title: Salzgitter AG:n (aiemmin Preussag Stahl AG) 5.6.1998 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston asiassa T-129/96, Preussag Stahl AG, jota tukee Saksan liittotasavalta, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 31.3.1998 antamasta tuomiosta (Asia C-210/98 P)

text:
C 278/12             FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        5.9.98
Ranskan lainsäädännöstä ilmenee, että CSG:n avulla on             Salzgitter AG:n (aiemmin Preussag Stahl AG) 5.6.1998
tarkoitus rahoittaa kaikkia Ranskan yleisen sosiaaliturva-        tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
järjestelmän aloja. Asetuksen N:o 1408/71 4 artiklaa              teen tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston asias-
sovelletaan kaikkeen lainsäädäntöön, joka koskee 1 koh-           sa T-129/96, Preussag Stahl AG, jota tukee Saksan liittota-
dassa mainittuja sosiaaliturvan aloja. Komissio katsoo            savalta, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 31.3.1998
CSG:n kohteen ja maksuunpanotavan perusteella, että se                                 antamasta tuomiosta
on todellisuudessa edellä mainitun asetuksen N:o 1408/71
                                                                                (Asia C-210/98 P)
soveltamisalaan kuuluva sosiaaliturvamaksu.
                                                                                (98/C 278/21)
Komission mielestä CSG:n periminen sellaisten henkilöi-
                                                                  Salzgitter AG (aiemmin Preussag Stahl AG) on valittanut
den työtulosta tai työtulon sijaan tulleesta tulosta, jotka
                                                                  5.6.1998 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan
asuvat Ranskassa, mutta työskentelevät toisessa jäsenval-
                                                                  yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laa-
tiossa, asettaa kyseenalaiseksi sovellettavan lainsäädännön
                                                                  jennetun kolmannen jaoston asiassa T-129/96, Preussag
yhdenmukaisuutta koskevan säännön, koska CSG, jolla
                                                                  Stahl AG, jota tukee Saksan liittotasavalta, vastaan Euroo-
pyritään sosiaaliturvajärjestelmien rahoittamiseen, kohdis-
                                                                  pan yhteisöjen komissio, 31.3.1998 antamasta tuomiosta.
tuu tuloihin, joista on jo peritty kaikki sosiaaliturvamak-
                                                                  Valittajan edustajana on asianajaja Jochim Sedemund,
sut työntekovaltiossa, joka on ainoa työntekijöiden kan-
                                                                  asianajotoimisto Deringer, Tessin, Herrmann & Sedemund,
nalta toimivaltainen valtio asetuksen N:o 1408/71 sovelta-
                                                                  Berlin, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajaja
misalaan kuuluvissa sosiaaliturva-asioissa.
                                                                  Aloyse May, 31 Grand Rue, L-1671 Luxemburg.
                                                                  Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Lopuksi komissio korostaa sitä, miten oleellisen tärkeää ja
ajankohtaista on ratkaista peruskysymys siitä, soveltuuko
CSG:n periminen Ranskassa asuvien ja sen verolainsää-
dännön soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden toisessa             1. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
jäsenvaltiossa tehdystä työstä saadusta työtulosta tai työ-           asiassa Preussag Stahl AG vastaan komissio, T-129/
tulon sijaan tulleesta tulosta, josta jo on peritty asetuk-           96 (1), 31.3.1998 antaman tuomion,
sessa N:o 1408/71 tarkoitetut sosiaaliturvamaksut, yhteen
yhteisön oikeuden kanssa. Vaikka Ranskan viranomaiset
ovatkin ilmoittaneet, että ne ovat antaneet ohjeet keskeyt-       2. kumoaa valtiontuesta Walzwerk Ilsenburg GmbH:lle
tää perimistoimenpiteet rajatyöntekijöiden osalta, on muis-           29 päivänä toukokuuta 1996 tehdyn komission pää-
tutettava, että tämä toimenpide on ainoastaan väliaikainen            töksen 96/544/EHTY (EYVL L 233, 14.9.1996, s. 24)
ja kansalliset toimivaltaiset viranomaiset voivat muuttaa             ja
näitä ohjeita mielensä mukaan.
                                                                  3. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
                                                                      lut.
Tämän keskeyttämisen perusteeksi Ranskan viranomaiset
ovat vedonneet siihen, että CSG:n soveltamisedellytyksiä
ollaan muuttamassa. Nyt esillä olevassa asiassa on kuiten-        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kin pakko todeta, että Ranskan viranomaiset eivät lopulta-
kaan ole ryhtyneet mihinkään toimenpiteisiin vastatakseen
komission esittämiin täsmällisiin vastalauseisiin. CGS:n
                                                                  Ð Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on perustanut
soveltaminen nyt esillä olevassa asiassa koskee kuitenkin
                                                                      tuomionsa yksinomaan siihen toteamukseen, että
useita Ranskassa asuvia siirtotyöläisiä, joista rajatyönteki-
                                                                      komissiolta on 31.12.1994 jälkeen ºpuuttunut ajalli-
jät ovat yksi esimerkki, ja jotka näin ovat jo useita vuosia
                                                                      sesti toimivaltaº valtiontuen oikeudelliseen arviointiin
eläneet yhteisön oikeuden periaatteiden vastaisessa oikeu-
                                                                      asiassa Walzwerk Ilsenburg. Tälle väitteelle, jonka
dellisessa epävarmuudessa.
                                                                      yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin joh-
                                                                      taa tukien valvontamenettelyn preventiivisyydestä ja
                                                                      tietyistä alueellisten investointitukien maksamista kos-
                                                                      kevista aineellisista määräajoista, ei ole perustetta
Komissio siis katsoo, että yhteisön oikeuden rikkomista ei            perustamissopimuksessa eikä terästukisäännöstössä.
ole lopetettu tai korjattu sillä, että sen vastaisen CGS:n            Jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen näke-
periminen on keskeytetty.                                             mys siitä, että EHTY:n perustamissopimuksen 4 artik-
                                                                      lan c alakohdassa kiellettäisiin myönnetyn tuen aineel-
                                                                      linen arvioiminen jälkikäteen, pitäisi paikkansa, niin
(1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.                                       viidennen terästukisäännöstön (2) 6 artiklan 4 kohta
                                                                      olisi lainvastainen. Tämä ristiriitainen tulos osoittaa,
                                                                      että lainsäätäjä on itsestään selvästi lähtenyt siitä, että
                                                                      komissio on velvollinen ja toimivaltainen tuen aineelli-
                                                                      seen arvioimiseen vielä sen maksamisen jälkeen.
 ---pagebreak--- 5.9.98                  FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 278/13
Ð Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsitys                       ta sisältävistä paristoista ja akuista 18 päivänä maalis-
     siitä, että komissiolla on kolmen kuukauden määrä-                 kuuta 1991 annettuun neuvoston direktiiviin 91/157/
     aika tuen arvioimiseen, ei ole yhteensoveltuva terästu-            ETY (1) perustuvia velvoitteitaan, kun se ei ole toteut-
     kisäännöstön eikä oikeuskäytännössä hyväksytyn                     tanut eikä ilmoittanut komissiolle säädetyssä määrä-
     nopeuttamisvaatimuksen kanssa.                                     ajassa kyseisen direktiivin 6 artiklassa tarkoitettuja
                                                                        ohjelmia,
Ð Terästukisäännöstön 6 artiklan 6 kohdan rikkominen
     ja tuensaantioikeuden yleisen periaatteen loukkaami-          Ð velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
     nen: Kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on                  käyntikulut.
     lähtenyt oikeudellisesti väärästä komission ajallisesti
     rajoitetun toimivallan olettamasta, se on jättänyt otta-
     matta huomioon yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäy-           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     tännön, jonka mukaan lopullinen takaisinmaksamis-
     määräys edellyttää aina myös lopullista äänestystä
                                                                   EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh-
     komissiossa tuen aineellisesta lainvastaisuudesta.
                                                                   dan mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen
     Kyseessä on lainvastainen puuttuminen tukimenettelyn
                                                                   nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu. Perus-
     muodollisiin ja aineellisiin näkökohtiin, kun ensimmäi-
                                                                   tamissopimuksen 5 artiklan mukaan jäsenvaltiot toteutta-
     sen oikeusasteen tuomioistuin on todennut tuen olevan
                                                                   vat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheelli-
     aineellisesti lainvastainen sellaisen määräajan ylittämi-
                                                                   sia tästä sopimuksesta tai yhteisön toimielinten säädöksistä
     sen perusteella, jota edes komissio ei luokittele tuen
                                                                   johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi.
     poissulkevaksi määräajaksi vaan jota se on useissa rin-
     nakkaisissa tapauksissa pitänyt vain hallinnollisena
     ilmoitusmääräaikana.                                          Ei ole kiistetty sitä, että Helleenien tasavalta ei tätä kan-
                                                                   netta nostettaessa ole vieläkään toteuttanut eikä ilmoitta-
                                                                   nut komissiolle kyseisen direktiivin 6 artiklassa tarkoitet-
Ð Syrjintäkiellon loukkaaminen: Ensimmäisen oikeusas-
                                                                   tuja, ajanjaksoa 18.3.1993Ð18.3.1997 koskevia ohjelmia
     teen tuomioistuin ei ole ottanut tämän kanneperusteen
                                                                   varmistaakseen tämän artiklan tavoitteiden saavuttamisen.
     äärimmäisen niukassa käsittelyssään kantaa kantajan
     esittämään vertailuun sen oman ja EKO Stahlin tuki-
     asian välillä.                                                Komissio on näin ollen velvollinen toteamaan, että Hellee-
                                                                   nien tasavalta on jättänyt noudattamatta perustamissopi-
                                                                   mukseen ja direktiiviin 91/157/ETY perustuvia velvoittei-
Ð Luottamuksensuojan loukkaaminen.
                                                                   taan.
Ð Perusteluvelvollisuuden rikkominen.                              (1) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 38.
(1) EYVL C 166, 30.5.1998, s. 14.
(2) Komission päätös N:o 3855/91 EHTY (EYVL L 362,
    31.12.1991, s. 57).
                                                                   Euroopan yhteisöjen komission 16.6.1998 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-221/98)
Euroopan yhteisöjen komission 10.6.1998 Helleenien tasa-                                    (98/C 278/23)
                 valtaa vastaan nostama kanne
                         (Asia C-215/98)
                                                                   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.6.1998
                          (98/C 278/22)                            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
                                                                   tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen
                                                                   yksikön virkamies Marie Wolfcarius, prosessiosoite
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.6.1998                 Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien            Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, Luxemburg.
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission
oikeudellisen yksikön virkamies Maria Kontou-Durande ja
prosessiosoite Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen           Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wag-             mioistuin
ner, Kirchberg.
                                                                   1. toteaa, että
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                        Ranskan tasavalta ei ole noudattanut neuvoston direk-
Ð toteaa, että Helleenien tasavalta on jättänyt noudatta-               tiivin 90/364/ETY, direktiivin 90/365/ETY ja direktii-
     matta EY:n perustamissopimukseen ja vaarallisia ainei-             vin 93/96/ETY mukaisia velvoitteitaan,


