title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18 päivänä tammikuuta 2001 asiassa C-113/99 (Verwaltungsgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Herta Schmid vastaan Finanzlandesdirektion für Wien, Niederösterreich und Burgenland (Direktiivi 69/335/ETY – Pääoman hankinnasta kannettavat välilliset verot – Pääomayhtiöiden vähimmäisvero)

text:
19.5.2001                  FI                              Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                 C 150/5
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
                              (toinen jaosto)
                                                                                18 päivänä tammikuuta 2001
                    18 päivänä tammikuuta 2001
                                                                                asiassa C-150/99 (Svea hovrättin esittämä ennakkoratkai-
asiassa C-113/99 (Verwaltungsgerichtshofin esittämä en-                         supyyntö), Ruotsin valtio vastaan Stockholm Lindö-
nakkoratkaisupyyntö), Herta Schmid vastaan Finanzlan-                           park AB ja Stockholm Lindöpark AB vastaan Ruotsin
desdirektion für Wien, Niederösterreich und Burgen-                                                             valtio (1)
                                    land (1)
                                                                                (Verotus – Jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen yhdenmukaista-
                                                                                minen – Liikevaihtovero – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä
(Direktiivi 69/335/ETY – Pääoman hankinnasta kannetta-                          – Kuudes direktiivi – Vapautukset – Kiinteän omaisuuden
    vat välilliset verot – Pääomayhtiöiden vähimmäisvero)                                    vuokraus – Urheilu ja liikuntakasvatus)
                             (2001/C 150/08)                                                               (2001/C 150/09)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)
                        (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                Asiassa C-150/99, jonka Svea hovrätt (Ruotsi) on saattanut
                                                                                EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY
Asiassa C-113/99, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on                    234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on                      saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-                  vassa asiassa Ruotsin valtio vastaan Stockholm Lindöpark AB
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-                  ja Stockholm Lindöpark AB vastaan Ruotsin valtio ennakkorat-
reillä olevassa asiassa Herta Schmid, P.P. Handels GmbH:n                       kaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden-
konkurssipesän uskottuna miehenä, vastaan Finanzlandesdi-                       mukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhden-
rektion für Wien, Niederösterreich und Burgenland ennakko-                      mukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977
ratkaisun pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä ve-                    annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL
roista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direk-                      L 145, s. 1) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan m alakohdan ja
tiivin 69/335/ETY (EYVL L 249, s. 25), sellaisena kuin se                       13 artiklan B kohdan b alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen
on muutettuna 10.6.1985 annetulla direktiivillä 85/303/ETY                      tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa:
(EYVL L 156, s. 23), yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto),                   D.A.O. Edward, joka hoitaa jaoston puheenjohtajan tehtäviä,
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Skouris                         sekä tuomarit P. Jann (esittelevä tuomari) ja L. Sevón, julkisasia-
sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja N. Colneric,                 mies: F.G. Jacobs, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein,
julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja: R. Grass, on antanut                     on antanut 18.1.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on
18.1.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                            seuraava:
                                                                                1)    Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista-
Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päivänä                    misesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY –                            määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun
sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.1985 annetulla direktiivillä                    kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan
85/303/ETY – 10 artiklaa on tulkittava siten, että sen vastaista ei                   A kohdan 1 alakohdan m alakohdassa ja 13 artiklan B kohdan
ole menettely, jossa sellaisilta pääomayhtiöiltä, jotka ovat konkurs-                 b alakohdassa kielletään sellaiset kansalliset säännökset, joissa
sissa tai selvitystilassa ja joilla ei ole mitään tuloja taikka joiden tulot          säädetään urheilutilojen tai muiden urheilupaikkojen tarjoamis-
eivät ylitä tiettyä määrää, kannetaan pääasiassa kyseessä olevan                      ta ja tähän liittyvää urheiluvarusteiden tai muiden vastaavien
kaltainen vähimmäisvero kultakin sellaiselta vuosineljännekseltä,                     välineiden luovuttamista urheiluun tai liikuntakasvatukseen
jonka aikana kyseiset yhtiöt ovat olleet yleisesti yhteisö- ja yhtymäve-              koskevasta yleisestä verottomuudesta myös niiden palvelujen
rovelvollisia.                                                                        osalta, joita tarjoavat taloudellista voittoa tavoittelevat yhteisöt.
                                                                                2)    Kuudennen direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 1 ja 2 kohdan
(1) EYVL C 160, 5.6.1999.                                                             säännökset, tarkasteltuina yhdessä sen 2 artiklan, 6 artiklan
                                                                                1 kohdan ja 13 artiklan B kohdan b alakohdan kanssa, ovat
                                                                                riittävän selkeitä, täsmällisiä ja ehdottomia, jotta yksityinen
                                                                                voi vedota niihin kansallisessa tuomioistuimessa jäsenvaltiota
                                                                                vastaan.


title: Asia T-204/04: Indorata-Servicos e Gestao Ldan 7.6.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/25

         Indorata-Servicos e Gestao Ldan 7.6.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-204/04)
   (2004/C 217/46)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Indorata-Servicos e Gestao Lda on nostanut 7.6.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustaja on Rechtsanwalt Th. Wallentin.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen hylätä yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus ja velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston hyväksymään tavaramerkin ”HAIRTRANSFER” yhteisön tavaramerkiksi myös muille käsittelynalaisille tavaroille ja palveluille sekä sallimaan niiden julkaisemisen;

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Haettu yhteisön tavaramerkki:

               Sanamerkki ”HAIRTRANSFER” (hakemus nro 2619039) luokkien 8, 22, 41 ja 44 tavaroille (mm. sähkökäyttöiset ja käsikäyttöiset hiustenleikkurit, keinohiukset ja aidot hiukset, koulutus, erityisesti jatkokoulutusseminaarien organisointi ja järjestäminen, terveys- ja kauneushoidot, erityisesti hiushoidot ja hiusten käsittely)

               Väiteosaston ratkaisu:

               Tutkijan päätöksen hylkääminen

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valituksen hylkääminen

               Kanneperusteet:

