title: Asia T-130/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 31.1.2017 – Coesia v. EUIPO (kaksi vinoa punaista kaarta) (EU-tavaramerkki — Hakemus kahdesta vinosta punaisesta kaaresta koostuvan kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Tavaramerkin erottamiskykyä on arvioitava merkityksellisen yleisön siitä saaman käsityksen perusteella)

text:
               13.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 31.1.2017 – Coesia v. EUIPO (kaksi vinoa punaista kaarta)
   (Asia T-130/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus kahdesta vinosta punaisesta kaaresta koostuvan kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Tavaramerkin erottamiskykyä on arvioitava merkityksellisen yleisön siitä saaman käsityksen perusteella))
   (2017/C 078/41)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Coesia SpA (Bologna, Italia) (edustaja: asianajaja S. Rizzo)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 26.1.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1933/2015-2), joka koskee hakemusta kahdesta vinosta punaisesta kaaresta koostuvan kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) toisen valituslautakunnan 26.1.2016 tekemä päätös (asia R 1933/2015-2) kumotaan.

               2)

               EUIPO velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 165, 10.5.2016.


title: Asian C-327/95 poistaminen rekisteristä

text:
14.9.96                FI I                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 269/21
     oikeuden tulkinnasta seuraisi se, että verovähennys              velvoittavan luonteen perusteella jäsenvaltioilla on velvolli
     myönnettäisiin, kun yhtiön C pääasiallisena toimintana           suus toteuttaa tarpeelliset toimenpiteet niille osoitettujen
     on sellaisten tytäryhtiöiden osakkeiden omistaminen,             direktiivien noudattamiseksi ennen tätä varten asetetun
     joiden kotipaikka on yhteisön tai Euroopan talousalu            määräajan päättymistä . Mainittu määräaika päättyi
     een ulkopuolella ? Vai onko 5 artiklalla vain se vaikutus,       30.6.1994, eikä Belgia ollut tällöin toteuttanut tarvittavia
     että kansallista lainsäädäntöä sen tulkinnasta riippu           toimenpiteitä .
     matta sovelletaan yhteisön oikeuden mukaisesti silloin,
     kun on kyse yhteisön oikeuden mukaisista vaatimuk               (') EYVL N:o L 157, 10.6.1992 ,m s . 10
     sista ?
                                                                      ( 2 ) EYVL N:o L 250 , 7.10.1993 , s . 33
                                                                      ( 3 ) EYVL N:o L 256 , 14.10.1993 , s . 25
Euroopan yhteisöjen komission 31.7.1996 Belgian kunin
                gaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                      Ranskan tasavallan 5.8.1996 Euroopan parlamenttia
                         ( Asia C-265 /96 )                                                vastaan nostama kanne
                           ( 96/C 269/43 )                                                     (Asia C-267/96 )
                                                                                96/C 269/44 )
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 31.7.1996
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian
kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamies on A. X. Lewis             Ranskan tasavalta on nostanut 5.8.1996 Euroopan yhtei
ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la                söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia
Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                                       vastaan. Kantajan asiamiehet ovat ulkoasianministeriön
                                                                      oikeudellisten asioiden päällikkö M. Perrin de Brichambaut
                                                                      ja saman ministeriön ulkoasiainsihteeri D. Wybaux, ja
Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin                         prosessiosoite Luxemburgissa Ranskan suurlähetystö,
                                                                      9 boulevard Prince Henri .
1 . toteaa , että koska Belgian kuningaskunta ei ole saatta
     nut voimaan
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     a ) hedelmäntuotantoon tarkoitettujen hedelmäkas
          vien ja niiden lisäysaineiston pitämisestä kaupan           — kumoaa 17.7.1996 pidetyn parlamentin käsittelyn;
          annetussa neuvoston direktiivissä 92/34/ETY ( 1 )
          säädettyjen toimittajien ja laitosten valvonnan ja          — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                            lut .
          tarkastuksen soveltamista koskevien toimenpitei
          den käyttöönotosta 5 päivänä heinäkuuta 1993
          annetun komission direktiivin 93/64/ETY ( 2 ) nou           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
          dattamiseksi tarpeellisia lakeja, asetuksia ja hallin
          nollisia määräyksiä ja/tai ei ole antanut niitä tiedoksi
          komissiolle eikä                                             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
                                                                      asiassa C-345/95 6.11.1995 esitettyä (').
     b ) lisätoimenpiteistä toimittajien neuvoston direktiivin
          92/34/ETY mukaisesti ylläpitämien hedelmäkasvien             (') EYVL N:o L 351 , 30.12.1995 , s . 7 .
          ja niiden lisäysaineiston lajikeluetteloiden sovelta
          miseksi 21 päivänä syyskuuta 1993 annetun komis
          sion direktiivin 93/79/ETY ( 3 ) noudattamiseksi tar
          peellisia lakeja , asetuksia ja hallinnollisia määräyk
          siä ,
      se ei ole noudattanut sille direktiivin 93/64/ETY 6 ar                     Asian C-327/95 ( ) poistaminen rekisteristä
      tiklan, direktiivin 93/79/ETY 3 artiklan ja Euroopan                                       ( 96/C 269/45 )
      yhteisöjen perustamissopimuksen mukaan kuuluvia
      jäsenyysvelvoitteitaan;
                                                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.5.1996
                                                                       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
 2 . velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu
      denkäyntikulut.                                                  poistettu asia C-327/95 , Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                       vastaan Italian tasavalta .
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    (') EYVL N:o C 333 , 9.12.1995
 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 189 artiklan
 kolmannen kohdan ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan


title: Asia C-397/06: Kanne 22.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Viron tasavalta

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/26

         Kanne 22.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Viron tasavalta
   (Asia C-397/06)
   (2006/C 281/42)
   Oikeudenkäyntikieli: viro
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Enegren ja H. Kundla)

      Vastaaja: Viron tasavalta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, ettei Viron tasavalta ole noudattanut työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä 11 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/14/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut kaikkia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, joita direktiivin saattaminen osaksi kansallista oikeusjärjestystä edellyttää

               —

               Viron tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin saattamiselle osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 23.3.2005.

      (1)  EYVL L 80, s. 29.


title: Request for an advisory opinion from the EFTA Court by Norges Høyesterett (Supreme Court of Norway) by decision of that court of 23 June 1999 in the case of Storebrand Skadeforsikring AS v. Veronika Finanger (Case E-1/1999)

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

E1999P0001

Virallinen lehti nro C 223 , 05/08/1999 s. 0007

Norges Høyesterettin (Norjan korkein oikeus) 23 päivänä kesäkuuta 1999 tekemän päätöksen mukainen pyyntö saada EFT:n tuomioistuimen neuvoa-antava lausunto asiassa Storebrand Skadeforsikring AS vastaan Veronika Finanger(Asia E-1/1999)(1999/C 223/08)Norges Høyesterett (Norjan korkein oikeus) on 23 päivänä kesäkuuta1999 tekemällään päätöksellä, joka saapui tuomioistuimen kansliaan 28 päivänä kesäkuuta 1999, pyytänyt asiassa Storebrand Skadeforsikring AS vastaan Veronika Finanger EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antavaa lausuntoa seuraavasta kysymyksestä:Onko ETA:n lainsäädännön vastaista, että vapaaehtoisesti moottoriajoneuvossa matkustaessaan loukkaantunut henkilö ei ole oikeutettu korvaukseen ilman erityisiä perusteita, mikäli matkustaja tiesi tai hänen olisi pitänyt tietää, että moottoriajoneuvon kuljettaja oli onnettomuuden tapahtuessa alkoholin vaikutuksen alainen, ja alkoholin vaikutuksen alaisuuden ja loukkaantumisen välillä oli syy-yhteys?


title: Asia T-566/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.9.2012 — Ertmer v. SMHV — Caterpillar (erkat) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki erkat — Aikaisemmat yhteisön ja kansalliset sanamerkit ja kuviomerkit CAT — Suhteelliset hylkäysperusteet — Sekaannusvaara — Maineelle aiheutuva vahinko — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta — Perusteluvelvollisuus)

text:
               20.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/8

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.9.2012 — Ertmer v. SMHV — Caterpillar (erkat)
   (Asia T-566/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki erkat - Aikaisemmat yhteisön ja kansalliset sanamerkit ja kuviomerkit CAT - Suhteelliset hylkäysperusteet - Sekaannusvaara - Maineelle aiheutuva vahinko - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta - Perusteluvelvollisuus)
   2012/C 319/12
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Jutta Ertmer (Tastungen, Saksa) (edustajat: asianajajat A. von Mühlendahl ja C. Eckhartt)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Caterpillar, Inc. (Peoria, Illinois, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat A. Renck, V. von Bomhard ja E. Nicolás Gómez)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 7.9.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 270/2010-1), joka koskee Caterpillar, Inc.:n ja Jutta Ertmerin välistä mitättömyysmenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 7.9.2010 tekemä päätös (asia R 270/2010-1) kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               SMHV ja Caterpillar, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 19.2.2011.


title: Asia T-437/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.9.2016 – Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio (EMOTR:n tukiosasto — Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä — Tuen vähentäminen ja tuen ulkopuolelle jättäminen täydentäviä ehtoja koskevien sääntöjen noudattamatta jättämisen tapauksessa — Komission asiaa koskevien sisäisten suuntaviivojen mukaisesti määräämä kiinteämääräinen rahoitusoikaisu — Todistustaakka — Asetuksen (EY) N:o 73/2009 liitteen II tulkinta)

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.9.2016 – Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio
   (Asia T-437/14) (1)

