title: Asland S.A:n 22. 2. 1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-55/95)

text:
13.5.95                FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                  N:o C 119/19
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       kominen: Kantajan mielestä komission kilpailuoikeu
                                                                          dellinen menettely on rangaistuksen luonteinen, koska
Kantaja väittää, että sitä vastaan esitetyt 85 artiklan                   kantajan tulee asettaa rikkomusmenettelyyn kuuluva
rikkomista tarkoittavat havainnot ovat vääriä, sillä ne                   oikeudenkäyntivakuus, kuten jäsenvaltioiden hal
perustuvat virheelliseen tosiseikkojen punnitsemiseen ja                  linto-oikeudellisissa rangaistusmenettelyissä. Yhtei
ovat mitättömiä ilmeisen arviointivirheen vuoksi .                        sön oikeuden mukaan komissio on kuitenkin saman
                                                                          aikaisesti neuvoa-antava ja päättävä elin, ja sillä on
Toiseksi tai vaihtoehtoisesti kantaja väittää, että komissio              toimivalta määrätä rangaistuksia menettelyyn joutu
on laiminlyönyt noudattaa olennaisia menettelysäännöksiä,                 neille yrityksille sillä seurauksella, että valittu menet
koska                                                                     tely ei ole asianmukainen, mikä loukkaa edellä maini
                                                                          tun yleissopimuksen 6 artiklaa.
— kantajaa vastaan esitettyjä rikkomusta tarkoittavia
     havaintoja ei ole perusteltu riittävästi; ja/tai                II. Puolustautumisoikeuksien rikkominen, kantaja esit
                                                                          tää, että hänen oikeuksiaan on hallinnollisen menette
— kantajalta on evätty asianmukainen tilaisuus tulla kuul                lyn aikana selvästi loukattu, koska:
     luksi siltä osin kuin eräitä päätöksessä olevia havaintoja
     rikkomuksista ei ole esitetty väitetiedoksiannossa, joka
     annettiin kantajalle hallinnollisen menettelyn aikana.               1 ) hän ei ole saanut tutustua kaikkiin asiakirjoihin;
                                                                          2 ) kantajaa vastaan esitettyjä syytteitä ei ole perus
                                                                               teltu huolellisesti;
                                                                          3 ) päätökseen sisältyy uusia syytteitä, jotka ovat
Asland S.A:n 22. 2. 1995 Euroopan yhteisöjen komissiota                        erilaisia kuin kantajalle väitetiedoksiannossa esite
                     vastaan nostama kanne                                     tyt syytteet.
                          Asia T-55/95 )
                          (95/C 119/41 )                            III. Päätöksen riittämätön perustelu: Kantaja väittää, ettei
                                                                          komissio ole esittänyt selvästi ja johdonmukaisesti
                                                                          niitä tosiseikkoja ja oikeudellisia perusteita, joihin se
                  (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                          on päätöksensä perustanut, eikä näin kantajalla eikä
                                                                          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella ole mah
Asland S.A. , kotipaikka Barcelona, edustajinaan asianajaja               dollisuutta tietää sen perusteluja .
Antonio Creus Carreras, Barcelona, asianajaja Antonio
Hierro Hernandez Mora, Madrid, ja asianajaja Xavier Ruiz            IV.   Artiklan 85 ensimmäisen kohdan virheellinen sovelta
Calzado, Barcelona, prosessiosoite Brysselissä 78 , Avenue                minen kantajan menettelyyn.
d'Auderghem, on 22 . 2 . 1995 nostanut yhteisöjen ensim
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
                                                                           1 ) Kantaja katsoo ensiksikin, ettei komissio ole
yhteisöjen komissiota vastaan.
                                                                               määritellyt viittaamiaan tosiseikkoja oikealla
                                                                               tavalla, kun se lukee kantajan syyksi osallistumi
Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta:                        sen väitettyyn " Cembureau-sopimukseen" vain,
                                                                               koska sen on todettu osallistuneen kokoukseen,
— mitätöimään kokonaan tai osittain komission 30 . 11 .                        joka edelsi " European Task Forcen " perustamista
     1994 tekemän päätöksen ( 94) 30.77 final;                                 ja olettaen perusteettomasti, että se olisi osallistu
                                                                               nut myös seuraavaan kokoukseen.
— toissijaisesti, kumoamaan edellä mainitun päätöksen
     9 artiklassa Asland S.A:lle määrätyn sakon, mikäli se
                                                                          2 ) Toisena perusteenaan kantaja väittää, että sen
     jäisi voimaan kokonaan tai osittain;
                                                                            - syyksi luetut seikat johtuvat täysin perustelemat
— samoin toissijaisesti alentamaan huomattavasti edellä                        tomasta oikeudellisesta arvioinnista, jonka komis
     mainitun päätöksen 9 artiklassa Asland S.A:lle määrät                    sio on tehnyt toteen näyttämättömien seikkojen
     tyä sakkoa, mikäli se jäisi voimaan kokonaan tai                          perusteella, koska se ei ole todistanut, että osalli
                                                                               stuminen kokoukseen Roomassa toukokuussa
     osittain;
                                                                               1986 olisi EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
                                                                               1 kohdan vastaista .
— velvoittamaan komission korvaamaan Asland S.A:n
     oikeudenkäyntikulut, sisältäen kulut ja korot, jotka
     aiheutuvat sakon koko määrän tai sen osan takaami              V. Toissijaisesti, mitä tulee määrättyyn rangaistukseen,
     sesta tai maksamisesta .                                             kantaja toteaa:
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       1 ) Rangaistusta ei ole perusteltu riittävästi.
Kantaja perustaa kanteensa seuraaviin seikkoihin:                         2 ) Kantajan toimintaan on sovellettu virheellisesti
                                                                               asetuksen N:o 17/62 15 artiklan 2 kohtaa .
  1 . Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista kos
        kevan eurooppalaisen yleissopimuksen 6 artiklan rik              3 ) Yhdenvertaisuusperiaateta on rikottu.
 ---pagebreak--- N:o C 119/20           FI                      Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                       13.5.95
       4) Yritysten tasapuolisen kohtelun periaatetta on                    alle esittämä päätösluonnos, johon kantaja, vaikkei
            rikottu määräämällä sakot ecuissa, jolla on eri                 sitä voikaan näyttää toteen, olettaa seuraavan kap
            vaihtokursseja.                                                 paleen sisältyneen (jota ei sisälly tehtyyn päätök
                                                                            seen):
                                                                            "Huomioon on otettava kreikkalaisten tuottajien
                                                                            väitteet siitä, että he allekirjoittivat sopimukset
Heracles General Cement Companyn 23 . 2. 1995 Euroopan                      sementin ja klinkkerien kaupasta tiettyjen euroop
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                         palaisten tuottajien kanssa olosuhteiden pakosta.
                                                                            Näin ollen komissio katsoo, että sen ei tule määrätä
                          (Asia T-57/95 )                                   sakkoa Titanille eikä Heraclesille niistä kreikka
                           ( 95/C 119/42                                    laista sementtiä ja klinkkereitä koskevista sopimuk
                                                                            sista ja yhdenmukaistetuista menettelytavoista,
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                            joihin 56 kohdassa on viitattu."
Heracles General Cement Company, edustajinaan Kostas                   ja
Loukopoulos, Sebastian Farr ja Ciaran Walker, prosessio
soite Luxemburgissa asianajotoimisto Jos Stoffel, 8, rue
Willy Georgen, L-1636 Luxemburg, on 23 . 2. 1 995                  — velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeu
nostanut yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistu               denkäyntikulut.
imessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta:            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— tutkimaan komission 30 päivänä marraskunta 1994
    päätöksen f 1 ) laillisuuden EY:n perustamissopimuksen         1 ) Komissio teki päätöksensä rikkoen useita olennaisia
    173 artiklan valossa ja julistamaan sen mitättömäksi                menettelysäännöksiä, erityisesti oikeutta tulla kuul
                                                                        luksi.
    EY:n perustamissopimuksen 174 artiklan nojalla, koska
    EY:n perustamissopimusta ja sen soveltamista koskevia
    oikeussääntöjä sekä olennaisia menettelymääräyksiä on          2) Kantaja ei saanut riittävää tilaisuutta esittää komissiolle
    rikottu;                                                            kantaansa sitä vastaan esitetyistä väitteistä. Kantajan
                                                                       vastausta väitetiedoksiantoon tai sitä suullisen käsitte
— kumoamaan EY:n perustamissopimuksen 172 artiklan                      lyn pöytäkirjaa, joka koskee kantajan väliintuloa, ei
    nojalla kantajalle määrätyn sakon tai alentamaan sen               myöskään käännetty komissiossa kreikkalaisesta alku
    määrää olennaisesti
                                                                       peräisversiosta. Näin ollen kantajan näissä asiakirjoissa
                                                                       esittämiä seikkoja ei ole otettu asianmukaisesti
    1 ) ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päättä                huomioon.
         essä, että kanne on 173 artiklan mukaan perusteltu,
         sakko tulee kumota
                                                                   3 ) Komissio teki päätöksensä EY:n perustamissopimuksen
    2) toisaalta, jos ensimmäisen oikeusasteen tuomio                  190 artiklan vastaisesti. Euroopan komissio laiminlöi
         istuin katsoo, että päätös jää voimaan kokonaan tai           perustella riittävästi etenkin seuraavat keskeiset väit
         osittain, kantaja esittää, että sakon määrää tulee            teensä :
         joka tapauksessa olennaisesti alentaa;
— määräämään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui                     — useat järjestelyt, joihin kantaja osallistui, olivat
    men työjärjestyksen 65 ja 66 artiklan nojalla komission                 "yksi ja jatkuva sopimus ",
    esittämään kaikki komission jäsenten tai virkamiesten
    laatimat sisäiset muistiinpanot, muistiot ja asiakirja
                                                                       — kantaja "osallistui välillisesti " Cembureau-sopi
    luonnokset, komission pöytäkirjat sekä kilpailunrajo                  mukseen,
    ituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevän
    neuvoa-antavan komitean lausunnot kokouksista,
    joissa                                                             — niiden sopimusten tarkoitus, joihin kantaja erityi
                                                                           sesti osallistui (Holderbank, Lafarge, edellä mainittu
    1 ) jaettiin komissiolle sekä kilpailunrajoituksia ja                  CBR), oli estää kantajaa myymästä suoraan Eu
         määräävää markkina-asemaa käsittelevälle neuvoa
                                                                           roopan markkinoilla.
         antavalle komitealle kantajan puolustus muilla kie
         lillä kuin alkuperäisenä kreikkalaisena versiona
         sellaisena kuin se oli vastauksessa väitetiedoksian     4) Komissio teki päätöksensä vastoin yhteisön perustavaa
         toon ja suullisen käsittelyn pöytäkirjassa                    laatua olevaa syrjintäkiellon periaatetta, koska se lai
                                                                       minlöi arvioida kantajan olosuhteita yksilöllisesti huoli
    2 ) määritettiin kantajan sakon määrä, erityisesti                 matta siitä, että kantajan olosuhteet olivat huomattavan
         komission kilpailunrajoituksia ja määräävää mark             erilaiset verrattuna muihin päätöksen kohteena ole
         kina-asemaa käsittelevälle neuvoa-antavalle komite           viin.


