title: Asia C-27/16: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 8.12.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad – Sofia-grad – Bulgaria) – Angel Marinkov v. Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta — Direktiivit 2000/78/EY ja 2006/54/EY — Soveltamisala — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen — Euroopan unionin perusoikeuskirja — Unionin oikeutta ei ole pantu täytäntöön — Toimivallan selvä puuttuminen)

text:
               20.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/2

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 8.12.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad – Sofia-grad – Bulgaria) – Angel Marinkov v. Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina
   (Asia C-27/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta - Direktiivit 2000/78/EY ja 2006/54/EY - Soveltamisala - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen - Euroopan unionin perusoikeuskirja - Unionin oikeutta ei ole pantu täytäntöön - Toimivallan selvä puuttuminen))
   (2017/C 086/02)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad – Sofia-grad

      Asianosaiset

      Kantaja: Angel Marinkov

      Vastaaja: Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina

      Määräysosa

   Administrativen sad Sofia-gradin (Sofian kaupungin hallintotuomioistuin, Bulgaria) 28.12.2015 tekemällään päätöksellä esittämän ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi siltä osin kuin se koskee yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettua neuvoston direktiiviä 2000/78/EY ja miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5.7.2006 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2006/54/EY.
   Euroopan unionin tuomioistuin ei selvästi ole toimivaltainen vastaamaan esitettyihin kysymyksiin siltä osin kuin ne koskevat Euroopan unionin perusoikeuskirjan 30 ja 47 artiklaa sekä 52 artiklan 1 kohtaa.

      (1)  EUVL C 111, 29.3.2016.


title: Asia T-194/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.3.2013 — Advance Magazine Publishers v. SMHV — Bauer Consumer Media (GOLF WORLD)

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.3.2013 — Advance Magazine Publishers v. SMHV — Bauer Consumer Media (GOLF WORLD)
   (Asia T-194/12) (1)

   2013/C 141/50
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 209, 14.7.2012.


title: Asia C-166/00: Euroopan yhteisöjen komission 8.5.2000 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
8.7.2000                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 192/11
Euroopan yhteisöjen komission 8.5.2000 Helleenien tasa-                  EY 10 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan jäsenvaltiot
                 valtaa vastaan nostama kanne                            toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat
                                                                         aiheellisia kyseisestä sopimuksesta tai yhteisön toimielinten
                          (Asia C-166/00)                                säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistami-
                                                                         seksi.
                          (2000/C 192/18)
                                                                         Helleenien tasavalta ei kiistä velvollisuuttaan toteuttaa toimen-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.5.2000 Euroo-                 piteitä kyseisten direktiivien noudattamiseksi.
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-
mies Maria Kontou-Durande, ja prosessiosoite Luxemburgissa               Komissio väittää, että tähän päivään mennessä Helleenien
on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la               tasavalta ei ole toteuttanut toimenpiteitä, jotka ovat aiheellisia
Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                                          kyseisten direktiivien panemiseksi täysimääräisesti täytäntöön
                                                                         Kreikan sisäisessä oikeudessa.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin                                                                     ( 1) EYVL L 184, 25.6.1997, s. 33.
                                                                         ( 2) EYVL L 19, 16.1.1998, s. 25.
a) toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perusta-         ( 3) EYVL L 208, 24.7.1998, s. 43.
     missopimuksen eikä                                                  ( 4) EYVL L 261, 24.9.1999, s. 10.
     –   hedelmien ja vihannesten torjunta-ainejäämien enim-
         mäismäärien vahvistamisesta annetun direktiivin
         76/895/ETY, viljojen torjun ta-ainejäämistä annetun
         direktiivin 86/362/ETY, eläinkunnasta peräisin olevissa
         elintarvikkeissa ja niiden pinnassa olevien torjunta-
         ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta anne-
         tun direktiivin 86/363/ETY, ja torjunta-ainejäämien
         enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikun-             Oberster Gerichtshofin (Itävalta) 13.4.2000 tekemällään
         nasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien he-           päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
         delmät ja vihannekset, annetun direktiivin 90/642/ETY           Verein für Konsumenteninformation vastaan Karl Heinz
         muuttamisesta 25 päivänä kesäkuuta 1997 annetun                                                Henkel
         neuvoston direktiivin 97/41/EY (1)
     –   direktiivin 77/99/ETY ja direktiivin 72/462/ETY muut-                                    (Asia C-167/00)
         tamisesta jauhettuun lihaan, lihavalmisteisiin ja tiettyi-
         hin muihin eläinperäisiin tuotteisiin sovellettavien                                    (2000/C 192/19)
         sääntöjen osalta 16 päivänä joulukuuta 1997 annetun
         neuvoston direktiivin 97/76/EY (2)
                                                                         Oberster Gerichtshof (Itävalta) on pyytänyt 13.4.2000 te-
     –   toimenpiteiden vahvistamisesta tiettyjen rehualan tuo-          kemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
         tantolaitosten ja välittäjien hyväksymis- ja rekisteröinti-     tuomioistuimen kirjaamoon 8.5.2000, Euroopan yhteisöjen
         menettelyssä sovellettavista vaatimuksista ja yksityis-         tuomioistuimelta asiassa Verein für Konsumenteninformation
         kohtaisista säännöistä annetun neuvoston direktiivin            vastaan Karl Heinz Henkel ennakkoratkaisua seuraavaan kysy-
         95/69/EY panemiseksi täytäntöön 9 päivänä heinäkuu-             mykseen:
         ta 1998 annetun komission direktiivin 98/51/EY (3)
     –   neuvoston direktiivien 80/511/ETY, 82/475/ETY,                  Onko Itävallan Konsumentenschutzgesetzin (kuluttajansuoja-
         91/357/ETY ja 92/25/EY muuttamisesta ja direktiivin             laki, BGBl 1979/140, jäljempänä KSchG) 28 §:ssä säädetty
         92/87/ETY kumoamisesta 7 päivänä syyskuuta 1998                 oikeus saada kieltomääräys lainvastaisille taikka hyvien tapojen
         annetun komission direktiivin 98/67/EY (4)                      vastaisille yleisille sopimusehdoille, johon kuluttajajärjestö
                                                                         vetoaa KSchG:n 29 §:n nojalla ja kuluttajasopimusten kohtuut-
     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisten          tomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvos-
     direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja        ton direktiivin 93/13/ETY (1) 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla
     hallinnollisia määräyksiä kyseisissä direktiiveissä asete-          tavalla, sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta kos-
     tuissa määräajoissa                                                 keva asia, joka voidaan käsitellä tuomioistuimen toimivallasta
                                                                         sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla
b) velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-                 27.9.1968 tehdyn Brysselin yleissopimuksen (jäljempänä yleis-
     käyntikulut.                                                        sopimus) 5 artiklan 3 kohdan mukaisessa erityisen toimivallan
                                                                         omaavassa tuomioistuimessa?
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         (1) EYVL L 95, 21.4.1993, s. 29.
EY 249 artiklan kolmannen kohdan mukaan direktiivi velvoit-
taa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota,
jolle se on osoitettu.


title: Asia C-371/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Beroeb te Gent (Belgia) on esittänyt 13.7.2011 — Punch Graphix Prepress Belgium NV v. Belgian valtio

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Beroeb te Gent (Belgia) on esittänyt 13.7.2011 — Punch Graphix Prepress Belgium NV v. Belgian valtio
   (Asia C-371/11)
   2011/C 282/22
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van Beroeb te Gent

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Punch Graphix Prepress Belgium NV

      Vastaaja: Belgian valtio

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Voiko kansallinen veroviranomainen olla soveltamatta eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/ETY (1) 4 artiklan 1 kohtaa sen vuoksi, ettei kyseistä säännöstä sovelleta tytäryhtiön joutuessa selvitystilaan, ja vedota tässä kyseessä olevan vuoden 1992 tuloverolain 210 §:n kaltaiseen kansalliseen säännökseen, jossa toisiinsa rinnastetaan sulautuminen, johon ei liity tytäryhtiön joutumista selvitystilaan, ja sulautuminen, jossa tytäryhtiö joutuu selvitystilaan?

      (1)  EYVL L 225, s. 6.


title: Tuomioistuimen presidentin määräys, annettu 7 päivänä lokakuuta 2015, yhdistetyissä asioissa E-8/15 ja E-9/15, Financial Services and Compensation Scheme Limited vastaan The Depositors' and Investors' Guarantee Fund sekä De Nederlandsche Bank NV. vastaan The Depositors' and Investors' Guarantee Fund

text:
               8.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 457/12

         TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,
   annettu 7 päivänä lokakuuta 2015,
   yhdistetyissä asioissa E-8/15 ja E-9/15,
   Financial Services and Compensation Scheme Limited vastaan The Depositors' and Investors' Guarantee Fund sekä De Nederlandsche Bank NV. vastaan The Depositors' and Investors' Guarantee Fund
   (2016/C 457/09)

      Héraðsdómur Reykjavíkur (Reykjavikin käräjäoikeus) oli esittänyt EFTAn tuomioistuimelle PYYNNÖN saada neuvoa-antava lausunto mainituissa asioissa valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen 34 artiklan mukaisesti. Tuomioistuimen presidentti antoi 7 päivänä lokakuuta 2015 määräyksen, jonka määräysosa kuuluu seuraavasti:
   Yhdistetyt asiat E-8/15 ja E-9/15 poistetaan rekisteristä.


title: Asia C-120/05: Finanzgericht Hamburgin 2.3.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Heinrich Schulze GmbH & Co. KG i.L., edustajanaan selvittäjä Ravensberger Honig GmbH, vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/16

         Finanzgericht Hamburgin 2.3.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Heinrich Schulze GmbH & Co. KG i.L., edustajanaan selvittäjä Ravensberger Honig GmbH, vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Asia C-120/05)
   (2005/C 143/23)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Finanzgericht Hamburg on pyytänyt 2.3.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 15.3.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Heinrich Schulze GmbH & Co. KG i.L., edustajanaan selvittäjä Ravensberger Honig GmbH, vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas seuraaviin kysymyksiin:

               Voidaanko asetuksen N:o 1222/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan kolmannessa kohdassa säädetystä asiakirjatodisteesta huolimatta sallia, että viejä esittää vietyjen tavaroiden valmistuksessa tosiasiallisesti käytetyistä tuotteista muita todisteita, jos viejä ei voi ylivoimaisen esteen vuoksi (enää) esittää tuotantoa koskevia asiakirjoja?