   ((EMOTR:n tukiosasto - Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä - Tuen vähentäminen ja tuen ulkopuolelle jättäminen täydentäviä ehtoja koskevien sääntöjen noudattamatta jättämisen tapauksessa - Komission asiaa koskevien sisäisten suuntaviivojen mukaisesti määräämä kiinteämääräinen rahoitusoikaisu - Todistustaakka - Asetuksen (EY) N:o 73/2009 liitteen II tulkinta))
   (2016/C 410/14)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: M. Holt ja J. Kraehling, avustajanaan barrister V. Wakefiels)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Skelly ja D. Triantafyllou)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: M. Bulterman ja B. Koopman)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuvasta kanne, jolla vaaditaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 4.4.2014 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen 2014/191/EU (EUVL 2014, L 104, s. 43) liitteessä olevien yhdeksän kohdan kumoamista siltä osin kuin ne koskevat päätöksen liitteeseen sisältyvää kohtaa 5 606 459,48 euron suuruisista rahoitusoikaisuista, joita sovellettiin Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan Skotlannissa varainhoitovuosina 2008, 2009 ja 2010 suorittamiin menoihin, koska nämä menot eivät olleet Euroopan unionin sääntöjen mukaisia

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 282, 25.8.2014.


title: Asia C-337/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Rüsselsheim (Saksa) on esittänyt 14.7.2014 – Elvira Mandl ja Helmut Mandl v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/42

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Rüsselsheim (Saksa) on esittänyt 14.7.2014 – Elvira Mandl ja Helmut Mandl v. Condor Flugdienst GmbH
   (Asia C-337/14)
   2014/C 315/68
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Elvira Mandl ja Helmut Mandl

      Vastaaja: Condor Flugdienst GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko lentoliikenteen harjoittajan voidakseen vedota asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdan vastuuvapausmahdollisuuteen esitettävä ja osoitettava, että se on toteuttanut kaikki kohtuudella edellytettävät toimenpiteet, jotta vältettäisiin poikkeuksellisen olosuhteen odotettavissa olevat seuraukset peruutuksen tai pitkäkestoisen viivästyksen muodossa, tai että se ei voinut toteuttaa tällaisia kohtuudella edellytettäviä toimenpiteitä?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1).


title: Asia T-154/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25.10.2007 — Lo Giudice v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Henkinen ahdistelu — Kumoamiskanne — Avustamisvelvollisuus — Perusteluvelvollisuus — Perusteltu luottamus — Henkilöstösääntöjen 24 artikla — Huolenpitovelvollisuus — Tutkittavaksi ottaminen — Vahingonkorvausvaatimus)

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/40

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25.10.2007 — Lo Giudice v. komissio
   (Asia T-154/05) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Henkinen ahdistelu - Kumoamiskanne - Avustamisvelvollisuus - Perusteluvelvollisuus - Perusteltu luottamus - Henkilöstösääntöjen 24 artikla - Huolenpitovelvollisuus - Tutkittavaksi ottaminen - Vahingonkorvausvaatimus)
   (2007/C 297/82)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Carmela Lo Giudice (Grimbergen, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat F. Frabetti ja G. Bounéou, sittemmin F. Frabetti)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja H. Kraemer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ensisijaisesti yhtäältä komission sen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jossa todettiin, että henkistä ahdistelua ei ollut tapahtunut, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus, jossa vaaditaan korvausta väitetystä henkisestä kärsimyksestä.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 155, 25.6.2005.


title: Asia C-199/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van koophandel Brussel (Belgia) on esittänyt 28.4.2011 — Euroopan unioni, edustajanaan Euroopan komissio v. Otis NV ym.

text:
               23.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van koophandel Brussel (Belgia) on esittänyt 28.4.2011 — Euroopan unioni, edustajanaan Euroopan komissio v. Otis NV ym.
   (Asia C-199/11)
   2011/C 219/03
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank van koophandel Brussel

      Pääasian asianosaiset

   Kantaja: Euroopan unioni, edustajanaan Euroopan komissio
   Vastaajat:

               Otis NV

               Kone Belgium NV

               Schindler NV

               ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV

               General Technic-Otis Sàrl

               Kone Luxembourg Sàrl

               Schindler Sàrl

               ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)a)

               Perustamissopimuksen 282 artiklassa, josta on tullut SEUT [3]35 artikla, määrätään, että unionia edustaa komissio; — yhtäältä SEUT 335 artiklan ja toisaalta varainhoitoasetuksen 103 ja 104 artiklan mukaan toimielinten toimintaan liittyvissä hallinnollisissa kysymyksissä unionia edustaa kukin toimielin, mistä on se mahdollinen seuraus, että nämä toimielimet voivat esiintyä oikeudenkäynneissä, yksinomaisesti tai ei; — on selvää, että jos urakoitsijat ym. maksattavat kartellin seurauksena ylisuuria hintoja, tämä kuuluu käsitteen ”petos” piiriin; — Belgian kansallisessa oikeusjärjestyksessä noudatetaan lex specialis generalibus derogat -periaatetta; — eikö siten ole niin, että siinä määrin kuin tätä oikeusperiaatetta sovelletaan myös unionin oikeudessa, aloitteenteko kanteiden nostamiseksi kuului kyseisille toimielimille (lukuun ottamatta tapauksia, joissa komissio itse oli hankintaviranomainen)?

               1)b)

               (Toissijainen kysymys) Eikö komission olisi pitänyt vähintäänkin saada toimielimiltä edustusvaltuutus niiden intressien suojelemiseen oikeudessa?

               2)a)

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kappaleessa taataan jokaiselle oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja vahvistetaan siihen liittyvä periaate, että kukaan ei voi olla tuomari omassa asiassaan; — sopiiko tämän periaatteen kanssa yhteen se, että komissio esiintyy ensin kilpailuviranomaisena ja katsoo moitteen kohteena olevan menettelyn eli kartellin muodostamisen rikkovan perustamissopimuksen 81 artiklaa, josta on tullut SEUT 101 artikla, suoritettuaan itse menettelyn tutkinnan ja määrää tästä seuraamuksia, minkä jälkeen komissio seuraavassa vaiheessa valmistelee kansallisessa tuomioistuimessa käytävää vahingonkorvausoikeudenkäyntiä ja päättää nostaa kanteen, vaikka sama komission jäsen vastaa molemmista, toisiinsa liittyvistä kysymyksistä ja vallankin koska asiaa käsittelevä kansallinen tuomioistuin ei voi poiketa komission antamasta seuraamuspäätöksestä?

               2)b)

               (Toissijainen kysymys) Jos vastaus kysymykseen 2) a) on myöntävä (menettely [sopii] yhteen tämän periaatteen kanssa), miten oikeudenvastaisen menettelyn (kartellin muodostamisen) vuoksi vahinkoa kärsinyt taho (komissio ja/tai toimielimet ja/tai unioni) voi unionin oikeuden mukaan vaatia korvausta, mikä myös on sen perusoikeus?


title: Asia T-702/15: Kanne 3.12.2015 – BikeWorld v. komissio

text:
               22.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 68/30

         Kanne 3.12.2015 – BikeWorld v. komissio
   (Asia T-702/15)
   (2016/C 068/39)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: BikeWorld GmbH (St. Ingbert, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Jovy)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 1.10.2014 tehdyn komission päätöksen siltä osin kuin se koskee kantajaa

               —

               lykkäämään päätöksen täytäntöönpanoa kantajan osalta siihen asti, kunnes nyt käsiteltävänä oleva kanne on ratkaistu

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt käsiteltävänä olevalla kanteellaan kantaja vaatii Saksan Nürnburgringiä varten käyttöön ottamasta valtiontuesta (SA.31550 [2012/C] [ex 2012/NN]) 1.10.2014 tehdyn komission päätöksen C(2014) 3634 final osittaista kumoamista
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin:

               1)

               Kantaja ei ole enää identtinen päätöksen tekomenettelyyn osallisten kanssa. Sitä ei voida siksi haastaa oikeuteen.

               2)

               Kantaja ei ole osallistunut menettelyyn, joka on johtanut riidanalaiseen päätökseen. Tämän vuoksi sen oikeutta tulla kuulluksi on loukattu.

               3)

               Kantajan nykyisillä yhtiömiehillä ei ole mitään tekemistä lainan myöntämisen aikaisten alkuperäisten yhtiömiesten/omistajien kanssa.

               4)

               Päätöksellä ei voida saavuttaa takaisin perimisen tavoitetta siitä, että ”vältetään yksittäisten henkilöiden kilpailuedut”, koska kantaja ei kilpaile kenenkään kanssa eikä ole kilpaillut kenenkään kanssa viimeisen lainan myöntämisen jälkeen.

               5)

               Kantaja on ilmoittanut olevansa valmis yhtiön selvitystilaan asettamiseen ja purkamiseen, jos tämä on välttämätöntä sellaisen uhkaavan maksukyvyttömyyden välttämiseksi, joka ei ole estettävissä, jos sen on suoritettava takaisinperimispäätökseen perustuvia maksuja.


title: Asia T-206/12: Kanne 16.5.2012 — GRE v. SMHV — Villiger Söhne (LIBERTE american blend)

text:
               14.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/11

         Kanne 16.5.2012 — GRE v. SMHV — Villiger Söhne (LIBERTE american blend)
   (Asia T-206/12)
   2012/C 209/18
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Saksa) (edustajat: asianajajat I. Memmler ja S. Schultz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Villiger Söhne GmbH (Waldshut-Tiengen, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 1.3.2012 tekemän päätöksen asiassa R 411/2011-1

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”LIBERTE american blend” luokkaan 34 kuuluvia tavaroita varten — ilmoitus nro 7 481 328

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Villiger Söhne GmbH

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: sanamerkki ”LA LIBERTAD” ja kuviomerkki ”La LIBERTAD” luokkiin 14 ja 34 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksytään

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1 päivänä heinäkuuta 2004 yhdistetyissä asioissa C-361/02 ja C-362/02: Elliniko Dimosio vastaan Nikolaos Tsapalos ja Konstantinos Diamantakis (Direktiivi 76/308/ETY — Keskinäinen avunanto tullien perinnässä — Soveltaminen ennen direktiivin voimaantuloa syntyneisiin saataviin)

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/4

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (kolmas jaosto)
   1 päivänä heinäkuuta 2004
   yhdistetyissä asioissa C-361/02 ja C-362/02: Elliniko Dimosio vastaan Nikolaos Tsapalos ja Konstantinos Diamantakis (1)

   (Direktiivi 76/308/ETY - Keskinäinen avunanto tullien perinnässä - Soveltaminen ennen direktiivin voimaantuloa syntyneisiin saataviin)
   (2004/C 217/06)
   Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa
   Yhdistetyissä asioissa C-361/02 ja C-262/02, jotka Dioikitiko Efeteio Peiraios (Kreikka) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa, Elliniko Dimosio vastaan Nikolaos Tsapalos (C-361/02), jossa ennakkoratkaisun keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvista toimista aiheutuvien saatavien sekä maatalousmaksujen ja tullien perinnässä sekä arvonlisäverosta ja tietyistä valmisteveroista 15 päivänä maaliskuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/308/ETY (EYVL L 73, s. 18), sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyllä asiakirjalla (EYVL 1994, C 241, s. 21), 1 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja N. Colneric, julkisasiamies: J. Kokott, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Múgica Arzamendi, on antanut 1.7.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvista toimista aiheutuvien saatavien sekä maatalousmaksujen ja tullien perinnässä sekä arvonlisäverosta ja tietyistä valmisteveroista 15 päivänä maaliskuuta 1976 annettua neuvoston direktiiviä 76/308/ETY, sellaisena kun se on muutettuna Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyllä asiakirjalla, on tulkittava siten, että sitä sovelletaan sellaisiin saataviin, jotka ovat syntyneet jäsenvaltiossa ja joita varten tämä jäsenvaltio on antanut täytäntöönpanoasiakirjan ennen kuin direktiivi on tullut voimaan sellaisessa toisessa jäsenvaltiossa, jossa sillä viranomaisella, jolle pyyntö esitetään, on kotipaikka.

