title: Asia C-528/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 27.4.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – X v. Staatssecretaris van Financiën (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen tullitariffi — Asetus (EY) N:o 1186/2009 — 3 artikla — Tuontitullittomuus — Henkilökohtainen omaisuus — Asuinpaikan muuttaminen kolmannesta maasta jäsenvaltioon — Vakituisen asuinpaikan käsite — Tilanne, jossa vakituinen asuinpaikka on samanaikaisesti jäsenvaltiossa ja kolmannessa maassa, ei ole mahdollinen — Vakituisen asuinpaikan määrittämisperusteet)

text:
               4.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 27.4.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – X v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-528/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen tullitariffi - Asetus (EY) N:o 1186/2009 - 3 artikla - Tuontitullittomuus - Henkilökohtainen omaisuus - Asuinpaikan muuttaminen kolmannesta maasta jäsenvaltioon - Vakituisen asuinpaikan käsite - Tilanne, jossa vakituinen asuinpaikka on samanaikaisesti jäsenvaltiossa ja kolmannessa maassa, ei ole mahdollinen - Vakituisen asuinpaikan määrittämisperusteet))
   (2016/C 243/09)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: X

      Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta 16.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1186/2009 3 artiklaa on tulkittava siten, että kyseisen artiklan soveltamisen kannalta luonnollisella henkilöllä ei voi olla vakituista asuinpaikkaa samanaikaisesti jäsenvaltiossa ja kolmannessa maassa.

               2)

               Sellaisessa tilanteessa, josta on kyse pääasiassa ja jossa asianomaisella on kolmannessa maassa sekä henkilökohtaisia että ammatillisia siteitä ja jäsenvaltiossa henkilökohtaisia siteitä, on sen määrittämiseksi, onko asianomaisen henkilön asetuksen N:o 1186/2009 3 artiklassa tarkoitettu vakituinen asuinpaikka kolmannessa maassa, annettava merkityksellisten tosiseikkojen kokonaisarvioinnin yhteydessä erityinen merkitys sille, kuinka kauan asianomainen henkilö on oleskellut kyseisessä kolmannessa maassa.

      (1)  EUVL C 56, 16.2.2015.


title: Asia T-96/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.9.2008 — Tsakiris-Mallas v. SMHV — Late Editions (exē) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin exē rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki EXE — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tavaroiden ja merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/20

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.9.2008 — Tsakiris-Mallas v. SMHV — Late Editions (exē)
   (Asia T-96/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin exē rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki EXE - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Tavaroiden ja merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2008/C 272/36)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Tsakiris-Mallas AE (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja C. Samaras)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: D. Botis)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Late Editions Ltd (Leighton Buzzard, Bedfordshire, Yhdistynyt kuningaskunta)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 11.1.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 1127/2004-2), joka koskee Late Editions Ltd:n ja Tsakiris-Mallas EPE:n (josta on tullut Tsakiris-Mallas AE) välistä väitemenettelyä
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Tsakiris-Mallas AE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 108, 6.5.2006.


title: Asia T-289/13: Kanne 24.5.2013 — Ledra Advertising v. komissio ja EKP

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/13

         Kanne 24.5.2013 — Ledra Advertising v. komissio ja EKP
   (Asia T-289/13)
   (2013/C 226/21)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ledra Advertising Ltd (Nikosia, Kypros) (edustajat: solicitor C. Paschalides ja asianajaja A. Paschalides)

      Vastaajat: Euroopan keskuspankki ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               määräämään korvausta maksettavaksi 958 920,00 euroa sillä perusteella, että Kyproksen ja vastaajien välillä 26.4.2013 tehdyn yhteisymmärryspöytäkirjan 1.23 ja 1.27 kohdassa määrätyt ehdot sisältävät edellytyksiä, jotka rikkovat selvästi koskevat yksilön suojelua koskevia ylemmänasteisia oikeussääntöjä eli Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklaa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen (EIOS) 1. lisäpöytäkirjan 1 artiklaa;

               —

               toteamaan kyseiset ehdot mitättömiksi ja velvoittamaan Euroopan vakausmekanismin perustamista koskevan sopimuksen (EVM-sopimus) 14–18 artiklan nojalla toteutetut rahoitustukivälineet uudelleen tarkasteltaviksi 19 artiklan mukaisesti tuomioistuimen antaman tuomion perusteella sen selvittämiseksi, mitkä muutokset ovat tarpeen tuomion noudattamiseksi; ja

               —

               siltä osin kuin ensimmäisen vaatimuskohdan mukaisella korvauksella ei korvata sitä seikkaa, että kyseiset ehdot kumotaan, velvoittamaan korvaamaan SEUT 263 artiklan rikkomisen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan kyseiset yhteisymmärryspöytäkirjan ehdot sisältävät edellytyksiä, jotka ”rikkovat selvästi yksilön suojelua koskevia ylemmänasteisia oikeussääntöjä (1)”, koska

                           —

                           kyseinen oikeussääntö on ylemmänasteinen normi, sillä se sisältyy EU:n perusoikeuskirjaan ja EIOS:een

                           —

                           EU:n perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdan ja SEU 6 artiklan 2 kohdan mukaan vastaajat ovat velvollisia kunnioittamaan ja vaalimaan EU:n perusoikeuskirjassa ja EIOS:ssa taattuja oikeuksia; ja

                           —

                           pankkitalletukset ovat EU:n perusoikeuskirjan 17 artiklassa ja EIOS:n 1. lisäpöytäkirjan 1 artiklassa tarkoitettua omaisuutta.

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan seuraavassa esitetyt rikkomiset muodostavat yhdessä niin laajan rikkomisen, että sitä on pidettävä ylemmänasteisen oikeussäännön selvänä rikkomisena seuraavassa esitetyn mukaisesti:

                           —

                           sillä hetkellä, kun kantaja menetti pankkitalletuksensa, pankkitalletusten menetyksiä koskevassa säännöstö ei sisältänyt ”laissa säädettyjä ehtoja”, mikä on ristiriidassa EU:n perusoikeuskirjan ja EIOS:n 1. lisäpöytäkirjan kanssa

                           —

                           kantaja menetti pankkitalletuksensa ilman, että sille ”suoritettiin kohtuullisessa ajassa oikeudenmukainen korvaus”, mikä on ristiriidassa EU:n perusoikeuskirjan 17 artiklan ja EIOS:n 1. lisäpöytäkirjan 1 artiklan kanssa

                           —

                           pankkitalletusten menettäminen on lähtökohtaisesti laitonta, ellei se ole ”suhteellisuusperiaatteen mukaisesti — – välttämätöntä ja vastaa tosiasiallisesti unionin tunnustamia yleisen edun mukaisia tavoitteita tai tarvetta suojella muiden henkilöiden oikeuksia ja vapauksia” (2)

                           —

                           paniikin ja pankkijärjestelmästä paon ehkäisemisestä lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä koostuvaa kilpailevaa yleistä etua ei otettu huomioon arvioitaessa yleistä etua EU:n perusoikeuskirjan 17 artiklan ja EIOS:n 1. lisäpöytäkirjan perusteella

                           —

                           tarkoituksena ei ollut rangaista Kyprosta tai aiheuttaa sille vahinkoa vaan hyödyttää kyseistä jäsenvaltiota ja euro-aluetta tarjoamalla vakaustukea ja siten elvyttää eikä aiheuttaa epävakautta rahoituslaitoksille ja taloudelliselle elinkelpoisuudelle ja

                           —

                           lailliseen tarkoitukseen puuttuminen ei ollut oikeasuhteista, koska vuoden 2012 EVM-sopimuksen 3 artiklan aitona tavoitteena oli varojen kerääminen ja vakaustuen tarjoaminen tiukin ehdoin — – EVM:n jäsenille, jotka ovat vakavissa taloudellisissa vaikeuksissa tai joita uhkaavat vakavat taloudelliset vaikeudet, jos tämä on välttämätöntä koko euro-alueen tai jonkin sen jäsenvaltion turvaamiseksi ilman talouden lamauttamista.

               3)

               Kolmannen kanneperusteen mukaan kantajan talletusten menettäminen ei ollut välttämätöntä eikä oikeasuhteista.

               4)

               Neljännen kanneperusteen mukaan tämä johti siihen, että vastaajat aiheuttivat kantajan pankkitalletusten menettämisen, mikä merkitsi selvää rikkomista, koska kantajalle EU:n perusoikeuskirjan ja EIOS:n 1. lisäpöytäkirjan nojalla taattujen oikeuksien olisi pitänyt suojella kantajan pankkitalletuksia, ja näin ollen kantajalle aiheutunut menetys oli riittävän välitön ja ennakoitavissa.

               5)

               Viidennen kanneperusteen mukaan silloin, jos edellä esitetty katsotaan perustelluksi, kyseiset ehdot on todettava mitättömiksi riippumatta siitä, että ne on osoitettu Kyprokselle, koska ne koskevat kantajaa suoraan ja erikseen sillä perusteella, että kyseisillä ehdoilla ja niiden täytäntöönpanotavalla rikotaan perustamissopimusta ja/tai loukataan oikeusvaltioperiaatetta perustamissopimuksen soveltamista koskevilta osin ja/tai ne merkitsevät vallan väärinkäyttöä siltä osin kuin katsotaan, että kantajan pankkitalletusten menettämisellä loukataan SEU 6 artiklan 1 kohdan vastaisesti oikeusvaltioperiaatetta.

      (1)  Ks. asia 5/71, Zuckerfabrik Schoeppenstedt v. neuvosto, tuomio 2.12.1971, Kok., s. 975.

      (2)  Perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohta.


title: Asia T-486/07: Kanne 21.12.2007 — Ford Motor v. SMHV — Alkar Automotive (CA)

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/58

         Kanne 21.12.2007 — Ford Motor v. SMHV — Alkar Automotive (CA)
   (Asia T-486/07)
   (2008/C 51/105)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Ford Motor Co. (Dearborn, Yhdysvallat) (edustaja: lakimies R. Ingerl)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Alkar Automotive SA (Derio, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 25.10.2007 tekemä päätös (asia R 85/2006-4) on kumottava.

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) väiteosaston 22.11.2005 tekemä päätös (väiteasia N:o B 684052) on kumottava.