title: Asia C-466/16 P: Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 20.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-277/13, Marquis Energy v. neuvosto, 9.6.2016 antamasta tuomiosta

text:
               31.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/22

         Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 20.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-277/13, Marquis Energy v. neuvosto, 9.6.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-466/16 P)
   (2016/C 402/24)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: S. Boelaert, asianajaja N. Tuominen)

      Muut osapuolet: Marquis Energy LLC, Euroopan komissio, ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-277/13, Marquis Energy LLC v. Euroopan unionin neuvosto, 9.6.2016 antaman tuomion, joka on annettu tiedoksi neuvostolle 10.6.2016

               —

               hylkäämään Marquis Energyn ensimmäisessä oikeusasteessa esittämän vaatimuksen riidanalaisen asetuksen (1) kumoamiseksi

               —

               velvoittamaan Marquis Energyn korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että muutoksenhakuvaiheessa.

         Toissijaisesti

               —

               palauttamaan asian unionin yleiseen tuomioistuimeen asian käsittelemiseksi uudelleen

               —

               jättämään lausumatta oikeudenkäyntikuluista ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuvaiheessa, mikäli asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituskirjelmässään neuvosto vaatii valituksenalaisen tuomion kumoamista seuraavilla perusteilla:
   Unionin yleisen tuomioistuimen kanta asian tutkittavaksi ottamiseen ja erityisesti sen toteamukset siitä, koskeeko asia kantajaa suoraan ja erikseen, ovat oikeudellisesti virheellisiä.

               a.

               Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että sen toteamiseksi, koskeeko asia kantajaa suoraan, on riittävää, että kantaja on bioetanolin tuottaja. Valittajan mukaan tätä toteamusta siitä, että asia koskee kantajaa suoraan, ei kuitenkaan voida sovittaa yhteen vakiintuneen oikeuskäytännön kanssa, jossa tämä suljetaan pois pelkästään taloudellisten seurausten perusteella.

               b.

               Toiseksi ei ole selvää, miten pelkästään se, että kantaja möi bioetanolinsa kotimaisille kauppiaille/sekoittajille, minkä jälkeen bioetanoli jälleenmyytiin kotimaassa tai kotimaiset kauppiaat/sekoittajat veivät merkittävän määrän unioniin ennen tullien määräämistä, vaikuttaisi merkittävästi sen markkina-asemaan. Osoittaakseen, että tullien käyttöönotto vaikutti merkittävästi sen markkina-asemaan, kantajan olisi pitänyt vähintään osoittaa tullien vaikutus unioniin suuntautuvan viennin määrään polkumyyntitullien käyttöönottamisen jälkeen. Kantaja ei kuitenkaan toimittanut mitään tätä koskevia tietoja, eikä valituksenalainen tuomiokaan sisällä mitään tätä koskevaa toteamusta. Tämä merkitsee oikeudellista virhettä edellytyksen, jonka mukaan asian on koskettava kantajaa erikseen, soveltamisessa sekä perusteluvelvollisuuden laiminlyömistä.

         Asiasisällön osalta unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen perusasetuksen (2) tulkinnassa ja kaksi oikeudellista virhettä WTO-oikeuden osalta.

               a.

               Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi perusasetusta virheellisesti, kun se katsoi, että perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdalla pannaan täytäntöön sekä WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 9.2 artikla että sen 6.10 artikla. Yhtäältä perusasetuksen 9 artiklan 5 kohta, kuten sen sanamuodosta ilmenee, ei koske otokseen valitsemista. Toisaalta WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.10 artikla pannaan täytäntöön perusasetuksen 17 artiklalla ja 9 artiklan 6 kohdalla eikä perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdalla.

               b.

               Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdassa ja WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 9.2 artiklassa esiintyvää termiä ”toimittaja”. Perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan tarkoituksesta ja rakenteesta seuraa, että ainoastaan ”sellaisen mistä tahansa tulevan tuonnin[– –], jonka on todettu tapahtuvan polkumyynnillä ja aiheuttavan vahinkoa” lähde voi olla toimittaja. Koska amerikkalaisilla tuottajilla ei ollut vientihintaa, niitä ei voitu syyttää polkumyynnistä. Tämän vuoksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se piti niitä perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdassa ja WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 9.2 artiklassa tarkoitettuina ”toimittajina”.

               c.

               Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdassa käytettyä termiä ”ei ole käytännöllistä” ja WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 9.2 artiklassa käytettyä termiä ”epäkäytännöllistä” (kääntäjän huomautus: molemmat englanniksi ”impracticable”), kun se tukeutui perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan virheelliseen tulkintaan WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 9.2 artiklan valossa sekä valituselimen raporttiin asiassa Euroopan yhteisöt – Kiinnittimet (3). Viimeksi mainittu raportti koskee ainoastaan WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 9.2 artiklaa, ja näin ollen unionin yleisen tuomioistuimen termiä ”ei ole käytännöllistä” koskeva tarkastelu liittyy ainoastaan perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdassa säädettyyn muun kuin markkinatalousmaan viejien asemaan ja kohteluun. Valituselin ei siis esittänyt sellaista termin ”epäkäytännöllistä” tulkintaa, jota voitaisiin soveltaa nyt käsiteltävässä asiassa, joka ei koske muun kuin markkinatalousmaan viejiä.

         Lopuksi unionin yleinen tuomioistuin esitti aineellisesti virheellisiä tosiseikkoja koskevia toteamuksia, kun se totesi, että yksilöllisten tullien laskeminen oli ”käytännöllistä”. Sellaisessa tilanteessa, jossa bioetanolin tuottajilla ei ole vientihintaa, vaan ainoastaan kotimaan hinta, ei selvästikään ole käytännöllistä eikä mahdollista vahvistaa yksilöllistä polkumyyntimarginaalia, minkä vuoksi komissio voi vahvistaa yhden ainoan koko maan kattavan polkumyyntimarginaalin.

      (1)  Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan bioetanolin tuonnissa 18.2.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 157/2013 (EUVL L 49, s. 10).

      (2)  Muista kuin Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51).

      (3)  Euroopan yhteisöt – tiettyjen Kiinasta peräisin olevien rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa sovellettavat lopulliset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet – AB-2011-2 – valituselimen raportti WT/DS397/AB/R (Euroopan yhteisöt – Kiinnittimet WT/DS397/AB/R).


title: Asia T-608/13: Kanne 22.11.2013 — easyGroup IP Licensing v. SMHV — TUI (easy Air-tours)

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/33

         Kanne 22.11.2013 — easyGroup IP Licensing v. SMHV — TUI (easy Air-tours)
   (Asia T-608/13)
   2014/C 24/60
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: easyGroup IP Licensing Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor J. Day)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: TUI AG (Hannover, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 5.9.2013 tekemän päätöksen asiassa R 1029/2012-1

               —

               velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanaosat easyAir-tours sisältävä kuviomerkki luokkiin 16, 36, 39 ja 43 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 220 849

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansainväliset tavaramerkkirekisteröinnit, joissa nimetään Euroopan unioni, yhteisön tavaramerkkirekisteröinti ja kansallinen tavaramerkkirekisteröinti, jotka koskevat muun muassa sanaosan airtours sisältävää kuviomerkkiä

      Väiteosaston ratkaisu: Yhteisön tavaramerkkihakemuksen osittainen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia F-124/05: Kanne  16.12.2005  — A v. komissio

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/47

         Kanne 16.12.2005 — A v. komissio
   (Asia F-124/05)
   (2006/C 86/86)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: A (Port-Vendres, Ranska) (edustajat: avocat B. Cambier ja avocat L. Cambier)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               vastaajan 28.2.2005 tekemä päätös, jolla se hylkäsi kantajan 22.10.2004 esittämän vaatimuksen, joka perustui Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohtaan ja jolla kantaja pyrki siihen, että häntä vastaan 16.1.2004 tehdyllä päätöksellä käynnistetty kuripitomenettely päätetään, on kumottava

               —

               vastaajan 26.9.2005 tekemä päätös, jolla se hylkäsi kantajan 20.5.2005 tekemän valituksen, joka perustui henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohtaan ja jolla kantaja pyrki siihen, että edellä mainittua 28.2.3005 tehtyä päätöstä muutetaan, on kumottava

               —

               on todettava, että edellä mainittu kantajan 22.10.2004 esittämä vaatimus on otettava tutkittavaksi ja että se on perusteltu

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle ja hänen perheelleen alustavasti 1 581 801 euron suuruinen rahamäärä, joka vastaa puolikasta vahingosta, joka aiheutui päätöksestä käynnistää kantajaa vastaan kurinpitomenettely ja pitää se voimassa; toisen puolikkaan suuruutta määritettäessä on käytettävä asiantuntija-apua