      (1)  EYVL C 305, 7.12.2002.


title: Asia T-441/04: Jean-Claude Heyraudin 2.11.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/45

         Jean-Claude Heyraudin 2.11.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-441/04)
   (2005/C 6/88)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Jean-Claude Heyraud, kotipaikka Bryssel, on nostanut 2.11.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission päätöksen, jolla vahvistettiin vuoden 2003 ylennysmenettelyssä toisen asteikon perusteella palkkaluokkaan A 3 ylennettyjen virkamiesten luettelo ja jolla hylättiin kantajan hakemus

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Esillä olevan asian kantaja, joka on palkkaluokassa A4 oleva virkamies, riitauttaa nimittävän viranomaisen kieltäytymisen ylentää hänet ylempään palkkaluokkaan vuoden 2003 toisen asteikon ylennysmenettelyssä.
   Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi henkilöstösääntöjen 45 artiklan sekä syrjintäkiellon periaatteen rikkomiseen.
   Kantaja täsmentää tältä osin, että komissio ”standardoi” henkilöstösääntöjen mukaisessa ansioiden vertailussa lähtöpisteet, jotka pääosastot ja yksiköt olivat antaneet palkkaluokassa A4 oleville ylennyskelpoisille keskijohdon virkamiehille. Standardoitu arvosana määritettiin kantajan mukaan suhteessa niiden lähtöpisteiden keskiarvoon, jotka oli myönnetty palkkaluokassa A4 oleville virkamiehille, jotka voitiin ylentää toisen asteikon perusteella palkkaluokkaan A3.
   Kantajan mukaan komission käyttämä menetelmä on asianmukainen ainoastaan siltä osin kuin keskiarvo lasketaan riittävän suuresta joukosta ylennyskelpoisia virkamiehiä. Koska kantaja on kuitenkin yksikkönsä ainoa palkkaluokassa A4 oleva virkamies, joka on ylennyskelpoinen vuoden 2003 toisen asteikon ylennysmenettelyssä, hänelle annettiin standardoitu arvosana 100 riippumatta hänen ansioistaan ja hänen yksikössään lähtöpisteiden määrittämisessä käytetyistä erityisistä arviointiperusteista.


title: Asia C-409/01: Tribunal di L'Aquilan 5.10.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Rolando Salusest vastaan Giovanni Petrucci.

text:
8.12.2001              FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 348/19
      kaan voi liittotasavallan hallituksen mukaan perustaa              Tribunal di L’Aquilan 5.10.2001 tekemällään päätöksellä
      EY 95 artiklaan, sillä laittomalta tuonnilta (olivat syyt          esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Rolando Salusest
      luonteeltaan valtiollisia tai yksityisiä) suojaaminen ei                              vastaan Giovanni Petrucci.
      kuulu EY 95 artiklan soveltamisalaan. EY 95 artikla
      ei myöskään sisämarkkinalainsäädännön ”kiertämisen”
      estämistarkoitusta ajatellen ole oikea toimivaltaperuste
      yleiselle valmistus- tai vientikiellolle, koska näin kattava
      kielto tavoiteltaviin päämääriin pääsemiseksi olisi ilmei-                                 (Asia C-409/01)
      sen suhteeton. Laittoman tuonnin kohteena ovat nimit-
      täin lähes yksinomaan kolmansissa maissa valmistetut
      savukkeet, eivätkä suinkaan yhteisössä valmistetut.
                                                                                (2001/C 348/34)
–     EY 133 artiklan kelvottomuus kiistanalaisen vientikiellon
      oikeusperustaksi: Todellisuudessa kiistanalaisten toimen-
      piteiden tarkoituksena ei ole kolmansien maiden kanssa
      käytävän kaupan säänteleminen tai kaupan taikka kaup-
      pavirtojen ehkäisyyn vaikuttaminen, vaan laittoman jäl-
      leentuonnin estäminen. Tämän vuoksi toimenpiteet eivät
      täytä niitä toimivallan perustetta koskevia vaatimuksia,           Tribunal di L’Aquila on pyytänyt 5.10.2001 tekemällään
      jotka yhteisöjen tuomioistuin on lausunnoissaan 1/94 ja            päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
      2/92 asettanut.                                                    tuimeen 16.10.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                         ennakkoratkaisua asiassa Rolando Salusest vastaan Giovanni
                                                                         Petrucci seuraaviin kysymyksiin:
      Vaihtoehtoisesti: Myös siinä tapauksessa, että EY 133 ar-
      tiklan käyttö olisi mahdollista, vientikieltoa ei liittotasa-
      vallan hallituksen mukaan voida perustaa 133 artiklaan,
      koska se rajoittaa suhteettomasti yhteisön lainsäätäjän            1.    Rajoittaako ehdottomien vähimmäispalkkioiden vahvis-
      tarkoittamaa viennin vapauden periaatetta ja on siten EY                 taminen vapaata kilpailua, kun sillä estettään se, että
      5 artiklan 3 kohdan vastainen. Yhteisössä valmistettujen                 asianajajat määrittävät vapaasti palkkionsa siten kuin EY
      savukkeiden vähäisen jälleentuonnin alkamiseen nähden                    81 artiklan 1 kohdan a alakohta edellyttää, ja kun
      kiistanalainen säännöstö ei ylipäätää ole omiaan suojaa-                 se johtaa myös kansallisten markkinoiden eristämiseen,
      maan yhteisön kansalaisia tehokkaasti laittoman yhtei-                   mikä estää perustamissopimuksen tavoitteena olevan
      söön tuonnin terveysriskeiltä; tähän tavoitteeseen voidaan               taloudellisen yhdentymisen?
      tehokkaasti päästä ainoastaan vahvistamalla tuonnin val-
      vontaa, joka on tullihuijausten vastaisessa taistelussa
      muutoinkin edellytettävää, paljon tehokkaampaa ja sel-                   Myös asianajajat, jotka ovat muiden EY:n jäsenvaltioiden
      västi vähemmän kilpailuhaittoja yhteisön teollisuudelle                  kansalaisia mutta harjoittavat ammattiaan Italiassa, ovat
      aiheuttavaa. Koska riidanalaiset säännökset eivät ole                    9.2.1982 annetun lain 13 §:n mukaan velvollisia noudat-
      ”avoimia” ja ”erityisiä” ulkomaankauppaa koskevia toi-                   tamaan edellä mainittuja taksoja ja siten myös kieltoa,
      mia, vaan ne on annettu korkeampien terveysnormien                       jonka mukaan palkkiot eivät saa alittaa tiettyä vähimmäis-
      turvaamiseksi yhteisössä, seuraa EY 133 artiklan käyttä-                 määrää.
      misestä EY 152 artiklan 4 kohdan c alakohdan kiertä-
      minen.
                                                                         2.    Rajoitetaanko vapaata kilpailua sillä, että oikeudenkäy-
                                                                               miskaaren 633 §:n 1 momentin 2 kohdan ja 636 §:n
–     Edellä mainittujen oikeusperustojen yhdistelmä, joka kul-                1 momentin mukaan asianajaja voi antaa asianajajaliit-
      takin osin on riittämätön, ei anna oikeusperustoille                     tonsa vahvistaa palkkionsa suuruuden hänen asiakastaan
      yhtään enempään riittävää soveltamisalaa.                                ja tuomaria sitovalla asiakirjalla (välitoimimenettelyssä),
                                                                               jonka perusteella hän saa oikeuden, joka perustuu edellä
                                                                               mainittuja vähimmäismääriä noudattavan palkkion yksi-
                                                                               puoliseen määrittämiseen, koska tällä tavalla estetään se,
                                                                               että asianajajat määrittävät vapaasti palkkionsa siten kuin
                                                                               EY 81 artiklan 1 kohdan a alakohdassa edellytetään, kun
(1) EYVL L 194, 18.7.2001, s. 26.                                              palkkiot vahvistaa yksinomaan asianajajista koostuva
                                                                               toimielin?


title: Asia C-261/04: Arbeitsgericht Regensburgin 16.6.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Gerhard Schmidt vastaan Sennebogen Maschinenfabrik GmbH

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/21

         Arbeitsgericht Regensburgin 16.6.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Gerhard Schmidt vastaan Sennebogen Maschinenfabrik GmbH
   (Asia C-261/04)
   (2004/C 228/41)
   Arbeitsgericht Regensburg on pyytänyt 16.6.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 21.6.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Gerhard Schmidt vastaan Sennebogen Maschinenfabrik GmbH seuraaviin kysymyksiin:

               a.