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pänroäasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Alkar Automotive SA

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki CA muiden muassa luokkiin 9, 11 ja 12 kuuluvia tavaroita varten — hakemus N:o 3 186 764

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröidyt sana- ja kuviomerkit KA luokkiin 9, 12, 14, 16, 18, 20, 21, 27, 32 ja 37 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska riidanalaisten tavaramerkkien välillä on sekaannusvaara, joka johtuu KA:n ja CA:n lausuntatavan ja ulkoasun samankaltaisuudesta, siitä, että tavarat ovat samoja ja siitä, että aikaisemmilla tavaramerkeillä on vahva erottamiskyky.


title: Asia F-104/14: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 30.11.2015 – O’Riain v. komissio (Henkilöstö — Kilpailu — Kilpailuilmoitus EPSO/AD/241/12 — Päätös olla merkitsemättä kantajaa varallaololuetteloon — Hakijoiden yhdenvertaisen kohtelun periaate — Valintalautakunnan puolueettomuus — Selvästi perusteeton kanne)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/77

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 30.11.2015 – O’Riain v. komissio
   (Asia F-104/14) (1)

   ((Henkilöstö - Kilpailu - Kilpailuilmoitus EPSO/AD/241/12 - Päätös olla merkitsemättä kantajaa varallaololuetteloon - Hakijoiden yhdenvertaisen kohtelun periaate - Valintalautakunnan puolueettomuus - Selvästi perusteeton kanne))
   (2016/C 027/98)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Donncha O’Riain (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja A. Salerno)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Ehrbar ja G. Gattinara)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamisvaatimus päätöksestä, jolla kantaja päätettiin olla merkitsemättä kilpailun EPSO AD/241/12 – GA varallaololuetteloon

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytyksen selvästi osin puutuvat, ja koska kanne on osittain selvästi perusteeton.

               2)

               Donncha O’Riain vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 7, 12.1.2015, s. 52.


title: Asia C-56/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Turnhout (Belgia) on esittänyt 5.2.2014 – Openbaar Ministerie v. Marc Emiel Melanie De Beuckeleer ym.

text:
               5.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 135/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Turnhout (Belgia) on esittänyt 5.2.2014 – Openbaar Ministerie v. Marc Emiel Melanie De Beuckeleer ym.
   (Asia C-56/14)
   2014/C 135/24
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank van eerste aanleg te Turnhout

      Pääasian asianosaiset

      Syyttäjä: Openbaar Ministerie

      Vastaajat: Marc Emiel Melanie De Beuckeleer, Michiel Martinus Zeeuws ja Staalbeton NV/SA

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko 27.12.2006 annetun puitelain 137–152 §:ssä tarkoitettu velvollisuus tehdä työntekijöitä koskeva Limosa-ennakkoilmoitus ristiriidassa EY 49 ja SEUT 56 artiklassa taatun palvelujen tarjoamisen vapauden kanssa?


title: Asia T-237/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.5.2010 — Abadía Retuerta v. SMHV (CUVÉE PALOMAR) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin CUVÉE PALOMAR rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Viinin tavaramerkit, jotka sisältävät maantieteellisen merkinnän — TRIPS-sopimus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan j alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan j alakohta))

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.5.2010 — Abadía Retuerta v. SMHV (CUVÉE PALOMAR)
   (Asia T-237/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin CUVÉE PALOMAR rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Viinin tavaramerkit, jotka sisältävät maantieteellisen merkinnän - TRIPS-sopimus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan j alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan j alakohta))
   2010/C 179/59
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Abadía Retuerta, SA (Sardón de Duero, Espanja) (edustajat: asianajajat X. Fàbrega Sabaté ja M-l. Curell Aguilà)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 2.4.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 1185/2007-1), joka koskee sanamerkin CUVÉE PALOMAR rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Abadía Retuerta, SA, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 272, 25.10.2008.


title: Asia C-503/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 21.12.2011 (Varhoven administrativen sadin (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Evroetil AD v. Direktor na Agentsia Mitnitsi (Direktiivi 2003/30/EY — 2 artiklan 2 kohdan a alakohta — Bioetanolin käsite — Biomassasta valmistettu tuote, joka sisältää enemmän kuin 98,5 prosenttia etyylialkoholia ja jota ei ole denaturoitu — Tosiasiallisen biopolttoaineena käytön merkitys — Asetus (ETY) N:o 2658/87 — Yhdistetty nimikkeistö — Bioetanolin tariffiluokittelu valmisteveron kantamiseksi — Direktiivi 2003/96/EY — Energiatuotteet — Direktiivi 92/83/ETY — 20 artiklan ensimmäinen luetelmakohta ja 27 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta — Etyylialkoholin käsite — Vapautus yhdenmukaistetusta valmisteverosta — Denaturaatio)

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 21.12.2011 (Varhoven administrativen sadin (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Evroetil AD v. Direktor na Agentsia Mitnitsi
   (Asia C-503/10) (1)

   (Direktiivi 2003/30/EY - 2 artiklan 2 kohdan a alakohta - Bioetanolin käsite - Biomassasta valmistettu tuote, joka sisältää enemmän kuin 98,5 prosenttia etyylialkoholia ja jota ei ole denaturoitu - Tosiasiallisen biopolttoaineena käytön merkitys - Asetus (ETY) N:o 2658/87 - Yhdistetty nimikkeistö - Bioetanolin tariffiluokittelu valmisteveron kantamiseksi - Direktiivi 2003/96/EY - Energiatuotteet - Direktiivi 92/83/ETY - 20 artiklan ensimmäinen luetelmakohta ja 27 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta - Etyylialkoholin käsite - Vapautus yhdenmukaistetusta valmisteverosta - Denaturaatio)
   2012/C 49/19
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Varhoven administrativen sad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Evroetil AD

      Vastaaja: Direktor na Agentsia Mitnitsi

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Varhoven administrativen sad — Liikenteen biopolttoaineiden ja muiden uusiutuvien polttoaineiden käytön edistämisestä 8.5.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/30/EY (EUVL L 123, s. 42) 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1) I liitteen, sellaisena kuin se on muutettuna 26.7.1991 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 2587/91 (EYVL L 259, s. 1), tulkinta — Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY (EUVL L 283, s. 51) 2 artiklan 1 kohdan ja alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY (EYVL L 316, s. 21) 20 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan tulkinta — Tuote, joka on valmistettu biomassasta, joka sisältää esteriä, korkeampia alkoholeja ja aldehydejä, jonka alkoholipitoisuus on suurempi kuin 98 % ja jota ei ole denaturoitu — Bioetanolin käsite — Luokittelu alanimikkeeseen 2207 20 00 (denaturoitu etyylialkoholi (etanoli) ja muut denaturoidut väkevät alkoholijuomat, väkevyydestä riippumatta) tai alanimikkeeseen 2207 10 00 (denaturoimaton etyylialkoholi (etanoli), alkoholipitoisuus vähintään 80 tilavuusprosenttia) valmisteveron määräämistä varten

      Tuomiolauselma

               1)

               Liikenteen biopolttoaineiden ja muiden uusiutuvien polttoaineiden käytön edistämisestä 8.5.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/30/EY 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa olevaa bioetanolin määritelmää on tulkittava siten, että se kattaa pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen tuotteen, jota tuotetaan erityisesti biomassasta ja joka sisältää enemmän kuin 98,5 prosenttia alkoholia, kun sitä myydään liikenteessä käytettäväksi biopolttoaineeksi.

               2)

               Unionin oikeutta on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen tuotteeseen, joka sisältää enemmän kuin 98,5 prosenttia etyylialkoholia ja jota ei ole denaturoitu nimenomaisesti säädetyssä denaturointimenettelyssä, on sovellettava alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY 19 artiklan 1 kohdassa säädettyä valmisteveroa, vaikka tuote on tuotettu biomassasta sellaisen teknologian avulla, joka poikkeaa maatalousperäisen etyylialkoholin tuotannossa käytettävästä teknologiasta, sisältää aineita, joiden vuoksi se ei sovellu ihmisravinnoksi, täyttää polttoaineena käytettävää bioetanolia koskevan eurooppalaisen esistandardin pr EN 15376 vaatimukset ja vastaa mahdollisesti direktiivin 2003/30 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa olevaa bioetanolin määritelmää.

      (1)  EUVL C 346, 18.12.2010.


title: Asia T-33/07: Kanne 12.2.2007 — Helleenien tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/42

         Kanne 12.2.2007 — Helleenien tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-33/07)
   (2007/C 82/91)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: I. Chalkias ja G. Kanellopoulos)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission riidanalainen päätös on kumottava tai sitä on muutettava jäljempänä esitetyllä tavalla.

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Helleenien tasavalta esittää komission 14.12.2006 tekemää päätöstä K(2006) 5993 lopullinen (EUVL 2006, L 355, s. 96), jolla komissio jätti yhteisörahoituksen ulkopuolelle jäsenvaltioiden — nyt esillä olevassa tapauksessa Kreikan tasavallan — tiettyjä menoja tarkastaessaan ja hyväksyessään Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettuja menoja, vastaan seuraavat kumoamisperusteet:
   Ensimmäisellä yleisellä kumoamisperusteella, joka koskee kaikkia oikaisua, kantaja väittää, että vastaaja on rikkonut olennaista menettelymääräystä, josta säädetään asetuksen (EY) N:o 1663/95 (1) 8 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan a alakohdassa, koska se on jättänyt järjestämättä kahdenväliset neuvottelut Kreikan viranomaisten kanssa niiden syyksi luettujen rikkomisten vakavuuden arvioinnista ja Euroopan yhteisölle aiheutuneesta taloudellisesta haitasta, ja toissijaisesti koska komissiolla ei ollut ajallista toimivaltaa tehdä oikaisuja.
   Erityisesti oliiviöljyalalla kantaja väittää, että kaksinkertaistaessaan oikaisun 5 prosentista 10 prosenttiin ilman, että olisi havaittu valvontajärjestelmän huonontumista — vaan päinvastoin, kyseisen järjestelmän oli havaittu parantuneen — vastaaja on ylittänyt harkintavaltansa rajat. Vastaaja on kantajan mukaan myös tehnyt virheen yhteisön säännösten tulkinnassa ja tosiseikkojen arvioinnissa ja loukannut suhteellisuusperiaatetta.
   Puuvilla-alan osalta kantaja esittää kumoamisperusteeksi sen, että tosiseikkoja on arvioitu virheellisesti, oikaisua on perusteltu virheellisesti eikä sille ole oikeudellista perustaa, asetuksen (ETY) N:o 1201/89 (2) 12 artiklan 1 kohtaa on tulkittu ja sovellettu virheellisesti ja oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu, koska menojen kohdistamismenettely on kestänyt yli kymmenen vuotta.
   Kuivattujen viinirypäleiden osalta kantaja esittää perusteluksi sen, että vastaaja on tulkinnut oikaisuja koskevia suuntaviivoja virheellisesti määrätessään oikaisun suuruudeksi 10 prosenttia toissijaisen valvonnan riittämättömyyden vuoksi, ja sen, että päätöksen perustelut ovat puutteelliset korinttirusinoiden osalta tehdyn oikaisun osalta.
   Sitrushedelmien osalta kantaja väittää, että vastaaja on virheellisesti vedonnut hallinnollisen valvonnan puutteisiin ja perustellut niitä riittämättömästi loukaten näin suhteellisuusperiaatetta, tai että vastaaja on toissijaisesti tehnyt virheen tulkitessaan ja ajallisesti soveltaessaan asiakirjan 17933/2000 liitettä 16 luokitellessaan kiistanalaiset tarkastukset perustarkastuksiksi.
   Lopuksi, myöhästyneiden maksujen osalta kantaja väittää, että tosiseikkoja on arvioitu virheellisesti, kun on määrätty kaksinkertainen oikaisu talousarvion nimikkeen B01-1210-160 osalta, asetuksen (EY) N:o 296/96 (3) 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittu ja sovellettu virheellisesti siltä osin kuin kyse on 4 prosentin varauksen laskemisen perusteesta ja arviointi on ollut virheellistä eikä sitä ole perusteltu riittävästi siltä osin kuin kyse on esitetyistä poikkeuksellisista olosuhteista ja hallinnollisista erityisistä edellytyksistä.