               Johtaako ylivoimaisen esteen huomioon ottaminen myös todistustaakan vähenemiseen siten, että viejän on esitettävä vietyjen tavaroiden valmistuksessa tosiasiallisesti käytetyistä tuotteista vain uskottavat taikka todennäköiset todisteet?

      (1)  EYVL L 136, s. 5.


               10.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/26

         EFTAn valvontaviranomaisen 11 päivänä tammikuuta 2005 Norjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia E-1/05)
   (2005/C 60/10)
   EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, B-1040 Bryssel, asiamiehinään Niels Fenger ja Per Andreas Bjørgan, on nostanut 11 päivänä tammikuuta 2005 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Norjan kuningaskuntaa vastaan.
   Kantaja vaatii, että tuomioistuin

               1.

               julistaisi, että säilyttämällä voimassa vakuutussopimusten päättymismaksujen ennakkomaksua koskevan vaatimuksen, joka sisältyy kulujen, tappioiden, tulojen ym. jaosta konserniin kuuluvien vakuutusyritysten kesken ja vakuutusyritysten sivukonttoreiden ja sopimusten kesken 21 päivänä marraskuuta 1989 annetun Norjan asetuksen N:o 1167 3 pykälän 2 momenttiin sekä vakuutuspalveluista ja vakuutusyrityksen sivukonttorin perustamisesta, jos päätoimipaikka on jossain toisessa ETA-valtiossa, 22 päivänä syyskuuta 1995 annetun Norjan asetuksen N:o 827 10 pykälään, Norjan kuningaskunta on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä IX olevassa 11 kohdassa viitatun säädöksen (henkivakuutuksesta 5 päivänä marraskuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/83/EY), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla N:o 1, 33 artiklan mukaiset velvoitteensa; ja

               2.

               määräisi Norjan kuningaskunnan maksamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Säädöksen 33 artiklan mukaan ETA-sitoumusjäsenvaltio ”ei saa estää vakuutuksenottajaa tekemästä sopimusta 4 artiklassa esitettyjen edellytysten mukaisesti toimiluvan saaneen vakuutusyrityksen kanssa, sikäli kuin tämä ei ole ristiriidassa sitoumusjäsenvaltiossa voimassa olevien yleistä etua koskevien säännösten kanssa”.

               —

               Säädöksen johdanto-osassa todetaan, että ”Sisämarkkinoilla on vakuutuksenottajan edun mukaista, että hänen saatavillaan on yhteisössä tarjottavien vakuutustuotteiden kaikkein laajin valikoima, jotta hän voisi valita omiin tarpeisiinsa parhaiten soveltuvan tuotteen … Vakuutusalan sisämarkkinoilla kuluttaja voi valita useammista ja erilaisista sopimuksista”.

               —

               Syyskuun 22 päivänä 1995 annetun Norjan asetuksen N:o 827 10 pykälässä edellytetään, että markkinoidakseen tuotteitaan Norjassa ulkomaisten vakuutusyritysten on laskettava vakuutussopimuksen päättymismaksut ja veloitettava ne 21 päivänä marraskuuta 1989 annetun asetuksen N:o 1167 3 pykälän 2 momentin mukaisesti.

               —

               Kyseinen vaatimus estää Norjassa asuvaa vakuutuksenottajaa tekemästä sopimusta sellaisen vakuutusyrityksen kanssa, joka jaksottaa päättymismaksut pidemmälle ajanjaksolle, ja rajoittaa näin kuluttajan valinnanmahdollisuuksia.

               —

               Lisäksi säännös mahdollisesti rajoittaa erilaisten vakuutuspalveluiden tarjoamista, sillä jossakin toisessa ETA-valtioissa toimiluvan saaneet vakuutusyritykset saattavat olla estyneitä markkinoimasta tuotteitaan Norjassa.


title: Asia C-107/03 P: The Procter & Gamble Companyn telekopiona 27.2.2003 ja alkuperäisenä 7.3.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-63/01, The Procter & Gamble Company vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)(SMHV), 12.12.2002 antamasta tuomiosta

text:
21.6.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 146/17
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole myöskään
                                                                              soveltanut selkeästi keskinäisen riippuvuuden periaatetta.
                                                                              Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole todennut,
–     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asias-                   että merkkien väitettyä vähäistä samankaltaisuutta ei
      sa T-110/01 12.12.2002 antaman tuomion ja tämän                         kompensoinut tavaroiden huomattava samankaltaisuus
      vuoksi:                                                                 ja kantajan merkin suuri erottamiskyky.
      –     ensisijaisesti: yhteisöjen tuomioistuimen perussään-              Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin käytti sekaan-
            nön 54 artiklan mukaisesti ratkaisee asian lopulli-               nusvaaran käsitettä väärin, kun se rajoitti yleisön kohdey-
            sesti ja hyväksyy kantajan ensimmäisen oikeusasteen               leisöön, joka koostui ainoastaan kuluttajista, jotka voivat
            tuomioistuimessa esittämät vaatimukset;                           ostaa merkkitavaroita, kun taas kyseessä oleva yleisö
                                                                              koostuu kaikista henkilöistä, jotka voivat kohdata merkin,
                                                                              mikä on täysin eri asia.
      –     toissijaisesti: palauttaa asian ensimmäisen oikeusas-
            teen tuomioistuimen ratkaistavaksi;
                                                                       (1 ) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
–     joka tapauksessa velvoittaa SMHV:n korvaaman oikeu-                   neuvoston asetus (EY) N:o 40/94, EYVL L 11, s. 1.
      denkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     ”Määräämisperiaatteen” loukkaamista koskeva valituspe-
      ruste
                                                                       The Procter & Gamble Companyn telekopiona 27.2.2003
      Niin kutsuttu määräämisperiaate on yleinen oikeusperiaa-         ja alkuperäisenä 7.3.2003 tekemä valitus Euroopan yhtei-
      te, jonka mukaan periaatteessa ainoastaan asianosaiset           söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs
      määräävät oikeudenkäynnin kulusta. He rajaavat riidan            jaosto) asiassa T-63/01, The Procter & Gamble Company
      kohteen. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin loukka-           vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavara-
      si määräämisperiaatetta, kun se katsoi asianosaisten tätä        merkit ja mallit)(SMHV), 12.12.2002 antamasta tuomiosta
      koskevan sopimuksen vastaisesti, että vastakkain olevat
      merkit eivät olleet ollenkaan samanlaisia.
                                                                                (Asia C-107/03 P)
–     Puolustautumisoikeuksien loukkaamista koskeva valitus-
      peruste
                                                                                (2003/C 146/29)
      Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin loukkasi myös
      puolustautumisoikeuksia, sillä se poikkesi riita-asiaa raja-
      tessaan kantajan oikeutetuista odotuksista.
–     Asetuksen N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakoh-            The Procter & Gamble Company on valittanut telekopiona
      dassa tarkoitetun sekaannusvaaran käsitteen ja yleisön           27.2.2003 ja alkuperäisenä 7.3.2003 Euroopan yhteisöjen
      käsitteen väärinkäyttämistä koskeva valitusperuste.              tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
                                                                       teen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-63/01, The
      Riidanalaisessa tuomiossa todetaan, ettei sekaannusvaaraa        Procter & Gamble Company vastaan sisämarkkinoiden harmo-
      ole, koska yleisölle ”ei synny käsitystä siitä, että kyseessä    nisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)(SMHV), 12.12.2002
      olevien tavaroiden kaupallinen alkuperä olisi sama”. Se-         antamasta tuomiosta.
      kaannusvaaran muodostaa kuitenkin myös vaara, että
      yleisö luulee tavaroiden olevan peräisin ainostaan talou-
      dellisesti keskenään sidoksissa olevista yrityksistä. Ensim-
      mäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi myös, ettei              Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      sekaannusvaaraa ole, koska ”vaikka kyseisten tavaramerk-
      kien kattamat tavarat ovat samoja tai samankaltaisia,            –      kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asias-
      merkkien ulkoasuun, lausuntatapaan ja merkityssisältöön                 sa T-63/01 12.12.2002 antaman tuomion ja sen vuoksi
      liittyvät eroavaisuudet” estävät sekaannusvaaran, vaikka
      kyse ei ole siitä, onko merkkien välillä eroja, vaan siitä,
      ovatko ne samoja tai samankaltaisia ja ovatko nämä                      –    ensisijaisena vaihtoehtona: antaa EY:n tuomioistui-
      samankaltaisuudet, arvioituna kokonaisuutena tavaroiden                      men perussäännön 54 artiklan nojalla lopullisen
      samanlaisuuden tai samankaltaisuuden kanssa, sellaisia,                      ratkaisun asiassa hyväksyen kantajan vaatimukset
      että sekaantumisvaara on olemassa.                                           ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa;
 ---pagebreak--- C 146/18                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                          21.6.2003
     –     toissijaisena vaihtoehtona: palauttaa asian ensim-         College van Beroep voor het bedrijfslevenin 8.1.2003
           mäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi;         tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                      asiassa KPN Telecom B.V. vastaan Onafhankelijke Post en
                                                                      Telecommunicatie Autoriteit (OPTA), muut asianomaiset
–    joka tapauksessa velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeu-             osapuolet: Denda Multimedia B.V. ja Denda Directory
     denkäyntikulut.                                                                               Services B.V.
                                                                                (Asia C-109/03)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                              (2003/C 146/30)
–    Kanneperuste, joka koskee asiakirjojen todistusvoiman
     kyseenalaistamista tai ristiriitaisuutta perusteluissa:
                                                                      College van Beroep voor het bedrijfsleven on pyytänyt
     Toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin väit-          8.1.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen
     tää, esitetyssä merkissä ei ole yhtään 24 suorakulmiosta         tuomioistuimeen 10.3.2003, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
     eikä 6 suunnikkaasta, jotka suuntaissärmiöön kuuluvat.           tuimelta ennakkoratkaisua asiassa KPN Telecom B.V. vastaan
                                                                      Onafhankelijke Post en Telecommunicatie Autoriteit (OPTA),
                                                                      muut asianomaiset osapuolet: Denda Multimedia B.V. ja Denda
–    Kanneperuste, joka koskee erottamiskyvyn käsitteen ky-           Directory Services B.V., seuraaviin kysymyksiin:
     seenalaistamista:
                                                                      1.     Onko direktiivin 98/19/EY ( 1) (EYVL 1998, L 101, s. 24)
     Kun on ratkaistava, onko merkki omiaan täyttämään                       6 artiklan 3 kohdassa käytettyä ilmaisua asiaankuuluvat
     tehtävänsä tiettyjen tavaroiden tai palvelujen yksilöllisenä            tiedot tulkittava siten, että sillä tarkoitetaan yksinomaan
     tavaramerkkinä, näiden tavaroiden tai palvelujen rekiste-               asianomaisen organisaation julkaisemia numeroita ja sen,
     röintiä yksilöllisenä tavaramerkkinä koskevan hakemuk-                  jolla numero on jaettu, nimeä, osoitetta, asuinpaikkaa,
     sen hyväksyttävyyttä tutkittaessa tarkastelun lähtökoh-                 postinumeroa ja mahdollisesti tietoa siitä, käytetäänkö
     daksi on otettava oletettu vaikutelma sellaisesta käytöstä,             numeroa (yksinomaan) faksilinjana, vai kuuluuko asiaa-
     johon merkkiä voitaisiin käyttää, eikä todellista vaikutel-             nkuuluvien tietojen käsitteeseen muita tietoja, joita orga-
     maa jostakin konkreettisesta käytöstä, johon merkkiä on                 nisaatioiden hallussa on, kuten ammattia, toista nimeä,
     jo käytetty. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                    toista kuntaa tai matkapuhelinnumeroa koskevia lisätie-
     mukaan merkin erottamiskyvyn arvioinnissa on kuiten-                    toja?
     kin lähdettävä ”vaikutelmasta, joka asian kannalta merki-
     tyksellisellä yleisöllä on”. Asian kannalta merkityksellinen
     yleisö muodostuu kaikista, jotka voivat nähdä merkin,            2.     Onko edellä 1 kohdassa tarkoitetussa säännöksessä käy-
     eikä sitä siis voida rajata siihen paljon pienempään                    tettyä ilmaisua vastaavat kaikkiin kohtuullisiin pyyntöihin
     kuluttajajoukkoon, joka voi hankkia sen tavaran tai                     – – oikeudenmukaisin, kustannuksiin suhteutetuin ja
     palvelun, jota merkillä on tarkoitus osoittaa.                          syrjimättömin ehdoin, tulkittava siten, että
     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lisäksi epä-
                                                                             a)    numerot ja sen, jolle numero on jaettu, nimi,
     suorasti mutta varmuudella kyseenalaistanut erottamisky-
                                                                                osoite, asuinpaikka ja postinumero on luovutettava
     vyn käsitteen, kun se ei ole ottanut kantaa siihen, oliko
     merkki omiaan erottamaan saippuan toisesta siten, että                        käytettäviksi sellaista korvausta vastaan, joka kattaa
                                                                                yksinomaan tosiasiallisesta luovuttamisesta aiheutu-
     ensin mainitun näkee olevan peräisin tietystä yrityksestä,
                                                                                neet marginaalikustannukset, ja
     mutta kylläkin siihen, oliko merkistä vaillinainen mieli-
     kuva.
                                                                             b)    muut kuin edellä a kohdassa mainitut tiedot on
     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on niin ikään                           luovutettava käytettäviksi sellaista korvausta vas-
     jättänyt piittaamatta erottamiskyvyn käsitteestä vähätel-                     taan, jolla katetaan kustannukset, jotka näiden tieto-
     lessään merkkien monikäyttöisyyttä. Tämän vuoksi ei                           jen luovuttaja osoittaa sille aiheutuneen tietojen
     voida olettaa, että kiistanalaisen merkin näkiessään yleisö                   hankkimisesta ja niiden luovuttamisesta?
     havaitsee siinä erityisesti tai ennen muuta merkin, jolla
     on tekninen tai ornamentuaalinen tehtävä, jolloin toimi-
     minen yksilöllisenä tavaramerkkinä estyy tai vähentyy.
                                                                      (1 ) EYVL 1998, L 101, s. 24.