               Onko puitesopimuksen (Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28 päivänä kesäkuuta 1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/70/EY) (1) 8 lausekkeen 3 kohtaa tulkittava siten, että pantaessa lainsäädäntöä täytäntöön kansallisessa oikeudessa on kiellettyä heikentää tilannetta siten, että ikäraja alennetaan 60 vuodesta 58 vuoteen?

               b.

               Onko puitesopimuksen (Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28 päivänä kesäkuuta 1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/70/EY) 5 lausekkeen 1 kohtaa tulkittava siten, että kansallinen lainsäädäntö, johon — kuten nyt käsiteltävään lainsäädäntöön — ei sisälly mitään 1 kohdan kolmen vaihtoehdon mukaisia rajoituksia, on ristiriidassa sen kanssa?

               c.

               Onko yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27 päivänä marraskuuta 2000 (2) annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 6 artiklaa tulkittava siten, että kansallinen lainsäädäntö, jossa — kuten nyt käsiteltävässä lainsäädännössä — sallitaan määräaikaisten työsopimusten tekeminen 52 vuotta täyttäneiden työntekijöiden kanssa — perustellun syyn edellyttämistä koskevasta periaatteesta poiketen — ilman perusteltua syytä, ristiriidassa sen kanssa?

               d.

               Mikäli kolmeen ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko kansallisen tuomioistuimen jätettävä soveltamatta yhteisön oikeuden kanssa ristiriidassa olevaa kansallista lainsäädäntöä, ja päteekö tällöin kansallisen oikeuden yleinen periaate, jonka mukaan määräaikaiset työsopimukset ovat ainoastaan perustellusta syystä sallittuja?

      (1)  EYVL L 175, s. 43.

      (2)  EYVL L 303, s. 16.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 1 päivänä helmikuuta 2001 asiassa T-1/99, T. Port GmbH & Co. KG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Banaanit – Yhteinen markkinajärjestely – Asetus N:o 478/95 – Vientitodistusjärjestelmä – Vahingonkorvauskanne – Vahingon ja syy-yhteyden osoittaminen)

text:
19.5.2001                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 150/21
2)     Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoi-             YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
       tetaan korvaamaan kantajalle tässä pääasian oikeudenkäyn-                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
       nissä ja välitoimimenettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
                                                                                8 päivänä helmikuuta 2001
3)     Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                            asiassa T-183/98, Jean-François Ferrandi vastaan Euroopan
( 1) EYVL C 312, 10.10.1998.                                                                     yhteisöjen komissio(1)
                                                                            (Henkilöstö – Eläkeoikeuksien siirto – Vanhuuseläkkeen
                                                                            kerroin – Vakuutusturva sairauden varalta – Työkyvyttö-
                                                                                myyseläke – Oikeusvoima)
                                                                                (2001/C 150/39)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                    20 päivänä helmikuuta 2001
                                                                            Asiassa T-183/98, Jean-François Ferrandi, Euroopan yhteisöjen
                                                                            komission entinen virkamies, kotipaikka Ajaccio (Ranska),
asiassa T-112/98, Mannesmannröhren-Werke AG vastaan                         edustajanaan asianajaja J.-B. Giuseppi, prosessiosoite Luxem-
                 Euroopan yhteisöjen komissio(1)                            burgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                                                                            nään G. Valsesia ja F. Clotuche-Duvieusart), jossa kantaja
(Kumoamiskanne – Kilpailu – Päätös tietojensaantipyynnös-                   vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa
tä – Uhkasakot – Oikeus kieltäytyä antamasta vastausta,                     komission päätöksen, jolla on hylätty kantajan vaatimukset
jossa kilpailusääntöjen rikkominen myönnetään – Ihmisoi-                    ennen Euroopan yhteisöjen palvelukseen tuloa kertyneiden
keuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehty yleissopi-                  eläkeoikeuksien siirrosta, hänen vanhuuseläkkeeseensä sovel-
                                  mus)                                      lettavan kertoimen uudelleen laskemisesta, vakuutusturvasta
                                                                            sairauden varalta ja työkyvyttömyyseläkkeestä, sekä näiden
                           (2001/C 150/38)                                  vaatimusten hylkäämisestä aiheutuneiden vahinkojen korvaa-
                                                                            mista, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                            (yhden tuomarin kokoonpano: P. Mengozzi), kirjaaja: hallinto-
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                         virkamies G. Herzig, on 8.2.2001 antanut tuomion, jonka
                                                                            tuomiolauselma on seuraava:
Asiassa T-112/98, Mannesmannröhren-Werke AG, kotipaikka
Mülheim an der Ruhr (Saksa), edustajinaan asianajajat M. Klus-              1)    Kanne hylätään.
mann ja K. Moosecker, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään K. Wiedner ja                   2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
M. Hilf), jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen                     taan.
tuomioistuin kumoaa neuvoston asetuksen N:o 17 11 artiklan
5 kohdassa tarkoitetussa soveltamismenettelyssä 15.5.1998                   (1) EYVL C 1, 4.1.1999.
tehdyn komission päätöksen C(98)1204, yhteisöjen ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu ensimmäinen jaos-
to), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä
tuomarit A. Potocki, A. W. H. Meij, M. Vilaras ja N. J. Forwood,
kirjaaja: H. Jung, on 20.2.2001 antanut tuomion, jonka
tuomiolauselma on seuraava:
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
1)     Neuvoston asetuksen N:o 17 11 artiklan 5 kohdassa tarkoite-                           TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
       tussa soveltamismenettelyssä 15.5.1998 tehty komission pää-
       tös C(98)1204 kumotaan siltä osin kuin se koskee kantajalle                            1 päivänä helmikuuta 2001
       13.8.1997 osoitetun tietojensaantipyynnön 1.6, 1.7. ja
       2.3. kohdassa esitettyjen kysymysten viimeistä luetelmakohtaa        asiassa T-1/99, T. Port GmbH & Co. KG vastaan Euroopan
       ja 1.8. kohdassa esitettyä kysymystä.                                                     yhteisöjen komissio(1)
2)     Kanne hylätään muilta osin.                                          (Banaanit – Yhteinen markkinajärjestely – Asetus
                                                                            N:o 478/95 – Vientitodistusjärjestelmä – Vahingonkorvaus-
3)     Vastaaja vastaa omista kuluistaan ja se velvoitetaan korvaa-                kanne – Vahingon ja syy-yhteyden osoittaminen)
       maan kaksi kolmasosaa kantajan oikeudenkäyntikuluista, kan-
       tajan vastatessa yhdestä kolmasosasta omista oikeudenkäynti-                                 (2001/C 150/40)
       kuluistaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(1) EYVL C 312, 10.10.1998.
                                                                            Asiassa T-1/99, T. Port GmbH & Co. KG, kotipaikka Hampuri
                                                                            (Saksa), edustajanaan asianajaja G. Meier, vastaan Euroopan
 ---pagebreak--- C 150/22                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      19.5.2001
yhteisöjen komissio (asiamiehinään K.-D. Borchardt ja H. van           tiettyjen yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden kanssa, yhtei-
Vliet), jossa kantaja vaatii korvausta vahingosta, jonka se            söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto),
väittää kärsineensä siitä syystä, että neuvoston asetuksen             toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä
(ETY) N:o 404/93 täydentävistä yksityiskohtaisista säännöistä          tuomarit R. Garcı́a-Valdecasas ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallinto-
yhteisön alueelle tuotavien banaanien tariffikiintiöjärjestelmäs-      virkamies J. Palacio González, on 20.3.2001 antanut tuomion,
tä ja asetuksen (ETY) N:o 1442/93 muuttamisesta 1 päivänä              jonka tuomiolauselma on seuraava:
maaliskuuta 1995 annetulla komission asetuksella (EY)
N:o 478/95 (EYVL L 49, s. 13) otettiin käyttöön vientitodistus-        1)    Kanne hylätään.
järjestelmä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja          2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaa
R. Garcı́a-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke,                 komission oikeudenkäyntikulut.
kirjaaja: johtava hallintovirkamies B. Pastor, on 1.2.2001
antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                       (1) EYVL C 86, 27.3.1999.
1)     Kanne hylätään.
2)     Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 71, 13.3.1999.
                                                                             YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                14 päivänä helmikuuta 2001
                                                                       asiassa T-26/99, Trabisco SA vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissio (1)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 (Kilpailu – Autojen jälleenmyynti – Kantelun hylkääminen
                                                                                – Kumoamiskanne)
                  20 päivänä maaliskuuta 2001
                                                                                (2001/C 150/42)
asiassa T-18/99, Cordis Obst und Gemüse Großhandel
       GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Banaanit – Tuonti AKT-maista ja kolmansista maista –                  Asiassa T-26/99, Trabisco SA, kotipaikka Cognac (Ranska),
Vuosittain myönnettävän määrän laskeminen – Vahingon-                  edustajanaan asianajaja J.-C. Fourgoux, prosessiosoite Luxem-
korvauskanne – Tutkittavaksi ottaminen – WTO:n säännöt                 burgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
– WTO:n sääntöihin ei voida vedota – Harkintavallan                    nään aluksi G. Marenco ja L. Guérin, ja sittemmin Marenco ja
     väärinkäyttö – Yhteisön oikeuden yleiset periaatteet)             F. Siredey-Garnier), joissa kantaja vaatii kumoamaan
                                                                       17.11.1998 tehdyn komission päätöksen, jolla hylättiin EY:n
                          (2001/C 150/41)                              perustamissopimuksen 85 artklaan (josta on tullut EY 81 artik-
                                                                       la) perustuva kantelu, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                       tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                                                                       puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A. Potocki ja
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González,
                                                                       on 14.2.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
Asiassa T-18/99, Cordis Obst und Gemüse Großhandel GmbH,               seuraava:
kotipaikka Ostrau (Saksa), edustajanaan asianajaja G. Meier,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään                    1)    Kanne hylätään.
K.-D. Borchardt ja H. van Vliet), jossa kantaja vaatii korvausta
vahingosta, joka sille on aiheutunut siitä, että komissio on           2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93 soveltamista koskevista
yksityiskohtaisista säännöistä banaanien tuontia yhteisöön
koskevan järjestelmän osalta 28 päivänä lokakuuta 1998                 (1) EYVL C 100, 10.4.1999.
annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2362/98 (EYVL
L 293, s. 32) antanut säännöksiä, joiden kantaja väittää olevan
ristiriidassa maailman kauppajärjestön (WTO) sääntöjen ja


title: Asia T-298/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.1.2012 — Ghost Brand v. SMHV — Procter & Gamble International Operations (GHOST)

text:
               17.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.1.2012 — Ghost Brand v. SMHV — Procter & Gamble International Operations (GHOST)
   (Asia T-298/11) (1)

