähettämistä ja muuta välittämistä yleisölle siten, että teos saatetaan yleisön saataviin, ja että ne eivät kuulu suoraan (alkuperäisesti) ja yksinomaan elokuvan tuottajalle; onko jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan hyödyntämisoikeudet annetaan lain nojalla suoraan (alkuperäisesti) ja yksinomaan elokuvan tuottajalle, Euroopan unionin oikeuden vastainen?

         Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

               2a)

               Voiko jäsenvaltion lainsäätäjä säätää Euroopan unionin oikeuden mukaan myös muiden oikeuksien kuin vuokraus- ja lainausoikeuksien osalta lakiin perustuvasta olettamasta tällaisten oikeuksien luovuttamisesta elokuvan tuottajalle, kun on kyse ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetuista hyödyntämisoikeuksista, jotka kuuluvat elokuvateoksen tai audiovisuaalisen teoksen pääohjaajalle tai muille jäsenvaltioiden lainsäätäjien vahvistamille elokuvan tekijöille, ja jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, onko vuokraus- ja lainausoikeuksista annetun direktiivin 2 artiklan 5 ja 6 kohdassa, luettuna yhdessä tämän direktiivin 4 artiklan kanssa, säädetyt edellytykset täytettävä?

               2b)

               Onko elokuvateoksen tai audiovisuaalisen teoksen pääohjaajan tai muiden jäsenvaltioiden lainsäätäjien vahvistamien elokuvan tekijöiden alkuperäistä oikeudenhaltijuutta sovellettava myös jäsenvaltion lainsäätäjän myöntämiin oikeuksiin, jotka koskevat kohtuullista korvausta ja joihin kuuluu esimerkiksi Itävallan tekijänoikeuslain (Urheberrechtsgesetz; UrhG) 42b §:ssä säädetty Leerkassettenvergütung (uudelleen käytettävissä oleviin tallennusvälineisiin liittyvä korvaus), tai tietoyhteiskuntadirektiivin 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin kohtuullista korvausta koskeviin oikeuksiin?

         Jos 2b. kysymykseen vastataan myöntävästi:

               3)

               Voiko jäsenvaltion lainsäätäjä Euroopan unionin oikeuden mukaan säätää lakiin perustuvasta olettamasta, joka koskee tällaisten korvausoikeuksien luovuttamista elokuvan tuottajalle, kun on kyse toisessa kysymyksessä tarkoitetuista hyödyntämisoikeuksista, jotka kuuluvat elokuvateoksen tai audiovisuaalisen teoksen pääohjaajalle tai muille jäsenvaltioiden lainsäätäjien vahvistamille elokuvan tekijöille, ja jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, onko vuokraus- ja lainausoikeuksista annetun direktiivin 2 artiklan 5 ja 6 kohdassa, luettuna yhdessä tämän direktiivin 4 artiklan kanssa, säädetyt edellytykset täytettävä?

         Jos kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi:

               4)

               Onko jäsenvaltion lailla toteutettu sääntely sopusoinnussa Euroopan unionin oikeuden tekijänoikeuden ja lähioikeuksien alan edellä esitettyjen säännösten kanssa, jos siinä annetaan elokuvateoksen tai audiovisuaalisen teoksen pääohjaajalle tai muille jäsenvaltioiden lainsäätäjien vahvistamille elokuvan tekijöille oikeus puoleen laissa säädetystä korvauksesta, mutta tästä oikeudesta voidaan poiketa, minkä vuoksi se ei ole ehdoton?

      (1)  Vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla 19.11.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/100/ETY (EYVL L 346, s. 61).

      (2)  Tiettyjen satelliitin välityksellä tapahtuvaan yleisradiointiin ja kaapeleitse tapahtuvaan edelleen lähettämiseen sovellettavien tekijänoikeutta sekä lähioikeuksia koskevien sääntöjen yhteensovittamisesta 27.9.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/83/ETY (EYVL L 248, s. 15).

      (3)  Tekijänoikeuden ja tiettyjen lähioikeuksien suojan voimassaoloajasta 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/116/EY (kodifioitu toisinto) (EUVL L 372, s. 12).

      (4)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10).


title: Asia C-139/05: Espanjan kuningaskunnan 29.3.2005 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/17

         Espanjan kuningaskunnan 29.3.2005 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
   (Asia C-139/05)
   (2005/C 115/30)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Espanjan kuningaskunta on nostanut 29.3.2005 kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Abogado del Estado Enrique Braquehais Conesa, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               1)

               kumoaa yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2005 22 päivänä joulukuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 27/2005 (1) niiltä osin kuin siinä ei osoiteta Espanjalle kalastuskiintiöitä Pohjanmeren kalavesien sellaisten kalastusmahdollisuuksien osalta, jotka on jaettu ennen Espanjan liittymistä Euroopan yhteisöihin

               2)

               velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa C-133/04. (2)

      (1)  EUVL L 12, 14.1.2005, s. 1.