title: Asia C-661/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 21.12.2016 – Finanzamt Göppingen v. Erich Wirtl

text:
               20.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 21.12.2016 – Finanzamt Göppingen v. Erich Wirtl
   (Asia C-661/16)
   (2017/C 086/16)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Finanzamt Göppingen

      Vastapuoli: Erich Wirtl

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Unionin tuomioistuimen 13.3.2014 antaman tuomion FIRIN (C-107/13, [– –] 39 kohdan ensimmäinen virke) (1) mukaan ennakkomaksuun sisältyvää arvonlisäveroa ei voi vähentää, kun verotettavan tapahtuman toteutuminen on epävarmaa ennakkomaksun ajankohtana. Onko tätä arvioitava pelkästään objektiivisen tilanteen vai maksajan näkökulmasta havaittavissa olevien seikkojen perusteella?

               2)

               Onko unionin tuomioistuimen 13.3.2014 antamaa tuomiota FIRIN (C-107/13, [– –] tiivistelmä ja 58 kohta) tulkittava siten, että unionin oikeuden mukaan ennakkomaksun maksajan tavaroiden luovutuksesta laaditun ennakkomaksulaskun perusteella tekemän vähennyksen oikaisu ei edellytä maksetun ennakkomaksun takaisinmaksua, kun luovutus ei lopulta toteudukaan?

               3)

               Jos edeltävään kysymykseen vastataan myöntävästi, oikeuttaako yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (2) 186 artikla, jossa jäsenvaltioiden sallitaan vahvistaa direktiivin 185 artiklan mukaisen oikaisun yksityiskohtaiset soveltamissäännöt, Saksan liittotasavallan säätämään kansallisessa oikeudessaan, että veron perustetta alennetaan vasta ennakkomaksun takaisinmaksun johdosta ja että verovelka ja vähennys on oikaistava samanaikaisesti ja samoilla edellytyksillä?

      (1)  EU:C:2014:151

      (2)  EUVL 2006, L 347, s. 1.


title: Asia C-300/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal da Relação de Guimarães (Portugali) on esittänyt 17.6.2010 — Vítor Hugo Marques Almeida v. Companhia de Seguros Fidelidade-Mundial SA, Jorge Manuel da Cunha Carvalheira, Paulo Manuel Carvalheira ja Fundo de Garantia Automóvel

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal da Relação de Guimarães (Portugali) on esittänyt 17.6.2010 — Vítor Hugo Marques Almeida v. Companhia de Seguros Fidelidade-Mundial SA, Jorge Manuel da Cunha Carvalheira, Paulo Manuel Carvalheira ja Fundo de Garantia Automóvel
   (Asia C-300/10)
   ()
   2010/C 234/42
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal da Relação de Guimarães

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Vítor Hugo Marques Almeida

      Valittajan vastapuolet: Companhia de Seguros Fidelidade-Mundial SA, Jorge Manuel da Cunha Carvalheira, Paulo Manuel Carvalheira ja Fundo de Garantia Automóvel

      Ennakkoratkaisukysymykset

               a)

               Onko ensimmäisen direktiivin 72/166/ETY (1) 3 artiklan 1 kohtaa, toisen direktiivin 84/5/ETY (2) 2 artiklan 1 kohtaa ja kolmannen direktiivin 90/232/ETY (3) 1 ja 1 a artiklaa tulkittava siten, että niiden vastaista on se, että kansallisessa siviilioikeudessa, erityisesti Código Civilin 503 §:n 1 momentissa, 504 §:ssä, 505 §:ssä ja 570 §:ssä, säädetään, että kahden ajoneuvon yhteentörmäyksen, jota ei ole luettava kummankaan kuljettajan syyksi ja josta toisen ajoneuvon matkustajalle (vahingonkorvausta vaativa vahingonkärsijä) aiheutuu henkilövahinkoja, tapauksessa vahingonkorvaus, johon hänellä on oikeus, evätään tai sitä rajoitetaan sillä perusteella, että kyseinen matkustaja myötävaikutti vahinkojen syntymiseen, kun hän istui ajoneuvossa kuljettajan vieressä kiinnittämättä turvavyötä, jonka käyttäminen on kansallisen lainsäädännön mukaan pakollista?

               b)

               On huomattava, että asiassa on näytetty toteen, että kyseinen matkustaja löi kahden ajoneuvon yhteentörmäyksen seurauksena ja sen vuoksi, että turvavyötä ei ollut kiinnitetty, päänsä voimakkaasti auton tuulilasiin, joka särkyi, mistä aiheutui hänelle syviä viiltohaavoja päähän ja kasvoihin.

               c)

               Huomioon on otettava myös se, että koska toisella onnettomuuteen osallisella ajoneuvolla ei onnettomuusajankohtana ollut voimassaolevaa ja asianmukaista vakuutusta, jolla vastuu olisi siirretty jollekin vakuutuslaitokselle, vastaajina ovat toisen onnettomuuteen osallisen ajoneuvon vakuutuksenantajan lisäksi vakuuttamattoman ajoneuvon omistaja, kuljettaja ja Fundo de Garantia Automóvel, jotka, koska kyseessä on objektiivinen vastuu, voidaan velvoittaa maksamaan mainittu vahingonkorvaus yhteisvastuullisesti.