title: Asia T-23/03: C.A.S. Succhi di Fruttan 29.1.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
5.4.2003                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 83/23
C.A.S. Succhi di Fruttan 29.1.2003 Euroopan yhteisöjen                 Riidanalaisessa päätöksessä komissio katsoo muun muassa,
               komissiota vastaan nostama kanne                        etteivät 32 ATR1-tavaratodistusta olleet aitoja. Komissio hylkä-
                                                                       si kantajan peruutushakemuksen 3 296 190 371 Italian liiran
                                                                       osalta.
                            (Asia T-23/03)
                           (2003/C 83/51)                              Komission päätöksen hylkäävän osan kumoamisen tueksi
                                                                       kantaja väittää, että komissio on loukannut sen oikeutta
                                                                       tutustua asiakirjoihin, koska komissio ei asiakirjoihin tutustu-
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      misen yhteydessä antanut kantajalle tiedoksi ja esittänyt sille
                                                                       kaikkia nyt käsiteltävänä olevan asian kannalta merkityksellisiä
                                                                       asiakirjoja.
C.A.S. Succhi di Frutta, kotipaikka Verona (Italia), on nostanut
                                                                       Kantaja väittää lisäksi, että komissio on loukannut sille tulli-
29.1.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                       koodeksin 239 artiklassa asetettua peruuttamis-/palauttamis-
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                       velvollisuutta 32 väitetysti epäaidon ATR1-todistuksen osalta,
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja D. Ehle.
                                                                       koska Turkin toimivaltaiset tulliviranomaiset olivat tietoisia
                                                                       siitä ja myötävaikuttivat siihen, että kyseiset 32 todistusta
                                                                       annettiin ja rekisteröitiin sekä luovutettiin tavaroiden vientiläh-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             töselvityksen yhteydessä viejälle ja ne olivat perillä siitä, ettei
                                                                       kyseisten tavaroiden alkuperä mahdollisesti ollut Turkki.
–      kumoaa komission 18.10.2002 tekemän päätöksen (REC
       10/01) siltä osin kuin komissio on 32 sellaisen eri
       maahantuonnin osalta, joihin oli liitetty 32 edellytettyä       Komissio on lisäksi rikkonut tullikoodeksin 220 artiklan
       ATR1-tavaratodistusta, kieltäytynyt peruuttamasta/pa-           2 kohdan b alakohtaa, koska Turkin toimivaltaiset tulliviran-
       lauttamasta jälkitullauksin kannettuja tuontitulleja            omaiset tiesivät tai niiden olisi ainakin kohtuudella pitänyt
       3 296 190 371 Italian liiran arvosta                            tietää, etteivät toimitukset, joista 32 ATR1-todistusta oli
                                                                       annettu, olleet peräisin Turkista, joten kantaja on toiminut
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.            tavarat maahantuodessaan hyvässä uskossa eikä se ollut tietoi-
                                                                       nen Turkin tulliviranomaisten virheellisestä menettelystä.
                                                                       (1 ) Turkista peräisin olevien maataloustuotteiden tuonnista yhteisöön
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                         22 päivänä joulukuuta 1986 annettu neuvoston asetus (ETY)
                                                                            N:o 4115/86 (EYVL L 380, s. 16).
Asetuksella N:o 4115/86 (1) ETA-sopimuksen liitteessä II mai-
nituilta, Turkista peräisin olevilta tavaroilta poistettiin muuta-
mia poikkeuksia lukuunottamatta tullit.
Kantaja, joka on italialainen yritys, joka jalostaa muun muassa
maahantuotuja hedelmämehutiivisteitä, päästi 5.4.1995 ja
20.11.1997 välisenä aikana markkinoille vapaaseen liikkee-             Marco de Stefanon 28.1.2003 Euroopan yhteisöjen komis-
seen sellaisia omena- ja päärynämehutiivisteitä, joiden alkupe-                           siota vastaan nostama kanne
räksi ilmoitettiin Turkki. Kantajan mukaan lähetyksiin oli
liitetty asianmukaiset asiakirjat ATR1-tavaratodistukset mu-
kaan lukien. Vuonna 1998 Ravennan tulliviranomaiset esittivät                                       (Asia T-25/03)
kantajalle luettelon ATR1-tavaratodistuksista. Turkin tullivi-
ranomaisten käynnistämän todistusten aitoutta ja oikeellisuut-
ta koskevan tutkinnan perustella kantajaa syytettiin siitä, että                                   (2003/C 83/52)
se oli tuonut maahan omenamehutiivistettä väärennetyillä
ATR1-tavaratodistuksilla. Samalla kantajalta kannettiin tuonti-
tullit jälkitullauksin.                                                                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantaja haki muutosta Ravennan toimivaltaisten tulliviran-
omaisten tekemiin tullauspäätöksiin. Samalla se teki tullikoo-         Marco de Stefano, kotipaikka Bryssel, on nostanut 28.1.2003
deksin 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 239 artiklan               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
nojalla peruutushakemuksen. Italian veroviranomaiset toimit-           messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
tivat jällitullauksin kannettujen tuontitullien peruuttamista          jan edustajina ovat asianajajat Georges Vandersanden ja Guy
koskevan päätöksen komission ratkaistavaksi.                           Verbrugge.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 19 päivänä helmikuuta 1998, asiassa C-8/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 90/434/ETY - Direktiivin täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
11.4.98               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 113/5
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                       (viides jaosto),                                                   (kuudes jaosto),
                19 päivänä helmikuuta 1998,                                        19 päivänä helmikuuta 1998,
asiassa C-318/96 (Verwaltungsgerichtshofin esittämä               asiassa C-8/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
ennakkoratkaisupyyntö), SPAR Österreichische Waren-                                   Helleenien tasavalta (1)
handels AG vastaan Finanzlandesdirektion für Salzburg (1)
                                                                  (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-
(Kuudennen direktiivin 33 artikla Ð Arvonlisävero Ð               tiivi 90/434/ETY Ð Direktiivin täytäntöönpanon laimin-
Kauppakamarin toimintaa varten perittävä maksu (Kam-                                            lyönti)
                         merumlage))
                                                                                (98/C 113/12)
                        (98/C 113/11)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                      yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                  Asiassa C-8/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                                                                  nään Dimitrios Gouloussis) vastaan Helleenien tasavalta
Asiassa C-318/96, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta)         (asiamiehinään Paraskevi Skandalou ja Nana Dafniou),
on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan               jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan,
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak-          että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut EY:n perusta-
seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa       missopimuksen ja eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koske-
asiassa SPAR Österreichische Warenhandels AG vastaan              viin sulautumisiin, diffuusioihin, varojen siirtoihin ja osak-
Finanzlandesdirektion für Salzburg ennakkoratkaisun               keiden vaihtoihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestel-
jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu-             mästä 23 päivänä heinäkuuta 1990 annetun neuvoston
kaistamisesta Ð yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhden-         direktiivin 90/434/ETY (EYVL L 225, 20.8.1990, s. 1)
mukainen määräytymisperuste Ð 17 päivänä toukokuuta               mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä
1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/              määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
ETY (EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1) 17 ja 33 artiklan tul-          miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, ja toissi-
kinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien        jaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann sekä              komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toi-
tuomarit D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet (esittelevä tuo-       mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Ragne-
mari), P. Jann ja L. Sevón, julkisasiamies: S. Alber, kir-        malm sekä tuomarit R. Schintgen, P. J. G. Kapteyn,
jaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 19.2.1998         J. L. Murray ja G. Hirsch (esittelevä tuomari), julkisasia-
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                        mies: P. LeÂger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 19.2.1998
                                                                  tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu-
kaistamisesta Ð yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhden-         1) Helleenien tasavalta ei ole noudattanut eri jäsenvalti-
mukainen määräytymisperuste Ð 17 päivänä toukokuuta                    oissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, diffuusi-
1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/                   oihin, varojen siirtoihin ja osakkeiden vaihtoihin sovel-
ETY ja erityisesti sen 17 artiklan 2 kohdan ja sen 33 artik-           lettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23 päivänä hei-
lan kanssa ei ole ristiriidassa sellainen Kammerumlagen                näkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/434/
kaltainen maksu, josta säädetään Handelskammergesetzin                 ETY 12 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan,
57 §:n 1Ð6 momentissa ja joka niiden kauppakamarin                     koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kysei-
jäsenten, joilla on vähintään tietynsuuruinen liikevaihto,             sen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-
on maksettava ja joka lähtökohtaisesti lasketaan sen                   tuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
arvonlisäveron perusteella, joka sisältyy näille toimitettu-
jen tavaroiden ja palvelujen hintaan ja jota ei voida vähen-
tää siitä arvonlisäverosta, joka näiden on maksettava suo-        2) Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
rittamistaan liiketoimista.                                            denkäyntikulut.
(1) EYVL C 336, 9.11.1996.                                        (1) EYVL C 94, 22.3.1997.


title: Asia C-42/12 P: Valitus, jonka Václav Hrbek on tehnyt 27.1.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-434/10, Václav Hrbek v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 15.11.2011 antamasta tuomiosta

text:
               31.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/17

         Valitus, jonka Václav Hrbek on tehnyt 27.1.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-434/10, Václav Hrbek v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 15.11.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-42/12 P)
   2012/C 98/29
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Václav Hrbek (edustaja: advocate M. Sabatier)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Outdoor Group Ltd (The)

      Vaatimukset

               —

               Valitus on hyväksyttävä ja unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-434/120 antama tuomio on kumottava kokonaisuudessaan unionin tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan ja sen työjärjestyksen 113 artiklan mukaisesti.