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan edellä mainituille rahamäärille kahdeksan prosentin suuruista korkoa 23.11.1999 alkaen, jolloin saatettiin päätökseen ensimmäinen tutkintakertomus, joka koski Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) suorittamaa sisäistä tutkimusta ja josta käy ensimmäistä kertaa ilmi kantajaan kohdistunut puolueellisuus, tai toissijaisesti 16.1.2004 alkaen, jolloin nimittävä viranomainen päätti käynnistää kurinpitomenettelyn kantajaa vastaan

               —

               on nimettävä asiantuntija

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja esittää kanteensa tueksi kuusi kanneperustetta.
   Ensimmäisessä kanneperusteessa kantaja väittää, että kyseessä oleva kurinpitomenettely käynnistettiin yksinomaan siitä syystä, että kantajaa vastaan oli nostettu rikossyyte, jonka käsittely päättyi Chambre du Conseil de Bruxellesin 30.6.2004 tekemään päätökseen, jonka mukaan asiasta ei ollut tarpeen lausua. Kurinpitomenettelyn osalta on näin ollen päädyttävä samaan lopputulokseen.
   Toisessa kanneperusteessa kantaja vetoaa edellä mainitun päätöksen, jonka mukaan asiasta ei ollut tarpeen lausua ja johon vastaaja ei ole hakenut muutosta, oikeusvoimaisuuteen.
   Siinä tapauksessa, että olisi katsottava, että nimittävän viranomaisen on mahdollista jatkaa kurinpitomenettelyä, joka perustuu tosiseikkoihin, joiden osalta Chambre du Conseil de Bruxelles on todennut lopullisesti, ettei niitä ole näytetty toteen, kantaja arvioi toissijaisesti kolmannessa kanneperusteessaan, että riidanalaisissa päätöksissä häntä vastaan käynnistetyn menettelyn ratkaisu liitetään virheellisesti Edith Cressonia vastaan käynnissä olevien menettelyjen lopputulokseen.
   Neljännessä ja viidennessä kanneperusteessa kantaja väittää, että seikat, joista häntä moititaan, ovat virheellisiä ja että nimittävä viranomainen ei noudattanut huolenpitovelvollisuutta, josta säädetään henkilöstösääntöjen 24 artiklassa, ja se loukkasi luottamuksensuojan periaatetta siltä osin kuin se ei tehnyt kaikkea voitavaansa tapahtumienkulun selvittämiseksi täsmällisesti.
   Kuudennessa kanneperusteessaan kantaja katsoo, että joka tapauksessa kohtuullinen määräaika, jonka kuluessa nimittävän viranomaisen olisi pitänyt esittää kantansa, on päättynyt kauan aikaa sitten, koska tosiseikat tapahtuivat vuosina 1995 ja 1996.
   Korvausvaatimuksen osalta kantaja väittää, että hänelle on aiheutunut vastaajan virheen johdosta masennus, jonka vuoksi hänen on täytynyt päättää virkauransa ennenaikaisesti. Tästä on aiheutunut aineellista ja aineetonta vahinkoa hänelle itselleen ja hänen perheelleen.


title: Asia T-118/02: Arjo Wiggins Appleton Limitedin 16.4.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 169/34                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      13.7.2002
Tavaramerkki- tai merk-        Elf Atochem North America, Inc.,        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
kioikeuden haltija, joka       jonka nimi on nykyään Atofina
puolustaa oikeuttaan te-       Chemicals Inc.                          –     kumoaa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-
kemällä väitteen väite-                                                      sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta 20 päivänä joulu-
menettelyssä:                                                                kuuta 2001 tehdyn komission päätöksen K(2001) 4573
                                                                             lopull. korj. (Asia COMP/E-1/36.212 – Itsejäljentävä
Tavaramerkki tai merk-         kansallinen ja kansainvälinen ku-             paperi) tai vaihtoehtoisesti alentaa olennaisesti kantajalle
ki, jota puolustetaan te-      viomerkki ”Biomet” sekä kansalli-             siinä määrätyn sakon määrää
kemällä väite väiteme-         nen sanamerkki ”Biomet” tiettyjä
nettelyssä:                    luokkiin 1 ja 5 kuuluvia tavaroita      –     velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden-
                               varten                                        käyntikulut ja muut kulut tähän asiaan liittyen.
Väiteosaston päätös:           Atofina Chemicalsin väite hylä-
                               tään
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Valituslautakunnan pää-        väiteosaston päätös kumotaan
tös:                           osittain
                                                                       Komissio totesi riidanalaisessa päätöksessä, että kantaja ja
Kanneperusteet:                komission asetuksen N:o 2868/           kymmenen muuta itsejäljentävän paperin valmistajaa olivat
                               95 (1)17 säännön 2 kohdan rikko-        rikkoneet EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ja
                               minen, koska esitetyistä todisteis-     ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa osallistumalla joukkoon
                               ta ei toimitettu määräajassa kään-      sellaisia sopimuksia ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja,
                               nöstä menettelykielelle.                joiden yhteydessä ne vahvistivat hinnankorotuksia, jakoivat
                                                                       myyntikiintiöitä, vahvistivat markkinaosuuksia ja ottivat käyt-
                                                                       töön järjestelmän, jolla valvottiin kilpailua rajoittavien sopi-
                                                                       musten toimeenpanoa.
(1) Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY)
    N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annet-
    tu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, 15.12.1995,      Kantaja väittää, että laskiessaan kantajan sakon määrää komis-
    s. 1)                                                              sio erehtyi laskennan jokaisessa eri vaiheessa seuraavalla
                                                                       tavalla:
                                                                       –     se vahvisti ”vakavuuden” perusteella sakon, jonka määrä
                                                                             (70 miljoonaa euroa) oli suhteettoman suuri
                                                                       –     se korotti ilman asianmukaista syytä kyseisen sakon
                                                                             määrää 100 prosentilla ”pelottelun” perusteella
                                                                       –     se korotti sakon määrää tämän lisäksi vielä 50 prosentilla
                                                                             ”johtajuuteen” perustuen, mikä oli täysin suhteetonta
Arjo Wiggins Appleton Limitedin 16.4.2002 Euroopan                           kantajan asemaan nähden
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                       –     se myönsi riittämättömän alennuksen yhteistyön perus-
                                                                             teella.
                         (Asia T-118/02)
                                                                       Tämän lisäksi kantaja väittää, ettei komissio ottanut huomioon
                         (2002/C 169/61)                               itsejäljentävän paperin alalla olleita taloudellisia vaikeuksia
                                                                       lieventävänä olosuhteena alentaakseen sakon määrää. Se rikkoi
                                                                       kantajan puolustautumisoikeuksia ja se teki joukon sellaisia
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     virheitä, joita sen ei olisi pitänyt tehdä päätöksessä, jolla
                                                                       määrätään 185 miljoonan euron suuruinen sakko.
                                                                       Kantaja väittää, että kaikkien näiden virheiden johdosta kanta-
Arjo Wiggins Appleton Limited on nostanut 16.4.2002 Euroo-             jalle yksin määrättiin melkein 60 prosenttia sakkojen koko-
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa               naismäärästä, mikä on selvästi suhteeton määrä kantajan
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan               markkinaosuus huomioon ottaen.
edustajina ovat François Brunet, John Temple Lang ja Jacob
Grierson, asianajotoimisto Cleary, Gottlieb, Steen & Hamilton,
Pariisi (Ranska).


title: Asia T-411/11: Kanne 28.7.2011 — Hemofarm v. SMHV — Laboratorios Diafarm (HEMOFARM)

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/44

         Kanne 28.7.2011 — Hemofarm v. SMHV — Laboratorios Diafarm (HEMOFARM)
   (Asia T-411/11)
   2011/C 311/83
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Hemofarm AD farmaceutsko-hemijska industrija Vršac (Vršac, Serbia) (edustaja: D. Cañadas Arcas)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Laboratorios Diafarm, SA (Barberá del Vallès, Espanja)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               keskeyttämään kantajan unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi saattaman sen asian käsittelyn, joka koskee muutoksenhakua sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 17.5.2011 tekemään päätökseen siihen saakka, kunnes SMHV ja Barcelonan Tribunal mercantil numero 4 ja 8 ovat ratkaisseet mitättömäksi julistamista ja tavaramerkin menettämistä sen vuoksi, että sitä ei ole käytetty, koskevat hakemukset

               —

               toissijaisesti käsittelemään uudelleen, kumoamaan tai tarvittaessa muuttamaan neljännen valituslautakunnan asiassa R 298/2010-4 antaman päätöksen riidanalaisten luokkaan 5 kuuluvien tavaroiden osalta niin, että väite B 996 506 lopulta hylätään kyseisen luokan osalta ja kantajan tekemä yhteisön tavaramerkin HEMOFARM rekisteröimistä koskeva hakemus nro 4 504 049 hyväksytään kaikkien luokkaan 5 kuuluvien tavaroiden osalta ja kyseinen tavaramerkki rekisteröidään haettuja luokkaan 5 ja 35 kuuluvia tavaroita varten.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki HEMOFARM luokkiin 3, 5 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Laboratorios Diafarm, SA

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity ja kansainvälinen sanamerkki HEMOFARM luokkaan 3 ja 16 kuuluvia tavaroita varten ja kansalliset sanamerkit HEMOPLANT ja HEMONET luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin osittain.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin.