      (1)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 24.4.1972 annettu neuvoston direktiivi 72/166/ETY (EYVL L 103, s. 1; Erityisp. Alue 6 Nide 1 s. 111).

      (2)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30.12.1983 annettu toinen neuvoston direktiivi 84/5/ETY (EYVL L 8, s. 17; Erityisp. Alue 6 Nide 2 s. 90).

      (3)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.5.1990 annettu kolmas neuvoston direktiivi 90/232/ETY (EYVL L 129, s. 33, Erityisp. Alue 13 Nide 19 s. 189).


title: Asian C-21/04 poistaminen rekisteristä

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/11

         Asian C-21/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 314/27)
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan 8.9.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-21/04, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Irlanti.

      (1)  EUVL C 59, 6.3.2004.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 30 päivänä marraskuuta 2004, asiassa T-168/02, IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus N:o 1049/2001 — 4 artiklan 5 kohta — Se, että jäsenvaltiosta peräisin olevaa asiakirjaa ei luovuteta ilman tämän jäsenvaltion etukäteen antamaa suostumusta)

text:
               5.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/19

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   30 päivänä marraskuuta 2004,
   asiassa T-168/02, IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kumoamiskanne - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus N:o 1049/2001 - 4 artiklan 5 kohta - Se, että jäsenvaltiosta peräisin olevaa asiakirjaa ei luovuteta ilman tämän jäsenvaltion etukäteen antamaa suostumusta)
   (2005/C 31/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa T-168/02, IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds GmbH, aikaisemmin Internationaler Tierschutz-Fonds (IFAW) GmbH, kotipaikka Hampuri (Saksa), edustajanaan S. Crosby, solicitor, jota tukevat Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehinään H. Sevenster, S. Terstal, N. Bel ja C. Wissels, prosessiosoite Luxemburgissa), Ruotsin kuningaskunta (asiamiehinään A. Kruse ja K. Wistrand, prosessiosoite Luxemburgissa) ja Tanskan kuningaskunta (asiamiehenään aluksi J. Bering Liisberg, sittemmin J. Molde, prosessiosoite Luxemburgissa) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään C. Docksey ja P. Aalto, prosessiosoite Luxemburgissa), jota tukee Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehinään R. Caudwell ja M. Hoskins, barrister, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa vaaditaan 26.3.2002 tehdyn komission päätöksen kumoamista; tällä päätöksellä evättiin Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43) 4 artiklan 5 kohdan nojalla kantajalta oikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka koskevat suojellun alueen uudelleen luokittelua, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. García-Valdecasas, J. D. Cooke, P. Mengozzi ja M. E. Martins Ribeiro, kirjaaja: D. Christensen, hallintovirkamies, on 30.11.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Alankomaiden kuningaskunta, Ruotsin kuningaskunta, Tanskan kuningaskunta sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 202, 24.8.2002.


title: Asia T-598/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.9.2015 – Almashreq Investment Fund v. neuvosto

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/60

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.9.2015 – Almashreq Investment Fund v. neuvosto
   (Asia T-598/14) (1)

   (2015/C 381/79)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 361, 13.10.2014.


title: Asia T-82/05: Italian tasavallan 17.2.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/41

         Italian tasavallan 17.2.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-82/05)
   (2005/C 93/74)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Italian tasavalta on nostanut 17.2.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on valtionasiamies Antonio Cingolo
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa 8.12.2004 päivätyn kirjeen D(2004) 12075, joka koskee komission suorittamia maksuja, jotka eroavat maksettaviksi pyydetyistä määristä, jotka liittyvät Programma POR Campania –nimiseen hankkeeseen, maksupyyntö nro 2004 2245, siltä osin kuin Euroopan yhteisöjen komission aluepolitiikan pääosasto – tuet Kyproksella, Kreikassa, Italiassa, Maltalla, Unkarissa ja Alankomaissa – on antanut tiedoksi seuraavan päätöksen: ”kuten 25.11.2004 päivätyssä talousministeriön kirjeessä nro 0037474 todetaan, 1.994.835 euron suuruista summaa ei ole hyväksytty toimen 4.2 osalta, koska kyseessä ovat tukijärjestelmistä suoritettavat ennakot, jotka on myönnetty 19.2.2003 jälkeen tai joita koskeva menettely on päättynyt tämän päivämäärän jälkeen, ja joita niiden lopullinen saaja ei ole käyttänyt tosiasiallisten kustannusten kattamiseen.”

               —

               kumoaa kaikki tähän liittyvät toimet;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-345/04, Italian tasavalta vastaan komissio (1).

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004, s. 55.


title: Asia T-437/03: Anne-Marie Mathieun 26.12.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 59/30                  FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                           6.3.2004
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            ta vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Nicolas Lhoëst,
                                                                      prosessiosoite Luxemburgissa.
–     toteaa, että komissio oli velvollinen määrittämään kan-
      tansa Gibtelecomin kantelun siihen osaan, joka koskee
      EY 86 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä EY 12 artiklan
      ja/tai EY 49 artiklan kanssa, rikkomista                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     toteaa, että komissio laiminlöi toimiin ryhtymisen, kun         –     kumoaa nimittävän viranomaisen 20.12.2002 tekemän
      se ei määrittänyt kantaansa kahden kuukauden kuluessa                 päätöksen siltä osin kuin siinä ei myönnetty kantajalle
      18.8.2003 päivätystä Gibtelecomin virallisesta ilmoituk-              lainkaan virkaiän hyvittämistä palkkatasossa ja luokitel-
      sesta siltä osin kuin Gibtelecomin kantelu koski EY 86                tiin siis kantaja palkkaluokkaan C4 tasolle 1 sen sijaan,
      artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä EY 12 artiklan ja/tai             että hänet olisi luokiteltu palkkaluokkaan C4 tasolle 3,
      EY 49 artiklan kanssa, rikkomista
–     kehottaa komissiota ryhtymään toimiin päätöksen anta-           –     kumoaa, siltä osin kuin se on tarpeellista, nimittävän
      miseksi Gibtelecomin kantelun siitä osasta, joka koskee               viranomaisen 11.9.2003 tekemän nimenomaisen päätök-
      EY 86 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä EY 12 artiklan              sen, joka toimitettiin kantajalle 16.9.2003 ja jolla hylättiin
      ja/tai EY 49 artiklan kanssa, rikkomista                              valitus nro R/222/03,
–     velvoittaa komission korvaamaan Gibtelecomin oikeu-             –     velvoitetaan vastaaja korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
      denkäyntikulut.                                                       kulut.
–     vaihtoehtoisesti kumoaa 17.10.2003 tehdyn komission
      päätöksen (viitenumero D005602), jossa on hylätty se
      osa Gibtelecomin kantelusta, joka koskee EY 86 artiklan
      1 kohdan, luettuna yhdessä EY 12 artiklan ja/tai EY 49
      artiklan kanssa, rikkomista                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     velvoittaa komission korvaamaan Gibtelecomin oikeu-
      denkäyntikulut.
                                                                      Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen annettua tuomio
                                                                      asiassa T-17/95 (1), komissio muutti palvelukseenoton yhtey-
                                                                      dessä sovellettavia palkkaluokkaan nimittämisen ja palkkata-
                                                                      son määrittämisen kriteerejä koskevia sääntöjä, minkä johdosta
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   komission virkamiehille avautui mahdollisuus vaatia heidän
                                                                      palvelukseentulonsa yhteydessä tehdyn palkkaluokkaan luokit-
                                                                      telun korjaamista. Riidanalaisella päätöksellä komissio hyväk-
Perusteet ja perustelut, joihin kantaja vetoaa, ovat samat kuin       syi tällaisen vaatimuksen, jonka kantaja oli esittänyt, ja luokitte-
ne, joihin kyseinen kantaja on vedonnut asiassa T-433/03.             li hänet uudelleen palkkaluokkaan C4 tasolle 1. Kantaja
                                                                      riitauttaa tämän päätöksen siltä osin kuin siinä ei myönnetä
                                                                      hänelle lainkaan virkaiän hyvittämistä palkkatasossa.
                                                                      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että palvelukseenoton
                                                                      yhteydessä sovellettavista palkkaluokkaan nimittämisen ja
                                                                      palkkatason määrittämisen kriteereistä 6.6.1973 ja 1.9.1983
Anne-Marie Mathieun 26.12.2003 Euroopan yhteisöjen                    tehtyjä komission päätöksiä on rikottu. Kantaja väittää myös,
              komissiota vastaan nostama kanne                        että komissio on rikkonut henkilöstösääntöjen 5 artiklan
                                                                      3 kohtaa ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta eväämällä
                                                                      häneltä virkaiän hyvittämisen palkkatasossa, vaikka se myönsi
                          (Asia T-437/03)
                                                                      suurimman mahdollisen hyvityksen muille virkamiehille, joi-
                                                                      den työkokemus on paljon lyhyempi kuin kantajan. Kantaja
                           (2004/C 59/48)                             väittää lopuksi, että riidanalainen päätös jätettiin perustele-
                                                                      matta.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                      (1) Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                          tuomio 5.10.1995, EYVL C 315, 25.11.1995, s. 14.
Anne-Marie Mathieu, kotipaikka Kraainem (Belgia), on nosta-
nut 26.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissio-


title: Asia C-73/06: Finanzgericht Kölnin  19.1.2006  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Planzer Luxembourg Sàrl vastaan Bundeszentralamt für Steuern

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/5

         Finanzgericht Kölnin 19.1.2006 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Planzer Luxembourg Sàrl vastaan Bundeszentralamt für Steuern
   (Asia C-73/06)
   (2006/C 96/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Finanzgericht Köln on pyytänyt 19.1.2006 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 8.2.2006, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Planzer Luxembourg Sàrl vastaan Bundeszentralamt für Steuern seuraaviin kysymyksiin:

               1)

               Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — maan alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt, 6 päivänä joulukuuta 1979 annetun neuvoston kahdeksannen arvonlisäverodirektiivin 79/1072/ETY (1) liitteessä B olevan mallin mukaisella elinkeinonharjoittajaa koskevalla todistuksella sellainen sitova vaikutus tai luodaanko sillä sellainen ehdoton olettama, että elinkeinonharjoittajan on katsottava sijoittautuneen todistuksen myöntäneeseen valtioon?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi,
               tulkitaanko kolmannentoista arvonlisäverodirektiivin 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua käsitettä ”taloudellisen toiminnan kotipaikka” siten, että sillä tarkoitetaan
               paikkaa, jossa yhtiöllä on sääntömääräinen kotipaikka, vai
               paikkaa, jossa tehdään liikkeenjohdolliset päätökset, vai
               paikkaa, jossa päätetään tavallisesta operatiivisesta päivittäisestä liiketoiminnasta?