               Kantajan mukaan hakemuksen kohteena oleva tavaramerkki on asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla erottamiskykyinen;
               Hakemuksen kohteena oleva tavaramerkki ei ole asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla yksinomaan kuvaileva.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19 päivänä kesäkuuta 2003 asiassa C-467/01, (Corte d'Appello di Genova esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ministero delle Finanze vastaan (Vientituet – Asetuksen N:o 3665/87 47 ja 48 artikla – Lisäajan myöntäminen)

text:
C 200/6                  FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                               23.8.2003
1)    Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikku-   jaostojen puheenjohtajat M. Wathelet, R. Schintgen (esittelevä
      viin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin    tuomari) ja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann,
      ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971                 D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann, V. Skouris, F. Macken,
      annetun neuvoston asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se           N. Colneric, S. von Bahr ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasia-
      on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.6.1983 annetulla           mies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-
      neuvoston asetuksella N:o 2001/83, 22 artiklan 1 kohdan c ja          F. Contet, on antanut 10.7.2003 tuomion, jonka tuomiolau-
      i alakohtaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan myös           selma on seuraava:
      eläkkeen tai elinkoron saajaan ja hänen perheenjäseniinsä, jotka
      asuvat muussa kuin eläkkeen maksamisesta vastaavassa jäsen-
                                                                            Euroopan yhteisöjen virkamieheen sovellettavien henkilöstösääntöjen
      valtiossa ja joihin sovelletaan tällä perusteella, sen jälkeen kun
                                                                            9 artiklan ja liitteen II sekä Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön
      he ovat rekisteröityneet asuinpaikkansa laitokseen, asetuksen
                                                                            sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 79 artiklan säännöksiä on tul-
      28 artiklassa tarkoitettua järjestelmää, silloin kun nämä sosiaa-
                                                                            kittava siten, että 13.12.1973 annetun Bundesgesetz betreffend die
      livakuutetut haluavat mennä eläkkeen maksamisesta vastaavaan
                                                                            Arbeitsverfassungin (Arbeitsverfassungsgesetz) (liittovaltion laki työe-
      jäsenvaltioon saadakseen siellä hoitoa.
                                                                            lämän perussuhteista ja yritysten sosiaalisesta organisaatiosta) II osassa
                                                                            säädetyn yritysten perussuhteita koskevan Itävallan lainsäädännön
2)    Asianomaisten asuinpaikan laitos on asetuksen N:o 1408/71             soveltaminen komission Wienin (Itävalta) edustuston palveluksessa
      22 artiklan 1 kohdan c ja i alakohdassa tarkoitetun ennakko-          oleviin paikallisiin toimihenkilöihin on ristiriidassa niiden kanssa.
      luvan myöntämiseen toimivaltainen laitos, silloin kun lupaha-
      kemus koskee tällaisessa tilanteessa olevia sosiaalivakuutettuja.
                                                                            (1) EYVL C 200, 14.7.2001.
(1) EYVL C 200, 14.7.2001.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (ensimmäinen jaosto)
                   10 päivänä heinäkuuta 2003
                                                                                19 päivänä kesäkuuta 2003
asiassa C-165/01 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennak-
koratkaisupyyntö): Betriebsrat der Vertretung der Euro-                     asiassa C-467/01, (Corte d'Appello di Genova esittämä
päischen Kommission in Österreich vastaan Europäische                       ennakkoratkaisupyyntö),             Ministero         delle     Finanze
Gemeinschaften,             Kommission         der       Europäischen                                       vastaan (1)
                          Gemeinschaften (1)
                                                                            (Vientituet – Asetuksen N:o 3665/87 47 ja 48 artikla –
(Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavat henkilöstö-                                          Lisäajan myöntäminen)
säännöt – Muuhun henkilöstöön sovellettavat palvelussuhteen
ehdot – Paikalliset toimihenkilöt – Komission edustusto                                                  (2003/C 200/11)
Itävallassa – Työntekijöiden edustusta ja heidän etujensa
puolustamista koskevan kansallisen lainsäädännön sovelletta-
                                  vuus)                                                             (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                            (2003/C 200/10)                                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen            Asiassa C-467/01, jonka Corte d'appello di Genova (Italia) on
                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                            käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
                                                                            vireillä olevassa asiassa Ministero delle Finanze ja Eribrand
                                                                            SpA, aiemmin Eurico Italia SpA, ennakkoratkaisun maatalous-
Asiassa C-165/01, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on                  tuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen                 yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27 päivänä marraskuuta
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa              1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87 (EYVL
vireillä olevassa asiassa Betriebsrat der Vertretung der Euro-              L 351, s. 1) 47 ja 48 artiklan tulkinnasta, sellaisena kuin
päischen Kommission in Österreich ja Europäische                            kyseinen asetus on muutettuna 26.7.1994 annetulla komission
Gemeinschaften, Kommission der Europäischen Gemeinschaften                  asetuksella N:o 1829/94 (EYVL L 191, s. 5), yhteisöjen
ennakkoratkaisun Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovelletta-               tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa:
vien henkilöstösääntöjen 9 artiklan ja liitteen II sekä Euroopan            jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit P. Jann ja
yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen               A. Rosas (esittelevä tuomari), julkisasiamies: C. Stix-Hackl,
ehtojen 79 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin,                   kirjaaja: R. Grass, on antanut 19.6.2003 tuomion, jonka
toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias,                tuomiolauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- 23.8.2003                FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 200/7
1)    Maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista            dosta aiheutuneiden kulujen korvaamisen yhteydessä asetuksen
      koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27 päivänä       (ETY) N:o 574/72 (1) 34 artiklan vastainen.
      marraskuuta 1987 annetussa komission asetuksessa (ETY)
      N:o 3665/87, sellaisena kuin kyseinen asetus on muutettuna
      26.7.1994 annetulla komission asetuksella N:o 1829/94, ei             (1) EYVL L 74, 27.3.1972, s. 1.
      vahvisteta minkäänlaista rajoitusta sen lisäajan pituudelle, joka
      voidaan myöntää viejälle kyseisen asetuksen 47 artiklan
      4 kohdan nojalla. Kansallisten viranomaisten on vahvistettava
      tämän lisäajan pituus kunkin tapauksen erityisolosuhteista riip-
      puen ottamalla huomioon muun muassa viejän toiminnan
      nopeus, viejän kohtaamien objektiivisesti arvioitavien vaikeuksien
      luonne sekä aikamäärä, joka on kohtuullisesti tarpeen näiden
      vaikeuksien voittamiseksi.
                                                                            Irlannin 13.5.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                                                                                nostama kanne
2)    Viejä ei voi kansallisessa tuomioistuimessa suoraan vedota
      oikeuteen saada tietyn pituinen lisäaika. Sillä on kuitenkin                                      (Asia C-199/03)
      oltava mahdollisuus hakea tuomioistuimessa muutosta päätök-
      seen, jonka toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ovat tehneet
      asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 4 kohdan nojalla, sel-                                          (2003/C 200/13)
      laisena kuin kyseinen asetus on muutettuna asetuksella
      N:o 1829/94. Kunkin jäsenvaltion oikeusjärjestyksessä on
      määritettävä tämän tuomioistuimessa tapahtuvan muutoksen-
                                                                            Irlanti on nostanut 13.5.2003 Euroopan yhteisöjen tuomiois-
      haun edellytykset ja menettelytavat tehokkuus- ja vastaavuusperi-
                                                                            tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
      aatteita noudattaen, sellaisina kuin kyseiset periaatteet on määr-
                                                                            Kantajan asiamiehenä on D. J. O'Hagan, jota avustavat
      itelty yhteisön oikeudessa.
                                                                            P. Gallagher, SC, ja barrister P. McGarry, prosessiosoite Luxem-
                                                                            burgissa.
(1) EYVL C 44, 16.2.2002.
                                                                            Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                            1.    ottaa kanteen tutkittavaksi;
                                                                            2.    kumoaa joko kokonaan tai osittain tai yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen määrittämien ajanjaksojen tai määrien
                                                                                osalta komission päätöksen C(2003)99, jolla vähennetään
                                                                                tukea, jota Euroopan sosiaalirahastosta myönnetään seur-
                                                                                aavien komission päätösten nojalla: 29.11.1994 tehty
                                                                                päätös C(94)3226 (henkilöstöresurssien kehittämistä
Sozialgericht Stuttgartin 19.3.2003 tekemällään päätöksellä                       koskeva toimintaohjelma) hankkeen 940002IRI yhtey-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Robert Bosch                               dessä, 29.7.1994 tehty päätös C(94)1972 (matkailua
GmbH vastaan Bundesrepublik Deutschland, asiamiehe-                               koskeva toimintaohjelma) hankkeen 940001IRI yhteydessä
                   nään Bundesversicherungsamt                                    ja 15.11.1994 tehty päätös C(94)2613 (teollista kehitystä
                                                                                koskeva toimintaohjelma) hankkeen 940004IRI yhtey-
                                                                                dessä; päätösten, joilla hyväksyttiin tavoitteen 1 mukaiset
                                                                                toimintaohjelmat Irlannissa;
                            (Asia C-193/03)
                                                                            3.    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                            (2003/C 200/12)
                                                                            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Sozialgericht Stuttgart on pyytänyt 19.3.2003 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
9.5.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-                  1.    Kantaja väittää, että riidanalaisesta päätöksestä käy selvästi
kaisua asiassa Robert Bosch GmbH vastaan Bundesrepublik                           ilmi, että komissio ilmiselvästi jätti ottamatta asianmukai-
Deutschland, jota edustaa Bundesversicherungsamt, seuraaviin                      sesti huomioon Irlannin esittämän näytön, jossa osoitettiin
kysymyksiin:                                                                      yksiselitteisesti, että ESR-tukeen oikeutetuille hankkeille ei
                                                                                tosiasiassa ollut myönnetty liikaa rahoitusta. Komissio
                                                                                luonnehti virheellisesti Irlannin esittämää näyttöä siitä,
                                                                                ettei tällaista rahoitusta ollut myönnetty liikaa, ja katsoi
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta pyydetään ennakkorat-                        virheellisesti Irlannin esittämän näytön vaikuttavan
kaisua siitä, onko SGBV:n 13 §:n 3 momentin kaltainen                             jotenkin rahoitustaulukoihin, ja siksi se ei ottanut näyttöä
kertasuoritusta koskeva säännös tai samankaltainen pieniä                         asianmukaisesti huomioon ja teki tietyistä seikoista
summia koskeva säännös ulkomailla tapahtuneesta lääkärinhoi-                      virheellisiä päätelmiä.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 6 päivänä marraskuuta 1997, asiassa T-101/96, Maria Elisabeth Wolf vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö - Avoin kilpailu - Päätös olla hyväksymättä hakijaa kokeisiin - Edellytetty työkokemus)