               —

               Asia on ratkaistava lopullisesti, jos se on ratkaisukelpoinen, siten, että kumotaan SMHV:n väiteosaston asiassa B 1 276 69229.9.2009 tekemä päätös ja sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMVH) toisen valituslautakunnan asiassa R 1441/2009-2 8.7.2010 tekemä päätös, ja velvoitettava vastapuolet korvaamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa, unionin tuomioistuimessa ja SMHV:ssa käydyssä väitemenettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut työjärjestyksen 122 artiklan mukaisesti.

               —

               Vaihtoehtoisesti, jos asia ei ole ratkaisukelpoinen, palautettava asia unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi unionin tuomioistuimen vahvistamien sitovien arviointiperusteiden mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja katsoo, että valituksenalaisessa tuomiossa on tulkittu ja sovellettu virheellisesti yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (1), sellaisena kuin se on muutettuna (korvattu 26.2.2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 207/200 (2) 9, joka tuli voimaan 13.4.2009) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa.

                  Valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin ei arvioinut kysymyksessä olevia tavaramerkkejä ”kokonaisvaltaisen arvioinnin” tai ”kokonaisvaikutelman” arviointiperusteiden nojalla.

               Unionin yleinen tuomioistuin ei noudattanut edellä mainittua periaatetta, vaan perusti arviointinsa yksinomaan siihen, että tavaramerkeillä on yhteinen osatekijä ”ALPINE”. Se pelkästään katsoi, että verrattavina olevat kaksi tavaramerkkiä ovat samankaltaisia, kun niissä molemmissa on sanaosa ”ALPINE”, tutkimatta tavaramerkkejä kokonaisuutena ja
                     selittämättä
                  , minkä vuoksi muut sana- ja kuvio-osat kokonaisuudessaan eivät riitä sulkemaan pois sekaannusvaaraa.

                  Valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin jätti valituksenalaisessa tuomiossa huomioon ottamatta eräitä erittäin tärkeitä ja merkityksellisiä tekijöitä yhtäältä ja soveltamatta eräitä hyvin tärkeitä arviointiperusteita toisaalta, erityisesti sanaosan ”ALPINE” erottamiskykyä ja kuvailevuutta.

               Unionin yleinen tuomioistuin ei tehnyt päätelmää sanan ”alpine” merkityksestä kaikilla Euroopan unionin kielillä. Unionin yleinen tuomioistuin ei myöskään tehnyt oikeudellisia johtopäätöksiä sanan ”alpine” selkeää merkitystä koskevista omista toteamuksistaan, eikä se tehnyt selvästi päätelmää sanan ”alpine” erottamiskyvyn puutteesta ja kuvailevuudesta, kun otetaan huomioon, että sanaosan väitetty heikko erottamiskyky tai väitetty heikko kuvailevuus eivät voi sulkea pois sekaannusvaaraa. Unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että ”ALPINE” oli molempien tavaramerkkien hallitseva osatekijä ottamatta huomioon sitä, että aiempi tavaramerkki ”ALPINE” ei ollut erottamiskykyinen tai ainakin sen erottamiskyky oli hyvin heikko. Valituksenalaiseen tuomioon sisältyvää päättelyä rasittaa ristiriita, joka johti siihen, että unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että kysymyksessä olevat tavaramerkit olivat merkityssisällöltään samankaltaiset ottamatta huomioon sitä, että aiempi tavaramerkki ”ALPINE” ei ollut erottamiskykyinen tai ainakin sen erottamiskyky oli hyvin heikko. Sanaosan ”ALPINE” merkityssisällön vertailu on merkityksetön erottamiskyvyn puuttumisen vuoksi.

                  Valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin ei valituksenalaisessa tehnyt asianmukaisia oikeudellisia päätelmiä omista kohdeyleisön tarkkaavaisuusastetta koskevista toteamuksistaan.

               Unionin yleinen tuomioistuin ei voinut syyllistymättä ristiriitaisuuteen katsoa hiihtoasujen, hiihtojalkineiden, päähineiden, selkäreppujen ja reppujen osalta, että osa kohdeyleisöstä koostuu huolellisista ja erityisen tarkkaavaisista kuluttajista ja vahvistaa, että tavaramerkit ja tavarat olivat samankaltaisia.

                  Valittaja katsoo, että valituksenalaisessa tuomiossa tosiseikat on otettu vääristyneellä tavalla huomioon ja että perusteluvelvollisuus on laiminlyöty tavaroiden vertailussa.

               Unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että valittaja ei esittänyt erityisiä väitteitä, joilla valituslautakunnan päätelmiä olisi voitu horjuttaa. Mitä tulee kysymyksessä olevien tavaroiden ja palvelujen samankaltaisuuden asteen arviointiin, ei voida ottaa huomioon sellaista, mikä ei perustu näyttöön tai ei ole yleisesti tunnettua. Todistustaakka sen osoittamiseksi, että tavarat ja palvelut ovat samankaltaisia, on väitteen esittäjällä eikä sen tavaramerkin haltijalla, jonka rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi haetaan. Unionin yleisen tuomioistuimen on esitettävä ratkaisunsa oikeudellinen perusta ja perusteltava ratkaisunsa. Unionin yleinen tuomioistuin ei osoittanut, että asianomaiset tavarat ovat samoja, samankaltaisia tai toisiaan täydentäviä markkinoilla, vaan ainoastaan esitti väitteen esittämättä olettamalleen mitään perusteita tai esimerkkejä sen tueksi.

      (1)  EYVL L 11, s. 1.

      (2)  EUVL L 78, s. 1


title: Asia F-44/09: Kanne 17.4.2009 — Brigitte Knöll v. Europol

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/64

         Kanne 17.4.2009 — Brigitte Knöll v. Europol
   (Asia F-44/09)
   2009/C 180/118
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Brigitte Knöll (Hochheim am Main, Saksa) (edustaja: asianajaja P. de Casparis)

      Vastaaja: Euroopan poliisivirasto (Europol)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Päätöksen, joka on tehty 12.6.2008 ja jolla kantajalle ilmoitettiin, ettei hänelle voida tarjota vakinaista työsuhdetta, sekä 7.1.2009 tehdyn päätöksen, jolla hylättiin ensimmäisestä päätöksestä tehty oikaisuvaatimus, kumoaminen

      Vaatimukset

               —

               Päätös, joka on tehty 12.6.2008 ja jolla vastaaja ilmoitti kantajalle, ettei hänelle voida tarjota vakinaista työsuhdetta, sekä oikaisuvaatimuksen johdosta 7.1.2009 tehty päätös, jolla kantajan 12.6.2008 tekemästä päätöksestä esittämät oikaisuvaatimusperusteet todettiin perusteettomiksi, on kumottava

               —

               Europol on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-793/14: Kanne 4.12.2014 – Tempus Energy ja Tempus Energy Technology v. komissio

text:
               9.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 81/21

         Kanne 4.12.2014 – Tempus Energy ja Tempus Energy Technology v. komissio
   (Asia T-793/14)
   (2015/C 081/28)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Tempus Energy Ltd (Reading, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Tempus Energy Technology Ltd (Cheltenham, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat J. Derenne, J. Blockx, C. Ziegler ja M. Kinsella)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen

               —

               määräämään, että vastaaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteellaan kantajat vaativat asiassa SA.35980 (2014/N-2) – Yhdistynyt kuningaskunta, sähkömarkkinoiden uudistus – kapasiteettimarkkinat – 23.7.2014 tehdyn komission päätöksen C(2014) 5083 final kumoamista.
   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jossa väitetään, että jättäessään aloittamatta virallisen tutkintamenettelyn komissio on rikkonut SEUT 108 artiklan 2 kohtaa, loukannut syrjintäkiellon periaatetta, suhteellisuusperiaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta sekä arvioinut tosiseikat virheellisesti. Kantajat katsovat, että

                           —

                           komissio on laiminlyönyt selvittää asianmukaisesti kysyntäjouston mahdollisen merkityksen Yhdistyneen kuningaskunnan kapasiteettimarkkinoilla

                           —

                           kysyntäjoustoa koskevien sopimusten kestoajan rajoitukset kapasiteettimarkkinoilla loukkaavat luottamuksensuojan ja syrjintäkiellon periaatteita sekä perustuvat tosiseikkojen virheelliseen arviointiin

                           —

                           kysyntäjoustoa soveltavien toimijoiden velvoittaminen valitsemaan siirtymävaiheen markkinoiden huutokauppojen ja pysyvien markkinoiden huutokauppojen väliltä loukkaa luottamuksensuojan ja syrjintäkiellon periaatteita

                           —

                           kapasiteettimarkkinoiden kustannusten perimisessä sovellettava menettely loukkaa syrjintäkiellon ja luottamuksensuojan periaatteita ja suhteellisuusperiaatetta

                           —

                           se, että pysyvien kapasiteettimarkkinoiden huutokaupoissa käytetään kestoltaan avoimia eikä määräaikaisia tehotilanteen vaihteluja, on vastoin syrjintäkiellon ja luottamuksensuojan periaatteita

                           —

                           tarjousajan takauksen vaatiminen edellytyksenä kapasiteettimarkkinoiden huutokauppoihin pääsylle loukkaa syrjintäkiellon ja luottamuksensuojan periaatteita

                           —

                           se, ettei kapasiteettimarkkinoilla myönnetä lisäpalkkioita kysyntäjoustolla saavutetuista siirto- ja jakelukustannusten säästöistä, loukkaa syrjintäkiellon ja luottamuksensuojan periaatteita.