      (1)  EYVL L 331, s. 11.


title: Asia F-29/12: Kanne 5.3.2012 — ZZ ym. v. komissio

text:
               5.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/31

         Kanne 5.3.2012 — ZZ ym. v. komissio
   (Asia F-29/12)
   2012/C 133/62
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: ZZ ym. (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Ennen komission palveluksessa aloittamista saavutettujen eläkeoikeuksien siirtämistä koskevan, palkkatoimiston uudelleen laskeman ehdotuksen perusteella laaditun päätöksen kumoaminen.

      Vaatimukset

               —

               henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan yleisten täytäntöönpanosäännösten 9 artikla on todettava lainvastaiseksi

               —

               päätökset, joilla kumotaan ja korvataan kantajien eläkeoikeuksien hyvittämistä koskevat tarjoukset, on kumottava

               —

               päätökset, jotka tehtiin 3.3.2011 ja joiden mukaan kantajien eläkeoikeuksien siirtämiseen sovelletaan henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan yleisissä täytäntöönpanosäännöksissä tarkoitettuja seikkoja, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-245/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 2.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Judecătoria Balş – Judeţul Olt – Romania) – SC Casa Noastră SA v. Ministerul Transporturilor – Inspectoratul de Stat pentru Controlul Transportului (ISCTR) (Ennakkoratkaisupyyntö — Tieliikenne — Sosiaalilainsäädäntö — Poikkeukset — Asetus (EY) N:o 561/2006 — 3 artiklan a alakohta — Asetus (EY) N:o 1073/2009 — 2 artiklan 3 alakohta — Säännöllinen liikenne, jolla huolehditaan henkilöliikenteestä — Käsite — Taloudellisen toimijan työntekijöilleen järjestämät ilmaiset kuljetukset työpaikalle ja sieltä pois omistamillaan ja työntekijänsä kuljettamilla ajoneuvoilla)

text:
               18.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 2.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Judecătoria Balş – Judeţul Olt – Romania) – SC Casa Noastră SA v. Ministerul Transporturilor – Inspectoratul de Stat pentru Controlul Transportului (ISCTR)
   (Asia C-245/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Tieliikenne - Sosiaalilainsäädäntö - Poikkeukset - Asetus (EY) N:o 561/2006 - 3 artiklan a alakohta - Asetus (EY) N:o 1073/2009 - 2 artiklan 3 alakohta - Säännöllinen liikenne, jolla huolehditaan henkilöliikenteestä - Käsite - Taloudellisen toimijan työntekijöilleen järjestämät ilmaiset kuljetukset työpaikalle ja sieltä pois omistamillaan ja työntekijänsä kuljettamilla ajoneuvoilla))
   (2017/C 121/02)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Judecătoria Balş – Judeţul Olt

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: SC Casa Noastră SA

      Vastaaja: Ministerul Transporturilor – Inspectoratul de Stat pentru Controlul Transportului (ISCTR)

      Tuomiolauselma

   Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 3 artiklan a alakohtaa ja kansainvälisen linja-autoliikenteen markkinoille pääsyä koskevista yhteisistä säännöistä ja asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta 21.10.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/2009 2 artiklan 3 alakohtaa on tulkittava siten, että työnantajan työntekijöilleen kodin ja työpaikan välille järjestämä liikennepalvelu, jonka reitin pituus on enintään 50 kilometriä, kuuluu asetuksen N:o 561/2006 3 artiklan a alakohdassa säädetyn sen poikkeuksen soveltamisalaan, jonka mukaan kyseistä asetusta ei sovelleta tällaiseen liikenteeseen.

      (1)  EUVL C 337, 12.10.2015.


title: Asia F-101/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.9.2011 — AA v. komissio (Henkilöstö — Nimitys — Virkamiehiksi nimitetyt väliaikaiset toimihenkilöt — Palkkaluokan määrittäminen — Lainvoimaisen tuomion täytäntöönpano — Mahdollisuuden menetys)

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/36

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.9.2011 — AA v. komissio
   (Asia F-101/09) (1)

   (Henkilöstö - Nimitys - Virkamiehiksi nimitetyt väliaikaiset toimihenkilöt - Palkkaluokan määrittäminen - Lainvoimaisen tuomion täytäntöönpano - Mahdollisuuden menetys)
   2011/C 340/72
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: AA (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat K. Van Maldegem ja C. Mereu, sittemmin asianajajat K. Van Maldegem, C. Mereu ja M. Velardo)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja J. Baquero Cruz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sellaisen päätöksen kumoamisesta, jolla kantajan palkkaluokaksi määritettiin AD6, palkkataso 2, ja vastaajan velvoittamisesta korvaamaan kantajalle aiheutunut vahinko.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalle tämän tuomion julistamista edeltävän aineellisen vahingon johdosta summa, joka vastaa erotusta yhtäältä sen sosiaaliturvamaksujen ja verojen jälkeisen nettopalkan, jonka kantaja olisi saanut, jos hänet olisi otettu palvelukseen väliaikaiseen palkkaluokkaan A*6 kuuluvana virkamiehenä 1.8.2004 ja jos hänen uransa olisi tämän jälkeen jatkunut Euroopan unionin henkilöstösäännöissä säädetyn ikälisien kertymisen mukaisesti ja sen mukaisesti, kuinka kauan virkamies keskimääräisesti pysyy jokaisessa palkkaluokassa, kuten henkilöstösääntöjen liitteen I b alakohdasta käy ilmi, ja toisaalta sen sosiaaliturvamaksujen ja verojen jälkeisen nettopalkan välillä, jonka kantaja on saanut 1.8.2004 ja tämän tuomion julkistamispäivän välisenä aikana aivan aluksi kansallisena virkamiehenä ja sittemmin 15.3.2009 alkaen Euroopan unionin virkamiehenä, eli erotusta, johon on sovellettava kerrointa 0,8.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalle 120 000 euron suuruinen summa tämän tuomion julistamisen jälkeisen aineellisen vahingon johdosta.

               3)

               Euroopan komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalle tämän tuomion täytäntöönpanoon perustuvat jo erääntyneet summat lisättyinä viivästyskoroilla, jotka on laskettu niistä päivämääristä lähtien, jolloin kyseiset summat olisi pitänyt maksaa, ja jos kyseiset päivämäärät ovat ennen 15.3.2009, viimeksi mainitusta päivämäärästä lähtien. Nämä korot on laskettava tosiasialliseen maksupäivään saakka Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioille vahvistaman ja kyseessä olevan ajanjakson aikana sovellettavan korkokannan mukaan lisättynä kahdella prosenttiyksiköllä.

               4)

               Euroopan komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalle 2 000 euron suuruinen korvaus henkisestä kärsimyksestä.

               5)

               Kanne hylätään muilta osin.

               6)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa kantajan oikeudenkäyntikuluista.

               7)

               Kantaja vastaa yhdestä kolmasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 63, 13.3.2010, s. 52.


title: Asia F-54/11: Kanne 4.5.2011 — ZZ v. Euroopan oikeusasiamies

text:
               9.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 204/30

         Kanne 4.5.2011 — ZZ v. Euroopan oikeusasiamies
   (Asia F-54/11)
   2011/C 204/55
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Blot)

      Vastaaja: Euroopan oikeusasiamies

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jossa kantajalle määrätään kurinpitoseuraamuksena viraltapano eläkeoikeuksia menettämättä. Näin ollen ensisijainen vaatimus, jonka mukaan kantaja on sijoitettava uudelleen virkaansa, ja toissijainen vaatimus, jonka mukaan hänelle on maksettava rahamäärä, joka vastaa palkkaa, jonka hän olisi saanut viraltapanon voimaantulopäivän ja eläkeiän saavuttamispäivän välisenä aikana. Joka tapauksessa se, että kantajalle maksetaan korvausta aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä.

      Vaatimukset

               —

               Euroopan oikeusasiamiehen 20.7.2010 tekemä kurinpitopäätös, jossa kantajalle määrätään kurinpitoseuraamuksena viraltapano eläkeoikeuksia menettämättä, on kumottava

               —

               18.1.2011 tehty päätös, jolla valitus hylättiin nimenomaisesti, on tarvittaessa kumottava.