      (1)  Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta 7.7.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 1663/95 (EYVL L 158, 8.7.1995, s. 6).

      (2)  Yksityiskohtaisista säännöistä puuvillan tukijärjestelmän soveltamisesta 3.5.1998 annettu komission asetus (ETY) N:o 1201/89 (EYVL L 123, s. 23).

      (3)  Jäsenvaltioiden toimittamista tiedoista ja Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta rahoitettujen menojen kuukausittaisesta kirjanpidosta ja asetuksen (ETY) N:o 2776/88 kumoamisesta 16.2.1996 annettu komission asetus (EY) N:o 296/96 (EYVL L 39, 17.2.1996, s. 5).


title: Asia T-321/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.11.2015 – GSA ja SGI v. parlamentti (Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Paloturvallisuus, ihmisten auttaminen ja ulkoinen valvonta Euroopan parlamentin Brysselin-toimipaikassa — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen — Velvollisuus esittää kansallisen lainsäädännön mukaisesti ensin myönnetty toimilupa — Oikeasuhteisuus — Yhdenvertainen kohtelu — Avoimuus — Palvelujen tarjoamisen vapaus)

text:
               11.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.11.2015 – GSA ja SGI v. parlamentti
   (Asia T-321/15) (1)

   ((Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Paloturvallisuus, ihmisten auttaminen ja ulkoinen valvonta Euroopan parlamentin Brysselin-toimipaikassa - Tarjoajan tarjouksen hylkääminen - Velvollisuus esittää kansallisen lainsäädännön mukaisesti ensin myönnetty toimilupa - Oikeasuhteisuus - Yhdenvertainen kohtelu - Avoimuus - Palvelujen tarjoamisen vapaus))
   (2016/C 007/39)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Gruppo Servizi Associati SpA (GSA) (Rooma, Italia) ja Security Guardian’s Institute (SGI) (Louvain-la-Neuve, Belgia) (edustaja: asianajaja E. van Nuffel d’Heynsbroeck)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: P. López-Carceller ja B. Simon)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus 12.6.2015 päivätyssä Euroopan parlamentin kirjeessä mainittujen päätösten kumoamiseksi, jolla kantajille ilmoitettiin niiden paloturvallisuutta, ihmisten auttamista (alue 1) ja ulkoista valvontaa (alue 2) Euroopan parlamentin Brysselin-toimipaikassa koskevassa hankintamenettelyssä EP/DGSAFE/UIB/SER/2014-014 tekemän tarjouksen hylkäämisestä (EUVL 2014/S 246 433095) ja sopimuksen tekemisestä menettelyn kohteena olleesta hankinnasta toisen tarjoajan kanssa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Gruppo Servizi Associati SpA (GSA) ja Security Guardian’s Institute (SGI) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 262, 10.8.2015.


title: Asia C-190/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 13.3.2014 (Juzgado de lo Social n °3 de Barcelonan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Antonio Márquez Samohano v. Universitat Pompeu Fabra (Sosiaalipolitiikka  — Direktiivi 1999/70/EY  — EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n määräaikaista työtä koskeva puitesopimus  — Yliopistot  — Tuntiopettajat  — Perättäiset määräaikaiset työsopimukset  — 5 lausekkeen 1 kohta  — Toimenpiteet, joilla pyritään estämään määräaikaisten sopimusten väärinkäyttö  — Tällaisten sopimusten perusteena olevien ”perusteltujen syiden” käsite  — 3 lauseke  — ”Määräaikaisen työsopimuksen” käsite  — Seuraamukset  — Oikeus korvaukseen  — Erilainen kohtelu vakituisiin työntekijöihin verrattuna)

text:
               5.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 135/17

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 13.3.2014 (Juzgado de lo Social no 3 de Barcelonan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Antonio Márquez Samohano v. Universitat Pompeu Fabra
   (Asia C-190/13) (1)

   ((Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 1999/70/EY - EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n määräaikaista työtä koskeva puitesopimus - Yliopistot - Tuntiopettajat - Perättäiset määräaikaiset työsopimukset - 5 lausekkeen 1 kohta - Toimenpiteet, joilla pyritään estämään määräaikaisten sopimusten väärinkäyttö - Tällaisten sopimusten perusteena olevien ”perusteltujen syiden” käsite - 3 lauseke - ”Määräaikaisen työsopimuksen” käsite - Seuraamukset - Oikeus korvaukseen - Erilainen kohtelu vakituisiin työntekijöihin verrattuna))
   2014/C 135/18
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Antonio Márquez Samohano

      Vastaaja: Universitat Pompeu Fabra

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona – Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (EYVL L 175, s. 43) liitteen 3 ja 5 lausekkeen tulkinta – Julkishallinnon kanssa tehdyt työsopimukset – Yliopiston opettajat – Sellaisten toimenpiteiden puuttuminen, joilla pyritään estämään perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäyttö

      Tuomiolauselma

   Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lauseketta on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa sallitaan yliopistojen uudistaa tuntiopettajien kanssa tehtyjä perättäisiä työsopimuksia rajoituksetta siltä osin kuin on kyse niiden enimmäiskestosta ja uudistamisten lukumäärästä, kun tällaisten sopimusten käyttö on perusteltua kyseisen lausekkeen 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta perustellusta syystä, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava. Kyseisen tuomioistuimen on kuitenkin myös varmistettava, että asianomaisten perättäisten työsopimusten uudistamisella pyritään pääasiassa todella kattamaan väliaikaisia tarpeita ja ettei pääasiassa kyseessä olevan kaltaista säännöstöä käytetä tosiasiassa pysyvien ja jatkuvien tarpeiden kattamiseen opetushenkilöstön palvelukseen ottamisen alalla.

      (1)  EUVL C 189, 29.6.2013.


title: Asia T-265/00: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys  20.10.2005  — Comitato  Venezia Vuole Vivere  v. komissio

text:
               24.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/25

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 20.10.2005 — Comitato ”Venezia Vuole Vivere” v. komissio
   (Asia T-265/00) (1)

   (2005/C 330/61)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 335, 25.11.2000.


title: Asia T-466/13: Kanne 28.8.2013 — Hermann Trollius v. ECHA

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/44

         Kanne 28.8.2013 — Hermann Trollius v. ECHA
   (Asia T-466/13)
   2013/C 325/72
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Hermann Trollius GmbH (Lauterhofen, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Ahlhaus ja J. Schrotz)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 31.1.2013 tehdyn ECHA:n päätöksen nro SME(2013) 0191 sekä 4.2.2013 päivätyn ECHA:n laskun nro 10035033 ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan luettuna kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu vastaajan toimivallan puuttumiseen

                           —

                           Kantaja väittää, että vastaajalla ei ollut toimivaltaa tehdä päätöstä nro SME(2013) 0191, koska asetuksessa (EY) N:o 1907/2006 (1) tai asetuksessa (EY) N:o 340/2008 (2) ei sallita kantajan tekevän erillistä päätöstä sen määrittämiseksi, täyttääkö rekisteröijä pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevat edellytykset.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu REACH-asetuksen 104 artiklan 1 kohdan rikkomiseen, luettuna yhdessä 15.4.1958 annetun asetuksen N:o 1 (3) kanssa

                           —

                           Kantaja väittää, että vastaaja on koko yhteydenpidon aikana laiminlyönyt velvoitteensa osoittaa kirjelmät jäsenvaltion alaisuuteen kuuluvalle henkilölle tuon valtion virallisella kielellä. Kantajan mukaan tämä rikkominen on estänyt sitä täyttämästä sille asetetut edellytykset osoittaa, että sillä oli pienen yrityksen asema.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantaja on tosiasiassa suosituksessa 2003/361/EY (4) tarkoitettu pieni yritys, siten, että kanteen kohteena olevat päätökset ovat aineellisesti virheellisiä.

      (1)  Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006 (EUVL L 396, s. 1).

      (2)  Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 1907/2006 perustuvista Euroopan kemikaalivirastolle suoritettavista maksuista 16.4.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 340/2008.

      (3)  Euroopan talousyhteisössä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä 15.4.1958 annettu asetus N:o 1.

      (4)  Pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 6.5.2003 annettu komission suositus 2003/361/EY.


title: Yhdistetyt asiat C-283/14 ja C-284/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 28.1.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Düsseldorf – Saksa) – CM Eurologistik GmbH v. Hauptzollamt Duisburg (asia C-283/14) ja Grünwald Logistik Service GmbH (GLS) v. Hauptzollamt Hamburg-Stadt (asia C-284/14) (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (EU) N:o 158/2013 — Pätevyys — Polkumyyntitullin ottaminen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden tuonnissa — Sellaisen tuomion täytäntöönpano, jolla aikaisempi asetus todettiin pätemättömäksi — Normaaliarvon määrittämistä koskevan alkuperäisen tutkimuksen aloittaminen uudelleen — Polkumyyntitullin ottaminen uudelleen käyttöön samojen tietojen perusteella — Huomioon otettava tutkimusajanjakso)

text:
               21.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 28.1.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Düsseldorf – Saksa) – CM Eurologistik GmbH v. Hauptzollamt Duisburg (asia C-283/14) ja Grünwald Logistik Service GmbH (GLS) v. Hauptzollamt Hamburg-Stadt (asia C-284/14)
   (Yhdistetyt asiat C-283/14 ja C-284/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EU) N:o 158/2013 - Pätevyys - Polkumyyntitullin ottaminen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden tuonnissa - Sellaisen tuomion täytäntöönpano, jolla aikaisempi asetus todettiin pätemättömäksi - Normaaliarvon määrittämistä koskevan alkuperäisen tutkimuksen aloittaminen uudelleen - Polkumyyntitullin ottaminen uudelleen käyttöön samojen tietojen perusteella - Huomioon otettava tutkimusajanjakso))
   (2016/C 106/04)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: CM Eurologistik GmbH (C-283/14) ja Grünwald Logistik Service GmbH (GLS) (C-284/14)

      Vastaajat: Hauptzollamt Duisburg (C-283/14) ja Hauptzollamt Hamburg-Stadt (C-284/14)

      Tuomiolauselma

   Esitettyjen kysymysten tarkastelu ei ole paljastanut mitään seikkaa, joka vaikuttaisi lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden (mandariinien jne.) tuonnissa 18.2.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 158/2013 pätevyyteen.