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska riidanalaisten tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


               3.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/15

         EFTAn valvontaviranomaisen 28 päivänä kesäkuuta 2013 Islantia vastaan nostama kanne
   (Asia E-11/13)
   2013/C 287/11
   EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, 1040 Bryssel, Belgium asiamiehinään Xavier Lewis, Clémence Perrin ja Maria Moustakali, nosti 28 päivänä kesäkuuta 2013 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Islantia vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen pyytää EFTAn tuomioistuinta

               1)

               toteamaan, että koska Islanti ei ole määräaikaan mennessä pannut asianmukaisesti täytäntöön Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä IX olevassa 13b kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/92/EY, annettu 9 päivänä joulukuuta 2002, vakuutusedustuksesta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjalla 1, 9 artiklan 1 ja 2 kohtaa sekä 10 artiklaa, se on laiminlyönyt mainitun säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa;

               2)

               määräämään Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kanteessa todetaan, että Islanti ei ole 4 päivään syyskuuta 2012 mennessä noudattanut EFTAn valvontaviranomaisen 4 päivänä heinäkuuta 2012 antamaa perusteltua lausuntoa, jonka mukaan Islanti ei ole pannut asianmukaisesti täytäntöön Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä olevassa 13b kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/92/EY, annettu 9 päivänä joulukuuta 2002, vakuutusedustuksesta, jäljempänä direktiivi) 9 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja 10 artiklaa.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että Islanti on laiminlyönyt direktiivin 9 artiklan 1 ja 2 kohdan ja 10 artiklan sekä ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä direktiivin täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetun määräajan kuluessa.


title: Asia C-322/05 P: Hippocrate Vounakisin 24.8.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-326/03, Hippocrate Vounakis vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 2.6.2005 antamasta tuomiosta

text:
               15.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 257/6

         Hippocrate Vounakisin 24.8.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-326/03, Hippocrate Vounakis vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 2.6.2005 antamasta tuomiosta
   (Asia C-322/05 P)
   (2005/C 257/11)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Hippocrate Vounakis on valittanut 24.8.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-326/03, Hippocrate Vounakis vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 2.6.2005 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               päättää seuraavaa: ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-326/03, Hippocrate Vounakis vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 2.6.2005 antama tuomio kumotaan kokonaisuudessaan;

               2.

               toteaa uusien sääntöjen perusteella seuraavaa: kumoamiskanne, joka koskee komission päätöstä olla ottamatta kantajan nimeä palkkaluokkaan A4 vuoden 2002 ylennyskierroksen yhteydessä ylennetyistä virkamiehistä laadittuun luetteloon otetaan tutkittavaksi.

               3.

               velvoittaa molemmissa oikeusasteissa vastaajana olleen osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Valittaja toteaa valituksensa tueksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen luokitellessaan riidanalaisen päätöksen.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheellisesti katsonut, että kanteen kohteena ollut päätös oli päätös laatia luettelo ylennetyistä virkamiehistä, ja että tämä päätös muodostui useista yksittäisistä toimista, joiden vastaanottajina olivat ylennyksen saaneet virkamiehet, vaikka kanteen kohteena ollut päätös on ehdottomasti yksittäispäätös olla ottamatta kantajan nimeä ylennetyistä virkamiehistä laadittuun luetteloon.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että koska toisten virkamiesten ylentämistä koskevia päätöksiä, joiden se katsoi virheellisesti olevan kanteen kohteena oleva päätös, ei ollut osoitettu kantajalle, asiassa oli sovellettava henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan toisen luetelmakohdan toista virkettä, ja että vaikka kantaja oli vuosilomalla 16.9. saakka ja luettelo julkaistiin 14.8.2002, valituksen tekemiselle varattu aika alkoi kulua joka tapauksessa kyseisen luettelon julkaisupäivästä.
   Tämän tehdessään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jättänyt huomiotta henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan toisen luetelmakohdan ensimmäisen virkkeen, koska kanteen kohteena oleva toimi on yksittäispäätös olla ylentämättä kantajaa ylennyskelpoisten virkamiesten ansioiden vertailun jälkeen, eikä joukko sellaisia muiden virkamiesten ylentämistä koskevia yksittäispäätöksiä, jotka eivät ole kantajalle vastaisia.
   Koska kyseessä oli yksittäispäätös, se oli annetta ”tehokkaasti” hänelle tiedoksi.
   Kaiken edellä esitetyn perusteella vaikuttaa siltä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 16 päivänä tammikuuta 1997, asiassa C-134/95 (Pretura circondariale di Biellan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Unità Socio-Sanitaria Locale no 47 di Biella (USSL) vastaan Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) (Työntekijät - Työnvälitystoiminta - Lakiin perustuva monopoli)