text:
20.12.97             i FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 387/ 19
( Belgia ), edustajinaan asianajajat Jean-Noel Louis, Thierry            YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
Demaseure ja Ariane Tornel, Bryssel, prosessiosoite                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Ces                                  7 päivänä marraskuuta 1997,
sange, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehi
nään Gianluigi Valsesia ja aluksi Ana Maria Alves Vieira,                asiassa T-218/95 , Azienda Agricola "Le Canne" Sri
sittemmin Florence Clotuche ), jossa kantaja vaatii kumoa                     vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (')
maan kilpailulautakunnan 26.3.1996 tekemän päätöksen                (Maatalous — Kalastus — Vesiviljely ja suojeltujen meri
KOM/A/955 olla hyväksymättä kantajaa suulliseen kokee              alueiden kehittäminen — Yhteisön taloudellinen tuki —
seen, ja tarvittaessa saman lautakunnan alunperin                   Tiettyjen kulujen toteaminen tukikelvottomiksi — Kumoa
16.2.1996 tekemän päätöksen, yhteisöjen ensimmäisen                               miskanne — Vahingonkorvauskanne)
oikeusasteen tuomioistuin ( toinen jaosto ), toimien kokoon
panossa : jaoston puheenjohtaja C. W. Bellamy sekä tuo                                      ( 97/C 387/35 )
marit A. Kalogeropoulos ja P. Lindh, kirjaaja : hallintovir
kamies A. Mair, on 6.11.1997 antanut tuomion, jonka                                   (Oikeudenkäyntikieli: italia)
tuomiolauselma on seuraava :
                                                                    Asiassa T-218/95 , Azienda Agricola " Le Canne " Sri, koti
 1 ) Kanne hylätään.                                                paikka Porto Viro (Italia ), edustajinaan asianajajat Giulio
                                                                    Schiller, Giuseppe Carraro ja Francesca Mazzonetto,
2 ) Komissio velvoitetaan vastaamaan omista oikeuden               Padova , sekä asianajaja Guy Arendt, Luxemburg, prosessi
      käyntikuluistaan sekä korvaamaan kolmasosa kantajan           osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Guy Arendt, 62
      oikeudenkäyntikuluista.                                       avenue Guillaume, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                    ( asiamiehinään Eugenio de March ja Hubertus Van Vliet),
(M EYVL C 233 , 10.8.1996 .                                         jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                    tuomioistuinta toisaalta kumoamaan komission alun perin
                                                                    myöntämän yhteisön taloudellisen tuen vähentämisen ja
                                                                    toisaalta määräämään vahingonkorvausta kantajan tästä
                                                                    vähennyksestä kärsimästä vahingosta, yhteisöjen ensim
                                                                    mäisen oikeusasteen tuomioistuin ( kolmas jaosto ), toimien
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                              tuomarit C. P. Briët ja A. Potocki, kirjaaja : hallintovirka
                  6 päivänä marraskuuta 1997,                       mies J. Palacio Gonzalez, on 7.11.1997 antanut tuomion,
                                                                    jonka tuomiolauselma on seuraava :
asiassa T-101/96, Maria Elisabeth Wolf vastaan Euroopan
                      yhteisöjen komissio (')                       1 ) Kanne hylätään.
 (Henkilöstö — Avoin kilpailu — Päätös olla hyväksymättä
          hakijaa kokeisiin — Edellytetty työkokemus)               2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                         lut.
                          ( 97/C 387/34 )
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     (') EYVL C 77, 16.3.1996 .
Asiassa T-101/96, Maria Elisabeth Wolf, Euroopan yhtei
söjen komission väliaikainen toimenhaltija, edustajinaan
 asianajajat Jean-Noel Louis, Thierry Demaseure ja Ariane
Tornel, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi
 misto Myson SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroo                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
 pan yhteisöjen komissio ( asiamiehinään Julian Currall ja                         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
 Bertrand Wägenbauer ), jossa kantaja vaatii kilpailun                                7 päivänä marraskuuta 1997,
 KOM/A/955 valintalautakunnan sen päätöksen kumoa
 mista, jolla hylättiin kantajan osallistuminen kilpailuun, ja      asiassa T-84/96, Cipeke — Comércio e Industria de Papel,
 korvausta aineettomasta vahingosta, joka päätöksestä on                     Lda. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio H
 kantajan mukaan aiheutunut, yhteisöjen ensimmäisen                  (Euroopan sosiaalirahasto — Taloudellisen tuen vähentä
 oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto ), toimien kokoon                mistä koskeva päätös — Perusteluvelvollisuus)
 panossa : jaoston puheenjohtaja C. W. Bellamy sekä tuo
 marit A. Kalogeropoulos ja M. Jaeger, kirjaaja : hallintovir                                ( 97/C 387/36 )
 kamies A. Mair, on 6.11.1997 antanut tuomion, jonka
 tuomiolauselma on seuraava :                                                       (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
 1 ) Kanne hylätään.                                                Asiassa T-84/96 , Cipeke — Comércio e Industria de Papel,
                                                                    Ld? kotipaikka Lissabon, edustajinaan aluksi asianajaja
 2 ) Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntiku              Miguel Ferrão Castelo Branco ja sitten asianajaja Joao
      luistaan.                                                      Canigo Gomes, Lissabon, prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                     asianajotoimisto Francois Brouxel, 6 rue Zithe, vastaan
 (') EYVL C 233 , 10.8.1996 .                                        Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinään Maria
                                                                    Teresa Figueira ja Knut Simonsson), jossa kantaja vaatii
                                                                    ensimmäisen       oikeusasteen    tuomioistuinta kumoamaan