      (1)  EUVL C 315, 15.9.2014.


title: Asia T-6/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.9.2013 — Godrej Industries ja VVF v. neuvosto (Polkumyynti — Tiettyjen Intiasta, Indonesiasta ja Malesiasta peräisin olevien rasva-alkoholien ja niiden seosten tuonti — Vaadittu valuuttojen muuntamisen oikaisu — Todistustaakka — Vahinko — Lopullinen polkumyyntitulli)

text:
               19.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 304/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.9.2013 — Godrej Industries ja VVF v. neuvosto
   (Asia T-6/12) (1)

   (Polkumyynti - Tiettyjen Intiasta, Indonesiasta ja Malesiasta peräisin olevien rasva-alkoholien ja niiden seosten tuonti - Vaadittu valuuttojen muuntamisen oikaisu - Todistustaakka - Vahinko - Lopullinen polkumyyntitulli)
   2013/C 304/29
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Godrej Industries Ltd (Mumbai, Intia) ja VVF Ltd (Mumbai) (edustaja: asianajaja B. Servais)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: J.-P. Hix, avustajinaan asianajajat G. Berrisch ja A. Polcyn)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Sasol Olefins & Surfactants GmbH (Hampuri, Saksa), Sasol Germany GmbH (Hampuri) (edustajat: asianajaja V. Akritidis ja solicitor J. Beck) ja Euroopan komissio (asiamiehet: M. França ja A. Stobiecka-Kuik)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Intiasta, Indonesiasta ja Malesiasta peräisin olevien rasva-alkoholien ja niiden seosten tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 8.11.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1138/2011 (EUVL L 293, s. 1).

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Godrej Industries Ltd ja VVF Ltd velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston, Sasol Olefins & Surfactants GmbH:n ja Sasol Germany GmbH:n oikeudenkäyntikulut, ja ne vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 49, 18.2.2012.


title: Asia T-279/07: Kanne 23.7.2007 — Ranskan v. komissio

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/56

         Kanne 23.7.2007 — Ranskan v. komissio
   (Asia T-279/07)
   (2007/C 211/104)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: E. Belliard, G. de Bergues, L. Butel ja S. Ramet)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               riidanalainen päätös on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii kanteellaan sen 10.5.2007 tehdyn komission päätöksen K(2007) 2110 lopullinen kumoamista, jolla komissio totesi Ranskan Code Monétaire et Financier -nimisen lain (raha- ja talousasioista annettu laki) säännösten, joissa annetaan kolmelle luottolaitokselle — la Banque Postalelle, les Caisses d'Épargnelle ja Prévoyance et le Crédit Mutuelille — erityisoikeuksia livret A ja livret bleu -säästötilien avaamisen osalta, olevan ristiriidassa EY 86 artiklan 1 kohdan, yhdessä EY 43 ja 49 artiklan kanssa, kanssa.
   Kantaja esittää kanteensa perusteeksi viisi kanneperustetta.
   Ensimmäinen kanneperuste perustuu puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen ja kontradiktorisen menettelyn laiminlyöntiin.
   Kantaja väittää toiseksi, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen, kun se katsoi, että kyseiset erityisoikeudet rajoittavat sijoittautumisvapautta ja ovat siten ristiriidassa EY 43 artiklan kanssa, osoittamatta kuitenkaan, että nämä erityisoikeudet eivät ole välttämättömiä niistä yleistä etua koskevista pakottavista syistä, jonka asunnon saamista ja pankkipalveluiden saatavuutta koskevat tavoitteet muodostavat, ja että ne ovat oikeasuhtaisia näihin syihin nähden.
   Kolmannessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen EY 86 artiklan 2 kohdan kolmannen edellytyksen soveltamisen osalta, kun se arvioi, että palvelua, jota pankkipalveluiden saatavuuteen liittyvä yleinen etu koskee, ei ole tarkoitettu henkilöille, joilla on erityisiä peruspankkipalveluiden saatavuutta koskevia vaikeuksia. Kantaja väittää, että komissio ylitti toimivaltansa yleistä etua koskevan palvelun määrittelyn valvomisen osalta ja määritteli joka tapauksessa liian suppeasti pankkipalveluiden saatavuutta koskevan tehtävän. Kantajan mukaan komissio teki ilmeisen arviointivirheen myös sen EY 86 artiklan 2 kohdan toisen edellytyksen soveltamisen osalta, jonka mukaan palvelun tarjoamisen on tapahduttava julkisen vallan antaman säädöksen nojalla, sekä kyseisen säännöksen neljännen ja viidennen edellytyksen soveltamisen osalta. Kantaja väittää, että komissio teki virheen arvioidessaan kyseisten erityisoikeuksien poistamisen vaikutuksia julkiselle taloudelle ja teki ilmeisen arviointivirheen suhteellisuusperiaatteen soveltamisen osalta arvioidessaan, että niiden palveluiden, joita pankkipalveluiden saatavuuteen ja sosiaaliseen asuntotarjontaan liittyvä julkinen etu koskee, tasapainoisen rahoituksen varmistamiseksi on muita, sijoittautumisvapautta vähemmän rajoittavia keinoja kuin erityisoikeuksien antaminen.
   Neljännessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen arvioidessaan, että kysymyksessä olevat erityisoikeudet ovat ristiriidassa EY 49 artiklan kanssa.
   Viides kantajan esittämistä kanneperusteista perustuu riidanalaista päätöstä koskevaan perusteluvelvollisuuden loukkaamiseen.


title: Asian C-289/95 poistaminen rekisteristä

text:
N:o C 294/10         Hn                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      5.10.96
         marraskuuta 1993 annettu komission direktiivi 93/          92/72/ETY ) ilman, että Italian tasavalta olisi antanut
         105/ETY ( 4 )                                              direktiivin noudattamisen edellyttämiä säännöksiä .
    — otsonin aiheuttamasta ilman pilaantumisesta 21 pä            (!)   EYVL     N:o L  228 , 17.8.1991 , s . 67
         ivänä syyskuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi          (2)   EYVL     N:o L  264 , 23.10.1993 , s . 51
         92/72/ETY ( 5 )                                            (3)   EYVL     N:o L  277,  10.11.1993 , s . 33
                                                                    (4)   EYVL     N:o L  294,  30.11.1993 , s . 21
— velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn            (s )  EYVL     N:o L  297,  13.10.1992, s . 1
    tikulut .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                               Asian C-289/95 ( ) poistaminen rekisteristä
EY:n perustamissopimuksen 189 artikla, jonka mukaan
direktiivi    velvoittaa    saavutettavaan  tulokseen nähden                                      ( 96/C 294/20 )
jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, velvoittaa           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.5.1996
jäsenvaltiot noudattamaan direktiivien täytäntöönpanolle            antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
asetettuja määräaikoja . Nämä määräajat ovat päättyneet             poistettu asia C-289/95 , Euroopan yhteisöjen komissio
1 päivänä elokuuta 1992 ( direktiivi 91 /410/ETY), 31 pä           vastaan Italian tasavalta .
ivänä joulukuuta 1993 ( direktiivit 93/86/ETY, 93/90/ETY
ja 93/105/ETY ) ja 21 päivänä maaliskuuta 1994 ( direktiivi         ( ] ) EYVL N:o C 268 , 14.10.1995
                                          ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
Jaostojen puheenjohtajien nimeäminen ja tuomarien jaka                    Laajennettu toinen jaosto:
                         minen jaostoihin
                          ( 96/C 294/21 )                                  Jaoston puheenjohtaja Bellamy, tuomarit Kirschner,
                                                                           Briët, Kalogeropoulos ja Potocki ;
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki
12.9.1996 pidetyssä kokouksessaan 24.10.1988 tehdyn                        Kolmas jaosto:
neuvoston päätöksen 2 artiklan 4 kohdan ja ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 10 ja 15 artik                Jaoston puheenjohtaja Vesterdorf, tuomarit Briët ja
lan mukaisesti seuraavat päätökset toimikaudeksi                           Potocki;
1.10.1996—30.9.1997 :
                                                                           Laajennettu kolmas jaosto:
A. Jaostojen puheenjohtajiksi nimetään:
     — tuomari Vesterdorf
                                                                           Jaoston puheenjohtaja Vesterdorf, tuomarit Briët,
                                                                           Lindh, Potocki ja Cooke;
     — tuomari García-Valdecasas
                                                                           Neljäs jaosto:
     — tuomari Lenaerts
                                                                           Jaoston puheenjohtaja Lenaerts, tuomarit Lindh ja
     — tuomari Bellamy                                                     Cooke;
B. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen jäsenet                         Laajennettu neljäs jaosto:
     jaetaan jaostoihin seuraavasti:
                                                                          Jaoston puheenjohtaja Lenaerts, tuomarit Lindh, Azizi,
     Ensimmäinen jaosto:                                                   Cooke ja Jaeger;
     Presidentti Saggio, tuomarit Tiili ja Moura Ramos;
                                                                           Viides jaosto:
     Laajennettu ensimmäinen jaosto:
                                                                          Jaoston puheenjohtaja García-Valdecasas, tuomarit
     Presidentti Saggio, tuomarit Kirschner, Kalogeropou                  Azizi ja Jaeger;
     los, Tiili ja Moura Ramos;
     Toinen jaosto :                                                       Laajennettu viides jaosto:
    Jaoston puheenjohtaja Bellamy, tuomarit Kirschner ja                  Jaoston puheenjohtaja García-Valdecasas, tuomarit
     Kalogeropoulos;                                                       Tiili , Azizi, Moura Ramos ja Jaeger.