               2)

               Toinen kanneperuste, jossa väitetään, että komissio on laiminlyönyt esittää päätöksessä riittävät perustelut.


title: Asia T-29/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2012 — Bauer v. SMHV — BenQ Materials (Daxon) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Daxon rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki DALTON — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/44

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2012 — Bauer v. SMHV — BenQ Materials (Daxon)
   (Asia T-29/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Daxon rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki DALTON - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2013/C 26/85
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Erika Bauer (Schaufling, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Merz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: K. Klüpfel)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: BenQ Materials Corp. (Gueishan Taoyuan, Taiwan)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 9.11.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 2191/2010-2), joka koskee Erika Bauerin ja BenQ Materials Corp.:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Alva Management GmbH hyväksytään kantajaksi Erika Bauerin sijaan.

               2)

               Kanne hylätään.

               3)

               Alva Management velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 80, 17.3.2012.


title: Asia T-86/17 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 6.4.2017 – Le Pen v. parlamentti (Väliaikainen oikeussuoja — Euroopan parlamentin jäsen — Maksettujen parlamentin avustajakorvausten takaisinperintä kuittaamalla — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               6.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 6.4.2017 – Le Pen v. parlamentti
   (Asia T-86/17 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Euroopan parlamentin jäsen - Maksettujen parlamentin avustajakorvausten takaisinperintä kuittaamalla - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2017/C 178/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Marion Anne Perrine Le Pen (Saint-Cloud, Ranska) (edustajat: asianajajat M. Ceccaldi ja J.-P. Le Moigne)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: G. Corstens ja S. Seyr)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 278 ja 279 artiklaan perustuva hakemus parlamentin pääsihteerin 5.12.2016 tekemän päätöksen, jolla on todettu, että kantajalle on maksettu perusteettomasti 298 497,87 euroa ja että se on perittävä takaisin kantajalta, sekä tämän päätöksen johdosta 6.12.2016 annetun veloitusilmoituksen nro 2016-1560 täytäntöönpanon lykkäämisestä.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-159/04: DioikitikoProtodikeio Ioanninonin 26.11.2003 tekemälläänpäätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa CARFOUR MARINOPOULOS AEvastaan 1) Helleenien tasavalta ja 2) Nomarchiakis Autodioikiseos Ioanninon

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/48

         Dioikitiko Protodikeio Ioanninonin 26.11.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa CARFOUR MARINOPOULOS AE vastaan 1) Helleenien tasavalta ja 2) Nomarchiakis Autodioikiseos Ioanninon
   (Asia C-159/04)
   (2004/C 106/84)
   Dioikitiko Protodikeio Ioanninon on pyytänyt 26.11.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 29.3.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa CARFOUR MARINOPOULOS AE vastaan 1) Helleenien tasavalta ja 2) Nomarchiakis Autodioikiseos Ioanninon seuraaviin kysymyksiin:

               a)

               Onko tämän ennakkoratkaisupyynnön perusteluissa mainittu edellytys siitä, että bake-off -tuotteiden kaupanpitämiseksi on ensin saatava lupa, EY:n perustamissopimuksen 28 artiklassa tarkoitettu määrällisiä rajoituksia vaikutuksiltaan vastaava toimenpide?

               b)

               Jos katsottaisiin, että kyse on määrällisestä rajoituksesta, kysytään, onko edellytyksellä, jonka mukaan ennen leipomotoiminnan aloittamista on hankittava asiaa koskeva lupaa, vain laadullinen tavoite eli että sillä ainoastaan laadullisesti varmistetaan se, mikä koskee kaupan pidettävän leivän ominaisuuksia (tuoksua, makua, väriä ja kuoren ulkonäköä) sekä ravintoarvoa (asia C-325/00, komissio vastaan Saksan liittotasavalta, tuomio 5.11.2002), vai tavoitellaanko sillä kuluttajan ja kansanterveyden suojelemista leivän laadun mahdolliselta muuttumiselta (StE 3852/2002)?

               c)

               Ottaen huomioon, että edellä mainittu rajoitus koskee erotuksetta sekä kotimaisia että yhteisön bake-off -tyyppisiä tuotteita, kysytään, onko olemassa yhtymäkohtaa yhteisön oikeuden kanssa ja voiko tämä rajoitus suoraan tai välillisesti vaikuttaa edellä mainittujen tuotteiden jäsenvaltioiden väliseen vapaaseen liikkuvuuteen tosiasiallisesti tai mahdollisesti?


title: Asia C-240/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landesgericht Korneuburg – Itävalta) – Eleonore Prüller-Frey v. Norbert Brodnig ja Axa Versicherung AG (Ennakkoratkaisupyyntö — Lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuu onnettomuustapauksissa — Vahingonkorvauskanne — Montrealin yleissopimus — Asetus (EY) N:o 2027/97 — Vastikkeeton kiinteistön omistajan suorittama lento, jonka tarkoituksena on kyseisen kiinteistön esitteleminen mahdolliselle ostajalle — Asetus (EY) N:o 864/2007 — Kansallisen oikeuden mukainen suora kanne vastuuvakuutuksen antajaa vastaan)

text:
               3.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landesgericht Korneuburg – Itävalta) – Eleonore Prüller-Frey v. Norbert Brodnig ja Axa Versicherung AG
   (Asia C-240/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuu onnettomuustapauksissa - Vahingonkorvauskanne - Montrealin yleissopimus - Asetus (EY) N:o 2027/97 - Vastikkeeton kiinteistön omistajan suorittama lento, jonka tarkoituksena on kyseisen kiinteistön esitteleminen mahdolliselle ostajalle - Asetus (EY) N:o 864/2007 - Kansallisen oikeuden mukainen suora kanne vastuuvakuutuksen antajaa vastaan))
   (2015/C 363/17)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landesgericht Korneuburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Eleonore Prüller-Frey

      Vastaajat: Norbert Brodnig ja Axa Versicherung AG

      Tuomiolauselma

               1)

               Matkustajien ja heidän matkatavaroidensa ilmakuljetusta koskevasta lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta 9.10.1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2027/97, sellaisena kuin se on muutettuna 13.5.2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 889/2002, 2 artiklan 1 kohdan a ja c alakohtaa ja eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä 28.5.1999 Montrealissa allekirjoitetun yleissopimuksen, joka hyväksyttiin Euroopan unionin puolesta neuvoston 5.4.2001 tekemällä päätöksellä 2001/539/EY, 1 artiklan 1 kappaletta on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että sellaisen henkilön, joka oli ilma-aluksessa, jolla oli sama nousu- ja laskeutumispaikka erään jäsenvaltion alueella ja jota lentäjä kuljetti vastikkeetta lennolla, jonka tarkoituksena oli ilmasta käsin tarkastella kiinteistöä tämän ilma-aluksen lentäjän kanssa suunnitellun kiinteistökauppahankkeen yhteydessä, ja joka sai ruumiinvammoja koneen pudottua maahan, esittämää vahingonkorvausvaatimusta tutkitaan Montrealin yleissopimuksen 17 artiklan nojalla.

               2)

               Sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavasta laista 11.7.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 864/2007 (Rooma II) 18 artiklaa on tulkittava siten, että siinä sallitaan pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa vahingonkärsijän nostaa suora kanne korvausvastuussa olevan tahon vakuutuksenantajaa vastaan, kun tällaisesta kanteesta säädetään sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen sovellettavassa laissa, riippumatta siitä, mitä sopimuspuolten valitsemassa, tähän vakuutussopimukseen sovellettavassa laissa säädetään.

      (1)  EUVL C 261, 11.8.2014.


title: Asia C-152/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 20.3.2007 — Arcor AG & Co. KG v. Bundesrepublik Deutschland

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 20.3.2007 — Arcor AG & Co. KG v. Bundesrepublik Deutschland
   (Asia C-152/07)
   (2007/C 140/12)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesverwaltungsgericht
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Arcor AG & Co. KG

      Vastaaja: Bundesrepublik Deutschland

      Asian käsittelyyn osallistui: Deutsche Telekom AG
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28.6.1990 annettua komission direktiiviä 90/388/ETY — kilpailudirektiiviä (1) — ja televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi 30.6.1997 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 97/33/EY — yhteenliittämisdirektiiviä (2) — tulkittava niin, että jäsenvaltion sääntelyviranomainen ei voinut vuonna 2003 velvoittaa yleisen televerkon kanssa yhteenliitetyn verkon operaattoria maksamaan määräävässä markkina-asemassa olevalle teleoperaattorille korvausta tilaajaliittymän tarjoamisesta syntyvän alijäämän tasapainottamiseksi?
   Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
   Onko kansallisen tuomioistuimen otettava huomioon menettelyssä, joka koskee operaattorin käytön hyväksymistä, että tällainen velvoite, joka on jäsenvaltion lainsäädännön mukainen, on yhteisön oikeuden vastainen?

      (1)  EYVL L 192, s. 10.