         Tarvittaessa:

               —

               on ensisijaisesti todettava, että viraltapanoa koskevan päätöksen kumoamisesta seuraa kantajan uudelleensijoittaminen hänen palkkaluokka A5 palkkataso 2 hallintovirkamiehen virkaansa taannehtivin vaikutuksin siitä ajankohdasta, jona päätös viraltapanosta tuli voimaan, sekä hänelle kuuluvien taloudellisten etuuksien maksaminen koko tältä ajalta viivästyskorkoineen, jotka lasketaan Euroopan keskuspankin vahvistaman koron perusteella siten, että sitä korotetaan kahdella prosenttiyksiköllä

               —

               vastaaja on toissijaisesti velvoitettava maksamaan rahamäärä, joka vastaa palkkaa, jonka kantaja olisi saanut siitä päivästä, jona hänen viraltapanonsa tuli voimaan elokuussa 2010, siihen kuukauteen, jona hän saavuttaa eläkeiän, eli heinäkuuhun 2040 saakka, ja oikaisemaan kantajan eläkeoikeudet vastaavasti

               —

               vastaaja on joka tapauksessa velvoitettava maksamaan kantajalle 65 000 euroa kantajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä

               —

               Euroopan oikeusasiamies on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 12 päivänä syyskuuta 2000 yhdistetyissä asioissa C-180/98-C-184/98, Pavel Pavlov ym. vastaan Stichting Pensioenfonds Medische Specialisten (Pakollinen kuuluminen ammatilliseen eläkekassaan – Yhteensoveltuvuus kilpailusääntöjen kanssa – Ammatillisen eläkekassan määritteleminen yritykseksi)

text:
C 335/2                    FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       25.11.2000
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                              (viides jaosto)                                                    12 päivänä syyskuuta 2000
                   13 päivänä heinäkuuta 2000
                                                                              yhdistetyissä asioissa C-180/98-C-184/98, Pavel Pavlov
asiassa C-36/99, (Tribunal de première instance de Liègen                     ym. vastaan Stichting Pensioenfonds Medische Specialis-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Idéal tourisme SA vas-                                                      ten (1)
                         taan Belgian valtio (1)
                                                                              (Pakollinen kuuluminen ammatilliseen eläkekassaan – Yh-
(Arvonlisävero – Kuudes direktiivi 77/388/EY – Siirtymä-                      teensoveltuvuus kilpailusääntöjen kanssa – Ammatillisen
säännökset – Lentokoneella toteutettavia kansainvälisiä hen-                             eläkekassan määritteleminen yritykseksi)
kilökuljetuksia koskevien verovapautusten voimassa pitämi-
nen – Linja-autolla toteutettavien kansainvälisten henkilö-                                             (2000/C 335/04)
       kuljetusten verottaminen – Syrjintä – Valtiontuki)
                            (2000/C 335/03)                                                        (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                         Yhdistetyissä asioissa C-180/98-C-184/98, jotka Kantonge-
                                                                              recht te Nijmegen (Alankomaat) on saattanut EY:n perustamis-
Asiassa C-36/99, jonka Tribunal de première instance de Liège                 sopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla
(Belgia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan                  yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäviksi saadakseen tässä kan-
(josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistui-              sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Pavel Pav-
men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-                lov ym. vastaan Stichting Pensioenfonds Medische Specialisten
messa vireillä olevassa asiassa Idéal tourisme SA vastaan                     ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 85, 86 ja
Belgian valtio ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtove-                90 artiklan (joista on tullut EY 81, EY 82 ja EY 86 artikla)
rolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisä-                    tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:
verojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päi-                   presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
vänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direk-                       J. C. Moitinho de Almeida (esittelevä tuomari), D. A. O. Ed-
tiivin 77/388/ETY (EYVL L 145 s. 1), sellaisena kuin se on                    ward, L. Sevón ja R. Schintgen sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn,
muutettuna direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta arvonlisä-                    C. Gulmann, J.-P. Puissochet ja M. Wathelet, julkisasiamies:
veron yleisen verokannan tason osalta 20.12.1996 annetulla                    F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louterman-
neuvoston direktiivillä 96/95/EY (EYVL L 338, s. 89),                         Hubeau, on antanut 12.9.2000 tuomion, jonka tuomiolausel-
12 artiklan 3 kohdan ja 28 artiklan 3 kohdan b alakohdan sekä                 ma on seuraava:
EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan (josta on muutettuna
tullut EY 87 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin                    1)    Tietyn vapaan ammatin harjoittajien etujärjestön hakemuksesta
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-                        tehty viranomaisten päätös, jolla kuuluminen ammatilliseen
ja J. C. Moitinho de Almeida sekä tuomarit R. Schintgen,                            eläkekassaan tehdään pakolliseksi, ei ole ristiriidassa EY:n
C. Gulmann, G. Hirsch (esittelevä tuomari) ja V. Skouris, julkis-                   perustamissopimuksen 5 ja 85 artiklan (joista on tullut EY
asiamies: G. Cosmas, kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Lou-                    10 ja EY 81 artikla) kanssa.
terman-Hubeau, on antanut 13.7.2000 tuomion, jonka tuo-
miolauselma on seuraava:                                                      2)    Kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävänä olevan kaltainen
                                                                                eläkekassa, joka määrittää itse vakuutusmaksujen ja etuuksien
Yhteiseen arvonlisäverojärjestelmään liittyvien jäsenvaltioiden lain-               suuruuden ja toimii rahastointiperiaatteen mukaisesti ja jonka
säädäntöjen yhdenmukaistamisen nykytilassa sellainen jäsenvaltion                   tehtävänä on tietyn vapaan ammatin harjoittajien etujärjestön
lainsäädäntö, jolla pidetään voimassa jäsenvaltioiden liikevaihtovero-              perustaman sellaisen lisäeläkejärjestelmän hallinnointi, johon
lainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjes-                  kuulumisen viranomaiset ovat tehneet pakolliseksi kaikille
telmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta                     tähän ammattikuntaan kuuluville henkilöille, on perustamisso-
1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY,                            pimuksen 85 artiklassa ja EY:n perustamissopimuksen 86 ja
sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 77/388/ETY muuttami-                   90 artiklassa (joista on tullut EY 82 ja EY 86 artikla)
sesta arvonlisäveron yleisen verokannan tason osalta 20.12.1996                     tarkoitettu yritys.
annetulla neuvoston direktiivillä 96/95/EY, 28 artiklan 3 kohdan
b alakohdan mukaisesti lentokoneella toteutettavien kansainvälisten           3)    Se, että viranomaiset antavat eläkekassalle yksinoikeuden hal-
henkilökuljetusten arvonlisäverovapautukset ja samalla kannetaan                    linnoida tietyn vapaan ammatin harjoittajien lisäeläkejärjestel-
arvonlisäveroa linja-autolla toteutettavista kansainvälisistä henkilö-              mää, ei ole ristiriidassa perustamissopimuksen 86 ja
kuljetuksista, ei ole ristiriidassa yhteisön oikeuteen sisältyvän yhden-            90 artiklan kanssa.
vertaisen kohtelun periaatteen kanssa.
                                                                              (1) EYVL C 209, 4.7.1998.
(1) EYVL C 100, 10.4.1999.


title: Asia T-234/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 21.3.2012 — Ebro Foods v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuet — Tukiohjelma, jonka perusteella omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa johtuva liikearvo voidaan kirjata kuluksi — Päätös, jolla tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi mutta jolla ei määrätä tukia takaisin perittäviksi — Toimi ei koske kantajaa erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               5.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 21.3.2012 — Ebro Foods v. komissio
   (Asia T-234/10) (1)

   (Kumoamiskanne - Valtiontuet - Tukiohjelma, jonka perusteella omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa johtuva liikearvo voidaan kirjata kuluksi - Päätös, jolla tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi mutta jolla ei määrätä tukia takaisin perittäviksi - Toimi ei koske kantajaa erikseen - Tutkimatta jättäminen)
   2012/C 133/50
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Ebro Foods, SA, aiemmin Ebro Puleva, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan ja R. Calvo Salinero)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja C. Urraca Caviedes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Espanjan soveltamasta, omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa johtuvan liikearvon kirjaamisesta kuluksi C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) 28.10.2009 tehdyn komission päätöksen (EUVL 2011, L 7, p. 48) 1 artiklan 1 kohdan kumoamista koskeva vaatimus.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ebro Foods, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 195, 17.7.2010.


title: Asia T-516/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.9.2014 – Ted-Invest v. SMHV – Scandia Down (sensi scandia) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki sensi scandia — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SCANDIA HOME — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EU) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta)

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/42

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.9.2014 – Ted-Invest v. SMHV – Scandia Down (sensi scandia)
      (Asia T-516/12) (1)

      ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki sensi scandia - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SCANDIA HOME - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EU) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta))
      (2014/C 395/51)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Ted-Invest EOOD (Plovdiv, Bulgaria) (edustaja: asianajaja A. Ivanova)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: L. Rampini)

         Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Scandia Down LLC (Weehawken, New Jersey, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja G. Farrington)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 6.9.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 2247/2011-1), joka koskee Scandia Down LLC:n ja Ted Invest EOODin välistä mitättömyysmenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Ted-Invest EOOD velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 32, 2.2.2013.


title: Asia T-83/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.2.2012 — Denki Kagaku Kogyo ja Denka Chemicals v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Kloropreenikumin markkinat — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen — Hintojen vahvistaminen — Markkinoiden jakaminen — Todiste osallistumisesta kartelliin — Todiste irtisanoutumisesta — Rikkomisen kesto — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Sakkojen laskemista koskevat suuntaviivat — Taannehtivuuskielto — Perusteltu luottamus — Suhteellisuusperiaate — Lieventävät seikat)

text:
               17.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.2.2012 — Denki Kagaku Kogyo ja Denka Chemicals v. komissio
   (Asia T-83/08) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Kloropreenikumin markkinat - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen - Hintojen vahvistaminen - Markkinoiden jakaminen - Todiste osallistumisesta kartelliin - Todiste irtisanoutumisesta - Rikkomisen kesto - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Sakkojen laskemista koskevat suuntaviivat - Taannehtivuuskielto - Perusteltu luottamus - Suhteellisuusperiaate - Lieventävät seikat)
   2012/C 80/23
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Denki Kagaku Kogyo Kabushiki Kaisha (Tokio, Japani) ja Denka Chemicals GmbH (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat G. van Gerven, T. Franchoo ja D. Fessenko, sitten asianajajat T. Franchoo, B. Bär-Bouyssière ja A. de Beaugrenier)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Noë ja V. Bottka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti kumoamisvaatimus [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/38.629 — Kloropreenikumi) 5.12.2007 tehdystä komission päätöksestä K(2007) 5910 lopullinen siltä osin kuin se koskee kantajia ja toissijaisesti vaatimus päätöksessä kantajille määrätyn sakon määrän alentamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Denki Kagaku Kogyo Kabushiki Kaisha ja Denka Chemicals GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 107, 26.4.2008.