title: Tiziano Boggianin 3.4.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-92/95)

text:
N:o C 159/24          FI                      Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                        24.6.95
1 ) Japanese Sbipowners ' Association ja European Com            2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
     munity Shipotvners ' Association hyväksytään väliintu
     lijoiksi tukemaan kantajan vaatimuksia.
2 ) Freight Transport Association, Association des utilisa            YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
     teurs des transport de fret ja European Council of                        TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
     Transport Users ASBL hyväksytään väliintulijöiksi
     tukemaan vastaajan vaatimuksia.                                              27 päivänä huhtikuuta 1995 ,
                                                                  asiassa T-393/94, P vastaan Euroopan yhteisöjen komis
3 ) Kantajien pyyntöön tiettyjen oikeudenkäyntiasiakirjo                                        sio H
     jen käsittelemisestä luottamuksellisina suostutaan.                        (Lausunnon antaminen raukeaa)
                                                                                ( 95/C 159/51 )
4 ) EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta
     (IV/34.446 — Trans Atlantic Agreement) 19 päivänä                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     lokakuuta 1994 tehdyn komission päätöksen 94/980/
     EY 1 —4 artiklan täytäntöönpanoa lykätään siltä osin         Asiassa T-393/94, P, edustajinaan asianajajat Marie Vicelli
     kuin säännöksissä kielletään kantajia sopimasta yhtei       ja Jean-Pierre Spitzer, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa
     sesti yhteisön alueella tapahtuvien yhdistettyjen kulje     asianajotoimisto Aloyse May, 21 , Grand-rue, vastaan Eu
     tuksien maakuljetuksien osalta sovellettavista mak          roopan yhteisöjen komissio ( asiamiehenään J. Griesmar ),
     suista, ja täytäntöönpano lykätään, kunnes yhteisöjen        jossa vaaditaan useiden komission päätösten, joissa vähen
     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antaa pää             netään kantajalle myönnettyjen sairaalakulukorvausten
     asiassa lopullisen tuomionsa.                                määrää, julistamista mitättömiksi, ensimmäisen oikeus
                                                                  asteen tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto ), toimien kokoon
5 ) Täytäntöönpanon lykkäyksen osalta ei ole tarpeellista         panossa presidentti J. L. Cruz Vilaça ja tuomarit H.
      lausua siltä osin kuin hakemus koskee kuljetussopi         Kirschner ja A. Kalogeropoulos, kirjaaja H. Jung, on
      musten yhteistä tekemistä.                                  antanut 27.4 . 1995 määräyksen, jonka määräyslauselma on
                                                                  seuraava :
6 ) Komission päätöksen 5 artiklan täytäntöönpanon lyk            1 ) Lausunnon antaminen raukeaa käsiteltävänä olevassa
      käystä koskeva pyyntö hylätään.                                  kanteessa.
7 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään pääasian yhtey              2 ) Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
      dessä.                                                           lut.
                                                                   (M EYVL N:o C 392 , 31.12.1994
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Tiziano Boggianin 3.4.1995 Euroopan yhteisöjen komis
    TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,                                            siota vastaan nostama kanne
                  10 päivänä huhtikuuta 1995 ,                                             (Asia T-92/95 )
 asiassa T-82/95 R, Carmen Gómez de Enterría vastaan                                        ( 95/C 159/52 )
                     Euroopan parlamentti
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                         ( 95/C 159/50 )
                                                                   Yksityisyrittäjä Tiziano Boggian, kotipaikka Montagnana
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     ( Padova, Italia ), edustajanaan asianajaja Ivone Cacciavil
                                                                   lani, Venetsia, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi
 Asiassa T-82/95 R, Carmen Gomez de Enterria, Euroopan             misto Alain Lorang, 5 1 , rue Albert 1 er, on nostanut 3.4.1995
 parlamentin virkamies, kotipaikka Luxemburg, edustaja            Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
 naan asianajaja Eric Boigelot, Bryssel, prosessiosoite            tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas
                                                                   taan .
 Luxemburgissa asianajaja Louis Schiltzin toimisto, 2, rue du
 Fort Rheinsheim, vastaan Euroopan parlamentti (asiamie
 hinään G. Garzon Clariana ja M. Peter ), jossa vaaditaan          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                   istuin :
 Euroopan parlamentin puhemiehen 19.12.1994 tekemän
 päätöksen, jonka mukaan kantaja irtisanottiin virastaan           — julistaa mitättömäksi ETY:n rahoituksen hyväksymises
 henkilöstösääntöjen 50 artiklan perusteella , toimeenpanon            tä ja myöntämisestä "Veneton alueen maatalousaluei
 lykkäystä , ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen pu               den kehittämisestä tehdylle toimintaohjelmalle " 29.7.
 heenjohtaja on antanut 11.4.1995 seuraavan määräyk                    1991 tehdyn Euroopan yhteisöjen komission päätöksen
 sen :
                                                                       nro C(91 ) 1725 ( ei julkaistu), siltä osin kuin päätöksen
                                                                       osassa " Alaohjelma 2 — Muiden taloudellisten osa
 1 ) Välitoimia koskeva pyyntö hylätään.                               alueiden ja palveluiden kehittäminen " mainitaan " toi
 ---pagebreak--- 24.6.95                I FI |                      Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                   N:o C 159/25
    menpide ", joka on otsikoitu " Toimenpide 1 —                            C(91 ) 1725 8 artiklan mukaista alustavaa tarjouskilpai
    Otsikko 1.10 : Montagnassa sijaitsevan GIBOn entisen                     lua .
    teollisuuslaitoksen käyttöön ottaminen uusien toiminto
    jen sijaintipaikaksi ja palvelujen keskukseksi ";                  c) Asetuksen ( ETY) N:o 4253/88 14 artiklan 3 kohdan
                                                                             rikkominen, tutkinnan ja perusteluiden puuttumisesta
— julistaa mitättömäksi 9.12.1993 tehdyn komission                           johtuva toimivallan ylittäminen, siltä osin kuin Veneton
    päätöksen nro C(93 ) 3752 (ei julkaistu ), siltä osin kuin               alueen Zaico SpA:ta koskevassa ehdotuksessa on jätetty
    siinä määrätään yhteisön rahoituksen määrän lisäämi                     kokonaan huomioimatta toimenpiteen tehokkuuden
                                                                             varmistamisen kannalta välttämättömät hallinnolliset
    sestä toimintaohjelmalle, joka vastaa tavoitetta 5 b ),
     siltä osin kuin kyseessä on " Alaohjelmassa 2 — Muiden                  mekanismit. Koska ohjelmasta puuttuvat yksityiskoh
    taloudellisten osa-alueiden ja palveluiden kehittäminen "                dat siitä , kuinka rahoitus tultaisiin käyttämään, komis
     mainittu " toimenpide ", joka on otsikoitu "Toimen                     sion olisi pitänyt olla myöntämättä pyydettyä avus
                                                                             tusta .
    pide 1 — Otsikko 1.10 : Montagnassa sijaitsevan GIBOn
     entisen teollisuuslaitoksen käyttöön ottaminen uusien
     toimintojen sijaintipaikaksi ja palvelujen keskuk                Lopuksi kantaja toteaa , että kanteen kohteena olevat
     seksi ";                                                          päätökset ovat ETY:n perustamissopimuksen 52 ja 59 ar
                                                                       tiklan, sijoittautumisoikeuden ja palveluiden vapaan liikku
                                                                       misen vastaisia .
— julistaa mitättömäksi kaikki muut tähän liittyvät ja/tai
     tästä johtuvat toimet ja velvoittaa komission korvaa
     maan oikeudenkäyntikulut.                                         (!) EYVL N:o L 374 , 31.12.1988 , s. 1
                                                                       ( 2 ) EYVL N:o L 185 , 15.7.1988 , s. 9
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja omistaa Veneton alueella sijaitsevan pienen tai
keskisuuren yrityksen, joka harjoittaa tuotantotoimin
taansa vuokraamassaan entisessä GIBOn laitoksessa, joka                Didier Gambierin 5.4.1995 Euroopan yhteisöjen komis
sijaitsee Montagnanan kunnan teollisuus- ja käsityöteolli                                siota vastaan nostama kanne
suusalueella . Kantaja vastustaa edellä mainittuja päätöksiä
siltä osin kuin niissä määrätään Euroopan alueellisen                                             ( Asia T-95/95 )
kehitysrahaston rahoituksesta entisen GIBOn keittiöitä                                              ( 95/C 159/53 )
valmistavan tehtaan käyttöön ottamista, rakenneuudistusta
ja uudelleenkäyttöä koskevalle hankkeelle . Nämä toimen
piteet ovat tarpeellisia, koska laitokset on hylätty vuonna                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
1963 eikä niissä ole sen jälkeen tehty rakenneuudistusta .
                                                                       Didier Gambier, kotipaikka San Diego ( Amerikan yhdys
                                                                       vallat), edustajanaan asianajaja Marc-Albert Lucas, Liège,
Kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin:                           prosessiosoite Luxemburgissa Evelyne Kornin toimisto,
                                                                       21 , rue de Nassau, on nostanut 5.4.1995 Euroopan
                                                                       yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
a ) Asetuksen ( ETY ) N:o 4253/88 ( x ) 14 artiklan 3 kohdan           kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
      rikkominen, tosiseikkojen virheellinen arviointi, alusta
      van tutkinnan ja perusteluiden puuttumisesta johtuva
      toimivallan ylittäminen. Kantaja toteaa, että komissio ei        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
      ole varmistunut hyväksymänsä toimenpiteen kannalta               istuin :
      olennaisista seikoista . Ei ole varmaa, että GIBOn
      entinen teollisuuslaitos olisi hylätty vuonna 1963 ja ettei      — julistaa mitättömäksi komission päätöksen siirtää kan
      niissä olisi tehty rakenneuudistusta sen jälkeen, koska                taja komission palvelukseen ja näin päättää hänen
      kantaja harjoittaa yritystoimintaansa tämän rakennuk                  komennuksensa ITERissä (" International Thermonuc
      sen sisällä , missä ovat koneet, toimistot ja tilat laitteistoa        lear Expérimental Reactor "),
      ja henkilökuntaa varten.
                                                                       — toteaa laittomaksi päätöksen olla ryhtymättä toimenpi
b ) Yhteisön julkisia hankintasopimuksia koskevien mää                      teisiin sen tilanteen korjaamiseksi, johon kantaja on
      räysten rikkominen. Kantaja toteaa, että kanteen koh                  joutunut ITER-hankkeen uuden johtajan virkaan astu
      teena olevalla päätöksellä rikotaan vakavasti ja ilmei                misen seurauksena ja tekee siitä oikeudelliset johto
      sellä tavalla yhteisön säännöksiä siltä osin kuin komissio             päätökset,
      todellisuudessa on hyväksynyt tietyn sisäisen ( alueelli
      sen ) hallintotavan, jonka mukaan yksityishenkilölle,            — velvoittaa komission maksamaan hänelle riitautetun/
      nimittäin käsiteltävänä olevassa asiassa Zaico SpA:lle,                riitautettujen ensimmäis(t)en päätöksen/päätösten
      annetaan tehtäväksi julkisten töiden toteuttaminen jär                vuoksi korvauksena kolmanneksen hänen peruspalkas
      jestämättä asetusten ( ETY ) N:o 2052/88 (2 ) ja ( ETY )               taan 5.1.1995 ja sopimuksen päättymisen väliseltä
      N:o 4253/88 perusteella tehdyn päätöksen nro                           ajalta ( uralle aiheutunut vahinko) sekä ennakkoon


title: Asia T-467/16: Kanne 19.8.2016 – Flir Systems Trading Belgium v. komissio

text:
               17.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 383/19

         Kanne 19.8.2016 – Flir Systems Trading Belgium v. komissio
   (Asia T-467/16)
   (2016/C 383/27)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Flir Systems Trading Belgium (Meer, Belgia) (edustajat: asianajajat N. Reypens, C. Docclo ja T. Verstraeten)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               yhdistämään nyt käsiteltävän asian asiaan T-131/16 kirjallista ja suullista menettelyä sekä ratkaisun antamista varten sillä perusteella, että ne liittyvät toisiinsa

               —

               hyväksymään kannekirjelmässä esitetyt kumoamisperusteet

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen (1) 1 ja 2 artiklan

               —

               vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklan siltä osin kuin siinä ei määrätä siirtymävaiheen toimenpiteistä

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste koskee ilmeistä arviointivirhettä niiden lainsäädäntötoimien yksilöimisessä, joilla väitetty valtiontuki myönnettiin, ja oikeudellista virhettä asetuksen N:o 2015/1589 (2) 1 artiklan d alakohdan tulkinnassa.