      (2)  EYVL L 199, s. 32.


title: Asia T-425/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2011 — Häfele v. SMHV (Mixfront) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Mixfront rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2011 — Häfele v. SMHV (Mixfront)
   (Asia T-425/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin Mixfront rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)
   2012/C 32/47
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Häfele GmbH & Co. KG (Nagold, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Eck ja J. Dönch)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi S. Schäffner, sitten R. Manea ja lopuksi A. Pohlmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 30.6.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 338/2010-1), joka koskee hakemusta sanamerkin Mixfront rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Häfele GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 317, 20.11.2010.


title: Asia T-234/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.11.2009 — Torresan v. SMHV — Klosterbrauerei Weissenohe (CANNABIS) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki CANNABIS — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta))

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/22

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.11.2009 — Torresan v. SMHV — Klosterbrauerei Weissenohe (CANNABIS)
   (Asia T-234/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki CANNABIS - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta))
   2010/C 11/40
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Giampietro Torresan (Rothenburg, Sveitsi) (edustaja: asianajaja G. Recher)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: P. Bullock ja O. Montalto)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG (Weissenohe, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli ja R. Cartella)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n toisen valituslautakunnan 29.6.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 517/2005-2), joka koskee Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG:n ja Giampietro Torresanin välistä mitättömyysmenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Giampietro Torresan velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 261, 28.10.2006.


title: Asia C-87/07: Kanne 15.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Maltan tasavalta

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/25

         Kanne 15.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Maltan tasavalta
   (Asia C-87/07)
   (2007/C 82/46)
   Oikeudenkäyntikieli: malta
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Condou Durande ja K. Xuereb)

      Vastaaja: Maltan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Maltan tasavalta ei ole noudattanut oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Maltan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 3.12.2005.

      (1)  EUVL L 251, s. 12.


title: Asia C-210/01: Euroopan yhteisöjen komission 22.5.2001 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
28.7.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 212/15
3.    Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: onko EY:n           tiivien täytäntöönpanolle säädettyjä määräaikoja. Tämä määrä-
      perustamissopimuksen 48 artiklan kanssa ristiriidassa se,          aika on päättynyt 15.6.1999, mutta Italian tasavalta ei ole
      että Luxemburgissa asuvalla EY:n virkamiehellä, jonka              antanut tarvittavia säännöksiä noudattaakseen komission vaa-
      kotipaikan katsotaan olevan Saksassa ja joka maksaa                timuksissa mainittua direktiiviä.
      kotiapulaisesta maksuja Luxemburgin lakisääteiseen elä-
      kevakuutusjärjestelmään, ei ole oikeutta tuloverolain
      10 §:n 1 momentin 8 alakohdan mukaiseen erityiskuluvä-
      hennykseen?                                                        (1) EYVL L 71, 10.3.1998, s. 1.
4.    Jos neljänteen kysymykseen vastataan myöntävästi: voi-
      daanko asiassa C-112/91, Werner, 26.1.1993 annetussa
      tuomiossa (Kok. 1993, s. I-429 ja I-463) vahvistettuja
      periaatteita soveltaa nyt esillä olevassa asiassa?
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 23.5.2001 Euroopan
                                                                                unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-211/01)
                                                                                (2001/C 212/26)
Euroopan yhteisöjen komission 22.5.2001 Italian tasaval-
                   taa vastaan nostama kanne
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.5.2001 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
                          (Asia C-210/01)                                neuvostoa vastaan. Kantajan edustaja on M. Wolfcarius ja
                                                                         prosessiosoite Luxemburgissa.
                          (2001/C 212/25)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuin
Euroopan yhteisöjen komissio on 22.5.2001 nostanut kanteen
Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistui-              –     kumoaa neuvoston 19.3.2001 tekemät päätökset kulje-
messa. Kantajan asiamiehinä ovat Hans Støvlbaek ja Roberto                     tusta koskevien sopimusten tekemisestä yhteisön ja Unka-
Amorosi.                                                                       rin ja Bulgarian (1) välillä siltä osin kuin sopimukset
                                                                               perustuvat EY 93 artiklaan, koska oikea ja riittävä oikeu-
                                                                               dellinen perusta on EY 71 artikla,
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin                                                                     –     pysyttää voimassa näiden sopimusten vaikutukset siihen
                                                                               asti kunnes neuvosto tekee uudet toimet,
–     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut neuvoston
      direktiivin 92/75/ETY täytäntöönpanemiseksi kotitalous-            –     velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      lamppujen energiankulutusmerkinnän osalta 27 päivänä
      tammikuuta 1998 annetun komission direktiivin
      98/11/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
      antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin nou-           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      dattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
      määräyksiä tai ei ole ainakaan ilmoittanut näistä toimen-
      piteistä komissiolle                                               Kysymyksessä olevien kuljetusta koskevien sopimusten asian-
                                                                         mukainen oikeudellinen perusta on EY 71 artikla, joka on
                                                                         ainoa näiden sopimusten tarkoituksen edellyttämä perusta.
–     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                         Verotekijän on oltava olennainen osa näitä sopimuksia, koska
      kulut.
                                                                         se on osa yhteisen liikennepolitiikan tavoitteen toteuttamista.
                                                                         Sen tehtävänä on varmistaa, että sopimuksilla luotu vastavuo-
                                                                         roinen luvanmyöntämisjärjestelmä ei ole syrjivä.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Samanaikaisuus EY 93 artiklan oikeudellisen perustan kanssa
                                                                         on poissuljettu sen vuoksi, että 71 artiklassa edellytetään vain
EY 249 artiklassa, jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutet-          määräenemmistöä neuvostossa kun taas EY 93 artiklassa
tavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on              edellytetään yksimielisyyttä. Parlamentin kuulemista koskeva
osoitettu, asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus noudattaa direk-       ongelma ei ole esiintynyt käytännössä kun otetaan huomioon


title: Asia T-310/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.4.2016 – European Union Copper Task Force v. komissio (Kumoamiskanne — Kasvinsuojeluaineet — Täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/408 — Korvattavien aineiden luettelon laatiminen — Kupariyhdisteiden sisällyttäminen mainittuun luetteloon — Toimi ei koske kantajaa erikseen — Täytäntöönpanotoimenpiteitä edellyttävä sääntelytoimi — Tutkimatta jättäminen)

text:
               11.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.4.2016 – European Union Copper Task Force v. komissio
   (Asia T-310/15) (1)

   ((Kumoamiskanne - Kasvinsuojeluaineet - Täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/408 - Korvattavien aineiden luettelon laatiminen - Kupariyhdisteiden sisällyttäminen mainittuun luetteloon - Toimi ei koske kantajaa erikseen - Täytäntöönpanotoimenpiteitä edellyttävä sääntelytoimi - Tutkimatta jättäminen))
   (2016/C 251/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: European Union Copper Task Force (Essex, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat C. Fernández Vicién ja I. Moreno-Tapia Rivas)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. von Rintelen ja P. Ondrůšek)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 80 artiklan 7 kohdan täytäntöönpanosta ja korvattavien aineiden luettelon laatimisesta 11.3.2015 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/408 (EUVL L 67, s. 18) osittaiseksi kumoamiseksi

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Lausunnon antaminen parlamentin ja neuvoston väliintulohakemuksista raukeaa.

               3)

               European Union Copper Task Force velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 294, 7.9.2015.


title: Asia T-107/09: Kanne 12.3.2009 — Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/40

         Kanne 12.3.2009 — Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio
   (Asia T-107/09)
   2009/C 113/81
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: V. Jackson, avustajanaan barrister T. Eicke)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 8.12.2008 tehty komission päätös 2008/960/EY (1) on kumottava siltä osin kuin sen seurauksena Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan sovelletaan hedelmät ja vihannekset -tukiohjelmaa koskevaa oikaisua johtuen väitetyistä valvontajärjestelmän puutteista ennen vuotta 2002 perustettujen tuottajaorganisaatioiden hyväksymisen (jäsenille ei annettu käyttöön tarvittavia teknisiä välineitä) osalta

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Käsiteltävänä olevalla kanteella kantaja vaatii Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 8.12.2008 tehdyn komission päätöksen 2008/960/EY osittaista kumoamista sillä perusteella, että komissio tulkitsi ja sovelsi väärin neuvoston asetuksen N:o 2200/96 (2) 11 artiklan 2 kohdan d alakohtaa, koska se katsoi, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ei ollut noudattanut tässä säädöksessä asetettuja hedelmä- ja vihannestoimialan tuottajaorganisaation hyväksymistä koskevia edellytyksiä.
   Kantaja väittää, että komission soveltama neuvoston asetuksen 2200/96 11 artiklan 2 kohdan d alakohdan rajoittava tulkinta, joka on riidanalaiseen päätökseen kuuluvien olennaisten seikkojen taustalla, on ristiriidassa sekä tämän säädöksen tekstin että sen kohteen ja tarkoituksen kanssa.

      (1)  Tiedoksiannettu numerolla K(2008) 7820, EUVL L 340, s. 99

      (2)  Hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 28.10.1996 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2200/96, EYVL L 297, s. 1


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7 päivänä tammikuuta 2004 yhdistetyissä asioissa C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P ja C-219/00 P, Aalborg Portland A/S ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku – Kilpailu – Sementtimarkkinat – EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) – Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivalta – Puolustautumisoikeudet – Oikeus tutustua asiakirja-aineistoon – Yksi jatkuva kilpailusääntöjen rikkominen – Kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuuseen joutuminen – Näyttö yleissopimukseen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteisiin osallistumisesta – Sakko – Sakon suuruuden määrittäminen)