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (neljäs jaosto) 16 päivänä kesäkuuta 2005, asiassa C-104/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 97/13/EY — Telepalvelut — Osallistuminen tutkimukseen ja kehitykseen)

text:
               6.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/6

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (neljäs jaosto)
   16 päivänä kesäkuuta 2005,
   asiassa C-104/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 97/13/EY - Telepalvelut - Osallistuminen tutkimukseen ja kehitykseen)
   (2005/C 193/09)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-104/04, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 27.2.2004, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J.-F. Pasquier ja M. Shotter) vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehinään G. de Bergues ja S. Ramet), yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit K. Schiemann ja E. Levits (esittelevä tuomari), on antanut 16.6.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut telepalvelualan yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista 10 päivänä huhtikuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/13/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin 3 artiklan 2 kohdan ja 8 artiklan 1 kohdan, kun niitä tulkitaan yhdessä sen liitteen kanssa, noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 94, 17.4.2004.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 7 päivänä heinäkuuta 2005, asiassa C-418/02 (Bundespatentgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Praktiker Bau- und Heimwerkermärkte AG (Tavaramerkit — Direktiivi 89/104/ETY — Palvelumerkit — Rekisteröinti — Tavaran vähittäiskaupassa tarjotut palvelut — Palvelujen sisällön täsmentäminen — Kyseessä olevien palvelujen ja tavaroiden tai muiden palvelujen samankaltaisuus)

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/4

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   7 päivänä heinäkuuta 2005,
   asiassa C-418/02 (Bundespatentgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Praktiker Bau- und Heimwerkermärkte AG (1)

   (Tavaramerkit - Direktiivi 89/104/ETY - Palvelumerkit - Rekisteröinti - Tavaran vähittäiskaupassa tarjotut palvelut - Palvelujen sisällön täsmentäminen - Kyseessä olevien palvelujen ja tavaroiden tai muiden palvelujen samankaltaisuus)
   (2005/C 217/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-418/02, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Bundespatentgericht (Saksa) on esittänyt 15.10.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 20.11.2002, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa, joka koskee Praktiker Bau- und Heimwerkermärkte AG:tä, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä tuomari), R. Schintgen, N. Colneric ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Múgica Arzamendi, on antanut 7.7.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetussa ensimmäisessä neuvoston direktiivissä 89/104/ETY, erityisesti sen 2 artiklassa, tarkoitettu käsite ”palvelut” sisältää tavaran vähittäiskaupassa tarjotut palvelut.

               2)

               Tavaramerkin rekisteröimiseksi tällaisia palveluita varten ei ole tarpeen kuvata konkreettisesti kyseessä olevaa palvelua tai palveluita. Sitä vastoin täsmennykset niiden tuotteiden tai tuotetyyppien osalta, joita nämä palvelut koskevat, ovat tarpeelliset.

      (1)  EYVL C 19, 25.1.2003.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 10 päivänä joulukuuta 2003 asiassa C-204/02 P: Colin Joynson vastaan Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/13

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS

   (kolmas jaosto)
   10 päivänä joulukuuta 2003
   asiassa C-204/02 P: Colin Joynson vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Muutoksenhaku - Sopimukset - Anniskelupaikkoja koskevat vakiomuotoiset vuokrasopimukset - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja joka on selvästi perusteeton)
   (2004/C 94/24)
   Oikeudenkäyntikieli:englanti
   Asiassa C-204/02 P, Colin Joynson, kotipaikka Manchester (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajanaan solicitor S. Ferdinand jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-231/99, Joynson vastaan komissio, 21.3.2002 antaman tuomion (Kok. 2002, s. II-2085) kumoamista, ja jossa vastapuolena ja muuna osapuolena ovat Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään K. Wiedner, avustajanaan barrister N. Khan, prosessiosoite Luxemburgissa, ja Six Continents plc, aiemmin Bass plc, kotipaikka Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajinaan solicitor J. Block ja solicitor J. Baxter, prosessiosoite Luxemburgissa, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: C. Gulmann (esittelevä tuomari), joka hoitaa kolmannen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit J. N. Cunha Rodrigues ja J.-P. Puissochet, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 10.12.2003 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Joynson velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 191, 10.8.2002.


title: Asia C-519/11 P: Valitus, jonka ThyssenKrupp Liften BV on tehnyt 11.10.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 ja T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs ym. v. Euroopan komissio, 13.7.2011 antamasta tuomiosta

text:
               3.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/12

         Valitus, jonka ThyssenKrupp Liften BV on tehnyt 11.10.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 ja T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs ym. v. Euroopan komissio, 13.7.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-519/11 P)
   2011/C 355/20
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Valittaja: ThyssenKrupp Liften BV (edustajat: advocaat O. W. Brouwer, advocaat N. Lorjé ja advocaat N. Al-Ani)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen 13.7.2011 antama valituksenalainen tuomio on kumottava siltä osin kuin mainittu tuomioistuin on hylännyt valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät perusteet

               —

               unionin tuomioistuimen on ratkaistava asia itse ja kumottava komission asiassa COMP/E-1/38.823 — Hissit ja liukuportaat 21.2.2007 tekemä päätös K(2007) 512 lopullinen (1) ensimmäisessä oikeusasteessa esitettyjen kumoamisperusteiden mukaisesti ja/tai alennettava valittajalle määrätyn sakon määrää

               —

               toissijaisesti, valittajalle määrätyn sakon määrää on alennettava

               —

               edelliseen nähden toissijaisesti, asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi viiteen valitusperusteeseen.