   2012/C 80/45
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 238, 13.8.2011.


title: Asia C-302/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 6.10.2011 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Valtiontuki — Venetsian ja Chioggian alueille sijaitseville yrityksille myönnetty tuki — Sosiaalikulujen alentaminen — Takaisinperintä)

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 6.10.2011 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-302/09) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Valtiontuki - Venetsian ja Chioggian alueille sijaitseville yrityksille myönnetty tuki - Sosiaalikulujen alentaminen - Takaisinperintä)
   2011/C 347/03
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci ja E. Righini)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato G. Aiello)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Sosiaaliturvamaksujen alentamista koskevien lakien nro 30/1997 ja nro 206/1995 mukaisista Venetsian ja Chioggian alueella sijaitseviin yrityksiin kohdistuvista tukitoimenpiteistä (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 4268; EYVL L 150, 23.6.2000, s. 50) 25.11.1999 tehdyn komission päätöksen 2, 5 ja 6 artiklan noudattamisen edellytyksenä olevien toimenpiteiden toteuttamatta jättäminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut sosiaaliturvamaksujen alentamista koskevien lakien nro 30/1997 ja nro 206/1995 mukaisista Venetsian ja Chioggian alueella sijaitseviin yrityksiin kohdistuvista tukitoimenpiteistä 25.11.1999 tehdyn komission päätöksen 2000/394/EY 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole asetetussa määräajassa toteuttanut kaikkia niitä toimenpiteitä, jotka tarvitaan kyseisellä päätöksellä lainvastaiseksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomaksi todetun tuen perimiseksi takaisin sen saajilta.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 256, 24.10.2009.


title: Asia C-103/10: Kanne 24.2.2010 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/31

         Kanne 24.2.2010 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-103/10)
   2010/C 113/48
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Oliver ja P. Andrade)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY muuttamisesta sen mukauttamiseksi kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) sekä Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta annettuun asetukseen (EY) N:o 1907/2006 18.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/121/EY (1) 2 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle;

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 1.6.2008.

      (1)  EUVL L 396, s. 855.


title: Asia C-261/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Bacău (Romania) on esittänyt 30.5.2014 – Județul Bacău v. Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice

text:
               1.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Bacău (Romania) on esittänyt 30.5.2014 – Județul Bacău v. Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice
   (Asia C-261/14)
   2014/C 292/20
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Bacău

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Județul Bacău

      Vastaaja: Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (EY) N:o 1083/2006 (1) 98 artiklan 2 kohdan toista virkettä tulkittava siten, että jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut ovat silloin, kun niitä sovelletaan rakennerahastoista yhteisrahoitettuihin menoihin julkisia hankintasopimuksia koskevien oikeussääntöjen noudattamatta jättämisen vuoksi, asetuksen (EY) N:o 2988/1995 (2) 4 artiklassa tarkoitettuja hallinnollisia toimenpiteitä, vai ovatko ne saman asetuksen 5 artiklan c alakohdassa tarkoitettuja hallinnollisia seuraamuksia.

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan siten, että rahoitusoikaisut ovat hallinnollisia seuraamuksia, on selvitettävä, sovelletaanko asetuksen (EY) N:o 2988/1995 2 artiklan 2 kohdan toisessa virkkeessä vahvistettua periaatetta, jonka mukaan lievempiä seuraamuksia sovelletaan taannehtivasti.

               3)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan siten, että rahoitusoikaisut ovat hallinnollisia seuraamuksia, onko tilanteessa, jossa rahoitusoikaisuja on sovellettu rakennerahastoista osarahoitettuihin menoihin julkisia hankintasopimuksia koskevien oikeussääntöjen noudattamatta jättämisen vuoksi, asetuksen (EY) N:o 2988/1995 2 artiklan 2 alakohta, luettuna yhdessä asetuksen (EY) N:o 1083/2006 98 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen kanssa, esteenä sille, että jäsenvaltio soveltaa rahoitusoikaisuja, jotka kuuluvat sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamisalaan, joka on tullut voimaan sen ajankohdan jälkeen, jolloin julkisia hankintasopimuksia koskevien oikeussääntöjen väitetty rikkominen on tapahtunut.

      (1)  Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta 11.7.2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1083/2006 (EUVL L 210, s. 25).

      (2)  Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 (EYVL L 312, s. 1).


title: Asia C-152/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 6.12.2012 (Arbeitsgericht Münchenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Johann Odar v. Baxter Deutschland GmbH (Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa — Direktiivi 2000/78/EY — Ikään ja vammaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto — Irtisanomiskorvaus — Sosiaalisuunnitelma, jossa määrätään vammaisille työntekijöille maksettavan irtisanomiskorvauksen määrän pienentämisestä)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 6.12.2012 (Arbeitsgericht Münchenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Johann Odar v. Baxter Deutschland GmbH
   (Asia C-152/11) (1)

   (Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa - Direktiivi 2000/78/EY - Ikään ja vammaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto - Irtisanomiskorvaus - Sosiaalisuunnitelma, jossa määrätään vammaisille työntekijöille maksettavan irtisanomiskorvauksen määrän pienentämisestä)
   2013/C 26/11
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Arbeitsgericht München

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Johann Odar

      Vastaaja: Baxter Deutschland GmbH

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Arbeitsgericht München — Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista annetun direktiivin 2000/78/EY (EYVL L 303, s. 16) 1 artiklan, 6 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohdan ja 16 artiklan tulkinta — Kansallinen säännöstö, jossa sallitaan sulkea pois yrityksen henkilöstöä koskevan sosiaalisuunnitelman mukaisten etuuksien piiristä työntekijöitä, jotka kuuluvat ikäryhmiin, jotka ovat lähellä vanhuuseläkeoikeutta — Kaikenlaisen ikään ja vammaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 2 artiklan 2 kohtaa ja 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä yrityskohtaiseen sosiaaliturvajärjestelmään kuuluvalle säännöstölle, jossa vahvistetaan taloudellisista syistä irtisanottujen yrityksen yli 54-vuotiaiden työntekijöiden osalta, että sen irtisanomiskorvauksen määrä, johon heillä on oikeus, lasketaan aikaisimman mahdollisen eläkkeelle siirtymispäivän perusteella toisin kuin sovellettaessa vakiomenetelmää, jonka mukaan tällainen korvaus perustuu muun muassa palvelusaikaan yrityksessä, niin, että maksettu korvaus on pienempi kuin vakiomenetelmän soveltamiseen perustuva korvaus, mutta kuitenkin vähintään puolet siitä.

               2)

               Direktiivin 2000/78 2 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä yrityskohtaiseen sosiaaliturvajärjestelmään kuuluvalle säännöstölle, jossa vahvistetaan taloudellisista syistä irtisanottujen yrityksen yli 54-vuotiaiden työntekijöiden osalta, että sen irtisanomiskorvauksen määrä, johon heillä on oikeus, lasketaan aikaisimman mahdollisen eläkkeelle siirtymispäivän perusteella toisin kuin sovellettaessa vakiomenetelmää, jonka mukaan tällainen korvaus perustuu muun muassa palvelusaikaan yrityksessä, niin, että maksettu korvaus on pienempi kuin vakiomenetelmän soveltamiseen perustuva korvaus, mutta kuitenkin vähintään puolet siitä, ja jossa tätä toista laskentamenetelmää sovellettaessa otetaan huomioon mahdollisuus saada vamman perusteella maksettua varhaiseläkettä.

      (1)  EUVL C 204, 9.7.2011.


title: Asia T-485/09: Kanne 3.12.2009 — Ranska v. komissio

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/41

         Kanne 3.12.2009 — Ranska v. komissio
   (Asia T-485/09)
   2010/C 37/57
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: E. Belliard, G. de Bergues, B. Cabouat ja R. Loosli-Surrans)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Ranskan toteuttamista väliaikaisista suojatoimenpiteistä, jotka koskevat sellaiselta tilalta, jolla on varmistunut klassinen scrapie-tapaus, peräisin olevien maidon ja maitotuotteiden tuontia Ranskan alueelle 24.9.2009 tehty komission päätös 2009/726/EY on kumottava.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteellaan Ranskan tasavalta vaatii unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan SEUT 263 artiklan nojalla Ranskan toteuttamista väliaikaisista suojatoimenpiteistä, jotka koskevat sellaiselta tilalta, jolla on varmistunut klassinen scrapie-tapaus, peräisin olevien maidon ja maitotuotteiden tuontia Ranskan alueelle 24.9.2009 tehdyn komission päätöksen 2009/726/EY (1).
   Riidanalaisessa päätöksessä määrätään Ranska keskeyttämään niiden väliaikaisten suojatoimenpiteiden soveltaminen, jotka se oli toteuttanut sen vuoksi, että oli julkaistu uusia tieteellisiä lausuntoja, joissa todettiin riski, että ihmiset altistuvat klassiselle scrapielle tartunnan saaneista lammas- ja vuohilaumoista peräisin olevan maidon ja maitotuotteiden käytön vuoksi, kieltääkseen sellaisen maidon ja maitotuotteiden, jotka ovat peräisin sellaiselta tilalta, jolla on varmistunut klassinen scrapie-tapaus, tuomisen Ranskaan ihmisravinnoksi.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että riidanalainen päätös on kumottava sen vuoksi, että ennalta varautumisen periaatetta on loukattu sekä riskin arvioinnin että sen hallinnan osalta.
   Kantaja väittää, että komissio ei ole ottanut huomioon ennalta varautumisen periaatetta riskin arviointivaiheessa, koska se ei ole ottanut huomioon tieteellistä epävarmuutta, joka on edelleen olemassa sen riskin osalta, että muut TSE:t kuin BSE tarttuvat ihmiseen.
   Kantajan mukaan komissio ei ole myöskään ottanut ennalta varautumisen periaatetta huomioon riskin hallintavaiheessa, koska se ei ole toteuttanut mitään toimenpiteitä rajatakseen riskiä siitä, että ihmiset altistuvat klassisen scrapiesin aiheuttajille.