title: Østre Landsretin 30.6.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa GT-Link A/S vastaan Danske Statsbaner DSB (Asia C-242/95)

text:
23.9.95               FI]                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     N:o C 248 /5
2 . velvoittamaan Helleenien tasavallan korvaamaan oi               4 . Koskeeko EY :n perustamissopimuksen vastaisuus koko
      keudenkäyntikulut.                                                  sitä erityislisäystä, jota on vaadittu jäsenvaltion yhtei
                                                                          söön liittymisen jälkeen, vai ainoastaan sitä lisäyksen
                                                                          korotusta, jota on vaadittu edellä mainitun ajankohdan
Oikeudelliset perusteet ja paääsialliset perustelut                       jälkeen ?
Direktiivin 89/665/ETY 5 artiklan mukaan jäsenvaltioiden             5 . Asetetaanko yhteisön oikeudessa erityisiä vaatimuksia
on saatettava voimaan direktiivin noudattamisen edellyttä                verrattuna kansallisiin todistustaakkaa koskeviin sää
mät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 21.12.1991               döksiin EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan mu
mennessä ja toimitettava ne komissiolle .                                 kaisten velvoitteiden täyttämiseksi ?
Komissio katsoo , että Helleenien tasavalta on pannut edellä         6 . Jos oletetaan, että julkisella yrityksellä , joka omistaa ja
mainitun direktiivin täytäntöön osittain julkisten rakennus              ylläpitää liikennesatamaa, on määräävä markkina
urakoiden osalta, mutta se ei ole ryhtynyt lainkaan julkisia              asema , olisiko tällaisen määräävän markkina-aseman
tavaranhankintoja koskeviin lainsäädäntötoimenpiteisiin .                 väärinkäyttöä EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan
Perusteltuun lausuntoon antamassaan vastauksessa Krei                    mukaisesti se, että liikennesatama vaatii edellä mainit
kan viranomaiset ilmoittivat komissiolle, että vireillä on                tuja, liikenneministerin asettamia julkisten ja yksityisten
lainsäädäntöhanke sellaisen presidentin asetuksen antami                 liikennesatamien käyttömaksuja ?
seksi, jolla saatettaisiin kaikki direktiivin vaatimukset
osaksi Kreikan oikeusjärjestystä . Koska tätä presidentin            7. Mikäli vastaus 6 kohdassa esitettyyn kysymykseen on
asetusta ei kuitenkaan ole vielä annettu , komissio päätti                myönteinen, onko niillä henkilöillä/yrityksillä , joilta on
nostaa tämän kanteen .                                                    vaadittu maksua, yhteisön oikeuden mukaisesti oikeus
                                                                          vaatia tällaisten maksujen takaisinmaksamista tai kor
                                                                          vaamista ?
( 1 ) EYVL N:o L 395 , 30.12.1989 , s . 33
                                                                     8 . Jos oletetaan, että julkisella yrityksellä , joka omistaa ja
                                                                          ylläpitää liikennesatamaa , on määräävä markkina
                                                                          asema , olisiko tällaisen määräävän markkina-aseman
                                                                          väärinkäyttöä EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan
                                                                          mukaisesti se, että liikennesatama ei vaadi itseltään tai
                                                                          saman matkareitin yhteistyökumppanilta edellä mainit
                                                                          tuja satamamaksuja ?
Østre Landsretin 30.6.1995 tekemällään päätöksellä esit
tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa GT-Link A/S vastaan
                      Danske Statsbaner DSB                          9 . Mikäli kohdissa 1 , 2 , 4, 6 ja/tai 8 esitettyihin kysmyksiin
                                                                          vastataan myöntävästi , voivatko vastaajalle asetetut
                          ( Asia C-242/95 )                               erityiset velvoitteet ja vaatimukset kuitenkin johtaa
                            ( 95/C 248/08                                  siihen , että edellä mainittu olosuhde voisi olla oikeutettu
                                                                          perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdan perus
                                                                          teella ?
Østre Landsret on 30.6.1995 tekemällään, yhteisöjen
tuomioistuimen kirjaamoon 1 1 . 7.1 995 saapuneella päätök
sellä esittänyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle ennak
koratkaisupyynnön asiassa GT-Link A/S vastaan Danske
 Statsbaner DSB seuraavissa kysymyksissä :
 1 . Kuuluuko sellainen 40 prosentin lisäys, joka koskee             Belgian kuningaskunnan Conseil d'Etat'n (kuudes jaosto )
       hallinnollisissa määräyksissä asetettua, satamien käyt        14.6.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat
       töön liittyvää yleistä tullimaksua Trafikministerin ( lii    kaisupyyntö asiassa Myrianne Coen vastaan Belgian val
                                                                                tio
       kenneministeri ) myöntämän satamatoiminnan harjoit
       tamisluvalla toimivien satamien osalta , EY:n perusta                                   ( Asia C-246/95 )
       missopimuksen tulliliittoa koskevien säännösten, erityi                                   ( 95/C 248/09 )
       sesti 9— 13 artiklan tai 95 artiklan soveltamisalaan ?
                                                                      Belgian kuningaskunnan Conseil d'Etat ( kuudes jaosto ) on
 2 . Onko EY:n perustamissopimuksen tulliliittoa koskevia             esittänyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle 14.6.1995
       säännöksiä , erityisesti 9—13 artiklaa ja 95 artiklaa,         tekemällään päätöksellä ennakkoratkaisupyynnön, joka on
       tulkittava siten, että niiden vastaista on vaatia erityistä    saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
       yleisen tullimaksun lisäystä 40 prosentilla ainoastaan         17.7.1995 , saadakseen asiassa Myrianne Coen vastaan
       ulkomailta tuotavien tavaroiden osalta ?
                                                                      Belgian valtio ennakkoratkaisun seuraaviin kysymyksiin :
  3 . Mikäli vastaus 2 kohdassa esitettyyn kysymykseen on             Onko Rooman sopimuksen 173 artiklan 5 kohtaa tulkit
       myönteinen, millä edellytyksillä tällainen maksu               tava niin, että komission päätöstä koskevan kanteen vireil
       voidaan oikeuttaa joko korvaukselliselta kannalta tai          lepanolle määrätty kahden kuukauden määräaika voidaan
       liikennepoliittisista syistä EY:n perustamissopimuksen         palauttaa jäsenvaltion tuomioistuimen sellaisen päätöksen
       liikennettä koskevan osaston perusteella ?                     johdosta , jonka perusteella valtion toimenpide on lainvas


title: Asian T-122/93 poistaminen rekisteristä

text:
 12.8.95            FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 208/37
 Yhdistettyjen asioiden T-107/93 ym^ 1 ) poistaminen rekis                 Asian T-197/93 ( 1 ) poistaminen rekisteristä
                               teristä
                                                                                ( 95/C 208/80 )
                          ( 95/C 208/77 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuimen
 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuimen             ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 29 päivänä kesäkuuta
ensimmäisen laajennetun jaoston puheenjohtajan 29 päi              1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä
vänä kesäkuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomioistui            on poistettu asia T-197/93 , Friedrich Bethke vastaan
 men rekisteristä on poistettu yhdistetyt asiat T-107/93 ,         Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komis
 Christian Hansen, T-109/93 , Liesa Thomsen, T-136/93 ,            sio .
Herbert Sonnenberg, T-153/93 , F. Steensen-Feddersen,
T-l 78/93 , H.-P. Fock, T-l 80/93 , E. Ebsen, T-l 82/93 , R.-D .   (M EYVL N:o C 270 , 19.10.1992
Tetens, T-l 92/93 , M. Hansen, T-l 93/93 , H. Ketelsen,
T-l 94/93 , Ch. Jessen, T-212/93 , H. Thomsen, T-219/93 , H.
Johannsen, T-226/93 , J. Nielsen, T-227/93 , T. Petersen,
T-228/93 , J. H. Sell, T-229/93 , K. Friedrichsen, T-230/93 ,
K. Ingwersen, T-232/93 , J. Johannsen, T-236/93 , P. Car
stensen, T-239/93 , P. A. Petersen ja T-240/93 , U. Dethlefsen     Yhdistettyjen asioiden T-198/93 , T-199/93 , T-200/93 ja
vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen                       T-204/93 ( 1 ) poistaminen rekisteristä
komissio .
                                                                                ( 95/C 208/81 )
 (') EYVL N:o C 222 6.9.1990 , EYVL N:o C 34 9.2.1991 , EYVL
     N:o C 109 29.4.1992 ja EYVL N:o C 270 19.10.1992                               (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuimen
                                                                   ensimmäisen laajennetun jaoston puheenjohtajan 29 päi
                                                                   vänä kesäkuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomioistui
                                                                   men rekisteristä on poistettu yhdistetyt asiat T-198/93 ,
         Asian T-122/93 ( ) poistaminen rekisteristä               T-199/93 , T-200/93 ja T-204/93 , Detlef Maack ym. vastaan
                          ( 95/C 20-8/78 )                         Euroopan yhteisöjen komissio .
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      f 1 ) EYVL N:o C 270, 19.10.1992
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuimen
ensimmäisen laajennetun jaoston puheenjohtajan 29 päi
vänä kesäkuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomioistui
men rekisteristä on poistettu asia T-122/93 , Franz-Joseph
Kliemann vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan                       Asian T-17/94 (') poistaminen rekisteristä
yhteisöjen komissio .                                                                       ( 95/C 208/82
(M EYVL N:o C 34 , 9.2.1991                                                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                  Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                  istuimen neljännen jaoston presidentin 22 päivänä kesäkuu
                                                                  ta 1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
Yhdistettyjen asioiden T-144/93 ja T-145/93 ( 1 ) poistami       ristä on poistettu asia T-17/94, Dimitrios Benecos vastaan
                        nen rekisteristä                          Euroopan yhteisöjen komisio .
                         ( 95/C 208/79 )
                                                                  H EYVL N:o C 76 , 12.3.1994
                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuimen
ensimmäisen laajennetun jaoston puheenjohtajan 29 päi
vänä kesäkuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomioistui                     Asian T-228/94 ( 1 ) poistaminen rekisteristä
men rekisteristä on poistettu yhdistetyt asiat T-144/93 ja
T-145/93 , Ernst Theis ja Karl Leonhäuser vastaan Euroo                                   ( 95/C 208/83 )
pan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio .
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(!) EYVL N:o C 50 , 26.2.1991 ja EYVL N:o C 146 , 5.6.1991
                                                                  Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuimen
                                                                  ensimmäisen laajennetun jaoston puheenjohtajan 29 päi