text:
8.3.97               I M                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 74/3
1 ) Kanne hylätään.                                                        perityn maksun ainoastaan silloin, kun on näytetty to
                                                                           teen, että verosta tai maksusta aiheutuva rasitus on
2 ) Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oi                     siirtynyt kokonaisuudessaan jonkun toisen henkilön
     keudenkäyntikulut.                                                    kannettavaksi ja että kyseinen toimija saisi veron tai
                                                                           maksun palauttamisesta perusteetonta etua. Kansalli
(') EYVL N:o C 208 , 12.8.1995 .                                           sen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida jokaisen yk
                                                                           sittäistapauksen ominaispiirteiden perusteella, täytty
                                                                           vätkö nämä edellytykset. Jos ainoastaan osa verosta
                                                                           tai maksusta on vyörytetty ostajan maksettavaksi, kan
                                                                           sallisten viranomaisten on palautettava kyseiselle toi
                                                                           mijalle se määrä, jota ei ole vyörytetty.
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                     2 ) Pelkästään sen perusteella, että on olemassa oikeudelli
                 14 päivänä tammikuuta 1997,
                                                                           nen velvollisuus sisällyttää vero tai maksu omakustan
yhdistetyissä asioissa C-192/95 ja C-218/95 (Tribunal                      nushintaan, ei voida olettaa, että vero tai maksu on
d'instance de Paris'n esittämä ennakkoratkaisupyyntö )                     kokonaisuudessaan vyörytetty ostajan maksettavaksi,
Societe Comateb ym. vastaan Directeur general des                          mikä koskee myös sitä tilannetta, että tämän velvolli
                 douanes et droits indirects (')                           suuden rikkomisesta seuraisi rangaistus.
(Merivero — Perusteettomien suoritusten palauttaminen
                                                                     3 ) Jos myyjä voi siitä riippumatta, että vero tai maksu on
— Velvollisuus vyöryttää vero tai maksu ostajan maksetta                  vyörytetty ostajan maksettavaksi, kansallisen oikeuden
            vaksi — Merentakaiset departementit)
                                                                           mukaan vedota vahinkoon, joka on aiheutunut kielle
                          ( 97/C 74/04 )                                   tyn veron tai maksun kantamisesta tai perimisestä ja
                                                                           joka sulkee kokonaan tai osittain pois mahdollisuuden
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                             saada perusteetonta etua, kansallisen tuomioistuimen
                                                                           on tehtävä tästä aiheelliset päätelmät.
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               (M EYVL N:o C 208 , 12.8.1995 .
Yhdistetyissä asioissa C-192/95—C-218/95 , jonka Tribu-
Tribunal d'instance de Paris on saattanut EY:n perusta
missopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomiois
tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Société Comateb                  YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(C-192/95 ), Société Panigua ( C-193/95 ), Société Édouard                                    (kuudes jaosto ),
et fils ( C-194/95 ), Société de distribution de vins et li                           16 päivänä tammikuuta 1997,
queurs (C- 1 95/95 ), Établissements André Haan ( C- 1 96/
95 ), Société Diffusion générale de quincaillerie ( C-197/95 ),      asiassa C-134/95 ( Pretura circondariale di Biellan esittämä
Société Diffusion générale ( C-198/95 ), Société Cama Re            ennakkoratkaisupyyntö ), Unità Socio-Sanitaria Locale
nault ( C-199/95 ), SCP Ovide et Dorville ( C-200/95 ), So          n° 47 di Biella (USSL ) vastaan Istituto nazionale per l'assi
ciété Ducros Guadeloupe ( C-201 /95 ), Société Comptoir                    curazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) (')
commercial Caraïbes ( C-202/95 ), Société Giafa ( C-203/             (Työntekijät — Työnvälitystoiminta — Lakiin perustuva
95 ), Société LVS ( C-204/95 ), Société Catherine et Jean                                        monopoli)
Claude Tabar Nouval ( C-205/95 ), Société L'Heure et L'Or
                                                                                ( 97/C 74/05 )
( C-206/95 ), Société Général bazar bricolage ( C-207/95 ),
Société Grain d'or ( C-208/95 ), Société Cash Service (C                               (Oikeudenkäyntikieli: italia)
209/95 ), Établissements Efira ( C-210/95 ), Société Faran
dole ( C-211 /95 ), Société Carat ( C-212/95 ), Société Rio (C          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
213/95 ), Société guadeloupéenne de distribution moderne                  yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
( SGDM ) ( C-214/95 ), Martinique automobiles SA ( C-215/
95 ), Socovi SARL ( C-216/95 ), Établissements Gabriel Van          Asiassa C-l 34/95 , jonka Pretura circondariale di Biella
gour et Cie SARL ( C-217/95 ) ja Simat Guadeloupe SARL               ( Italia ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artik
( C-218/95 ) vastaan Directeur général des douanes et droits         lan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa
indirects ennakkoratkaisun perusteettomasti maksettujen              dakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole
suoritusten palauttamista koskevasta yhteisön oikeudesta,            vassa asiassa Unità Socio-Sanitaria Locale n° 47 di Biella
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa : presi              ( USSL ) vastaan Istituto nazionale per l'assicurazione cont
dentti G. C. Rodriguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat            ro gli infortuni sul lavoro ( INAIL ) ennakkoratkaisun EY:n
G. E Mancini, J. C. Moitinho de Almeida ja J. L. Murray              perustamissopimuksen 48 , 49 , 54 ja 90 artiklan tulkinnas
sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, D. A. O. Edward ( esittele          ta, yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien ko
vä tuomari ), J. -P. Puissochet, P. Jann ja H. Ragnemalm,            koonpanossa : neljännen jaoston puheenjohtaja J. L. Mur
julkisasiamies : G. Tesauro, kirjaaja : apulaiskirjaaja H. von       ray, joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan
Holstein, on antanut 14.1.1997 tuomion, jonka tuomio                tehtäviä sekä tuomarit C. N. Kakouris, P. J. G. Kapteyn
lauselma on seuraava :                                               (esittelevä tuomari ), G. Hirsch ja H. Ragnemalm, julkisa
                                                                     siamies: M. B. Elmer, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hew
1 ) Jäsenvaltio saa kieltäytyä palauttamasta tietylle toimi         lett, on antanut 16.1.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma
     jalle yhteisön oikeuden vastaisesti kannetun veron tai          on seuraava :
 ---pagebreak--- N:o C 74/4             FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      8.3.97
EY:n perustamissopimuksen 48, 52 ja 59 artiklaa ei sovel           tusyritys on tehnyt viljelysopimuksen tuottajaryhmittymän
leta sellaiseen tilanteeseen, joka on kaikilta osiltaan täysin      kanssa, tulkittava siten, että niillä tarkoitetaan sitä, että
yhden jäsenvaltion sisäinen.                                        tuottaja tai tuottajaryhmittymä luovuttaa jalostusyrityksel
                                                                    le tietyn määrän tupakkaa jalostettavaksi viljelysopimuk
                                                                    sen mukaisesti.
 (M EYVL N:o C 159, 24.6.1995 .
                                                                    O EYVL N:o C 286, 28.10.1995 .
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                        (kolmas jaosto ),
                                                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                16 päivänä tammikuuta 1997,                                                 (kuudes jaosto),
asiassa C-273/95 (Pretura circondariale di Veronan esittä                          23 päivänä tammikuuta 1997,
mä ennakkoratkaisupyyntö), Impresa Agricola Buratti
Leonardo, Pierluigi e Livio vastaan Tabacchicoltori                 asiassa C-463/93 (Vervvaltungsgericht Düsseldorfin esittä
           Associati Veneti Soc. coop. ari (TAV) (')                mä ennakkoratkaisupyyntö), Katholische Kirchengemeinde
                                                                    St. Martinus Elten vastaan Landwirtschaftskammer Rhein
 (Yhteinen markkinajärjestely — Raakatupakka — Komis               land Arnold Derksenin ja Johann Thyssenin osallistuessa
sion asetus (ETY) N:o 3478/92 — Raakatupakka-alan                                         asian käsittelyyn ( J )
palkkiojärjestelmä — Sellaisen palkkion laskeminen, joka
 tuottajaryhmittymän on maksettava yksittäiselle tuotta            (Maidon lisämaksu — Viitemäärän laskeminen — Toisessa
                                jalle)                                  jäsenvaltiossa tuotetun määrän huomioon ottaminen)
                           ( 97/C 74/06                                                       ( 97/C 74/07)
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)                                        (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-273/95 , jonka Pretura circondariale di Verona,           Asiassa C-463/93 , jonka Verwaltungsgericht Düsseldorf
sezione distaccata di Isola della Scala (Italia ), on saattanut     ( Saksa ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artik
                                                                    lan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisö             saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
jen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Imp          olevassa asiassa Katholische Kirchengemeinde St. Martinus
                                                                    Elten vastaan Landvvirtschaftskammer Rheinland, Arnold
resa Agricola Buratti Leonardo, Pierluigi e Livio vastaan
Tabacchicoltori Associati Veneti Soc. coop. arl (TAV), en          Derksenin ja Johann Thyssenin osallistuessa asian käsitte
nakkoratkaisun raakatupakka-alalle säädetyn palkkiojär             lyyn, ennakkoratkaisun maidon lisämaksujärjestelmän tul
jestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista sään         kinnasta, joka on otettu käyttöön maito- ja maitotuote
nöistä 1 päivänä joulukuuta 1992 annetun komission                  alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen
asetuksen ( ETY) N:o 3478/92 ( EYVL N:o L 351 ,                     ( ETY ) N:o 804/68 muuttamisesta 31 päivänä maaliskuuta
                                                                    1984 annetulla neuvoston asetuksella ( ETY ) N:o 856/84
2.12.1992, s. 17), sellaisena kuin se on muutettuna tupak
ka-alalla   sovellettavista    maatalouden  muuntokursseista        (EYVL N:o L 90, 1.4.1984, s. 10 ), asetuksen (ETY)
                                                                    N: o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun maksun soveltamista
17 päivänä joulukuuta 1993 annetulla komission asetuk
sella (EY) N:o 3477/93 (EYVL N:o L 317, 18.12.1993 ,
                                                                    koskevista yleisistä säännöistä 31 päivänä maaliskuuta
                                                                    1984 annetulla neuvoston asetuksella ( ETY) N:o 857/84
s. 30 ), 10 ja 11 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomiois
                                                                    ( EYVL N:o L 90, 1.4.1984, s. 13 ), sellaisena kuin se on
tuin ( kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa : jaoston pu
heenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida ( esittelevä tuomari )        asetuksen ( ETY ) N:o 857/84 muuttamisesta 26 päivänä
sekä tuomarit C. Gulmann ja J.-P. Puissochet, julkisasia           helmikuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen ( ETY)
                                                                    N:o 590/85 ( EYVL N:o L 68 , 8.3.1985, s . 1 ) mukaan,
mies: M. B. Elmer, kirjaaja : johtava hallintovirkamies
                                                                    sekä asetuksen (ETY ) N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoite
H. A. Riihi, on antanut 16.1.1997 tuomion, jonka tuomio
lauselma on seuraava :                                              tun lisämaksun yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä
                                                                    3 päivänä kesäkuuta 1988 annetulla komission asetuksella
                         (
                                                                    ( ETY) N:o 1546/88 ( EYVL N:o L 139, 4.6.1988, s . 12 ),
Raakatupakka-alalle säädetyn palkkiojärjestelmän sovelta-           yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoon
mistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 1 päivänä           panossa: kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoi
joulukuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY)                   tava neljännen jaoston puheenjohtaja J. L. Murray sekä
N:o 3478/92 10 artiklassa käytettyä käsitettä "sopimuksen           tuomarit C. N. Kakouris, P. J. G. Kapteyn, G. Hirsch ( esit
mukainen toimitus " ja tupakka-alalla sovellettavista maa          televä tuomari ) ja H. Ragnemalm, julkisasiamies: D. Ruiz
talouden muuntokursseista 17 päivänä joulukuuta 1993                Jarabo Colomer, kirjaaja : johtava hallintovirkamies D.
annetun komission asetuksen (EY) N:o 3477/93 1 artik               Louterman-Hubeau, on antanut 23.1.1997 tuomion, jonka
lassa käytettyä käsitettä "toimitus " on silloin, kun jalos        tuomiolauselma on seuraava :


title: Asia F-37/05: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.9.2009 — Brown v. komissio (Henkilöstö — Toimielimen sisäinen kilpailu — Osallistumisedellytykset — Ylimääräiset toimihenkilöt — Hakemuksen hylkääminen)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/83

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.9.2009 — Brown v. komissio
   (Asia F-37/05) (1)

   (Henkilöstö - Toimielimen sisäinen kilpailu - Osallistumisedellytykset - Ylimääräiset toimihenkilöt - Hakemuksen hylkääminen)
   2009/C 267/148
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Michael Brown (Overijse, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. Tserepa-Lacombe ja K. Herrmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ura-alueelta C ura-alueelle B siirtymistä koskevan kilpailun COM/PB/04 valintalautakunnan sellaisen päätöksen kumoaminen, jonka mukaan kantajaa ei ole hyväksytty kyseisen kilpailun esivalintakokeisiin sillä perusteella, että hän ei täyttänyt henkilöstösäännöissä asetettua vaatimusta hakemusten viimeisenä jättöpäivänä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 193, 6.8.2005, s. 36 (alun perin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa numerolla T-208/05 rekisteröity asia, joka siirrettiin 15.12.2005 annetulla määräyksellä Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen).


title: Asia T-200/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.5.2010 — Abertis Infraestructuras v. komissio (Kumoamiskanne — Yrityskeskittymät — Päätös olla jatkamatta asetuksen (EY) N:o 139/2004 21 artiklan 4 kohdan nojalla aloitettua menettelyä — Kanteen nostamisen määräaika — Määräajan alkamisajankohta — Tutkimatta jättäminen)

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.5.2010 — Abertis Infraestructuras v. komissio
   (Asia T-200/09) (1)

   (Kumoamiskanne - Yrityskeskittymät - Päätös olla jatkamatta asetuksen (EY) N:o 139/2004 21 artiklan 4 kohdan nojalla aloitettua menettelyä - Kanteen nostamisen määräaika - Määräajan alkamisajankohta - Tutkimatta jättäminen)
   2010/C 195/30
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Abertis Infraestructuras, SA (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat M. Roca Junyent ja P. Callol García)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci ja É. Gippini Fournier)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission 13.8.2008 tekemän päätöksen K(2008) 4494, jolla on päätetty olla jatkamatta yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (EUVL L 24, s. 1) 21 artiklan 4 kohdan nojalla aloitettua menettelyä, joka koskee kantajan ja Autostrade SpA:n välistä keskittymää (asia COMP/M.4388 — Abertis/Autostrade), kumoaminen

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Abertis Infraestructuras, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 167, 18.7.2009.