      (1)  EUVL L 258, s. 27.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 12 päivänä syyskuuta 2000 asiassa C-408/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Alankomaiden kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 4 artiklan 5 kohta – Tienkäyttömahdollisuuden tarjoaminen tiemaksua vastaan – Jättäminen arvonlisäverovelvollisuuden ulkopuolelle)

text:
C 316/10                   FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       4.11.2000
Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
J. E. Collins, avustajinaan G. Barling ja D. Anderson), jossa
kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Yhdis-
tynyt kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopi-                                      12 päivänä syyskuuta 2000
muksen mukaisia velvoitteitaan, koska vastoin jäsenvaltioiden
liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhtei-
nen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-                     asiassa C-408/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
ruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen                                          Alankomaiden kuningaskunta (1)
neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 2 artiklaa
ja 4 artiklan 1, 2 ja 5 kohtaa se ei ole kantanut arvonlisäveroa
tiemaksuista, joita peritään maksullisten teiden ja siltojen
                                                                               (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuuden-
käytöstä Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja koska se tämän
                                                                               nen arvonlisäverodirektiivin 4 artiklan 5 kohta – Tienkäyt-
direktiivin rikkomisen vuoksi ei ole tulouttanut komissiolle
                                                                               tömahdollisuuden tarjoaminen tiemaksua vastaan – Jättämi-
vastaavia määriä omina varoina viivästyskorkoineen, yhteisö-
                                                                                nen arvonlisäverovelvollisuuden ulkopuolelle)
jen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitin-
ho de Almeida (esittelevä tuomari), L. Sevón ja R. Schintgen
sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, J.-P. Puissochet,                                           (2000/C 316/18)
P. Jann, H. Ragnemalm, V. Skouris ja F. Macken, julkisasiamies:
S. Alber, kirjaaja: johtavat hallintovirkamiehet D. Louterman-
Hubeau ja H. A. Rühl, on antanut 12.9.2000 tuomion, jonka
tuomiolauselma on seuraava:                                                                       (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
1)     Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
       ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön                      tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
       yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yh-
       denmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta
       1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY                 Asiassa C-408/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
       2 ja 4 artiklan sekä arvonlisäverosta kertyvien omien varojen           nään alun perin H. Michard ja B. J. Drijber ja sittemmin
       lopullisesta yhdenmukaisesta kantomenettelystä 29 päivänä               H. Michard ja H. van Vliet) vastaan Alankomaiden kuningas-
       toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Eura-                 kunta (asiamiehinään C. Wissels ja M. A. Fierstra), jossa kantaja
       tom) N:o 1553/89 ja yhteisöjen omista varoista tehdyn                   vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Alankomaiden
       päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29 päivänä                 kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen
       toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Eura-                 mukaisia velvoitteitaan, koska vastoin jäsenvaltioiden liike-
       tom) N:o 1552/89 mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole               vaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen
       kantanut arvonlisäveroa tiemaksuista, joita peritään maksullis-         arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste
       ten teiden ja siltojen käytöstä tienkäyttäjille suoritetun palvelun     – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
       vastikkeeksi, vaikka sen olisi pitänyt kantaa se silloin, kun           direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 2 ja 4 artiklan
       palvelua ei tarjoa edellä mainitun direktiivin 4 artiklan               säännöksiä se ei ole kantanut arvonlisäveroa tiemaksuista, joita
       5 kohdassa tarkoitettu julkisoikeudellinen yhteisö, ja koska se         peritään tienkäyttäjille suoritettavasta palvelusta, yhteisöjen
       toisaalta ei ole tulouttanut Euroopan yhteisöjen komissiolle            tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́-
       arvonlisäverosta kertyvinä omina varoina viivästyskorkoineen            guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitinho de Almei-
       sitä arvonlisäveroa vastaavia määriä, joka olisi pitänyt kantaa         da (esittelevä tuomari), L. Sevón ja R. Schintgen sekä tuomarit
       edellä mainituista tiemaksuista.                                        P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, P. Jann, H. Rag-
                                                                               nemalm, V. Skouris ja F. Macken, julkisasiamies: S. Alber,
                                                                               kirjaaja: johtavat hallintovirkamiehet D. Louterman-Hubeau ja
                                                                               H. A. Rühl, on antanut 12.9.2000 tuomion, jonka tuomiolau-
2)     Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
                                                                               selma on seuraava:
       velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                               1)    Kanne hylätään.
                                                                               2)    Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeu-
( 1) EYVL C 387, 20.12.1997.                                                         denkäyntikulut.
                                                                               (1) EYVL C 55, 20.2.1998.


title: Asia C-220/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27.10.2016 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Direktiivi 2007/23/EY — Pyroteknisten tuotteiden markkinoille saattaminen — 6 artikla — Direktiivin vaatimusten mukaisten pyroteknisten tuotteiden vapaa liikkuvuus — Kansallinen säännöstö, jossa pyroteknisten tuotteiden markkinoille saattamiselle asetetaan lisävaatimuksia — Velvollisuus tehdä ennakkoilmoitus kansalliselle laitokselle, jolla on toimivalta tarkastaa pyroteknisten tuotteiden käyttöohjeet ja muuttaa niitä)

text:
               9.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/16

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27.10.2016 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-220/15) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Direktiivi 2007/23/EY - Pyroteknisten tuotteiden markkinoille saattaminen - 6 artikla - Direktiivin vaatimusten mukaisten pyroteknisten tuotteiden vapaa liikkuvuus - Kansallinen säännöstö, jossa pyroteknisten tuotteiden markkinoille saattamiselle asetetaan lisävaatimuksia - Velvollisuus tehdä ennakkoilmoitus kansalliselle laitokselle, jolla on toimivalta tarkastaa pyroteknisten tuotteiden käyttöohjeet ja muuttaa niitä))
   (2017/C 006/19)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Kukovec ja A. C. Becker, avustajanaan B. Wägenbaur, Rechtsanwalt)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze, J. Möller ja K. Petersen)

      Tuomiolauselma

               1)

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut pyroteknisten tuotteiden markkinoille saattamisesta 23.5.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/23/EY 6 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on säätänyt mainitussa direktiivissä olevat vaatimukset ylittäen ja aiemmin suoritetusta pyroteknisten tuotteiden vaatimustenmukaisuuden arvioinnista huolimatta yhtäältä, että ensimmäisen räjähdysaineista annetun asetuksen (Erste Verordnung zum Sprengstoffgesetz), sellaisena kuin se on muutettuna 25.7.2013 annetulla lailla, 6 §:n 4 momentissa säädettyä menettelyä on sovellettava mainittuihin tuotteisiin ennen niiden markkinoille saattamista, ja toisaalta, että Bundesanstalt für Materialforschung und prüfungilla (materiaalien tutkimuksesta ja testauksesta vastaava liittovaltion viranomainen) on mainitun säännöksen nojalla toimivalta valvoa ja tarvittaessa muuttaa kyseisten tuotteiden käyttöohjeita.

               2)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 228, 13.7.2015.


title: Asia T-392/06: Kanne 20.12.2006 — Union Investment Privatfonds v. SMHV — Unicre-Cartão International De Crédito (unibanco)

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/31

         Kanne 20.12.2006 — Union Investment Privatfonds v. SMHV — Unicre-Cartão International De Crédito (unibanco)
   (Asia T-392/06)
   (2007/C 42/54)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Union Investment Privatfonds GmbH (Frankfurt am Main, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt H. Keller)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Unicre-Cartão International De Crédito, S.A.
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston valituslautakunnan päätös on kumottava;

               —

               tavaramerkkeihin UniFLEXIO, UniZERO ja UniVARIO perustuva väite sana- ja kuviomerkin ”Unibanco” rekisteröimistä vastaan on hyväksyttävä, ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Unicre-Cartão International De Crédito, S.A.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”unibanco” luokkiin 36 ja 38 kuuluvia palveluita varten (hakemus nro 1 871 896).

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksan kuviomerkit ”UniFLEXIO” ja ”UniVARIO” luokkiin 35 ja 36 kuuluvia palveluita varten, Saksan kuviomerkki ”UniZERO” luokkaan 36 kuuluvia palveluja varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Kantajan menettelyyn liittyvien oikeuksien loukkaaminen, koska tämän esittämiä todisteita tavaramerkin, jossa on osa ”Uni”, käytöstä ei otettu huomioon.