text:
6.3.2004                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                                C 59/1
                                                                        I
                                                                  (Tiedonantoja)
                                                         TUOMIOISTUIN
                                                                 TUOMIOISTUIN
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   yhdistetyissä asioissa T-25/95, T-26/95, T-30/95–T-32/95,
                                                                            T-34/95–T-39/95, T-42/95–T-46/95, T-48/95, T-50/
                             (viides jaosto)                                95–T-65/95, T-68/95–T-71/95, T-87/95, T-88/95, T-103/
                                                                            95 ja T-104/95, Cimenteries CBR ym. vastaan komissio,
                   7 päivänä tammikuuta 2004                                15.3.2000 antaman tuomion (Kok. 2000, s. II-491) osittaista
                                                                            kumoamista, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
yhdistetyissä asioissa C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P,                  asiassa C-204/00 P R. Lyal ja H. P. Hartvig, ja muissa asioissa
C-213/00 P, C-217/00 P ja C-219/00 P, Aalborg Portland                      R. Lyal, avustajinaan asianajajat N. Coutrelis (asia C-211/00 P)
     A/S ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                       ja A. Dal Ferro (asiat C-213/00 P, C-217/00 P C-219/00 P),
                                                                            prosessiosoite Luxemburgissa, yhteisöjen tuomioistuin (viides
(Muutoksenhaku – Kilpailu – Sementtimarkkinat – EY:n                        jaosto), toimien kokoonpanossa: P. Jann, joka hoitaa viidennen
perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut                   jaoston        puheenjohtajan        tehtäviä,   sekä     tuomarit
EY 81 artiklan 1 kohta) – Ensimmäisen oikeusasteen tuo-                     D. A. O. Edward (esittelevä tuomari) ja A. La Pergola,
mioistuimen toimivalta – Puolustautumisoikeudet – Oikeus                    julkisasiamies: D. Ruíz-Jarabo Colomer, kirjaaja: apulaiskirjaaja
tutustua asiakirja-aineistoon – Yksi jatkuva kilpailusääntö-                H. von Holstein ja johtava hallintovirkamies H. A. Rühl,
jen rikkominen – Kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuuseen                  on 7.1.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
joutuminen – Näyttö yleissopimukseen ja sen täytäntöönpa-                   seuraava:
notoimenpiteisiin osallistumisesta – Sakko – Sakon suuruu-
                         den määrittäminen)
                                                                            1)    Asiat C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P,
                            (2004/C 59/01)
                                                                                C-217/00 P ja C-219/00 P yhdistetään tuomion antamista
                                                                                varten. Yhdistetyissä asioissa T-25/95, T-26/95, T-30/
        (Oikeudenkäyntikielet: tanska, englanti, ranska, italia)                  95–T-32/95, T-34/95–T-39/95, T-42/95–T-46/95,
                                                                                T-48/95, T-50/95–T-65/95, T-68/95–T-71/95, T-87/
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                  95, T-88/95, T-103/95 ja T-104/95, Cimenteries CBR ym.
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                            vastaan komissio, 15.3.2000 annetun ensimmäisen oikeusas-
                                                                                teen tuomioistuimen tuomion tuomiolauselman 12 kohdan
                                                                                seitsemäs luetelmakohta kumotaan.
Yhdistetyissä asioissa C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P,
C-213/00 P, C-217/00 P ja C-219/00 P, Aalborg Portland A/S,
kotipaikka Aalborg (Tanska), (asianajajat K. Dyekjær-Hansen                 2)    Ciments français’lle EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
ja K. Høegh, (C-204/00 P)), Irish Cement Ltd, kotipaikka Dublin                   mukaisesta menettelystä 30 päivänä marraskuuta 1994 tehdyn
(Irlanti), (asianajaja P. Sreenan, SC, J. Glackinin valtuuttamana),               komission päätöksen 94/815/EY 1 artiklassa todetusta kilpai-
prosessiosoite Luxemburgissa, (C-205/00 P), Ciments français                      lusääntöjen rikkomisesta asetettu sakko vahvistetaan
SA, kotipaikka Pariisi (Ranska), (asianajaja A. Winckler), pro-                   9 620 000 euroksi.
sessiosoite Luxemburgissa, (C-211/00 P), Italcementi – Fabbri-
che Riunite Cemento SpA, kotipaikka Bergamo (Italia), (asiana-
jajat A. Predieri, M. Siragusa, M. Beretta, C. Lanciani ja
F. Moretti), prosessiosoite Luxemburgissa, (C-213/00 P), Buzzi-             3)    Valitukset hylätään muilta osin.
Unicem SpA, aiemmin Unicem SpA, kotipaikka Casale Monfer-
rato (Italia), (asianajajat C. Osti ja A. Prastaro), prosessiosoite
Luxemburgissa, (C-217/00 P), ja Cementir – Cementerie del                   4)    Aalborg Portland A/S, Irish Cement Ltd, Italcementi-Fabbriche
Tirreno SpA, kotipaikka Rooma (Italia), (asianajajat G. M. Ro-                    Riunite Cemento SpA, BuzziUnicem SpA ja Cementir-Cemen-
berti ja P. Criscuolo Gaito), (C-219/00 P), joissa valittajat                     terie del Tirreno SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
vaativat muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäi-                          kulut niitä koskevissa asioissa C-204/00 P, C-205/00 P,
sen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto)                       C-213/00 P, C-217/00 P ja C-219/00 P.
 ---pagebreak--- C 59/2                   FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                           6.3.2004
5)     Ciments français SA ja Euroopan yhteisöjen komissio vastaavat   1)    Valitukset hylätään.
       kumpikin omista kuluistaan asiassa C-211/00 P.
                                                                       2)    Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, Bayer AG ja
                                                                             European Federation of Pharmaceutical Industries’ Associations
(1 ) EYVL C 247, 26.8.2000.
                                                                             vastaavat asiassa C 2/01 P aiheutuneista omista oikeudenkäyn-
                                                                             tikuluistaan.
                                                                       3)    Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan asiassa
                                                                             C 3/01 P aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                              4)    Ruotsin kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
                                                                             taan.
                  6 päivänä tammikuuta 2004
                                                                       (1) EYVL C 79, 10.3.2001.
yhdistetyissä asioissa C-2/01 P ja C-3/01 P: Bundesverband
der Arzneimittel-Importeure eV, vastaan Euroopan yhtei-
                         söjen komissio (1)
(Muutoksenhaku – Kilpailu – Rinnakkaistuonti – EY:n
perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut
EY 81 artiklan 1 kohta) – Yritysten välisen sopimuksen                        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
käsite – Näyttö sopimuksen olemassaolosta – Farmaseuttis-
                    ten tuotteiden markkinat)
                                                                                11 päivänä marraskuuta 2003
                           (2004/C 59/02)
                                                                                asiassa C-488/01 P: Jean Claude Martinez (1)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                       (Valitus – Euroopan parlamentin työjärjestyksen 29 artiklan
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen       1 kohdassa tarkoitetun ryhmän muodostamisilmoitus –
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  Samansuuntaisten poliittisten kantojen puuttuminen – TDI
                                                                       ryhmän hajottaminen taannehtivin vaikutuksin – Valitus,
                                                                       joka on osittain jätettävä tutkimatta, koska tutkittavaksi
                                                                       ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, ja joka on osittain
Yhdistetyissä asioissa C-2/01 P ja C-3/01 P, Bundesverband                                    selvästi perusteeton )
der Arzneimittel-Importeure eV, kotipaikka Mülheim an der
Ruhr (Saksa), edustajinaan Rechtsanwälte U. Zinsmeister ja
W. A. Rehmann, prosessiosoite Luxemburgissa, jota tukee                                          (2004/C 59/03)
European Association of Euro Pharmaceutical Companies
(EAEPC), kotipaikka Bryssel (Belgia), edustajinaan Rechtsanwäl-                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
te M. Epping ja M. Lienemeyer, prosessiosoite Luxemburgissa,
Väliintulijana, Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
K. Wiedner ja W. Wils, avustajanaan Rechtsanwalt H. J. Freund,                       tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
prosessiosoite Luxemburgissa, valittajana, jota tukevat Ruotsin
kuningaskunta, asiamiehenään A. Kruse, prosessiosoite Lu-
xemburgissa, ja European Association of Euro Pharmaceutical
Companies (EAEPC), väliintulijoina, joissa valittajat vaativat         Asiassa C-488/01 P, Jean Claude Martinez, Euroopan parla-
muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-                  mentin jäsen, kotipaikka Montpellier (Ranska), edustajanaan
keusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) asiassa          asianajajat F. Wagner ja V. de Poulpiquet de Brescanvel,
T 41/96 Bayer vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,                    jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen
26.10.2000 antaman tuomion (Kok. 2000, s. II 3383) kumoa-              ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu kol-
mista, vastapuolina ja muina asianosaisina: Bayer AG, kotipaik-        mas jaosto) yhdistetyissä asioissa T 222/99, T 327/99 ja
ka Leverkusen (Saksa), edustajanaan Rechtsanwalt J. Sede-              T 329/99 Martinez ym. vastaan parlamentti, Kok. 2001,
mund, prosessiosoite Luxemburgissa, kantaja ensimmäisessä              s. II 2823, 2.10.2001 antaman tuomion kumoamista, muina
oikeusasteessa, ja European Federation of Pharmaceutical               asianosaisina: Euroopan parlamentti, asiamiehinään G. Garzón
Industries’ Associations, kotipaikka Geneve (Sveitsi), edustaja-       Clariana, J. Schoo ja H. Krück, prosessiosoite Luxemburgissa,
naan solicitor A. Woodgate, prosessiosoite Luxemburgissa,              Charles de Gaulle, Euroopan parlamentin jäsen, kotipaikka
väliintulija ensimmäisessä oikeusasteessa, yhteisöjen tuomiois-        Pariisi (Ranska), yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpa-
tuin, toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen         nossa: presidentti V. Skouris, jaoston puheenjohtajat P. Jann,
puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans ja J. N. Cunha             C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari), C. Gulmann,
Rodrigues sekä tuomarit D. A. O. Edward (esittelevä tuomari),          J. N. Cunha Rodrigues ja A. Rosas sekä tuomarit D. A. O. Ed-
A. La Pergola, J. P. Puissochet ja R. Schintgen, F. Macken,            ward, A. La Pergola, J. P. Puissochet, R. Schintgen, F. Macken,
N. Colneric, ja S. von Bahr, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja:     N. Colneric ja S. von Bahr, julkisasiamies: D. Ruiz Jarabo
johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 6.1.2004              Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 11.11.2003 määräyk-
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                             sen, jonka määräysosa on seuraava:


title: Asia C-453/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Okresný súd Prešov (Slovakian tasavalta) on esittänyt 16.9.2010 — Jana Pereničová ja Vladislav Perenič v. S.O.S. financ, spol. sro

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Okresný súd Prešov (Slovakian tasavalta) on esittänyt 16.9.2010 — Jana Pereničová ja Vladislav Perenič v. S.O.S. financ, spol. sro
   (Asia C-453/10)
   ()
   2010/C 328/28
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Okresný súd Prešov

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Jana Pereničová ja Vladislav Perenič

      Vastaaja: S.O.S. financ, spol. sro

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kuluttajansuojan ulottuvuus sellainen, että silloin, kun sopimuksessa todetaan olevan kohtuuttomia sopimusehtoja, on mahdollista katsoa, että sopimus ei kokonaisuudessaan sido kuluttajaa, jos tämä on kuluttajan kannalta edullisempaa?