title: Area Cova SA -yhtiön ym. 25.1.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-12/96)

text:
16.3.96               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 77/ 17
prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 1                ( kotipaikka Vigo, Pontevedra , Espanja ) ovat nostaneet
rue Glesener .                                                       25.1.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                     tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan . Kantajien edusta
istuin
                                                                     jina ovat asianajajat Antonio Creus Carreras ja Xavier Ruiz
— kumoaa komission 21.3.1995 tekemän päätöksen , jolla               Calzado, Barcelona , ja asianajaja Bonifacio Garcia Porras ,
    Bryssel katsottiin paikaksi , jossa kantaja on otettu            Salamanca , prosessiosoite 78 Avenue d'Auderghem, Brys
                                                                     sel .
    palvelukseen ja josta kantaja on peräisin, samoin kuin
    kaikki tämän päätöksen perusteella tehdyt myöhemmät
    päätökset,                                                       Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                     istuin
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
    lut .
                                                                     — kumoaa jäsenvaltion lipun alla purjehtivien alusten
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        grönlanninpallaksen kalastuksen lopettamisesta 30
                                                                           päivänä lokakuuta 1995 annetun komission asetuksen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat                   ( EY ) N:o 2565/95 siltä osin kuin siinä kielletään
samanlaiset kuin asiassa T-33/95 , Lozano Palacios vastaan                 jäsenvaltion lipun alla purjehtivilta tai jäsenvaltiossa
Euroopan yhteisöjen komissio, on esitetty .                                rekisteröidyiltä aluksilta grönlanninpallaksen kalastus
                                                                           NAFO-alueen 2 + 3 vesillä sekä edellä mainittujen alus
                                                                           ten tämän asetuksen voimaantulopäivän jälkeen pyytä
                                                                           män kyseisen kannan hallussa pitäminen aluksessa ,
Area Cova SA -yhtiön ym. 25.1.1996 Euroopan yhteisöjen                     uudelleenkalastus ja purku ;
komissiota ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan
                        nostama kanne                                — vahvistaa , että Luoteis-Atlantilla harjoitettavaan kalas
                        ( Asia T-12/96 )                                   tukseen liittyvää tulevaa monenkeskistä yhteistyötä
                          ( 96/C 77/37 )
                                                                           koskevassa yleissopimuksessa määritetyn sääntelyalu
                                                                           een kalavarojen tietyistä vuonna 1995 sovellettavista
               (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                              säilyttämis- ja hoitotoimenpiteistä annetun neuvoston
                                                                           asetuksen ( EY ) N:o 3366/94 muuttamisesta toisen
Area Cova, SA ( kotipaikka Vigo, Pontevedra, Espanja ),                    kerran 29 päivänä kesäkuuta 1995 annettua neuvoston
Armadora Jose Pereira , SA ( kotipaikka Vigo, Pontevedra,                  asetusta ( EY ) N:o 1761 /95 ei voida soveltaa siltä osin
Espanja ), Armadores Pesqueros de Aidan ( kotipaikka Vigo,                 kuin siinä vahvistetaan yhteisön alusten grönlanninpal
Pontevedra , Espanja ), Centropesca , SA ( kotipaikka Vigo,                laksen saaliskiintiöksi NAFOn 3 LMNO-vyöhykkeellä
Pontevedra , Espanja ), Chymar, SA ( kotipaikka Vigo, Pon                 5 013 tonnia , ja muutetaan siten asetuksessa ( EY )
tevedra, Espanja ), Eloymar, SA ( kotipaikka Estribela, Pon               N:o 850/95 vahvistettua 18 630 tonnin erillistä kiintiötä
tevedra, Espanja ), Exfaumar, SA ( kotipaikka Bueu , Ponte                siltä osin kuin asetus ( EY ) N:o 2565/95 perustuu tähän
vedra , Espanja ), Farpespan, SL ( kotipaikka Moana, Ponte                asetuksen;
vedra, Espanja ), Freiremar, SA ( kotipaikka Vigo , Ponte
vedra , Espanja ), Flermanos Gandón ( kotipaikka Cangas,             — vahvistaa , että Euroopan yhteisön ja Kanadan hallituk
Pontevedra , Espanja ), Heroya, SA ( kotipaikka Vigo, Ponte               sen 20.4.1995 NAFO-yleissopimuksen yhteydessä alle
vedra , Espanja ), Hiopesca , SA ( kotipaikka Vigo, Ponte                 kirjoittamaa kahdenvälistä kalastussopimusta ei voida
vedra , Espanja ), Jose Pereira e Hijos , SA ( kotipaikka Vigo,            soveltaa siltä osin kuin siinä viitataan yhteisön alusten
Pontevedra , Espanja ), Juana Oya Perez ( kotipaikka Vigo,                 grönlanninpallaksen saaliskiintiön vahvistamiseen
Pontevedra , Espanja ), Manuel Nores Gonzalez ( kotipaikka                 16.4.1995 alkaen 5 013 tonniksi , joka on pienempi kuin
Marin, Pontevedra, Espanja ), Moradina, SA ( kotipaikka                    asetuksessa ( EY ) N:o 850/95 vahvistettu erillinen kiin
Cangas, Pontevedra , Espanja ), Navales Cerdeiras , SL ( ko               tiö, ja siltä osin kuin edellä mainittu asetus ( EY )
tipaikka Camariñas, La Coruna , Espanja ), Nugago Pesca ,                  N:o 1761 /95 perustuu tähän sopimukseen;
SA ( kotipaikka Bueu , Pontevedra , Espanja ), Pesquera Aust
ral, SA ( kotipaikka Vigo, Pontevedra, Espanja ), Pescaber          — velvoittaa komission ja/tai neuvoston korvaamaan
bés, SA ( kotipaikka Vigo, Pontevedra, Espanja ), Pesquerías               kaikki kantajien oikeudenkäyntikulut .
Bigaro Narval, SA ( kotipaikka Vigo, Pontevedra , Espanja ),
Pesquera Ges, SA ( kotipaikka Vigo, Pontevedra , Espanja ),          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Pesca Herculina, SA ( kotipaikka Vigo, Pontevedra ,
Espanja ), Pesquera Inter, SA ( kotipaikka Cangas , Ponte           Esillä olevassa asiassa kantajina olevat yhteisöt omistavat
vedra, Espanja ), Pesquerías Marinenses, SA ( kotipaikka             36 espanjalaista pakastuslaitteilla varustettua alusta , joilla
Marin, Pontevedra , Espanja ), Pesquerías Tara , SA ( koti          on lupa pyytää grönlanninpallasta NAFOn alueilla 2 + 3
paikka Cangas, Pontevedra, Espanja ), Pesquera Vaqueiro,             Espanjan viranomaisten vuodeksi 1995 hyväksymien kalas
SA ( kotipaikka Vigo, Pontevedra , Espanja ), Sotelo Dios, SA        tussuunnitelmien mukaisesti ; kantajat väittävät, että asetus
( kotipaikka Vigo, Pontevedra , Espanja ), Asociacion Nacio         ( EY ) N:o 1761 /95 ja Euroopan yhteisön ja Kanadan välinen
nal de Armadores de Buques ( kotipaikka Vigo, Pontevedra ,           kahdenvälinen kalastussopimus on lainvastainen niiltä osin
Espanja ), Congeladores de Pesca de merluza ( ANAMER )               kuin niissä vahvistetaan 16.4.1995 alkaen sovellettavaksi
( kotipaikka Vigo, Pontevedra , Espanja ), Asociacion Nacio         yhteisön alusten grönlanninpallaksen saaliskiintiöksi kiin
nal de Armadores de Buques Congeladores de Pesquerías                tiö, joka on pienempi kuin asetuksessa ( EY ) N:o 850/95
Varias ( ANAVAR ) ( kotipaikka Vigo, Pontevedra , Espanja )          vahvistettu kiintiö . Lainvastaisuutta koskevat perusteet
ja Asociacion de Sociedades Pesqueras Espanolas ( ASPE )             ovat samat kuin asiassa T-194/95 (') esitetyt perusteet.
 ---pagebreak--- N:o C 77/ 18          FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       16.3.96
Asetuksen ( EY ) N:o 2565/95 osalta , jonka kumoamista            todennut, että uusi sopimus, joka on voimassa vuosina
tässä asiassa on vaadittu, kantajat esittävät, että kyseisen      1995— 1998 , ei sisällä valtion tukea .
asetuksen osalta ei ole täytetty EY:n perustamissopimuksen
190 artiklassa määrättyä perusteluvelvollisuutta ja että          Kantaja väittää ensinnäkin, ettei komissio ole ottanut
asetuksella on rikottu EY:n perustamissopimuksen 155              huomioon puolustautumisoikeuksia päättäessään 93 artik
artiklaa , koska yhteisössä laillisuusvalvontaa harjoittavan      lan 2 kohdan mukaisen menettelyn lopettamisesta varaa
komission ei olisi pitänyt hyväksyä asetuksen ( EY )              matta valittajalle tilaisuutta esittää huomautuksia . Kantaja
N:o 1671 /95 täytäntöönpanoasetusta tietäen, että kyseinen        korostaa tältä osin, ettei sille ole missään menettelyn
asetus oli lainvastainen .
                                                                  vaiheessa ilmoitettu , että Espanjan viranomaiset ja Ferries
                                                                  Golfo de Vizcaya olivat neuvotelleet uudesta sopimuksesta
(') EYVL N:o C 315 , 25.11.1995 , s . 22                          ja tehneet sopimuksen, jonka sisällöstä kantajalla ei varsin
                                                                  kaan ole tietoa, minkä vuoksi se ei ole voinut esittää
                                                                  huomautuksiaan uudesta sopimuksesta .
                                                                  Kantaja katsoo myös, ettei kanteen kohteena olevalla
                                                                  päätöksellä täytetä EY:n perustamissopimuksen 190 artik
                                                                  lan mukaista perusteluvelvollisuutta , koska päätöksen
Bretagne Angleterre Irlande ( BAI ) -nimisen yhtiön Euroo        perusteella ne, joita asia koskee, eivät saa tietää niitä
pan yhteisöjen komissiota vastaan 1.2.1996 nostama                perusteita , joiden vuoksi komissio on katsonut, ettei uusi
                               kanne                              sopimus sisällä valtion tukea , eivätkä yhteisöjen tuomio
                                                                  istuimet voi valvoa päätöksen laillisuutta . Kantaja toteaa
                         ( Asia T-14/96 )
                                                                  lisäksi , että perustelujen selvän riittämättömyyden ohella
                           ( 96/C 77/38 )                         kanteen kohteena oleva päätös sisältää selviä virheitä .
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     Toisaalta kantaja katsoo, että komission suojissa tehty
                                                                  sopimus suosii Ferries Golfo de Vizcayaa, koska kyseessä on
                                                                  joko espanjalainen tai baskimaalainen yritys tai sitten yritys,
Bretagne Angleterre Irlande ( BAI ) -niminen yhtiö on nosta      jonka kotipaikka on Espanjassa tai Baskimaassa . Hyväksy
nut 1.2.1996 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota               mällä ja vahvistamalla tällaisen syrjinnän komissio on
vastaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen              rikkonut EY:n perustamissopimuksen 6 artiklaa sekä 3
tuomioistuimessa . Kantajan kotipaikka on Roscoff                 artiklan f kohtaa ja 92 artiklan 1 kohtaa siitä riippumatta,
( Ranska ), ja sitä edustaa asianajaja Jean-Michel Payre,         miten paljon palvelujen vapaa liikkuvuus sopimuksen
Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto            vuoksi estyy .
Aloyse May, 31 Grand-rue .
                                                                  Kantaja toteaa lopuksi, että perustamissopimuksen 92
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen          artiklan 1 kohtaa on rikottu , koska se, että Espanjan
tuomioistuin                                                      viranomaiset ovat ostaneet valtavasti Ferries Golfo de
                                                                  Vizcayan matkalippuja , vahvistaa tämän yhtiön asemaa ja
— kumoaa asiassa C32/93 tehdyn komission päätöksen ,              koska sillä , onko sen harjoittama lauttaliikenne taloudelli
    joka on julkaistu EYVL:ssä 1.12.1995 ( N:o C 321 , s . 4 )    sesti kannattavaa vai ei , ei ole merkitystä, päinvastoin kuin
    ja                                                            kanteen kohteena olevassa päätöksessä on todettu .
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
    lut .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja on ranskalainen laivayhtiö, joka on jo vuosien ajan       Lino Liaon 1.2.1996 Euroopan unionin neuvostoa vastaan
harjoittanut linjaliikennettä autolautoilla Englannissa sijait                           nostama kanne
sevan Plymouthin sataman ja Espanjassa sijaitsevan Santan                                ( Asia T-15 /96 )
derin sataman välillä . Kantaja toteaa, että se on 21.9.1992                                ( 96/C 77/39 )
tehnyt komissiolle valituksen, jonka kohteena on Ferries
Golfo de Vizcaya SA -nimisen laivayhtiön Biskajan alueen
valtuuston ja Baskimaan hallituksen kauppa- ja matkai                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
luministeriön kanssa tekemä sopimus . Komissio on päättä
nyt aloittaa EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2
kohdan mukaisen menettelyn, koska se on katsonut, että            Lino Liao, kotipaikka Bryssel, on nostanut 1.2.1996 Euroo
tietyt sopimuksen kohdat näyttivät viittaavan erityissuhtee      pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
seen, joka merkitsi valtion tukea . Menettelyn aloittamisen       kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan
vuoksi sopimuksesta luovuttiin, ja Ferries Golfo de Vizcaya       edustajat ovat asianajajat Pierre-Paul van Gehuchten ja
teki uuden sopimuksen Biskajan alueen valtuuston kanssa .         Constantin Nikis, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa
Komissio on kanteen kohteena olevassa päätöksessään               asianajotoimisto Louis Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim .


title: Asia T-252/06 P: Valitus, jonka Beau on tehnyt 7.9.2006 virkamiestuomioistuimen asiassa F-39/05, Marie-Yolande Beau v. komissio, 28.6.2006 antamasta tuomiosta

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/38

         Valitus, jonka Beau on tehnyt 7.9.2006 virkamiestuomioistuimen asiassa F-39/05, Marie-Yolande Beau v. komissio, 28.6.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia T-252/06 P)
   (2006/C 281/67)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Marie-Yolande Beau (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat S. Rodriques ja C. Bernard-Glanz)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Nyt esillä olevan valituksen tutkittavaksi ottaminen,

               —

               virkamiestuomioistuimen asiassa F-39/05 28.6.2006 antaman tuomion kumoaminen,

               —

               valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämien kumoamis- ja korvausvaatimusten hyväksyminen,

               —

               vastapuolen velvoittaminen korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valituksessaan valittaja väittää, että yhtäältä virkamiestuomioistuin on rikkonut yhteisön oikeutta luokitellessaan oikeudellisesti virheellisesti tietyt tosiseikat, ja että toisaalta se on tehnyt menettelyllisen virheen, joka loukkaa valittajan puolustautumisoikeuksia.


title: Asia T-58/15: Kanne 4.2.2015 – Ludwig Bertram v. SMHV – Seni Vita (Sanivita)

text:
               13.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/36

         Kanne 4.2.2015 – Ludwig Bertram v. SMHV – Seni Vita (Sanivita)
   (Asia T-58/15)
   (2015/C 118/45)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Ludwig Bertram GmbH (Isernhagen, Saksa) (edustaja: asianajaja V. Rust-Sorge)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Seni Vita OHG (Bayreuth, Saksa)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki nro 9949959

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 21.11.2014 asiassa R 1087/2013-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii riidanalaisen päätöksen kumoamista.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-141/13 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 17.7.2014 – Valittajana Reber Holding GmbH & Co. KG sekä muina osapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Wedl & Hofmann GmbH (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Kuviomerkki Walzer Traum — Kansallisen sanamerkin Walzertraum haltijan väite — Tavaramerkin tosiasiallisen käytön käsite — Aikaisempia päätöksiä ei ole otettu huomioon — Yhdenvertaisen kohtelun periaate)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 17.7.2014 – Valittajana Reber Holding GmbH & Co. KG sekä muina osapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Wedl & Hofmann GmbH
   (Asia C-141/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Kuviomerkki Walzer Traum - Kansallisen sanamerkin Walzertraum haltijan väite - Tavaramerkin tosiasiallisen käytön käsite - Aikaisempia päätöksiä ei ole otettu huomioon - Yhdenvertaisen kohtelun periaate))
   2014/C 315/16
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Reber Holding GmbH & Co. KG (edustajat: Rechtsanwalt O. Spuhler ja Rechtsanwalt M. Geitz)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider) ja Wedl & Hofmann GmbH (edustaja: Rechtsanwalt T. Raubal)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Reber Holding GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 141, 18.5.2013.


title: Asia C-292/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Parma (Italia) on esittänyt 27.7.2009 — Isabella Calestani v. Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

text:
               26.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Parma (Italia) on esittänyt 27.7.2009 — Isabella Calestani v. Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma
   (Asia C-292/09)
   2009/C 233/17
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Commissione tributaria provinciale di Parma

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Isabella Calestani

      Vastaaja: Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

      Ennakkoratkaisukysymys

   Nyt esillä olevan asian ratkaisemiseksi on siis tarpeen esittää ennakkoratkaisukysymys siitä, onko DPR nro 633/72:n 19 §:n 5 momentti ristiriidassa yhteisön oikeuden ja arvonlisäveron neutraalisuuden periaatteen kanssa ja onko erityisesti 17.5.1977 annettu kuudes direktiivi 77/388/ETY (1) pantu virheellisesti täytäntöön siltä osin kuin kansallisessa lainsäädännössä ei säädetä arvonlisäveron vähennyskelpoisuudesta sellaisten ostojen osalta, joita verovelvolliset suorittavat arvonlisäverosta vapautettujen liiketoimiensa yhteydessä.