title: Asia T-516/08: Kanne 27.11.2008 — Eriksen v. komissio

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/51

         Kanne 27.11.2008 — Eriksen v. komissio
   (Asia T-516/08)
   (2009/C 44/90)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Heinz Helmuth Eriksen (Ebeltoft, Tanska) (edustaja: asianajaja I. Anderson)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komissio on velvoitettava suorittamaan kantajalle 800 000 euroa tai ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeaksi ja kohtuulliseksi katsoma muu summa korvauksena menneestä, nykyisestä ja tulevasta kivusta, kärsimyksestä ja elämästä nauttimisen kyvyn heikkenemisestä, jotka ovat aiheutuneet kantajan terveydentilan vakavasta heikkenemisestä, joka johtui siitä, että komissio kieltäytyi jyrkästi ja lainvastaisesti toteuttamasta Thulen entisten työntekijöiden lääketieteellistä seurantaa säteilyyn liittyvien sairauksien ja sairaudentilojen varalta

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle tai lääketieteellisille hoitolaitoksille tai hoitoa antaville ne tulevat kustannukset, jotka aiheutuvat sellaisesta lääketieteellisestä hoidosta ja lääkityksestä, joita kantajalle annetaan hänen ensimmäisessä kanneperusteessa mainitun heikentyneen terveydentilansa parantamiseksi tai hoitamiseksi ja joita hän ei voi saada kotipaikkajäsenvaltionsa terveydenhuoltojärjestelmässä

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajalle tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat kohtuulliset oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajan kanne tässä asiassa perustuu sopimussuhteen ulkopuoliseen vastuuseen, joka perustuu vahinkoihin, joiden hän väittää aiheutuneen, koska komissio kieltäytyi väitetysti lainvastaisesti noudattamasta Euroopan parlamentin päätöslauselmaa (1) ja vaatimasta Tanskaa soveltamaan perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13.5.1996 annettua neuvoston direktiiviä 96/29/Euratom (2) niiden työntekijöiden, myös kantajan, tapauksiin, jotka olivat mukana Thulen ydinonnettomuudessa Grönlannissa.

      (1)  Euroopan parlamentin päätöslauselmaesitys vuonna 1968 Thulessa tapahtuneen maahansyöksyn kansanterveydellisistä seurauksista (vetoomus N:o 720/2002)(2006/2012(INI)).

      (2)  EYVL L 159, s. 1.


title: Asia C-575/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 16.11.2011 — Eleftherios-Themistoklis Nasiopoulos v. Ypourgos Ygeia kai Pronoias

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/36

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 16.11.2011 — Eleftherios-Themistoklis Nasiopoulos v. Ypourgos Ygeia kai Pronoias
      (Asia C-575/11)
      (2012/C 25/70)
      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Symvoulio tis Epikrateias

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Eleftherios-Themistoklis Nasiopoulos

         Vastaaja: Ypourgos Ygeia kai Pronoias

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko EY:n perustamissopimuksen 43 artiklan perusteella ja suhteellisuusperiaate huomioon ottaen pyrkimys taata korkeatasoisten terveydenhuoltopalvelujen tarjonta riittävä peruste oikeuttamaan sellaisen sijoittautumisvapauden rajoituksen, joka johtuu tietyssä jäsenvaltiossa (sijoittautumisjäsenvaltiossa) voimassa olevista säännöksistä, joihin perustuvassa järjestelmässä: a) oikeus tiettyjen ammattien harjoittamiseen on vain niillä, jolla on oikeus harjoittaa fysioterapeutin säänneltyä ammattia kyseisessä jäsenvaltiossa, b) ei anneta osittaista oikeutta ryhtyä harjoittamaan kyseistä ammattia ja c) sijoittautumisjäsenvaltion kansalaisen — joka on hankkinut jossakin toisessa jäsenvaltiossa (lähtöjäsenvaltio) todistuksen, joka tuottaa hänelle oikeuden säännellyn ammatin harjoittamiseen kyseisessä jäsenvaltiossa terveydenhuoltopalvelujen alalla (todistus, joka ei kuitenkaan anna hänelle oikeutta harjoittaa fysioterapeutin ammattia sijoittautumisjäsenvaltiossa siitä syystä, etteivät direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/51/ETY soveltamisedellytykset täyty) — on täysin mahdotonta saada sijoittautumisjäsenvaltiossa osittainen oikeus ryhtyä harjoittamaan fysioterapeutin ammattia, eikä hän myöskään voi harjoittaa vain joitakin tämän ammatin harjoittamiseen kuuluvista toiminnoista eli toimintoja, joita hänellä on oikeus harjoittaa lähtöjäsenvaltiossa?


title: Asia T-119/05: Reckitt Benckiser N.V:n 7.3.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/35

         Reckitt Benckiser N.V:n 7.3.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-119/05)
   (2005/C 115/63)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Reckitt Benckiser N.V., kotipaikka Hoofddorp (Alankomaat), on nostanut 7.3.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana on lakimies G. S. P. Vos.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 17.12.2004 tekemän päätöksen asiassa R 43/2004-2;

               —

               sallii yhteisön tavaramerkin 2 778 488 rekisteröinnin;

               —

               velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Haettu yhteisön tavaramerkki:

               Kolmiulotteinen merkki, joka esittää läpinäkyvää suorakaiteen muotoista säiliötä, jonka alapuolen kulmat on pyöristetty ja jonka yläpuoli on pallomainen ja joka sisältää pilkullista sinistä geeliä sekä suuren valkoisen pallon; tavaramerkkiä haetaan luokkiin 1 (veden pehmentäjät ym.) ja 3 (vaatteiden pesussa käytettävät aineet ym.) kuuluvia tavaroita varten; hakemuksen numero 2 778 488

               Tutkijan päätös:

               Rekisteröinti evätään

               Valituslautakunnan päätös:

               Valitus hylätään

               Kanneperusteet:

                           —

                           Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen

                           —

                           Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan virheellinen soveltaminen


title: Asia C-243/12 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.6.2014 – Valittajana FLS Plast A/S ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Muovisten teollisuussäkkien ala — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Unionin yleisen tuomioistuimen täysi harkintavalta — Perusteluvelvollisuus — Emoyhtiön joutuminen vastuuseen kilpailusääntöjen rikkomisesta, johon tytäryhtiö on syyllistynyt — Emoyhtiön vastuu tytäryhtiölle määrätyn sakon maksamisesta — Oikeasuhteisuus — Unionin yleisessä tuomioistuimessa käytävä menettely — Tuomion antaminen kohtuullisessa ajassa)

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.6.2014 – Valittajana FLS Plast A/S ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-243/12 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Muovisten teollisuussäkkien ala - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Unionin yleisen tuomioistuimen täysi harkintavalta - Perusteluvelvollisuus - Emoyhtiön joutuminen vastuuseen kilpailusääntöjen rikkomisesta, johon tytäryhtiö on syyllistynyt - Emoyhtiön vastuu tytäryhtiölle määrätyn sakon maksamisesta - Oikeasuhteisuus - Unionin yleisessä tuomioistuimessa käytävä menettely - Tuomion antaminen kohtuullisessa ajassa))
   2014/C 282/03
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: FLS Plast A/S (edustajat: asianajajat M. Thill-Tayara ja Y. Anselin)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja V. Bottka, avustajanaan barrister M. Gray)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               FLS Plast A/S /S velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 319, 20.10.2012.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 14 päivänä huhtikuuta 2005, asiassa C-385/03 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Hauptzollamt Hamburg-Jonas vastaan Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG (Vientituki — Virheellinen ilmoitus — Hakemuksen käsite — Seuraamus — Edellytykset)

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/10

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   14 päivänä huhtikuuta 2005,
   asiassa C-385/03 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Hauptzollamt Hamburg-Jonas vastaan Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG (1)

   (Vientituki - Virheellinen ilmoitus - Hakemuksen käsite - Seuraamus - Edellytykset)
   (2005/C 143/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-385/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 30.7.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 12.9.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Hauptzollamt Hamburg-Jonas vastaan Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues, E. Juhász (esittelevä tuomari) ja E. Levits, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: hallintovirkamies K. Sztranc, on antanut 14.4.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27 päivänä marraskuuta 1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87, sellaisena kuin se on muutettuna 2.12.1994 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2945/94, 11 artiklan 1 kohdan ensimmäistä ja toista alakohtaa on tulkittava siten, että virheelliset tiedot, jotka sisältyvät tämän asetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuun asiakirjaan eli vienti-ilmoitukseen tai mihin tahansa muuhun käytettävään vientiasiakirjaan ja jotka voivat johtaa sovellettavaa suurempaan vientitukeen, aiheuttavat mainitussa artiklassa säädetyn seuraamuksen soveltamisen. Tätä sääntöä sovelletaan, vaikka saman asetuksen 47 artiklassa mainitun tukien maksamista koskevan hakemuksen yhteydessä olisi nimenomaisesti ilmoitettu, ettei vientituen maksamista haeta tietyille kyseisessä asiakirjassa tarkoitetuille tuotteille.

      (1)  EUVL C 275, 15.11.2003.