               2)

               Ovatko arviointiperusteet, joiden nojalla määritetään, onko kyse sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2005/29/EY (2) tarkoitetusta sopimattomasta kaupallisesta menettelystä, sellaiset, että on mahdollista katsoa, että jos toimija mainitsee sopimuksessa todellisen vuosikoron, joka on alempi kuin todellisuudessa peritty korko, tällaista toimijan käyttäytymistä kuluttajaan nähden voidaan pitää sopimattomana menettelynä? Voiko direktiivin 2005/29/EY mukaan sillä, että sopimaton kaupallinen menettely todetaan, olla vaikutusta luottosopimuksen pätevyyteen ja direktiivin 93/13/ETY 4 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan tavoitteen toteutumiseen, jos sopimuksen mitättömyys on kuluttajan kannalta edullisempaa?

      (1)  EYVL L 112, s. 29.

      (2)  EUVL L 149, s. 22.


title: Asia F-76/08: Virkamiestuomioistuimen määräys 4.4.2011 — Behmer v. parlamentti

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/39

         Virkamiestuomioistuimen määräys 4.4.2011 — Behmer v. parlamentti
   (Asia F-76/08) (1)

   2012/C 138/92
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 285, 8.11.2008, s. 56.


title: Asia C-80/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.6.2007 (Tribunale ordinario di Novaran (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Carp Snc di L. Moleri e V. Corsi ja Associazione Nazionale Artigiani Legno e Arredamenti v. Ecorad Srl (Direktiivi 89/106/EY — Rakennusalan tuotteet — Vaatimustenmukaisuuden osoittamismenettely — Komission päätös 1999/93/EY — Horisontaalinen välitön oikeusvaikutus — Horisontaalista välitöntä oikeusvaikutusta ei ole)

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.6.2007 (Tribunale ordinario di Novaran (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Carp Snc di L. Moleri e V. Corsi ja Associazione Nazionale Artigiani Legno e Arredamenti v. Ecorad Srl
   (Asia C-80/06) (1)

   (Direktiivi 89/106/EY - Rakennusalan tuotteet - Vaatimustenmukaisuuden osoittamismenettely - Komission päätös 1999/93/EY - Horisontaalinen välitön oikeusvaikutus - Horisontaalista välitöntä oikeusvaikutusta ei ole)
   (2007/C 170/12)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale ordinario di Novara
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Carp Snc di L. Moleri e V. Corsi ja Associazione Nazionale Artigiani Legno e Arredamenti

      Vastaaja: Ecorad Srl
   Oikeudenkäynnin kohde
   Rakennusalan tuotteiden vaatimustenmukaisuuden osoittamismenettelystä neuvoston direktiivin 89/106/ETY 20 artiklan 2 kohdan mukaisesti ovien, ikkunoiden, ikkunaluukkujen, pimentimien, teollisuusovien ja niihin liittyvien rakennustarvikkeiden osalta 25.1.1999 tehdyn komission päätöksen 1999/93/EY 1 ja 2 artiklan ja sen liitteiden II ja III tulkinta (EYVL L 29, s. 51) — Paniikkisalvoilla varustettujen ovien rakentaminen ilman päätöksessä tarkoitetun todistusmenettelyn noudattamista — Soveltamisalaan kuuluminen
   Tuomiolauselma
   Yksityinen oikeussubjekti ei voi sellaisen oikeusriidan osalta, joka koskee sopimukseen perustuvaa vahingonkorvausta ja jossa hänen vastapuolenaan on toinen yksityinen oikeussubjekti, vedota siihen, että viimeksi mainittu yksityinen oikeussubjekti on rikkonut rakennusalan tuotteiden vaatimustenmukaisuuden osoittamismenettelystä neuvoston direktiivin 89/106/ETY 20 artiklan 2 kohdan mukaisesti ovien, ikkunoiden, ikkunaluukkujen, pimentimien, teollisuusovien ja niihin liittyvien rakennustarvikkeiden osalta 25.1.1999 tehdyn komission päätöksen 1999/93/EY 2 ja 3 artiklaa ja liitteitä II ja III.

      (1)  EUVL C 131, 3.6.2006.


title: Asia T-137/15: Kanne 24.3.2015 – Parker Hannifin Manufacturing ja Parker-Hannifin v. komissio

text:
               8.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/15

         Kanne 24.3.2015 – Parker Hannifin Manufacturing ja Parker-Hannifin v. komissio
   (Asia T-137/15)
   (2015/C 190/19)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Parker Hannifin Manufacturing Srl (Corsico, Italia) ja Parker-Hannifin Corp. (Mayfield Heights, Ohio, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat B. Amory, F. Marchini Camia ja E. Barbier de La Serre)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               ottaa kanteen tutkittavaksi

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä määrätään 1 8 59  949,04 euron suuruinen viivästyskorko

               —

               vaihtoehtoisesti alentaa viivästyskorkoa sopivaksi katsomallaan määrällä

               —

               velvoittaa komission vastaaman sekä omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhteen pääasialliseen kanneperusteeseen ja vaihtoehtoisesti seitsemään muuhun kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä ylitettiin toimivalta.

                           —

                           Kantajat väittävät, että viivästyskoron määräämiselle ei ole oikeudellista perustetta, koska sakko oli maksettu sakon määräämistä koskevassa päätöksessä asetetussa määräajassa.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu riidanalaisessa päätöksessä esitettyjen perustelujen puuttumiseen tai riittämättömyyteen.

                           —

                           Kantajat väittävät, ettei riidanalaisessa päätöksessä mainita tosiseikkoja eikä oikeudellista perustetta viivästyskoron soveltamiseksi nyt käsiteltävässä asiassa.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.

                           —

                           Kantajat väittävät, ettei viivästyskoron soveltaminen ole oikeassa suhteessa viivästyskoron tavoitteisiin nähden.

               4.

               Neljäs kanneperuste perustuu syrjintäkiellon periaatteen loukkaamiseen.

                           —

                           Kantajat väittävät, että komissio määrää 6 prosentin viivästyskoron nyt käsiteltävässä asiassa, kun taas silloin kun se maksoi osan sakosta takaisin kantajille, se maksoi korkoa takaisin 1,06 prosentin suuruisena.

               5.

               Viides kanneperuste perustuu oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden loukkaamiseen.

                           —

                           Kantajat väittävät, etteivät ne voineet ennakoida sakon määräämistä koskevan päätöksen ja delegoidun asetuksen perusteella viivästyskoron määräämistä esillä olevassa tilanteessa. Ne väittävät lisäksi, että ne saattoivat perustellusti odottaa, ettei komissio olisi soveltanut viivästyskorkoa nyt käsiteltävässä asiassa.

               6.

               Kuudes kanneperuste perustuu SEUT 266 artiklan rikkomiseen ja tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden loukkaamiseen.

                           —

                           Kantajat väittävät, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan SEUT 266 artiklaa siltä osin kuin sillä estetään määräyksen tehokas vaikutus ja että sillä loukataan oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan, koska kantajille määrätään sen johdosta, että ne ovat vedonneet perusoikeuteensa hakea muutosta, nyt ilmeisen kohtuuton viivästyskorko.

               7.

               Seitsemäs kanneperuste perustuu perusteettomaan etuun.

                           —

                           Kantajat väittävät, että viivästyskoron soveltamista nyt käsiteltävässä asiassa on pidettävä komission saamana perusteettomana etuna.

               8.

               Kahdeksas kanneperuste perustuu harkintavallan väärinkäyttöön.

                           —

                           Kantajat väittävät, että viivästyskoron määrääminen kantajille johtaa tulokseen, joka poikkeaa täysin niistä tavoitteista, jotka ovat komissiolle annetun viivästyskorkojen määräämistä koskevan delegoidun toimivallan taustalla.


title: Asia T-208/13: Kanne 9.4.2013 — Portugal Telecom v. komissio

text:
               8.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/22

         Kanne 9.4.2013 — Portugal Telecom v. komissio
   (Asia T-208/13)
   2013/C 164/38
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Portugal Telecom (Lissabon, Portugali) (edustajat: asianajajat N. Mimoso Ruiz ja R. Bordalo Junqueiro)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission päätöksen C(2013) 306 ja velvoittamaan komission korvaamaan kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut,

               —

               toissijaisesti alentamaan kantajalle kyseisen päätöksen 2 artiklassa määrättyä sakkoa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Riidanalaisessa päätöksessä todetaan, että Portugal Telecom ja Telefónica S.A. rikkoivat SEUT 101 artiklaa, kun ne sisällyttivät sopimukseen, jolla Telefónica S.A. hankki Portugal Telecomin hallussa olleen Brasilcel NV:n osakepaketin, yhdeksännen lausekkeen, jonka komissio tulkitsi kyseessä olevasta liiketoimesta riippumattomaksi kilpailukieltosopimukseksi.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan olennaisia menettelysääntöjä on rikottu

                           —

                           Kantaja katsoo, että päätöksen perustelut ovat puutteelliset, koska niissä on olennaisia asiakysymyksiä koskevia puutteita, epätarkkuuksia ja virheitä, jotka rasittavat päätöksen toteamuksia korjaamattomalla tavalla

                           —

                           Kantaja katsoo myös, että päätöstä rasittaa todisteiden riittämättömyys sikäli kuin komissio ei esittänyt mitään todistetta, joka kumoaisi kantajan esittämän todisteen, josta ilmenee, että sopimuksen 9. lauseke sisältää kilpailukieltovelvoitteen, joka sen syntyolosuhteet huomioon ottaen ei voi tulla voimaan ennen kummankin osapuolen etukäteishyväksyntää