               1)

               EY 81 artiklan 1 kohdan (josta on tullut 101 artiklan 1 kohta) rikkominen sillä perusteella, etteivät kyseiset rikkomiset voi vaikuttaa erityisen haitallisesti jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja että komissio on aloittanut tutkintamenettelyn lainvastaisesti.

               2)

               Ne bis in idem -periaatteen loukkaaminen.

               3)

               Yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaaminen sillä perusteella, että sakon perusmäärä on määritetty suhteettoman suureksi.

               4)

               Asetuksen N:o 1/2003 (2) 23 artiklassa säädetyn sakon enimmäismäärän huomioon ottamisen laiminlyönti, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 48 artiklan 1 kohdassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 2 kohdassa vahvistetun syyttömyysolettaman loukkaaminen, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 1 kohdassa vahvistetun nulla poena sine lege -periaatteen loukkaaminen, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohdassa vahvistetun yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaaminen sekä seuraamusten yksilöllisyyden ja niihin liittyvän henkilökohtaisen vastuun periaatteen loukkaaminen sillä perusteella, että valittajan on vahvistettu olevan solidaarisessa vastuussa koko sakon määrästä, joka on laskettu konsernin liikevaihdon perusteella.

               5)

               Unionin yleisen tuomioistuimen tekemä arviointivirhe ja laiminlyönti, koska se ei ole käyttänyt täyttä tuomiovaltaansa sakkojen alalla erityisesti siltä osin kuin on kyse relevanttien markkinoiden koosta, ennaltaehkäisevän vaikutuksen perusteella määritettävästä kertoimesta ja yhteistyöstä sekä yhteistyötä koskevan vuoden 2002 tiedonannon puitteissa että näiden puitteiden ulkopuolella.

      (1)  Päätöksen tiivistelmä on julkaisussa EUVL C, C 75, s. 19.

      (2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EUVL 2003, L 1, s. 1).


title: Asia C-3/10: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 1.10.2010 (Tribunale di Rossanon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Franco Affatato v. Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 1999/70/EY — Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lauseke — Määräaikaiset työsopimukset julkishallinnon alalla — Peräkkäiset sopimukset — Toimenpiteet väärinkäytön estämiseksi — Seuraamukset — Määräaikaisten työsopimusten muuttaminen toistaiseksi voimassaolevaksi sopimukseksi — Kielto — Vahingonkorvaus — Vastaavuusperiaate ja tehokkuusperiaate)

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/11

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 1.10.2010 (Tribunale di Rossanon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Franco Affatato v. Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza
   (Asia C-3/10) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 1999/70/EY - Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lauseke - Määräaikaiset työsopimukset julkishallinnon alalla - Peräkkäiset sopimukset - Toimenpiteet väärinkäytön estämiseksi - Seuraamukset - Määräaikaisten työsopimusten muuttaminen toistaiseksi voimassaolevaksi sopimukseksi - Kielto - Vahingonkorvaus - Vastaavuusperiaate ja tehokkuusperiaate)
   2011/C 30/17
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Rossano

      Asianosaiset

      Kantaja: Franco Affatato

      Vastaaja: Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale di Rossano — Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin (EYVL L 175, s. 43) liitteessä olevien 2, 3, 4 ja 5 lausekkeen tulkinta — Eräiden tukityöllistettyjä työntekijöitä koskevien kansallisten säännösten yhteensopivuus — Kansallinen lainsäädäntö, jossa sallitaan opetusalan työntekijöiden osalta se, että ensimmäisen määräaikaisen sopimuksen syytä ei ilmoiteta — Valtion elimen käsite — Oikeussubjektin, jolla on Poste Italiane SpA:n ominaisuudet, kuuluminen käsitteen soveltamisalaan

      Määräysosa

               1)

               Tribunale di Rossanon (Italia) 21.12.2009 tekemällään päätöksellä esittämien ensimmäisten kahdentoista ennakkoratkaisukysymyksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) 18.3.1999 tekemää määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan puitesopimuksen 5 lauseketta on tulkittava siten, että:

                           —

                           se ei ole esteenä julkishallinnon työn organisointia koskevista yleisistä säännöistä 30.3.2001 annetun asetuksen nro 165/01 36 §:n 5 momentin kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa kielletään peräkkäisten määräaikaisten työsopimusten muuttaminen toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi siinä tapauksessa, että kyse on määräaikaisten työsopimusten väärinkäytöstä julkishallinnon alalla, koska kyseisen jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä on säädetty muita tehokkaita toimenpiteitä mahdollisen peräkkäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäytön sanktioimiseksi asianomaisella alalla. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on kuitenkin arvioida, missä määrin merkityksellisiä kansallisia lainsäädännön säännöksiä koskevat soveltamissäännöt ja niiden täytäntöönpano tekevät näistä asianmukaisen keinon määräaikaisten työsopimusten tai -suhteiden väärinkäytön estämiseksi julkishallinnossa

                           —

                           kyseisellä 5 lausekkeella itsessään ei vaikuteta kyseisen jäsenvaltion perustavanlaatuisiin poliittisiin rakenteisiin tai sen valtiosääntöä koskeviin rakenteisiin eikä SEU 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin olennaisiin toimintoihin.

               3)

               Kyseistä puitesopimusta on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset kansallisessa lainsäädännössä säädetyt toimenpiteet määräaikaisten työsopimusten tai -suhteiden väärinkäytön sanktioimiseksi eivät saa olla vähemmän suotuisia kuin jäsenvaltion sisäisiin samankaltaisiin tilanteisiin sovellettavat toimenpiteet, eikä niillä saa tehdä unionin oikeusjärjestyksestä johtuvien oikeuksien käyttämistä käytännössä mahdottomaksi tai kohtuuttoman vaikeaksi. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida, missä määrin kansallisen oikeusjärjestyksen säännökset, joilla pyritään sanktioimaan peräkkäisten määräaikaisten työsuhteiden tai -sopimusten väärinkäyttöä julkishallinnossa, vastaavat näitä periaatteita.