      (2)  EUVL C 106, 30.4.2004, s. 38.


title: Asia T-183/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2012 — Sviluppo Globale v. komissio (Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Teknisen tuen tarjoaminen Syyrian hallitukselle — Ehdokkuuden hylkääminen — Perusteluvelvollisuus)

text:
               24.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 366/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2012 — Sviluppo Globale v. komissio
   (Asia T-183/10) (1)

   (Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Teknisen tuen tarjoaminen Syyrian hallitukselle - Ehdokkuuden hylkääminen - Perusteluvelvollisuus)
   2012/C 366/59
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Sviluppo Globale GEIE (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat F. Sciaudone, R. Sciaudone ja A. Neri)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: F. Erlbacher, avustajanaan asianajaja P. Manzini)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission 14.10.2010 tekemän päätöksen olla hyväksymättä kantajan ehdokkuutta rajoitetussa tarjouspyyntömenettelyssä EUROPEAID/129038/C/SER/SYR (EUVL 2009/S 223-319862), joka koskee teknisen tuen palveluiden tarjoamista Syyrian hallitukselle hajauttamista ja paikallista kehitystä koskevan hankkeen tukemista varten, kumoamista koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               14.2.2010 tehty komission päätös olla hyväksymättä kantajan ehdokkuutta rajoitetussa tarjouspyyntömenettelyssä EUROPEAID/129038/C/SER/SYR (EUVL 2009/S 223-319862), joka koskee teknisen tuen palveluiden tarjoamista Syyrian hallitukselle hajauttamista ja paikallista kehitystä koskevan hankkeen tukemista varten, kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Sviluppo Globale GEIE:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 179, 3.7.2010.


title: Asia C-530/14 P: Unionin tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 22.10.2015 – Valittajana Euroopan komissio ja muuna osapuolena Helleenien tasavalta (Muutoksenhaku — Valtiontuki — Kreikan kasinot — Järjestelmä, jossa säädetään 80 prosentin verosta erisuuruisille pääsymaksuille — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Valtiontuen käsite — Etu — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/15

         Unionin tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 22.10.2015 – Valittajana Euroopan komissio ja muuna osapuolena Helleenien tasavalta
   (Asia C-530/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Valtiontuki - Kreikan kasinot - Järjestelmä, jossa säädetään 80 prosentin verosta erisuuruisille pääsymaksuille - Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Valtiontuen käsite - Etu - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton))
   (2016/C 038/21)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouchagiar ja P. J. Loewenthal)

      Muu osapuoli: Helleenien tasavalta (asiamiehet: K. Boskovits ja P. Mylonopoulos)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 26, 26.1.2015.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 14 päivänä lokakuuta 2004, asiassa T-61/02, Commerzbank AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu — EY 81 artikla — Sopimus käteisenvaihtopalvelujen hintojen vahvistamisesta ja niiden veloittamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä — Saksa — Vastaajan poissaolo)

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/14

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   14 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa T-61/02, Commerzbank AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kilpailu - EY 81 artikla - Sopimus käteisenvaihtopalvelujen hintojen vahvistamisesta ja niiden veloittamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä - Saksa - Vastaajan poissaolo)
   (2004/C 314/37)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-61/02, Commerzbank AG, kotipaikka Frankfurt am Main (Saksa), edustajanaan asianajaja H. Satzky, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jossa on kyse EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/E-1/37.919 (ex 37.391) — Pankkien veloittamat maksut euroalueen kansallisten valuuttojen vaihdosta — Saksa) 11 päivänä joulukuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2003/25/EY (EYVL 2003, L 15, s. 1) kumoamista koskevasta vaatimuksesta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on 14.10.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/E-1/37.919 (ex 37.391) — Pankkien veloittamat maksut euroalueen kansallisten valuuttojen vaihdosta — Saksa) 11 päivänä joulukuuta 2001 tehty komission päätös 2003/25/EY kumotaan kantajaa koskevilta osin.