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Asia T-349/03: Corsica Ferries Francen 13.10.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 7/36                   FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                       10.1.2004
Tämän jälkeen kantaja teki DAFSE:lle tuen loppuosaa koskevan          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
maksupyynnön, joka oli 991.009 PTE:n suuruinen ESR:n
osalta ja 810.226 PTE:n suuruinen Portugalin valtion osalta.          –     kumoaa 9.7.2003 tehdyn komission päätöksen, joka
DAFSE vahvisti tämän pyynnön, jonka komissio hyväksyi                       koskee rakennemuutostukea, jonka Ranska aikoo myön-
13.3.1989 päivätyllä asiakirjalla nro 4242, vaikka se katsoikin,            tää Société Nationale Maritime Corse-Méditerranéelle
ettei 1.192.162 PTE:n suuruista summaa voitu hyväksyä.
Komissio päätti kuitenkin 17.2.1998 keskeyttää tuen maksa-
                                                                      –     velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
misen.
                                                                            kulut.
Portugalin oikeusviranomaiset päättivät olla jatkamatta kanta-
jaa vastaan nostettuja kanteita, mikä kantajan mukaan tarkoitti       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sitä, ettei sen ollut katsottu toimineen lainvastaisesti. Komissio
teki kuitenkin kanteen kohteena olevan päätöksen.
                                                                      Komissio on riidanalaisella päätöksellä päättänyt, että rakenne-
                                                                      muutostuki, jonka Ranska aikoi myöntää Société Nationale
Kanteen kohteena oleva päätös on asetuksen N:o 2950/83 ja             Maritime Corse-Méditerranéelle, soveltui tietyillä edellytyksillä
neuvoston päätöksen 83/516/ETY vastainen, koska kantaja on            yhteismarkkinoille. Kantaja kiistää tämän päätöksen pätevyy-
täyttänyt kaikki ESR:n tuen myöntämisedellytykset, minkä              den ja toteaa, että sillä on välitön ja henkilökohtainen intressi
vuoksi sille on syntynyt ”henkilökohtaisia ja subjektiivisia          saada päätös kumotuksi ottaen huomioon sen aktiivinen
oikeuksia”.                                                           osallistuminen tukea koskevaan muodolliseen tutkintamenet-
                                                                      telyyn ja sen kilpailuasemaan kyseessä olevilla markkinoilla.
Päätöksellä loukataan myös luottamuksensuojan ja oikeusvar-
muuden periaatteita, koska komission hyväksyvällä päätöksellä         Kantaja vetoaa kanteensa tueksi yhtäältä riidanalaisen päätök-
myönnettiin kantajalle oikeus saada tukia ja saatiin aikaan           sen perustelujen puuttumiseen sekä toisaalta aineellisia kysy-
oletus, että se saisi tuet, jos se toteuttaisi hankkeen sovitulla     myksiä ja arviointia koskeviin ilmeisiin virheisiin.
tavalla, samoin kuin siksi, että kanteen kohteena oleva toimi
olisi voitu toteuttaa jo vuonna 1989.
Kanteen kohteena olevalla päätöksellä loukataan vakavalla
tavalla suhteellisuusperiaatetta, koska kantaja on vastannut
menoista olettaen, että komissio täyttäisi sitoumuksensa.
                                                                      Wirtschaftskammer Kärntenin ja best connect Ampere
                                                                      Strompool GmbH:n 13.10.2003 Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                                missiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-350/03)
                                                                                (2004/C 7/67)
Corsica Ferries Francen 13.10.2003 Euroopan yhteisöjen
               komissiota vastaan nostama kanne                                            (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                          (Asia T-349/03)
                                                                      Wirtschaftskammer ja best connect Ampere Strompool GmbH
                                                                      Kärnten, Klagefurt (Itävalta) ovat nostaneet 13.10.2003 Euroo-
                            (2004/C 7/66)
                                                                      pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                                                                      kanteen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                    M. Angerer.
                                                                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Corsica Ferries France, kotipaikka Bastia (Ranska) on nostanut        –     kumoaa keskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja
13.10.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                     ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi 11 päivänä
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                     kesäkuuta 2003 tehdyn komission päätöksen asiassa
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Stéphane Rodri-               COMP/M.2947 – Verbund/EnergieAllianz ja velvoittaa
gues ja Christian Scapel, prosessiosoite Luxemburgissa.                     vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-356/13 P: Valitus, jonka Giorgio Lebedef on tehnyt 4.7.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-56/11, Lebedef v. komissio, 24.4.2013 antamasta tuomiosta

text:
               12.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 298/8

         Valitus, jonka Giorgio Lebedef on tehnyt 4.7.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-56/11, Lebedef v. komissio, 24.4.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia T-356/13 P)
   2013/C 298/14
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan virkamiestuomioistuimen asiassa F-56/11, Lebedef vastaan komissio, 24.4.2013 antaman tuomion, jossa on kyse 6.7.2010 tehdyn kurinpitopäätöksen, jolla valittajalle määrättiin seuraamuksena palkkaluokan alentaminen kahdella palkkaluokalla saman tehtäväryhmän sisällä, kumoamisesta

               —

               hyväksymään valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset

               —

               toissijaisesti palauttamaan asian virkamiestuomioistuimeen

               —

               lausumaan oikeudenkäyntikuluista ja velvoittamaan Euroopan unionin komission korvaamaan ne.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa useaan valitusperusteeseen, jotka liittyvät valituksenalaisen tuomion 35, 36, 44, 45, 56, 57, 69, 70, 71, 77, 78, 86, 95 ja 96 kohtaan ja koskevat puolustautumisoikeuksien loukkaamista ja mielivaltaisen kohtelun kiellon periaatteen loukkaamista, sillä virkamiestuomioistuin on vääristänyt tosiseikkoja ja tulkinnut niitä virheellisesti ja ymmärtänyt väärin ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyn kanteen ja riidanalaisen päätöksen ja tulkinnut niitä väärin.


title: Asia T-310/08: Kanne 8.8.2008 — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte v. SMHV (executive edition)

text:
               27.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/22

         Kanne 8.8.2008 — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte v. SMHV (executive edition)
   (Asia T-310/08)
   (2008/C 247/44)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (München, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Biagosch)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 5.6.2008 tekemä päätös (asia R 845/2007-1) on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki executive edition luokkiin 7, 9 ja 11 kuuluvia tavaroita varten (hakemus N:o 4 908 182)

      Tutkijan päätös: hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska haettu tavaramerkki täyttää erottamiskykyä koskevat vähimmäisvaatimukset.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19 päivänä syyskuuta 2001 asiassa T-337/99, Henkel KGaA, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki – Pyykin- tai astianpesuaineen muoto – Kolmiulotteinen tavaramerkki – Ehdoton hylkäysperuste – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
C 3/24                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         5.1.2002
2)    Edellä 1 kohdassa mainituille määrille maksetaan saman                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
      korkokannan mukaista korkoa ilman, että korkoja lisätään                           TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      pääomaan, tämän tuomion antamispäivästä täysimääräisen
      maksun suorittamispäivään saakka.                                                   19 päivänä syyskuuta 2001
3)    Kanne hylätään muilta osin.                                       asiassa T-337/99, Henkel KGaA, vastaan sisämarkkinoiden
                                                                         harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)
4)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoi-
      tetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.                   (Yhteisön tavaramerkki – Pyykin- tai astianpesuaineen
                                                                        muoto – Kolmiulotteinen tavaramerkki – Ehdoton hylkäyspe-
                                                                        ruste – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
(1) EYVL C 281, 2.10.1999.
                                                                                (2002/C 3/39)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                        Asiassa T-337/99, Henkel KGaA, kotipaikka Düsseldorf
                                                                        (Saksa), edustajinaan asianajajat H.-F. Wissel ja C. Osterrieth,
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan sisämarkkinoiden har-
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  monisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), (asiamiehi-
                                                                        nään A. von Mühlendahl, D. Schennen ja S. Laitinen), jossa
                                                                        kantaja on nostanut kanteen sisämarkkinoiden harmonisointi-
                   20 päivänä kesäkuuta 2001
                                                                        viraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan
                                                                        21.9.1999 tekemästä päätöksestä (asia R 73/1999-3), joka on
asiassa T-188/99, Euroalliages vastaan Euroopan yhteisö-                annettu kantajalle tiedoksi 28.9.1999, yhteisöjen ensimmäisen
                          jen komissio (1)                              oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                        nossa: jaoston puheenjohtaja A. W. H. Meij sekä tuomarit
                                                                        A. Potocki ja J. Pirrung, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christen-
(Polkumyynti – Päätös, jolla lopetetaan päättyvien toimenpi-            sen, on 19.9.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma
          teiden tutkimismenettely – Kumoamiskanne)                     on seuraava:
                           (2002/C 3/38)                                1)    Kanne hylätään.
                                                                        2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                             taan.
                                                                        (1) EYVL C 63, 4.3.2000.
Asiassa T-188/99, Euroalliages, kotipaikka Bryssel, edustaji-
naan asianajajat D. Voillemot ja O. Prost, prosessiosoite
Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-
miehinään aluksi N. Khan, sittemmin V. Kreuschitz ja
A. P. Bentley), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
tuomioistuinta kumoamaan 4.6.1999 tehdyn komission pää-                                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
töksen 1999/426/EY, jolla lopetetaan ferropiin tuontia Egyp-
tistä ja Puolasta koskeva polkumyynnin vastainen menettely
                                                                                20 päivänä syyskuuta 2001
(EYVL L 166, s. 91), ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
(laajennettu toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
puheenjohtaja A. W. H. Meij sekä tuomarit K. Lenaerts,                  asiassa T-344/99, Lucı́a Recalde Langarica vastaan Euroo-
A. Potocki, M. Jaeger ja J. Pirrung, kirjaaja: hallintovirkamies                          pan yhteisöjen komissio (1)
J. Palacio González, on 20.6.2001 antanut tuomion, jonka
tuomiolauselma on seuraava:                                             (Henkilöstö – Ulkomaankorvaus – Henkilöstösääntöjen 4 ar-
                                                                        tiklan 1 kohdan a alakohta – Henkilöstösääntöjen 26 artikla
                                                                                – Puolustautumisoikeudet)
1)    Kanne hylätään.
                                                                                (2002/C 3/40)
2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
(1) EYVL C 314, 30.10.1999.
                                                                        Asiassa T-344/99, Lucı́a Recalde Langarica, Euroopan yhteisö-
                                                                        jen komission virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajinaan


title: Asia F-101/09: Kanne 15.12.2009 — AA v. komissio

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/52

         Kanne 15.12.2009 — AA v. komissio
   (Asia F-101/09)
   2010/C 63/92
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: AA (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem ja C. Mereu)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Ensisijaisesti sen päätöksen osittainen kumoaminen, jolla kantajan palkkaluokaksi määritettiin AD6, palkkataso 2, ja vastaajan velvoittaminen korvaamaan aiheutunut henkinen kärsimys ja aineellinen vahinko. Toissijaisesti vastaajan velvoittaminen korvaamaan henkinen kärsimys ja aineellinen vahinko, jotka ovat aiheutuneet kantajan palvelukseen ottamisessa tapahtuneesta viivästymisestä

      Vaatimukset

               —

               Ensisijaisesti 19.2.2009 tehdyn päätöksen se osa on kumottava, joka koskee kantajan palkkaluokan määrittämistä lopullisesti, ja vastaaja on velvoitettava maksamaan aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä ja aineellisesta vahingosta 320 854 euron suuruinen korvaus ja 6,75 prosentin suuruinen hyvitysluonteinen korko ja viivästyskorko

               —

               Toissijaisesti vastaaja on velvoitettava maksamaan 2 331 246 euron suuruinen korvaus ja 6,75 prosentin suuruinen hyvitysluonteinen korko ja viivästyskorko henkisestä kärsimyksestä ja aineellisesta vahingosta, joka on aiheutunut kantajan palvelukseen ottamisessa tapahtuneesta viivästymisestä

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.