      (1)  EUVL C 63, 13.3.2010.


title: Asia C-186/01: Verwaltungsgericht Stuttgartin 4.4.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Alexander Dory vastaan Saksan liittotasavalta – Kreiswehrersatzamt Schwäbisch Gmünd

text:
14.7.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 200/49
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           Jos leasing-järjestelyn mukaisesti vuokralleottaja täyttää vuok-
                                                                         ratun ajoneuvon polttoainesäiliön vuokralleantajan nimissä ja
—     kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-               lukuun, onko tässä tilanteessa kyse siitä, että vuokralleantaja
      tuimen (viides jaosto) 13.2.2001 asiassa T-166/00 (Peter           luovuttaa polttoaineen vuokralleottajalle, ja onko näin ollen
      Hirschfeldt v. Euroopan yhteisöjen komissio) antaman               tätä luovutusta verotettava direktiivin 77/388/ETY 8 artiklan
      tuomion,                                                           1 kohdan a alakohdassa mainitussa luovutuspaikassa vai
                                                                         sisältyykö tällainen ”edelleenluovutus” direktiivin 77/388/ETY
—     kumoaa sisäisen kilpailun EEA/T/99/1 kumoamista kos-               9 artiklan mukaisesti verotettavaan vuokralleantajan palve-
      kevan päätöksen, joka annettiin kantajalle tiedoksi                luun?
      27.9.1999 päivätyllä kirjeellä
                                                                         (1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.
—     kumoaa 13.12.1999 tehdyn päätöksen, joka koskee
      kantajan siirtoa komissiosta Euroopan ympäristökeskuk-
      seen ja jolla hänelle vahvistettiin palkkaluokan A5 taso 3
      1.11.1999 lukien
—     velvoittaa vastaajan korvaamaan kummassakin oikeusas-
      teessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Verwaltungsgericht Stuttgartin 4.4.2001 tekemällään pää-
                                                                         töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Alexan-
                                                                         der Dory vastaan Saksan liittotasavalta – Kreiswehrersat-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                zamt Schwäbisch Gmünd
—     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeu-                                     (Asia C-186/01)
      dellisen virheen arvioidessaan, että komission uhkaus
      ”luopua tulevaisuudessa kokonaan siirtojen käytöstä”                                       (2001/C 200/88)
      Euroopan ympäristökeskuksen hyväksi, jos sisäistä kilpai-
      lua EEA/T/99/1 ei kumota, ei aiheuttanut sitä, että
      nimittävä viranomainen olisi käyttänyt harkintavaltaansa           Verwaltungsgericht Stuttgart on pyytänyt 4.4.2001 tekemäl-
      väärin kumotessaan kilpailun.                                      lään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                         mioistuimeen 30.4.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
—     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeu-             melta asiassa Alexander Dory vastaan Saksan liittotasavalta –
      dellisen virheen, koska se asetti nimitykselle ehdon, josta        Kreiswehrersatzamt Schwäbisch Gmünd – ennakkoratkaisua
      ei säädetä henkilöstösääntöjen 8 artiklan 3 kohdassa, ja           seuraavaan kysymykseen, joka koskee erityisesti miesten ja
      koska se ei tarkistanut, että Euroopan ympäristökeskus oli         naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta
      ryhtynyt kantajan uran uudelleenjärjestämistä koskeviin            mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja ural-
      toimiin nimittämisen yhteydessä vahvistettavan palkka-             la etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976
      luokan ja ikälisien osalta.                                        annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (1) 2 artiklan tul-
                                                                         kintaa:
                                                                         Onko se seikka, että Saksan asevelvollisuus koskee ainoastaan
                                                                         miehiä, ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa?
                                                                         (1) EYVL L 39, 14.2.1976, s. 40.
Bundesfinanzhofin 22.2.2001 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Auto Lease Hol-
          land B.V. vastaan Bundesamt für Finanzen
                          (Asia C-185/01)                                Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburgin 25.4.2001 te-
                                                                         kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                          (2001/C 200/87)                                          asiassa Francisco Javier Gonzales Moreno
                                                                                (Asia C-188/01)
Bundesfinanzhof on pyytänyt 22.2.2001 tekemällään päätök-
sellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
30.4.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                                         (2001/C 200/89)
ratkaisua asiassa Auto Lease Holland B.V. vastaan Bundesamt
für Finanzen seuraava direktiiviä 77/388/ETY (1) koskevaan               Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg on pyytänyt
ennakkoratkaisukysymykseen:                                              25.4.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-


title: Asia T-15/10 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 26.5.2010 — Noko Ngele v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Välitoimihakemus — Muotovaatimukset — Tutkimatta jättäminen)

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 26.5.2010 — Noko Ngele v. komissio
   (Asia T-15/10 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Välitoimihakemus - Muotovaatimukset - Tutkimatta jättäminen)
   2010/C 195/31
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Mariyus Noko Ngele (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja F. Sabakunzi)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: A. Bordes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Centre pour le développement de l’entreprise (CDE) -nimisen keskuksen Belgiassa harjoittaman toiminnan toteamisesta lainvastaiseksi, komission ja sen virkamiesten kieltämisestä ylläpitämään taloudellisia suhteita CDE:hen tai tunnustamaan CDE:n laillisuutta ja komission velvoittamisesta maksamaan kantajalle korvauksen, jos komissio tunnustaa tämän laillisuuden.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-12/11: Kanne 7.1.2011 — Iran Insurance v. neuvosto

text:
               26.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/31

         Kanne 7.1.2011 — Iran Insurance v. neuvosto
   (Asia T-12/11)
   2011/C 63/59
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Iran Insurance Company (Teheran, Iran), (edustaja: asianajaja D. Luff)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 25.10.2010 tehdyn neuvoston päätöksen 2010/644/YUTP (1) liitteessä olevan B jakson 21 kohta ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 25.10.2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 (2) liitteessä VIII olevan B jakson 21 kohta sekä kantajan komissiolta 23.11.2010 saamaan kirjeeseen sisältyvä päätös on kumottava

               —

               on todettava, ettei 26.7.2010 tehdyn neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (3) 20 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja neuvoston asetuksen N:o 961/2010 16 artiklan 2 kohtaa ja 26 artiklaa voida soveltaa kantajaan