               2)

               Toinen kanneperuste koskee tosiseikastoa koskevaa virhettä viitejärjestelmän kuvauksessa, ilmeistä arviointivirhettä sen arvioinnissa ja oikeudellista virhettä SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja asetuksen N:o 2015/1589 1 artiklan a alakohdan soveltamisessa.

               3)

               Kolmas kanneperuste koskee arviointivirhettä taloudellisen edun määrittämisessä ja oikeudellista virhettä SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja asetuksen N:o 2015/1589 1 artiklan a alakohdan soveltamisessa.

               4)

               Neljäs kanneperuste koskee virhettä valikoivuuden, joka on välttämätön riidanalaisen järjestelmän luokittelemiseksi SEUT 107 artiklan 1 kohdassa ja asetuksen N:o 2015/1589 1 artiklan a alakohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi, arvioinnissa ja arviointivirhettä riidanalaisen järjestelmän toimintatapojen arvioinnissa.

               5)

               Viides kanneperuste koskee arviointivirhettä riidanalaisen järjestelmän soveltamisedellytyksiä koskevien oikeuttamisperusteiden arvioinnissa.

               6)

               Kuudes kanneperuste koskee arviointivirhettä riidanalaisesta järjestelmästä väitetysti saadun edun määrittämisessä ja epätäsmällisyyttä riidanalaisen järjestelmän tutkimisessa.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste koskee veronmaksajien luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden loukkaamista.

      (1)  Liian suuria voittoja koskevasta Belgian verojärjestelmästä 11.1.2016 annettu komission päätös (valtiontuki N:o SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN)

      (2)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9)


title: Asia C-245/03: Conseil d'Etat'n (Belgia) 9.5.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Merck, Sharp ja Dohme B.V. -niminen Alankomaiden oikeuden mukaan perustettu yhtiö vastaan Belgian valtio

text:
6.9.2003                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                      C 213/11
MAJA Srl:n 27.5.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen                 Conseil d’Etat’n (Belgia) 9.5.2003 tekemällään päätöksellä
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston                  esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Merck, Sharp ja
asiassa T-254/99, MAJA Srl vastaan Euroopan yhteisöjen                  Dohme B.V. -niminen Alankomaiden oikeuden mukaan
           komissio, 12.3.2003 antamasta tuomiosta                                  perustettu yhtiö vastaan Belgian valtio
                         (Asia C-238/03 P)                                                       (Asia C-245/03)
                          (2003/C 213/17)                                                       (2003/C 213/18)
                                                                        Conseil d’Etat (Belgia) on pyytänyt 9.5.2003 tekemällään
MAJA Srl on valittanut 27.5.2003 Euroopan yhteisöjen tuo-               päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
mioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen               10.6.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-254/99, MAJA Srl                ratkaisua asiassa Merck, Sharp ja Dohme B.V. -niminen
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 12.3.2003 antamasta               Alankomaiden oikeuden mukaan perustettu yhtiö vastaan
tuomiosta. Valittajan edustajina ovat asianajajat Paolo Piva,           Belgian valtio seuraavaan kysymykseen:
Venezia, Roberto Mastroianni, cosenza ja Guy Arendt, Luxem-
burg.
                                                                        Onko ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden hintojen sääntelytoi-
                                                                        menpiteiden avoimuudesta ja niiden soveltamisesta kansalli-
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                          sissa sairausvakuutusjärjestelmissä 21 päivänä joulukuuta
                                                                        1988 annetun neuvoston direktiivin 89/405/ETY (1) 6 artiklan
–      kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toi-              1 kohdassa mainitun yhdeksänkymmenen päivän määräajan,
       sen jaoston 12.3.2003 antaman tuomion ja tämän joh-              jota on mahdollista jatkaa ylimääräisellä yhdeksänkymmenen
       dosta kumoaa ensimmäisessä oikeusasteessa riitautetun            päivän määräajalla, katsottava olevan pelkästään viitteellinen
       komission päätöksen                                              määräaika vai ehdoton määräaika ja tässä viimeksi mainitussa
                                                                        tapauksessa, mitä seurauksia sen mahdollisella ylittämisellä on
                                                                        vastaukseen, joka on annettava hakemukseen, joka koskee
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut              lääkkeen lisäämistä sairausvakuutusjärjestelmän kattavista
       kummassakin oikeusasteessa käydyistä oikeudenkäyn-               lääkkeistä laadittuun luetteloon?
       neistä
                                                                        Onko tätä määräajan ylittymistä tulkittava siten, että lääke
                                                                        lisätään edellä mainittuun luetteloon?
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        (1 ) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 8.
Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men tuomiota rasittavat seuraavat kumoamisperusteet:
asetuksen N:o 4028/86 ( 1) ja sen täytäntöönpanoasetuksen
N:o 1116/88 ( 2) rikkominen, sellaisina kuin näitä säännöksiä
pitäisi tulkita nk. komitologia -päätöksen kannalta; perustelu-
jen puutteellisuus ja ristiriitaisuus; kontradiktorisen menettelyn      Euroopan yhteisöjen komission 17.6.2003 Ranskan tasa-
periaatteen ja luottamuksen suojan periaatteen loukkaaminen,                             valtaa vastaan nostama kanne
kanteessa esitettyjen väitteiden ja tuomiossa lausutun välisen
yhteyden puuttuminen, EY:n tuomioistuimen perusäännön
33 artiklassa tarkoitetun perusteluvelvollisuuden, johon sen                                     (Asia C-258/03)
46 artiklassa viitataan, rikkominen; puolustuksen oikeuksien
rikkominen, lain ja olennaisten muotomääräysten rikkominen;
yleisten valtuutusta koskevien säännösten rikkominen.                                           (2003/C 213/19)
( 1) EYVL L 376, 31.12.1986, s. 7.
( 2) EYVL L 112, 20.4.1988, s. 1.                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.6.2003 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                        vastaan. Kantajan asiamies on M. Condou Durande, prosessi-
                                                                        osoite Luxemburgissa.


title: Asia T-465/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.10.2012 — Jurašinović v. neuvosto (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Pyyntö saada tutustua Kroatiassa toimineiden Euroopan unionin tarkkailijoiden selontekoihin, jotka koskevat ajanjaksoa 1. - 31.8.1995 — Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen — Kansainvälisten suhteiden suojalle aiheutuvan vahingon vaara — Aikaisempi tietojen antaminen asiakirjojen sisällöstä)

text:
               17.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.10.2012 — Jurašinović v. neuvosto
   (Asia T-465/09) (1)

   (Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Pyyntö saada tutustua Kroatiassa toimineiden Euroopan unionin tarkkailijoiden selontekoihin, jotka koskevat ajanjaksoa 1.-31.8.1995 - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen - Kansainvälisten suhteiden suojalle aiheutuvan vahingon vaara - Aikaisempi tietojen antaminen asiakirjojen sisällöstä)
   2012/C 355/47
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ivan Jurašinović (Angers, Ranska) (edustajat: asianajajat M. Jarry ja N. Amara-Lebret)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi C. Fekete ja K. Zieleśkiewicz, sitten C. Fekete ja J. Herrmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Pääasiallisesti vaatimus 21.9.2009 tehdyn neuvoston päätöksen, jossa annetaan oikeus tutustua tiettyihin Kroatiassa, Kninin alueella toimineiden Euroopan unionin tarkkailijoiden ajanjaksolta 1.–31.8.1995 laatimiin selontekoihin, kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ivan Jurašinović vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 24, 30.1.2010.


title: Asia T-93/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.6.2008 — Kypros v. komissio

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/59

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.6.2008 — Kypros v. komissio
   (Asia T-93/08) (1)

   (2008/C 223/109)

      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 142, 7.6.2008.


title: Asia C-118/04: Euroopanyhteisöjen komission 4.3.2004 Italiantasavaltaa nostama kanne

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/30

         Euroopan yhteisöjen komission 4.3.2004 Italian tasavaltaa nostama kanne
   (Asia C-118/04)
   (2004/C 106/53)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.3.2004 kanteen Italian tasavaltaan vastaan. Kantajan asiamiehenä on Luca Visaggio.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut sikojen suojelun vähimmäisvaatimuksista annetun direktiivin 91/630/ETY (1) muuttamisesta 23.10.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/88/EY (2) 2 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sen noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä

               —

               velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin täytäntöönpanolle päättyi 1.1.2003.

      (1)  EYVL L 340, 11.12.1991, s. 33.