                           —

                           Kantaja katsoo myös, että sopimuksen 9. lauseketta ei voida pitää tarkoitukseen perustuvana rajoituksena eikä komissio osoittanut, miten siitä seuraisi todellisia tai potentiaalisia rajoittavia vaikutuksia, jotka olisivat omiaan rikkomaan kilpailusääntöjä.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan perustamissopimusta ja sen soveltamissääntöjä on rikottu:

                           —

                           Kantaja katsoo, että päätöksellä rikotaan unionin oikeutta, koska sitä rasittavat seuraavat seikat:

                                       a)

                                       Tosiseikkoja, todisteita ja todisteiden riittävyyttä koskeva ilmeinen virhe sikäli kuin komissio arvioi ja tulkitsi virheellisesti asianosaisten esittämiä tietoja ja näin ollen ei tehnyt asiakirja-aineistoon toimitetuista todisteista todennäköisimpiä johtopäätöksiä

                                       b)

                                       SEUT 101 artiklan virheellinen soveltaminen ja tästä johtuva tämän artiklan rikkominen sikäli kuin komissio luonnehti asianosaisia perusteettomasti ja virheellisesti markkinoiden potentiaalisiksi kilpailijoiksi, joita kyseessä oleva kilpailukielto väitteen mukaan rajoittaa; kyseistä kilpailukieltoa ei voida pitää tarkoitukseen perustuvana rajoituksena eikä komissio osoittanut, että sillä olisi mitään vaikutuksia

                                       c)

                                       Tutkinta- ja ratkaisuvelvoitteen laiminlyöminen sikäli kuin päätöksessä ei hyväksytä eikä hylätä lukuisia asianosaisten esittämiä merkityksellisiä väitteitä, jotka koskevat muun muassa kilpailukieltolausekkeen soveltamisalaa

                                       d)

                                       In dubio pro reo -periaatteen loukkaaminen sikäli kuin komissio pitää toteen näytettyinä kantajalle vastaisia tosiseikkoja, joista on merkityksellisiä epäilyjä ja joista komissio itsekään ei ole varma

                                       e)

                                       Niiden periaatteiden loukkaaminen, joita komissio asetti itselleen sakkojen laskennassa asiaa koskevien suuntaviivojensa 13 kohdassa, sikäli kuin komissio laski sakon määrän koko sähköisen viestinnän markkinoiden mukaan riippumatta siitä, sijaitsivatko ne Iberian niemimaalla vai eivät, ottamatta huomioon myöskään sitä, että väitetty rikkominen ei missään tapauksessa jatkunut 29.10.2010 jälkeen

                                       f)

                                       Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen, kun otetaan huomioon konkreettisen tapauksen olosuhteet ja sakkojen määräämisessä huomioon otettavat kriteerit.


title: Asia T-16/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 24.9.2009 — Viasat Broadcasting UK v. komissio (Valtiontuet — Julkisen palvelun yleisradioyhtiön pääomarakenteen vahvistaminen sellaisen ensimmäisen päätöksen jälkeen, jossa on määrätty yhteismarkkinoille soveltumattomat valtiontuet takaisinperittäväksi — Vastustamatta jättämistä koskeva päätös — Ensimmäisen päätöksen kumoaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/47

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 24.9.2009 — Viasat Broadcasting UK v. komissio
   (Asia T-16/05) (1)

   (Valtiontuet - Julkisen palvelun yleisradioyhtiön pääomarakenteen vahvistaminen sellaisen ensimmäisen päätöksen jälkeen, jossa on määrätty yhteismarkkinoille soveltumattomat valtiontuet takaisinperittäväksi - Vastustamatta jättämistä koskeva päätös - Ensimmäisen päätöksen kumoaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2009/C 282/89
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Asianosaiset

      Kantaja: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Middlesex, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat S. Hjelmborg ja M. Honoré)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. Støvlbæk ja M. Niejahr)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: SBS TV A/S, aiemmin TV Danmark A/S (Skovlunde, Tanska) ja SBS Danish Television Ltd, aiemmin Kanal 5 Denmark Ltd (Hounslow, Middlesex, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aluksi asianajajat D. Vandermeersch, K.-U. Karl, K. Nordlander ja H. Peytz, sittemmin asianajajat D. Vandermeersch, K.-U. Karl ja H. Peytz)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: J. Molde, avustajinaan asianajajat P. Biering ja K. Lundgaard Hansen) ja TV 2/Danmark A/S (Odense, Tanska) (edustajat: asianajajat O. Koktvedgaard ja M. Thorninger)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan TV 2/Danmark A/S:n pääomarakenteen vahvistamista koskevan 6.10.2004 tehdyn komission päätöksen K (2004) 3632 (lopullinen) kumoamista.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 82, 2.4.2005.


title: Asia T-56/09: Kanne 13.2.2009 – Saint-Gobain Glass France ym. v. komissio

text:
               18.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/31

         Kanne 13.2.2009 – Saint-Gobain Glass France ym. v. komissio
   (Asia T-56/09)
   2009/C 90/49
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Saint-Gobain Glass France SA (Courbevoie, Ranska), Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG (Aachen, Saksa), Saint-Gobain Sekurit France SAS (Thourotte, Ranska) (edustajat: asianajajat B. van de Walle de Ghelcke, B. Meyring, M. Guillaumond ja E. Venot)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Kantajien vaatimukset
       (1)

               —

               EY 81 artiklan mukaisesta soveltamismenettelystä 12.11.2008 tehty komission päätös K(2008) 6815 lopullinen (asia COMP/39.125 – Autolasi), joka on annettu tiedoksi kantajille 13.2.2009 ja 16.2.2009, sellaisena kuin se on muutettuna 11.2.2009 tehdyllä komission päätöksellä K(2009)863 lopullinen, sekä ensin mainitun päätöksen päätösosan taustalla olevat perustelut on kumottava siltä osin kuin tämän päätöksen muutettu versio koskee kantajia, tai vaihtoehtoisesti on kumottava päätöksen 2 artikla

               —

               toissijaisesti 11.2.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009)863 lopullinen, joka on annettu tiedoksi kantajille 13.2.2009 ja 16.2.2009, 2 artiklassa kantajille määrätyt sakot on alennettava kohtuulliseen määrään

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteellaan kantajat vaativat osittain kumottavaksi asiassa COMP/39.125 – Autolasi, 12.11.2008 tehtyä komission päätöstä K(2008) 6815 lopullinen, jossa komissio on todennut, että tietyt yritykset, kantajat mukaan lukien, ovat rikkoneet EY 81 artiklan 1 kohtaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa, koska ne ovat jakaneet keskenään autolasien toimitussopimuksia ja sovittaneet yhteen hintapolitiikkansa sekä hankintastrategiansa eurooppalaisilla autolasimarkkinoilla.
   Kanteensa tueksi kantajat esittävät kahdeksan kanneperustetta, jotka perustuvat seuraaviin seikkoihin:

               —

               riippumatonta ja puolueetonta tuomioistuinta koskevaa oikeutta sekä syyttömyysolettamaa on loukattu, koska sakon on asettanut hallinnollinen viranomainen, jolla on sekä tutkintaa että seuraamusten määräämistä koskeva toimivalta, ja asetus N:o 1/2003 (2) on lainvastainen siltä osin kuin siinä ei säädetä tätä riippumatonta ja puolueetonta tuomioistuinta koskevasta oikeudesta

               —

               kantajien kuulluksi tulemista koskevaa oikeutta on loukattu, koska komissio ei ole soveltanut kontradiktorista menettelyä sakkojen laskentatapaan vuoden 2006 sakkojen laskentaa koskevien suuntaviivojen (3) mukaisesti

               —

               EY 253 artiklaa on rikottu, koska riidanalaista päätöstä ei ole oikeudellisesti riittävästi perusteltu siltä osin kuin komissio ei ole havainnollisesti selittänyt, mihin myynteihin rikkomiseen liittyvän liikevaihdon laskeminen perustuu

               —

               asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohtaa ja rangaistusten henkilökohtaisuutta koskevaa periaatetta on loukattu sekä harkintavallan väärinkäytön kieltoa on rikottu, koska kymmenen prosentin enimmäisrajaa olisi tullut soveltaa ainoastaan kantajien liikevaihtoihin ottamatta huomioon Compagnie de Saint-Gobainin liikevaihtoa

               —

               rangaistusten taannehtivuuden kieltoa on rikottu siltä osin kuin komissio on soveltanut vuoden 2006 sakkojen laskentaa koskevia suuntaviivoja taannehtivasti, mistä on ollut seurauksena sakkojen suuruuden huomattava ennakoimaton nousu, koska komissio perusti riidanalaisen päätöksen näihin suuntaviivoihin ottamatta huomioon sitä seikkaa, että ne on hyväksytty rikkomisen jo loputtua

               —

               suhteellisuusperiaatetta on loukattu, koska komission asettamat sakot ovat ennaltaehkäisevään tarkoitukseen nähden kohtuuttomia, suhteettomia ja perusteettomia

               —

               asetuksen N:o 1/2003 23 artiklaa on rikottu ja perustelut puuttuvat siltä osin kuin komissiolla ei ole oikeutta käyttää perusteena kahta aiempaa rikkomista, joita pidetään riidanalaisen päätöksen kannalta merkityksellisinä, koska kumpaakaan näistä päätöksestä ei ole osoitettu kantajille

               —

               asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan sekä 3 kohdan soveltamista koskeva oikeudellinen virhe ja arviointivirhe, koska komissio ei ole ottanut huomioon sakkoa laskettaessa sitä, että kantajat eivät ole kiistäneet tosiseikkoja.

      (1)  Sellaisina kuin ne ovat muutettuina kanteella, joka on nostettu komission riidanalaiseen päätökseen tekemän oikaisun johdosta.

      (2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).

      (3)  Suuntaviivat asetuksen n:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta (EUVL 2006, C 210, s. 2).