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kanteellaan SEUT 263 artiklaan tukeutuen Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 25.10.2010 tehdyn neuvoston päätöksen 2010/644/YUTP liitteessä olevan B jakson 21 kohdan ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 25.10.2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 liitteessä VIII olevan B jakson 21 kohdan sekä 25.10.2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 16 artiklan 2 kohdan ja 26 artiklan kumoamista siltä osin kuin ne koskevat kantajaa, sekä myös komission kantajalle 28.10.2010 osoittamaan kirjeeseen sisältyvän päätöksen kumoamista.
   Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi seuraaviin kanneperusteisiin.
   Kantaja väittää ensinnäkin, että unionin tuomioistuin on toimivaltainen tutkimaan neuvoston päätöksen 2010/644/YUTP liitteessä olevan B jakson 21 kohdan ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 liitteessä VIII olevan B jakson 21 kohdan sekä 28.10.2010 tehdyn päätöksen ja niiden unionin oikeuden yleisten periaatteiden mukaisuuden.
   Lisäksi erityiset syyt kantajan luetteloon ottamiselle olivat virheelliset eivätkä neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP 20 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja neuvoston asetuksen N:o 961/2010 16 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa säädetyt edellytykset täyty. On katsottava, ettei mainittuja säännöksiä voida soveltaa kantajaan. Neuvosto teki ilmeisen tosiseikkoja koskevan ja oikeudellisen virheen. Niinpä neuvoston päätöksen 2010/644/YUTP liitteessä olevan B jakson 21 kohta ja 25.10.2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 liitteessä VIII olevan B jakson 21 kohta on kumottava.
   Kantaja väittää kanteensa tueksi myös, että vuonna 2010 annetulla asetuksella ja samana vuonna tehdyllä päätöksellä loukataan kantajan puolustautumisoikeuksia ja erityisesti oikeutta tulla kuulluksi, koska sille ei toimitettu mitään neuvoston väitteitä tukevaa näyttöä tai asiakirjoja ja koska vuonna 2010 tehty päätös ja samana vuonna annettu asetus ovat hyvin epämääräisiä ja epäselviä, mistä syistä Iran Insurance Companyn on mahdotonta vastata niihin. Lisäksi kantajan ei annettu tutustua asiakirjoihin eikä sitä kuultu. Tämä merkitsee myös perustelujen puuttumista.
   Lisäksi neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP 24 artiklan 3 kohdassa edellytetään, että neuvosto ilmoittaa päätöksestään, mukaan lukien luetteloon ottamisen syyt, ja antaa sen tiedoksi, ja neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP 24 artiklan 4 kohdassa säädetään päätöksen tutkimisesta uudelleen sen jälkeen, kun huomautukset on jätetty. Neuvosto rikkoi molempia säännöksiä. Koska neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP 24 artiklan 3 ja 4 kohta on toistettu myös neuvoston asetuksen N:o 961/2010 36 artiklan 3 ja 4 kohdassa, myös jälkimmäistä säädöstä on rikottu.
   Kantaja väittää myös, että neuvosto loukkasi hyvän hallinnon periaatetta, kun se arvioi kantajan tilannetta.
   Lisäksi neuvosto loukkasi luottamuksensuoja periaatetta, kun se arvioi kantajan tilannetta.
   Kantaja väittää myös, että neuvosto loukkasi kantajan omaisuudensuojaa ja suhteellisuusperiaatetta. On katsottava, ettei neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP 20 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja neuvoston asetuksen N:o 961/2010 16 artiklan 2 kohtaa voida soveltaa kantajaan. Lisäksi myös neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP 12 artiklalla ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 26 artiklalla loukataan suhteellisuusperiaatetta, koska niissä kielletään erotuksetta vakuutusten ja jälleenvakuutusten tarjoaminen iranilaille yhteisöille. Niinpä on katsottava, ettei mainittuja säännöksiä voida soveltaa kantajaan.
   Lisäksi kantaja väittää, että neuvoston asetus N:o 961/2010 on ristiriidassa SEUT 215 artiklan 2 ja 3 kohdan, jotka ovat sen oikeusperusta, sekä EUT 40 artiklan kanssa.
   Lopuksi kantaja väittää, että vuoden 2010 asetus on annettu ja samanvuotinen päätös tehty oikeudenmukaisuusperiaatteen ja syrjntäkiellon periaatteen vastaisesti.

      (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta tehdyn päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 25.10.2010 tehty neuvoston päätös (EUVL L 281, s 81).

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston asetus (EUVL L 281, s. 1).

      (3)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 tehty neuvoston päätös (EUVL L 195, s. 39).


title: Asia C-209/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.12.2013 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Walter Endress v. Allianz Lebensversicherungs AG (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivit 90/619/ETY ja 92/96/ETY — Henkivakuutuksen ensivakuutus — Peruuttamisoikeus — Peruuttamisoikeuden käyttöä koskevien edellytysten ilmoittamatta jättäminen — Peruuttamisoikeuden päättyminen vuoden kuluttua ensimmäisen vakuutusmaksun maksamisesta — Yhteensoveltuvuus direktiivien 90/619/ETY ja 92/96/ETY kanssa)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.12.2013 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Walter Endress v. Allianz Lebensversicherungs AG
   (Asia C-209/12) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivit 90/619/ETY ja 92/96/ETY - Henkivakuutuksen ensivakuutus - Peruuttamisoikeus - Peruuttamisoikeuden käyttöä koskevien edellytysten ilmoittamatta jättäminen - Peruuttamisoikeuden päättyminen vuoden kuluttua ensimmäisen vakuutusmaksun maksamisesta - Yhteensoveltuvuus direktiivien 90/619/ETY ja 92/96/ETY kanssa)
   2014/C 52/15
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Walter Endress

      Vastaaja: Allianz Lebensversicherungs AG

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesgerichtshof — Henkivakuutuksen ensivakuutusliikettä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, säännöksistä, joilla helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta käyttämistä, sekä direktiivin 79/267/ETY muuttamisesta 8.11.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/619/ETY (EYVL L 330, s. 50) 15 artiklan 1 kohdan ensimmäisen kohdan tulkinta henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 79/267/ETY ja 90/619/ETY muuttamisesta 10.11.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/96/ETY (EYVL L 360, s. 1) 31 artiklan 1 kohdan valossa — Henkivakuutus — Vakuutuksenottajan peruuttamisoikeus — Määräaika — Velvollisuus ilmoittaa oikeudesta vakuutuksenottajalle — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan vakuutuksenottaja menettää peruuttamisoikeutensa vuoden kuluttua ensimmäisen vakuutusmaksun maksamishetkestä, vaikkei vakuutuksenottajalle ole asianmukaisesti ilmoitettu hänellä olevan peruuttamisoikeuden käyttämisen edellytyksistä

      Tuomiolauselma

   Henkivakuutuksen ensivakuutusliikettä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, säännöksistä, joilla helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta käyttämistä, sekä direktiivin 79/267/ETY muuttamisesta 8.11.1990 annetun toisen neuvoston direktiivin 90/619/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.11.1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/96/ETY, 15 artiklan 1 kohtaa on viimeksi mainitun direktiivin 31 artiklan valossa tulkittava siten, että sen kanssa ristiriidassa on pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännös, jossa myönnetään vakuutuksenottajalle peruuttamisoikeus vain enintään yhden vuoden ajan ensimmäisen vakuutusmaksun maksamisesta, kun vakuutuksenottajalle ei ole ilmoitettu hänellä olevasta peruuttamisoikeudesta.