               2)

               Komissio vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EYVL C 109, 4.5.2002.


title: Asia C-4/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 6.11.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Agentur für Arbeit Krefeld – Familienkasse v. Susanne Fassbender-Firman (Sosiaaliturva — Asetus (ETY) N:o 1408/71 — Perhe-etuudet — Säännöt, joita sovelletaan, kun oikeudet perhe-etuuksiin ovat päällekkäisiä)

text:
               12.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 6.11.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Agentur für Arbeit Krefeld – Familienkasse v. Susanne Fassbender-Firman
   (Asia C-4/13) (1)

   ((Sosiaaliturva - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - Perhe-etuudet - Säännöt, joita sovelletaan, kun oikeudet perhe-etuuksiin ovat päällekkäisiä))
   (2015/C 007/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Agentur für Arbeit Krefeld – Familienkasse

      Vastapuoli: Susanne Fassbender-Firman

      Tuomiolauselma

   Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 29.6.1998 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1606/98, 76 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että sen mukaan työskentelyjäsenvaltio voi säätää lainsäädännössään siitä, että toimivaltainen laitos keskeyttää oikeuden perhe-etuuksiin siinä tapauksessa, ettei perhe-etuuksia ole haettu asuinjäsenvaltiossa. Tällaisessa tilanteessa on niin, että jos työskentelyjäsenvaltio säätää kansallisessa lainsäädännössään tällaisesta perhe-etuuksia koskevan oikeuden keskeyttämisestä, toimivaltaisen laitoksen on kyseisen 76 artiklan 2 kohdan nojalla keskeytettävä oikeus perhe-etuuksiin siltä osin kuin kyseiselle keskeyttämiselle tuossa lainsäädännössä asetetut edellytykset ovat täyttyneet, eikä sillä ole tältä osin mitään harkintavaltaa.

      (1)  EUVL C 101, 6.4.2013.


title: Asia T-523/11: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 15.12.2011 — Maxima Grupė v. SMHV — Bodegas Maximo (MAXIMA PREMIUM)

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 15.12.2011 — Maxima Grupė v. SMHV — Bodegas Maximo (MAXIMA PREMIUM)
   (Asia T-523/11) (1)

   2012/C 49/60
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 355, 3.12.2011.


title: Asia C-60/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 3.2.2016 – Mohammad Khir Amayry v. Migrationsverket

text:
               29.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 111/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 3.2.2016 – Mohammad Khir Amayry v. Migrationsverket
   (Asia C-60/16)
   (2016/C 111/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Mohammad Khir Amayry

      Vastapuoli: Migrationsverket

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Jos turvapaikanhakijaa ei ole otettu säilöön ajankohtana, jona hakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio hyväksyy hänen vastaanottonsa, vaan hänet otetaan säilöön myöhempänä ajankohtana – koska katsotaan, että on olemassa huomattava vaara siitä, että kyseinen henkilö pakenee –, voidaanko katsoa, että asetuksen N:o 604/2013 (1) 28 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu kuuden viikon määräaika alkaa tällaisessa tapauksessa päivästä, jona henkilö otetaan säilöön, vai onko määräajan kulumisen katsottava alkavan jostain muusta ajankohdasta, ja, jos näin on, mistä?

               2)

               Onko asetuksen 28 artikla tilanteessa, jossa turvapaikanhakijaa ei ole otettu säilöön ajankohtana, jona hakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio hyväksyy hänen vastaanottonsa, esteenä sellaisten kansallisten sääntöjen soveltamiselle, jotka Ruotsin tapauksessa merkitsevät, ettei ulkomaalaista saa pitää säilöön otettuna siirtopäätöksen täytäntöönpanoa varten pidempää aikaa kuin kahta kuukautta, elleivät painavat syyt eivät mahdollista pidempää säilöönottoa, ja että vaikka tällaisia painavia syitä on, ulkomaalaista ei saa pitää säilöön otettuna yli kolmea kuukautta tai, jos on todennäköistä, että päätöksen täytäntöönpano tulee viemään pidemmän ajan sen takia, että ulkomaalainen on haluton yhteistyöhön, tai että tarvittavien asiakirjojen hankkimiseen kuluu aikaa, yli 12 kuukautta?

               3)

               Jos täytäntöönpanomenettely aloitetaan uudelleen sen jälkeen, kun muutoksenhaulla tai uudelleen käsittelyllä ei enää ole lykkäävää vaikutusta (vrt. 27 artiklan 3 kohta), alkaako tällöin kulua uusi siirron täytäntöönpanoa koskeva kuuden viikon määräaika, vai onko määräajasta tällöin vähennettävä esimerkiksi se aika, jonka asianomainen henkilö on jo ollut säilöön otettuna sen jälkeen, kun hakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio hyväksyi vastaanoton tai takaisinoton?

               4)

               Onko tältä osin merkitystä sillä, että turvapaikanhakija, joka on valittanut siirtopäätöksestä, ei itse ole vaatinut, että siirtopäätöksen täytäntöönpanoa lykätään, kunnes muutoksenhaku on ratkaistu (vrt. 27 artiklan 3 kohdan c alakohta ja 27 artiklan 4 kohta)?

      (1)  Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetu (EU) N:o 604/2013 (EUVL L 180, s. 31).