      (2)  EYVL L 316, 1.12.2001, s. 36.


title: Asia T-585/14: Kanne 4.8.2014 – Slovenia v. komissio

text:
               20.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 372/19

         Kanne 4.8.2014 – Slovenia v. komissio
   (Asia T-585/14)
   2014/C 372/24
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Asianosaiset

      Kantaja: Slovenian tasavalta (asiamies: L. Bembič)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission budjettipääosaston 2.6.2014 päiväämään kirjeeseen sisältyvän päätöksen nro BUDG/B/03MV D (2014) 1782918, jossa yhtäältä todetaan kantajan taloudellinen vastuu unionin perinteisten omien varojen menettämisestä siitä syystä, että sokeria on tuotu tariffikiintiöiden ulkopuolella eikä tällaisiin tuonteihin käytettyjä varoja ole määritetty, ja jossa toisaalta velvoitetaan kantaja asettamaan unionin talousarvion käyttöön perinteisten omien varojen menettämistä vastaava määrä, joka on 1 2 57  000,00 euroa, jos tuontitodistus on käytetty kokonaan,

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: ilmeinen arviointivirhe

                           —

                           Kantajan mukaan komissio totesi kirjeeseen sisältyvässä riidanalaisessa päätöksessä virheellisesti, että unionin omien varojen menettäminen johtui tuojan tuontitodistuksen antamista koskevassa hakemuksessa tekemistä virheistä, joita Slovenian viranomaiset eivät olleet huomanneet ajoissa.

                           —

                           Kantajan mukaan tuoja laati hakemuksensa ja oikaisi sitä ajoissa ja että virheet tapahtuivat silloin, kun Slovenian tasavallan maatalousmarkkinoista ja maatalouden kehittämisestä vastaava virasto toimitti tuontitodistuksia koskevat hakemukset komission AMIS-Quota-järjestelmässä, ja johtuivat kyseisen järjestelmän vakavista puutteista.

               2)

               Toinen kanneperuste: komission päätöksentekomenettelyjä koskevien sääntöjen rikkominen

                           —

                           Kantajan mukaan riidanalaisen päätöksen sisältävän kirjeen oli allekirjoittanut budjettipääosaston johtaja, vaikka komissio on toimivaltainen päättämään unionin perinteisten omien varojen menettämistä koskevasta kantajan taloudellisesta vastuusta kollegiaalisena elimenä.

               3)

               Kolmas kanneperuste: päätöksen perustelujen puutteellisuus ja virheellinen oikeusperusta

                           —

                           Kantajan mukaan komissio ei perustellut kantajan taloudellista vastuuta koskevaa riidanalaista päätöstään riittävästi, minkä vuoksi on mahdotonta valvoa, onko se asianmukainen ja aineellisen oikeuden mukainen, mikä on SEUT 296 artiklan sekä komission sisäisten menettelysääntöjen vastaista.

                           —

                           Kantajan mukaan komissio ei myöskään viitannut asianmukaiseen oikeudelliseen perustaan, joka oikeuttaisi sen päättämään, että tietyssä tapauksessa on menetetty unionin perinteisiä omia varoja ja että kantaja on taloudellisessa vastuussa siitä.

               4)

               Neljäs kanneperuste: puolustautumisoikeuksien ja kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaaminen

                           —

                           Komissio ei ilmoittanut ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä kantajalle kaikkia niitä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, joihin sen päätös perustuu, mikä on kantajan mukaan puolustautumisoikeuksien periaatteen ja oikeutta tulla kuulluksi koskevan periaatteen vastaista.

               5)

               Viides kanneperuste: komission valvontavelvollisuuden laiminlyönti

                           —

                           Kantajan virhe tuontitodistuksen myöntämistä koskevasta hakemuksesta ilmoittamisessa johtui kantajan mukaan komission kehittämän ja hallinnoiman sähköisen AMIS-Quota-tietojärjestelmän puutteista, eikä kantajaa voida tästä syystä pitää vastuullisena virheestä.

               6)

               Kuudes kanneperuste: suhteellisuusperiaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen ja perusteettoman edun saamisen estämisen periaatteen loukkaaminen

                           —

                           Kantaja väittää, että kun otetaan huomioon se, ettei perinteisiä omia varoja ollut menetetty, virhettä tietojen syöttämisessä komission puutteelliseen tietojärjestelmään koskevan taloudellisen vastuun toteaminen merkitsee perusteetonta etua unionille.

                           —

                           Kantajan mukaan myös oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu, koska sellaisia tilanteita, joissa perusteetonta etua voi syntyä, varten ei ole säädetty oikaisumenettelyä.

                           —

                           Kantaja katsoo lisäksi, että säännöstö, joka ei mahdollista tuontitodistusten myöntämismenettelyssä tehtyjen hallinnollisten virheiden oikaisemista, vaikka yhdellekään markkinoiden toimijoista ei aiheutuisi vahinkoa hallinnollisen virheen korjaamisesta – mistä seuraa väistämättä jäsenvaltion taloudellinen vastuu –, on myös suhteellisuusperiaatteen vastainen.

                           —

                           Komissio loukkasi kantajan mukaan myös luottamuksensuojan periaatetta, koska se ei saattanut taloudellisen vastuun toteamista koskevaa menettelyä päätökseen kohtuullisessa ajassa.


title: Asia T-71/16 P: Valitus, jonka Carlo De Nicola on tehnyt 17.2.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-82/12, De Nicola v. EIP, 18.12.2015 antamasta tuomiosta

text:
               4.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/37

         Valitus, jonka Carlo De Nicola on tehnyt 17.2.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-82/12, De Nicola v. EIP, 18.12.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia T-71/16 P)
   (2016/C 118/42)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (edustaja: asianajaja G. Ferabecoli)

      Muu osapuoli: Euroopan investointipankki

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               hyväksymään valituksen ja muuttamaan valituksen kohteena olevaa tuomiota osittain siten, että se kumoaa tuomiolauselman 2 ja 3 kohdan sekä tuomion 68–75 kohdan

               —

               tämän seurauksena velvoittamaan EIP:n korvaamaan De Nicolalle aiheutuneen vahingon siten kuin virkamiestuomioistuimessa vaadittiin tai toissijaisesti palauttamaan asian virkamiestuomioistuimen jollekin toiselle jaostolle, jotta se ratkaisee kumotut kohdat uudelleen

               —

               velvoittamaan EIP:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt käsiteltävä valitus koskee virkamiestuomioistuimen (yhden tuomarin kokoonpano) asiassa F-82/12, De Nicola v. Euroopan investointipankki, 18.12.2015 antamaa tuomiota.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samankaltaiset kuin asiassa T-55/16 P, De Nicola v. Euroopan investointipankki.
   Valittaja vetoaa erityisesti siihen, että asiassa F-82/12 ja asiassa F-55/08 annettuihin tuomioihin liittyvät vahingonkorvausvaatimukset on virheellisesti rinnastettu toisiinsa, ja on virheellisesti katsottu, että tietyistä vahingonkorvausvaatimuksista on jo annettu lainvoimainen ratkaisu.


title: Asia T-233/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.4.2008 — Alankomaat v. komissio (Valtiontuet — Direktiivi 2001/81/EY — Kansallinen toimenpide, jolla otetaan käyttöön typen oksidien päästöoikeuksien kaupan järjestelmä — Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi — Tutkittavaksi ottaminen — Etu — Toimenpiteen valikoivuuden puuttuminen)

text:
               24.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 128/30

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.4.2008 — Alankomaat v. komissio
   (Asia T-233/04) (1)

   (Valtiontuet - Direktiivi 2001/81/EY - Kansallinen toimenpide, jolla otetaan käyttöön typen oksidien päästöoikeuksien kaupan järjestelmä - Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi - Tutkittavaksi ottaminen - Etu - Toimenpiteen valikoivuuden puuttuminen)
   (2008/C 128/64)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: H. Sevenster, J. van Bakel ja M. de Grave)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. van Vliet ja V. Di Bucci)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: W.-D. Plessing ja M. Lumma)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan typen oksidien päästöoikeuksien kaupan järjestelmää, jonka Alankomaiden kuningaskunta on ilmoittanut, koskevasta valtiontuesta N 35/2003 24.6.2003 tehty komission päätös K(2003) 1761 lopullinen.
   Tuomiolauselma

               1)

               Typen oksidien päästöoikeuksien kaupan järjestelmää, jonka Alankomaiden kuningaskunta on ilmoittanut, koskevasta valtiontuesta N 35/2003 24.6.2003 tehty komission päätös K(2003) 1761 lopullinen kumotaan.

               2)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 275, 15.11.2003 (aiemmin asia C-388/03).


title: Juzgado Central do lo Penal de la Audiencia Nacionalin 18. 1. 1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa Oscar Wegia vastaan (Asia C-20/95)