title: Oberlandesgericht Kölnin 4.8.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rangaistusmääräysmenettelyasiassa Arnold Claasenia vastaan (Asia C-313/98)

text:
C 327/8                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          24.10.98
     Komission mukaan tämä vertailu ei selitä sitä, että vii-       Onko sellaisen kansallisen sääntelyn soveltaminen ristirii-
     niä on paikkausistutettu 2 446 hehtaaria.                      dassa maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteel-
                                                                    listen merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päi-
                                                                    vänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen
     Koska Italian viranomaiset eivät kyenneet selvittämään         (ETY) N:o 2081/92 (1) kanssa, jossa kielletään käyttämästä
     asiaa, komissio katsoi, että alueella ºon lainvastaisesti      harhaanjohtavaa tavanomaista maantieteellistä alkuperäni-
     istutuksia, ja saman pinta-alan raivauksella on aiheu-         mitystä eli sellaista viittausta, joka ei ole missään yhtey-
     tettu menoja ilman taloudellista tarkoitustaº, ja se           dessä tuotteen ominaisuuksiin tai sen maantieteelliseen
     vahvisti korjauksen määräksi 31 861 816 140 Italian            alkuperään?
     liiraa kertomalla niiden hehtaarien määrä, jotka katso-
     taan lainvastaisesti istutetuiksi, vuosien 1989 ja 1992        (1) EYVL L 208, 24.7.1992, s. 1.
     Puglialle maksetun keskimääräisen lopetuspalkkion
     arvolla asetuksen (ETY) N:o 1442/88 (7) mukaisesti.
     Italian hallitus katsoo, että korjaus on lainvastainen,
     koska viinikaupan yhteisestä järjestämisestä annetussa
     neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 822/87 (8) ei käsitellä
     kysymystä yksittäistapauksiin sovellettavista taloudelli-      Oberlandesgericht Kölnin 4.8.1998 tekemällään päätök-
     sista seuraamuksista, vaan siinä ainoastaan asetetaan          sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rangaistusmääräys-
     ilman lupaa istutettujen tai paikkausistutettujen viini-                 menettelyasiassa Arnold Claasenia vastaan
     köynnösten osalta velvollisuus tislata näistä viiniköyn-                               (Asia C-313/98)
     nöksistä saatavista rypäleistä saadut tuotteet siten, että
     saadaan alkoholia, jonka alkoholipitoisuus on vähin-                                     (98/C 327/11)
     tään 80 tilavuusprosenttia (6 artiklan 3 kohta ja
     7 artiklan 4 kohta).
                                                                    Oberlandesgericht Köln on pyytänyt 4.8.1998 tekemällään
                                                                    päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo-
     Joka tapauksessa korjatun määrän vähentäminen rai-             mioistuimen kirjaamoon 13.8.1998, Euroopan yhtei-
     vauksesta asetuksen (ETY) N:o 1442/88 mukaisesti               söjen tuomioistuimelta rangaistusmääräysmenettelyasiassa
     maksetun palkkion summasta vaikuttaa perusteetto-              Arnold Claasenia vastaan ennakkoratkaisua seuraavaan
     malta, koska nämä summat on maksettu olemassa ole-             kysymykseen (1):
     vien viiniköynnösten raivauksesta.
(1) EYVL   L 163, 6.6.1998, s. 28.                                  Onko sopimuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisen maksun
(2) EYVL   L 388, 30.12.1989, s. 18.                                suuruuden määrittelyn osalta merkitystä ainoastaan
(3) EYVL   L 94, 28.4.1970, s. 13.                                  kyseessä olevan moottoriajoneuvon tai moottoriajoneu-
(4) EYVL   L 337, 4.12.1990, s. 3.                                  voyhdistelmän akselien lukumäärällä riippumatta siitä,
(5) EYVL   L 350, 14.12.1990, s. 43.                                onko ajoneuvon akseli käytössä ajon aikana vai ylös nos-
(6) EYVL   L 67, 15.3.1990, s. 21.
                                                                    tettuna vai jätetäänkö telit tai nostotelit ottamatta huomi-
(7) EYVL   L 132, 28.5.1988, s. 3.
(8) EYVL   L 84, 27.3.1987, s. 1.                                   oon maksun laskemisessa?
                                                                    (1) Tiettyjen teiden käyttämisestä raskaaseen ajoneuvoliikentee-
                                                                        seen maksettavista maksuista 9.2.1994 tehdyn sopimuksen
                                                                        (Bundesgesetzblatt Teil II, s. 1768) 8 artiklan 1 kohdan tulkin-
                                                                        taa koskeva kysymys.
Bundesgerichtshofin 2.7.1998 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Schutzverband
gegen Unwesen in der Wirtschaft e.V. vastaan Warsteiner
           Brauerei Haus Cramer GmbH & Co. KG
                        (Asia C-312/98)
                                                                    Nederlandse Raad van Staten 10.8.1998 tekemällään pää-
                         (98/C 327/10)                              töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Snellers
                                                                    Auto's BV vastaan Algemeen Directeur van de Dienst
                                                                                Wegverkeer
Bundesgerichtshof on pyytänyt 2.7.1998 tekemällään pää-                                     (Asia C-314/98)
töksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-                                      (98/C 327/12)
tuimen kirjaamoon 12.8.1998, Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimelta asiassa Schutzverband gegen Unwesen in der
Wirtschaft e.V. vastaan Warsteiner Brauerei Haus Cramer
GmbH & Co. KG ennakkoratkaisua seuraavaan kysymyk-                  Nederlandse Raad van State on pyytänyt 10.8.1998 teke-
seen:                                                               mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-


title: Asia C-205/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szombathelyi Városi Bíróság (Unkarin tasavalta) on esittänyt 8.6.2009 — Rikosoikeudenkäynti Eredics Emiliä ym. vastaan

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szombathelyi Városi Bíróság (Unkarin tasavalta) on esittänyt 8.6.2009 — Rikosoikeudenkäynti Eredics Emiliä ym. vastaan
   (Asia C-205/09)
   2009/C 205/34
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Szombathelyi Városi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

   Eredics Emil ym.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kansallinen tuomioistuin pyrkii selvittämään sen käsiteltävänä olevassa rikosasiassa, kuuluuko ”muu kuin luonnollinen henkilö” neuvoston puitepäätöksen 2001/220/YOS 1 artiklan a alakohdassa tarkoitetun ”uhrin” käsitteen alaan, kun otetaan huomioon puitepäätöksen 10 artiklassa tarkoitettu velvollisuus edistää uhrin ja rikoksentekijän välistä rikosasioiden sovittelua, ja se pyytää, että yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-467/05, Dell’Orto, 28.6.2007 antamaa tuomiota selvennetään ja täydennetään.

               2)

               Kansallinen tuomioistuin haluaa tietää neuvoston puitepäätöksen 2001/220/YOS 10 artiklan, jonka mukaan ”kunkin jäsenvaltion on pyrittävä edistämään rikosasioiden sovittelua sellaisten rikosten osalta, joita jäsenvaltio pitää tällaiseen soveltuvina”, osalta, voidaanko käsitettä ”rikosasia” tulkita siten, että se tarkoittaa kaikkia rikoksia, jotka aineelliselta kannalta katsoen ovat oikeudellisesti samanlaisia.

               3)

               Onko puitepäätöksen 2001/220/YOS 10 artiklan 1 kohdassa käytettyä ilmaisua ”kunkin jäsenvaltion on pyrittävä edistämään rikosasioiden sovittelua” tulkittava siten, että rikoksentekijän ja uhrin välisen sovittelun olosuhteiden luominen on mahdollista ainakin ennen kuin ensimmäinen oikeusaste tekee päätöksensä ja että vaatimus tosiseikkojen tunnustamisesta oikeuskäsittelyssä tutkimuksen loppuunsaattamisen jälkeen on yhdenmukainen sovittelun edistämistä koskevan velvollisuuden kanssa, kun muut vaaditut edellytykset täyttyvät?

               4)

               Kansallinen tuomioistuin tiedustelee puitepäätöksen 2001/220/YOS 10 artiklan 1 kohdasta, merkitseekö ilmaus ”kunkin jäsenvaltion on pyrittävä edistämään rikosasioiden sovittelua sellaisten rikosten osalta, joita jäsenvaltio pitää tällaiseen soveltuvina”, että rikosasioissa varmistetaan yleisesti mahdollisuus sovitteluun edellyttäen, että lain mukaiset ennakkoedellytykset täyttyvät ilman tulkintamahdollisuutta. Jos kysymykseen vastataan myöntävästi, onko sellaisen edellytyksen olemassaolo, jonka mukaan ”rikkomuksen luonteen, sen tekotavan ja epäillyn henkilön huomioon ottaen oikeudenkäyntimenettelystä voidaan luopua, tai jos on perusteltua olettaa, että tuomioistuin voi rangaistusta määrätessään arvioida, katuuko tekijä tehokkaasti”, edellä mainitun 10 artiklan säännösten (edellytysten) mukainen?


title: Asia T-64/13: Kanne 4.2.2013 — ANKO v. komissio

text:
               23.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/27

         Kanne 4.2.2013 — ANKO v. komissio
   (Asia T-64/13)
   2013/C 86/46
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Biomichanias (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja B. Christianos)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että sen ei tarvitse palauttaa perusteettomasti saatuna summaa, jonka komissio maksoi sille DOC@HAND-hankkeesta

               —

               toteamaan, että sen ei tarvitse maksaa komissiolle kiinteämääräistä vahingonkorvausta DOC@HAND-hankkeesta

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämä kanne koskee SEUT 272 artiklaan perustuvaa komission vastuuta sopimuksesta nro 508015, joka koskee hankkeen Knowledge Sharing and Decision Support for Healthcare Professionals –hankkeen (DOC@HAND) toteuttamista. Tarkemmin ottaen kantaja väittää, että vaikka se on täyttänyt sopimusvelvoitteensa, komissio edellä mainitun sopimuksen, vilpittömän mielen periaatteen, oikeuksien väärinkäyttöä koskevan kiellon ja suhteellisuusperiaatteen vastaisesti on vaatinut ANKOlle maksettujen summien palauttamista.
   Tästä syystä kantaja väittää ensinnäkin, että sen ei tarvitse palauttaa perusteettomasti saatuna koko sitä summaa, jonka komissio sille maksoi DOC@HAND-hankkeesta, ja toiseksi, että sen ei tarvitse maksaa komissiolle kiinteämääräistä vahingonkorvausta (liquidated damages) DOC@HAND-hankkkeesta.


title: Asia C-574/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 16.11.2011 — Novartis AG v. Actavis Deutschland GmbH & Co KG ja Actavis Ltd.

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 16.11.2011 — Novartis AG v. Actavis Deutschland GmbH & Co KG ja Actavis Ltd.
   (Asia C-574/11)
   2012/C 32/24
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Novartis AG

      Vastapuolet: Actavis Deutschland GmbH & Co KG ja Actavis Ltd.

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko asetuksen (EY) N:o 469/2009 (1) 4 ja 5 artiklaa tulkittava siten, että yksittäiselle vaikuttavalle aineelle (käsiteltävässä asiassa valsartaanille) annetun lisäsuojatodistuksen suoja ulottuu muotoon, johon sisältyy tätä yksittäistä vaikuttavaa ainetta sisältävä yhdistelmä (käsiteltävässä asiassa valsartaani ja hydroklooritiatsidi)?