text:
 N:o C 74/6            FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      25 . 3 . 95
 c ) kun komission edustaja ei maksanut Somalian osuutta              Saksan liittotasavallan 2. 2. 1995 Euroopan yhteisöjen
      niistä laskuista, joista Italian osuus oli jo maksettu.                        komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-23/95 )
 Valittaja väittää, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                                    ( 95/C 74/09
 tuomioistuin on tutkinut väärin sen vaatimuksen ja että
 vaatimuksen hylkääminen on perusteeton.
                                                                      Saksan liittotasavalta on 2 . 2 . 1995 nostanut kanteen
 Valittaja väittää myös, että yhteisöjen ensimmäisen oikeus          Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan Euroopan yhteisö
 asteen tuomioistuin on katsonut virheellisesti, että valittaja       jen tuomioistuimessa. Asiamies on ministerineuvos Dr.
 ei ollut näyttänyt komission toimineen epäasianmukai                Ernst Röder, Bundesministerium fiir Wirtschaft, D-53107
 sesti .                                                              Bonn .
 Toinen vaatimus — komissio ei ole maksanut korvauksia
 sopimuksen päättämisestä                                             Kantaja vaatii,
 Komissio ei ole perustellut riittävästi päätöksiään, ja se on        — että banaanien tuontia koskevan vuoden 1994 tariffi
 siksi rikkonut perustamissopimuksen 190 artiklassa
 määrättyä yleistä periaatetta.                                           kiintiön lisämäärän poikkeuksellisesta myöntämisestä
                                                                          hirmumyrsky Debbien johdosta 16 päivänä marrasku
                                                                         uta 1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2791/
Valittaja väittää, että viidenteen Euroopan kehitysrahas                 94 ( J ) 1 artiklan 2 kohta ja 2 artikla julistetaan mität
 toon sovellettavan varainhoitoasetuksen 60 artiklaa ja                  tömiksi ja
 yleisten ehtojen 93 artiklan 1 kohtaa tulkittiin ja sovellettiin
 väärin ja että komission velvollisuutta hyväksyä valittajan
 vaatimukset arvioitiin väärin.                                       — että vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti
                                                                         kulut.
 Valittaja väittää myös, että edellä mainitun varainhoitoase
tuksen 60 artiklassa säädetään komission yleisestä velvolli
 suudesta turvata niiden yhteisön yritysten edut, jotka               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
toimivat epäedullisessa taloudellisessa ympäristössä, ja että
komissio ei ole noudattanut tätä velvollisuutta .
                                                                     — Kanteen kohteena olevissa säännöksissä säädetylle lisä
                                                                         määrien jakotavalle ei ole oikeudellista perustetta: neu
Valittaja väittää viimeiseksi, että yhteisöjen ensimmäisen               voston asetuksen ( ETY) N:o 404/93 16 artiklan 3 kohta
oikeusasteen tuomioistuin on arvioinut väärin komission                  saattaa tosin tukea toteutettavaksi tarkoitettua tariffi
tekemän virheen, josta valittajalle on aiheutunut vahinkoa               kiintiön suurentamista, mutta ei kuitenkaan poikkea
ennen sopimuksen päättämistä.                                            mista banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä
                                                                         annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 404/93 19
                                                                         artiklan 1 kohdassa säädetystä jakotavasta, sillä
                                                                          " poikkeuksellisten olosuhteiden" vuoksi korotettu
                                                                         tariffikiintiö säädetään nimenomaan neuvoston asetuk
                                                                         sen 19 artiklan 4 kohdassa jaettavaksi 19 artiklan
Juzgado Central do lo Penal de la Audiencia Nacionalin                   1 kohdan kaavan mukaan. Jos komissio ei ole pitänyt
 18 . 1 . 1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat              tätä riittävänä luonnonmullistuksen seurausten hu
         kaisupyyntö rikosasiassa Oscar Wegia vastaan                    omioon ottamiseksi, se olisi voinut ehdottaa neuvostolle
                         (Asia C-20/95 )                                 asetuksen muuttamista. Koska komissio on poikennut
                                                                         neuvoston nimenomaisesti päättämästä järjestelmästä,
                           ( 95/C 74/08 )
                                                                         kyse ei voi olla neuvoston asetuksen 20 artiklassa
                                                                         tarkoitetuista soveltamissäännöksistä . Neuvoston ase
Juzgado Central do lo Penal de la Audiencia Nacional on                  tuksen 30 artikla kattaa lopulta vain sellaiset siirtymä
esittänyt 18 päivänä tammikuuta 1995 Euroopan yhteisö                   toimenpiteet, joiden on määrä edistää tähänastisten
jen tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnön Oscar We                    kansallisten markkinajärjestelyjen sopeuttamisessa uud
gia vastaan nostetussa rikosasiassa; pyyntö on saapunut                  eksi EY-banaanimarkkinajärjestykseksi ilmenevien
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 30 päi                    vaikeuksien voittamista. Myrskyvahinkoja yksittäisillä
vänä tammikuuta 1995 .                                                   viljelyalueilla ei kuitenkaan esiinny vain kahden
                                                                         markkinajärjestyksen sopeuttamis- ja siirtymävaiheen
Juzgado Central do lo Penal de la Audiencia Nacional                     aikana .
pyytää Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta ratkaisemaan
kysymykset, jotka vastaavat yhdistetyissä asioissa C-l 63/94
                                                                     — (Toissijaisesti) Riittävän perustelun puuttuminen (EY:n
ja C-l 65/94 (*) esitettyjä kysymyksiä.
                                                                         perustamissopimuksen 190 artikla ): Puuttuu tietoja
                                                                         vahinkojen laajuudesta. Jos vahinkojen laajuus tietyssä
(!) EYVL N:o C 218 , 6 . 8 . 1994, s. 14                                 satovahingossa käsittää koko lisäkiintiön, on kyseessä
                                                                         ylikompensaatio, koska kolmansien maiden banaanien
                                                                         kaupan pitäminen tuottaa tuojille suuremman voiton


title: Asia C-521/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.1.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt korkein oikeus – Suomi) – SOVAG – Schwarzmeer und Ostsee Versicherungs-Aktiengesellschaft v. If Vahinkovakuutusyhtiö Oy (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 44/2001 — 6 artiklan 2 alakohta — Tuomioistuimen toimivalta — Kolmannen siinä tuomioistuimessa, jossa alkuperäinen kanne on vireillä, kyseisen oikeudenkäynnin asianosaista vastaan nostama takaus- tai takautumisvaatimusta tai sivullisvaatimusta koskeva kanne)

text:
               14.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.1.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt korkein oikeus – Suomi) – SOVAG – Schwarzmeer und Ostsee Versicherungs-Aktiengesellschaft v. If Vahinkovakuutusyhtiö Oy
   (Asia C-521/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 44/2001 - 6 artiklan 2 alakohta - Tuomioistuimen toimivalta - Kolmannen siinä tuomioistuimessa, jossa alkuperäinen kanne on vireillä, kyseisen oikeudenkäynnin asianosaista vastaan nostama takaus- tai takautumisvaatimusta tai sivullisvaatimusta koskeva kanne))
   (2016/C 098/17)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: SOVAG – Schwarzmeer und Ostsee Versicherungs-Aktiengesellschaft

      Vastapuoli: If Vahinkovakuutusyhtiö Oy

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 6 artiklan 2 alakohtaa on tulkittava siten, että sen soveltamisalaan kuuluu kolmannen osapuolen alkuperäisen oikeudenkäynnin vastaajaa vastaan kansallisen lainsäädännön säännösten mukaisesti nostama kanne, jossa on kyse alkuperäiseen kanteeseen läheisesti liittyvästä vaatimuksesta, jolla vaaditaan kolmannen osapuolen mainitun alkuperäisen oikeudenkäynnin kantajalle maksamien korvausten korvaamista, jos kyseistä kannetta ei ole nostettu ainoastaan sen vuoksi, että kanne kyseistä vastaajaa vastaan saataisiin tutkituksi muussa tuomioistuimessa kuin siinä, joka muutoin olisi ollut toimivaltainen tutkimaan häntä vastaan nostetun kanteen.

      (1)  EUVL C 34, 2.2.2015.


title: Asia T-635/16: Kanne 1.9.2016 – IPA v. komissio

text:
               21.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 428/17

         Kanne 1.9.2016 – IPA v. komissio
   (Asia T-635/16)
   (2016/C 428/19)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: SC IPA SA (Bukarest, Romania) (edustaja: asianajaja L. Vasilescu)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa vastaajan 28.6.2016 lähettämät veloitusilmoitukset nro 3241608864, määrältään 63 653,58 euroa, ja nro 3241608865, määrältään 9 690,30 euroa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja väittää, että riidan painopisteenä on ennen kaikkea sopimukseen, jonka edunsaaja kantaja on, liittyvät epäsuorat kustannukset. Muutaman vuoden jälkeen sopimuksen tekemisestä komissio lähetti virheellisen kaavakkeen epäsuorien kustannusten laskemista varten, mikä ei ole sopimusehtojen mukaista ja on vastoin kirjanpidon yleisesti hyväksyttyjä periaatteita ja käytäntöjä.
   Kantaja väittää, että koska komissio on perustanut olettamansa tilintarkastukseen ja hyväksynyt kaikki tarkastajan päätelmät ilman, että se on ottanut huomioon tilintarkastajien soveltamaa epäsuorien kustannusten laskentatapaa, se rikkoo: (i) kirjanpito- ja hallinnointiperiaatteita ja -käytänteitä, jotka on vahvistettu sopimuksessa, ja (ii) yleisesti hyväksyttyjä kirjanpidon periaatteita ja käytäntöjä.
   Kantaja väittää myös, että tilintarkastajan käyttämät ja komission hyväksymät epäsuorien kustannusten laskentatavat olivat perusteettomasti erilaisia kuin edunsaajan kirjanpitojärjestelmä kun kaikki sopimukseen liittyvät kulut piti määritellä edunsaajan yleisen kirjanpito- ja hallinnointiperiaatteen ja -käytänteiden mukaan. Edunsaajan kirjanpitojärjestelmä oli ainoa sopimuksessa hyväksytty kirjanpitojärjestelmä eikä kantajan epäsuorien kustannusten laskentajärjestelmien korvaamiselle tai hylkäämiselle ollut perusteita.
   Viimeiseksi väitetään, että tilintarkastuksessa tilintarkastaja arvioi sopimuksen epäsuorat kustannukset todellisia pienemmiksi, ja komissio hyväksyttyään tilintarkastajan päätelmät kokonaisuudessaan lähetti 28.6.2016 veloitusilmoitukset nro 3241608864, määrältään 63 653,58 euroa, ja nro 3241608865, määrältään 9 690,30 euroa periäkseen takaisin tilintarkastuksessa kuvatun kustannusten erotuksen.


title: Asia T-70/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.12.2014 – Feralpi v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Tankoina tai rullina olevan betoniteräksen markkinat — Päätös, jossa todetaan HT 65 artiklan rikkominen EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen asetuksen (EY) N:o 1/2003 perusteella — Hintojen ja maksuaikojen vahvistaminen — Tuotannon tai myynnin rajoittaminen tai valvonta — Olennaisten menettelymääräysten rikkominen — Toimivallan puuttuminen — Oikeusperusta — Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen — Hyvän hallinnon periaate, suhteellisuusperiaate ja menettelyllisen yhdenvertaisuuden periaate — Syyksiluettavuuden arviointiperusteet — Markkinoiden määrittäminen — HT 65 artiklan rikkominen — Sakot — Vanhentuminen — Vakavuus — Kesto)

text:
               2.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 34/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.12.2014 – Feralpi v. komissio
   (Asia T-70/10) (1)

   ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Tankoina tai rullina olevan betoniteräksen markkinat - Päätös, jossa todetaan HT 65 artiklan rikkominen EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen asetuksen (EY) N:o 1/2003 perusteella - Hintojen ja maksuaikojen vahvistaminen - Tuotannon tai myynnin rajoittaminen tai valvonta - Olennaisten menettelymääräysten rikkominen - Toimivallan puuttuminen - Oikeusperusta - Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen - Hyvän hallinnon periaate, suhteellisuusperiaate ja menettelyllisen yhdenvertaisuuden periaate - Syyksiluettavuuden arviointiperusteet - Markkinoiden määrittäminen - HT 65 artiklan rikkominen - Sakot - Vanhentuminen - Vakavuus - Kesto))
   (2015/C 034/24)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Feralpi Holding SpA (Brescia, Italia) (edustajat: asianajajat G. Roberti ja I. Perego)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi R. Sauer ja B. Gencarelli, sitten R. Sauer, R. Striani ja T. Vecchi ja lopuksi R. Sauer ja T. Vecchi, avustajanaan asianajaja P. Manzini)

      Oikeudenkäynnin kohde

   HT 65 artiklan soveltamismenettelystä 30.9.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 7492 lopullinen (asia COMP/37.956 – betoniteräs, päätöksen tekeminen uudelleen), sellaisena kuin se on muutettuna 8.12.2009 tehdyllä komission päätöksellä K(2009) 9912 lopullinen, jolla komissio määräsi kantajalle 10,25 miljoonan euron sakon HT 65 artiklan rikkomisen vuoksi, kumoamisvaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Feralpi Holding SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 100, 17.4.2010.