      (1)  Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 469/2009 (kodifioitu toisinto) (EUVL L 152, s. 1).


title: Asia T-260/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 7.7.2017 – Bank of New York Mellon v. EUIPO – Nixen Partners (NEXEN PULSE)

text:
               18.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 309/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 7.7.2017 – Bank of New York Mellon v. EUIPO – Nixen Partners (NEXEN PULSE)
   (Asia T-260/17) (1)

   (2017/C 309/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 221, 10.7.2017.


title: Asia T-161/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.10.2012 — Arbos v. komissio (Vahingonkorvauskanne — ”Kulttuuri 2000” — ohjelma — Hankkeiden yhteydessä myönnetyt tuet — Erisuuruisten summien maksamista koskevat vaatimukset — Työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta — Tutkimatta jättäminen)

text:
               8.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 379/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.10.2012 — Arbos v. komissio
   (Asia T-161/06) (1)

   (Vahingonkorvauskanne - ”Kulttuuri 2000” — ohjelma - Hankkeiden yhteydessä myönnetyt tuet - Erisuuruisten summien maksamista koskevat vaatimukset - Työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta - Tutkimatta jättäminen)
   2012/C 379/35
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater (Klagenfurt, Itävalta) (edustaja: asianajaja H. Karl)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi L. Pignataro Nolin ja I. Kaufmann-Bühler, sitten L. Pignataro-Nolin ja W. Mölls, ja lopuksi W. Mölls ja D. Roussanov)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan komission velvoittamista maksamaan yhtäältä 38 585,42 euroa 12 prosentin korkoineen 1.1.2001 lukien ja 27 618,91 euroa 12 prosentin korkoineen 1.3.2003 lukien, ja toisaalta 26 459,38 euroa ilman arvonlisäveroa oikeudenkäyntiä edeltäneen menettelyn aikana syntyneistä asianajokuluista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 212, 2.9.2006.


title: Asia T-512/09: Kanne 21.12.2009 — Rusal Armenal v. neuvosto

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/28

         Kanne 21.12.2009 — Rusal Armenal v. neuvosto
   (Asia T-512/09)
   2010/C 80/49
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Rusal Armenal ZAO (edustaja: asianajaja B. Evtimov)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tietynlaisen Armeniasta, Brasiliasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan alumiinifolion tuonnissa ja tässä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 24.9.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 925/2009 on kumottava sikäli kuin se koskee kantajaa

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteellaan kantaja vaatii lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tietynlaisen Armeniasta, Brasiliasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan alumiinifolion tuonnissa ja tässä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 24.9.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 925/2009 (EUVL L 262, s. 1) (jäljempänä riidanalainen asetus) kumoamista sikäli kuin se koskee kantajaa.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää seuraavat viisi kumoamisperustetta, joista yksi perustuu tässä yhteydessä esiin nousevaan lainvastaisuusperusteeseen.
   Ensimmäisellä kumoamisperusteellaan kantaja väittää, että komissio ja neuvosto rikkoivat perusasetuksen (1) 2 artiklan 1-6 kohtaa sekä vuoden 1994 GATT sopimuksen VI artiklan täytäntöönpanoa koskevan sopimuksen (jäljempänä polkumyyntiä koskeva sopimus) 2.1 ja 2.2 artiklaa, koska ne määrittivät kantajalle normaaliarvon, joka perustui kolmannesta vertailumaasta peräisin oleviin tietoihin, minkä vuoksi ne päätyivät pohjimmiltaan virheellisiin päätelmiin polkumyynnistä, kumuloinnista, vahingosta ja syy-yhteydestä Armeniasta peräisin olevan tuonnin osalta. Kantajan mukaan neuvoston ja komission olisi pitänyt määrittää kantajalle normaaliarvo sen omien Armeniaa koskevien tietojen perusteella eikä perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti.
   Kantaja väittää edelleen, että ensimmäisen kumoamisperusteen asiakysymyksen tarkastelua varten unionin yleisen tuomioistuimen on todettava tässä yhteydessä SEUT 277 artiklan (entinen EY 241 artikla) mukaisesti, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohtaa ei sovelleta kantajaan sikäli kuin se oli vertailumaametodologian, jota käytettiin kantajan normaaliarvon määrittämiseen riidanalaisessa asetuksessa, oikeusperustana. Kantaja vetoaa tässä yhteydessä lainvastaisuusperusteeseen, koska se väittää, että sillä on oikeus siihen, että 2 artiklan 7 kohdan soveltamista siihen itseensä tutkitaan tuomioistuimessa, ja koska se väittää, että normaaliarvoa riidanalaisessa asetuksessa koskevat toteamukset, jotka oikeudellisesti perustuvat perusasetuksen 2 artiklan 7 kohtaan, koskevat sitä. Kantajan mukaan on todettava, että kyseistä asetusta ei sovelleta, koska sen soveltaminen kantajaan on polkumyyntiä koskevan sopimuksen, jonka unioni aikoi saattaa osaksi unionin oikeutta monenvälisinä velvoitteina, jotka ovat osa perustamissopimuksia, joihin unioni perustuu, ja jotka sitovat neuvostoa ja komissiota yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan, 2.1 ja 2.2 artiklan vastaista.
   Toisella kumoamisperusteellaan kantaja väittää, että vaikka oletettaisiin, että toimielimet eivät rikkoneet perusasetuksen 2 artiklan 1-6 kohtaa ja polkumyyntiä koskevaa sopimusta, ne rikkoivat perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohtaa ja epäsivät virheellisesti kantajalta markkinatalouskohtelun ja syyllistyivät ilmeisiin tosiseikkojen arviointivirheisiin 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan soveltamisen yhteydessä.
   Kolmannella kumoamisperusteellaan kantaja väittää, että toimielimet rikkoivat perusasetuksen 3 artiklan 4 kohtaa ja tekivät ilmeisen arviointivirheen, koska ne eivät tarkastelleet Armeniaa erikseen väitetysti polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista ja koska ne eivät tässä yhteydessä tarkastelleet perinpohjaisesti Armenian tuotantotoimintaa vuosina 2004–2006 sekä asianomaisten armenialaistuotteiden laatuongelmia tutkimusjaksona tapahtuneen valmistustoiminnan uudelleen käynnistämisen ja uudelleenjärjestelemisen aikana vuonna 2007.
   Neljännellä kumoamisperusteellaan kantaja väittää, että komissio on loukannut yhdenvertaisen kohtelun/syrjimättömyyden periaatetta, joka on perustavanlaatuinen oikeusperiaate, ja syyllistynyt ilmeisiin arviointivirheisiin arvioinnissaan ja perusteluissaan, joilla hylättiin kantajan hintasitoumustarjous ja samanaikaisesti hyväksyttiin brasilialaisen vientiä harjoittavan tuottajan tarjous samankaltaisissa olosuhteissa.
   Viidennellä kumoamisperusteellaan kantaja väittää, että komissio on loukannut yhteisön oikeuden perustavaa laatua olevaa hyvän hallinnon periaatetta ja näin ollen olennaista menettelyllistä vaatimusta, koska se on viitannut julkisesti ja suoraan kantajaan ja vireillä olevaan polkumyyntitutkimukseen ja koska se on väitetysti herättänyt ennakkoluuloa polkumyyntitutkimuksista vastaavissa toimielimissä siten, että kantajan viennille on vahvistettu polkumyyntitulleja.

      (1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL 1996, L 56, s. 1)


title: Asia T-462/14: Kanne 18.6.2014 – EEB v. komissio

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/67

         Kanne 18.6.2014 – EEB v. komissio
   (Asia T-462/14)
   2014/C 315/112
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: European Environmental Bureau (EEB) (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja B. Kloostra)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 8.4.2014 annetun riidanalaisen komission päätöksen

               —

               velvoittamaan komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tällä kanteella kantaja vaatii kumoamaan komission 8.4.2014 antaman päätöksen (Ares (2014) 1102834), jolla jätettiin tutkimatta kantajan pyyntö teollisuuden päästöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/75/EU 32 artiklan mukaista Helleenien tasavallan kansallista siirtymäsuunnitelmaa koskevasta ilmoituksesta annetun komission päätöksen 2013/687/EU sisäisestä uudelleentarkastelusta.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksen N:o 1367/2006 (1) 10 artikla, tarkasteltuna yhdessä kyseisen asetuksen 2 artiklan 1 kohdan g alakohdan kanssa, on lainvastainen. Kantaja väittää, että kun komissio antoi riidanalaisen toimenpiteen, se toimi Århusin yleissopimuksen 9 artiklan 3 kohdan vastaisesti, koska komission soveltamat säännökset – asetuksen N:o 1367/2006 10 artikla tarkasteltuna yhdessä sen 2 artiklan 1 kohdan g alakohdan kanssa – ovat ristiriidassa Århusin yleissopimuksen 9 artiklan 3 kohdan kanssa. Asetuksen N:o 1367/2006 edellä mainittujen säännösten lainvastaisuuden olisi pitänyt johtaa siihen, että komissio olisi ottanut sisäistä uudelleentarkastelua koskevan pyynnön tutkittavaksi.

               2)

               Toinen kanneperuste, jossa väitetään toissijaisesti, että kun komissio antoi riidanalaisen toimenpiteen, se laiminlöi velvollisuuttaan toimia niin yleissopimuksen mukaisesti kuin mahdollista. Kantaja väittää, että komission olisi pitänyt tulkita asetuksen N:o 1367/2006 10 artiklaa ja erityisesti kyseisessä säännöksessä käytettyä sana ”hallintotoimi” Århusin yleissopimuksen 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja että sen olisi pitänyt jättää huomiotta asetuksen N:o 1367/2006 2 artiklan 1 kohdan g alakohdassa vahvistettu ”hallintototoimen” määritelmä, joka on kantajan mukaan liian suppea.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jossa väitetään vielä edelliseenkin nähden toissijaisesti, että kun komissio antoi riidanalaisen toimenpiteen, se toimi asetuksen N:o 1367/2006 2 artiklan 1 kohdan g alakohdan vastaisesti, kun se katsoi, ettei komission päätös 2013/687/EU ollut yksittäistapausta koskeva toimi.

      (1)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL L 264, s. 13)