      (1)  EUVL C 200, 7.7.2012.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 3 päivänä toukokuuta 1996, asiassa C-399/95 R, Saksan liittotasavalta, jota tukee Neue Maxhütte Stahlwerke GmbH, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Valtion tuki - EHTY:n perustamissopimus)

text:
 N:o C 197/4         | FI |                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         6.7.96
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                         ( kuudes jaosto ),                                                 ( kuudes jaosto ),
                  2 päivänä toukokuuta 1996,                                         2 päivänä toukokuuta 1996,
 asiassa C-133/94 , Euroopan yhteisöjen komissio vastaan           asiassa C-231 /94 ( Bundesfinanzhofin esittämä ennakkorat
                    Belgian kuningaskunta (')                      kaisupyyntö ), Faaborg-Gelting Linien A/S vastaan Finanz
 ( Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi —                                   amt Flensburg ( 1 )
                Neuvoston direktiivi 85/337/ETY)                    (Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Laivassa
                                                                   suoritettavat ravintola-alan liiketoimet — Verollisten liike
                           ( 96/C 197/07 )
                                                                                toimien suorituspaikka)
                                                                                ( 96/C 197/08 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                   ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             Asiassa C-231 /94 , jonka Bundesfinanzhof ( Saksa ) on saat
                                                                   tanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti
                                                                   yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
Asiassa C-133/94 , Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie         kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa ,
hinään Rolf Wägenbaur ja Marc H. van der Woude ) vastaan           Faaborg-Gelting Linien A/S vastaan Finanzamt Flensburg,
Belgian kuningaskunta ( asiamiehenään Jan Devadder ), jota         ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsää
tukee Saksan liittotasavalta ( asiamiehenään Ernst Röder ),        dännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisävero
jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan ,         järjestelmä : yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päi
                                                                   vänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
että Belgian kuningaskunta , jätettyään täydellisesti ja asian
mukaisesti saattamatta tiettyjen julkisten ja yksityisten          direktiivin 77/388/ETY ( EYVL L 145 , s . 1 ) ja erityisesti sen
hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä            5 , 6 , 8 ja 9 artiklan tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin
kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY            ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheen
( EYVL L 175 , s . 40 ) osaksi Belgian oikeusjärjestystä , on     johtaja C. N. Kakouris sekä tuomarit G. Hirsch, G. F.
laiminlyönyt sille tämän direktiivin ja EY:n perustamisso        Mancini ( esittelevä tuomari ), F. A. Schockweiler ja P. J. G.
pimuksen 5 ja 1 89 artiklan mukaan kuuluvat velvollisuudet,       Kapteyn, julkisasiamies : G. Cosmas , kirjaaja : apulaiskir
yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoon        jaaja H. von Holstein , on antanut 2.5.1996 tuomion , jonka
                                                                  tuomiolauselma on seuraava :
panossa : jaoston puheenjohtaja C. N. Kakouris ( esittelevä
tuomari ) sekä tuomarit G. Hirsch , G. F. Mancini , F. A.
                                                                  Ravintola-alan liiketoimia on pidettävä jäsenvaltioiden
Schockweiler ja P. J. G. Kapteyn, julkisasiamies : P. Léger,      liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta —
kirjaaja : johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau ,        yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen mää
on antanut 2.5.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on             räytymisperuste 7 7 päivänä toukokuuta 1977 annetun
seuraava :
                                                                  neuvoston kuudennen direktiivin 77/388/ETY 6 artiklan
                                                                   1 kohdassa tarkoitettuina palvelujen suorituksina ja niiden
                                                                  suorituspaikkana on saman direktiivin 9 artiklan 1 kohdan
 1 ) Belgian kuningaskunta, jätettyään täydellisesti ja asian    mukaisesti pidettävä paikkaa, jossa suorittajalla on liiketoi
     mukaisesti saattamatta tiettyjen julkisten ja yksityisten    mintansa kotipaikka.
     hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päi
     vänä kesäkuuta 1 9 85 annetun neuvoston direktiivin          (') EYVL N:o C 288 , 15.10.1994
     85/33 7/ETY osaksi Belgian oikeusjärjestystä, on laimin
     lyönyt sille tämän direktiivin ja EYm perustamissopi
     muksen 18 9 artiklan mukaan kuuluvat velvollisuu
     det.                                                               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS ,
                                                                                3 päivänä toukokuuta 1996,
                                                                  asiassa C-399/95 R, Saksan liittotasavalta, jota tukee Neue
2 ) Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu          Maxhiitte Stahlwerke GmbH, vastaan Euroopan yhteisöjen
     denkäyntikulut.                                                                            komissio (')
                                                                  ( Välitoimet — Täytäntöönpanon lykkääminen — Valtion
3 ) Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntiku                      tuki — EHTY:n perustamissopimus)
     luistaan .                                                                              ( 96/C 197/09 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(') EYVI . N:o C 174 , 25.6.1994
                                                                  ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                      yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                  Asiassa C-399/95 R, Saksan liittotasavalta , asiamiehinään
                                                                  Ernst Röder ja Bernd Kloke, jota tukee Neue Maxhiitte
 ---pagebreak--- 6.7.96               I FI |                      Eùroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 197/5
Stahlwerke GmbH, edustajanaan asianajaja Rainer M.                   nasta 6 päivänä joulukuuta 1974 annetun komission
Bierwagen, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, asiamie            asetuksen ( ETY ) N:o 3184/74 ( EYVL L 344, s . 1 ), tuonti
hinään Paul F. Nemitz ja Klaus-Dieter Borchardt, jossa               ja vientitullien maksamisvelvoitteen sisältävään tullimenet
kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta lykkäämään                  telyyn ilmoitetuista tavaroista velalliselta kantamatta
18.10.1995 tehdyn komission päätöksen 96/178/EHTY                    jääneiden tuonti- ja vientitullien kantamisesta jälkitullauk
( EYVL 1996 L 53 , s . 41 ) täytäntöönpanoa, joka päätös             sin 24 päivänä heinäkuuta 1979 annetun neuvoston asetuk
koskee Baijerin osavaltion Sulzbach-Rosenbergissa sijaitse          sen ( ETY ) N:o 1697/79 ( EYVL L 197, s . 1 ) ja neuvoston
valle EHTY-yritys Neue Maxhiitte Stahlwerke GmbH:lle                 asetuksen ( ETY ) N:o 1697/79 5 artiklan 2 kohdan sovelta
myöntämää valtion tukea, yhteisöjen tuomioistuimen pre              mista koskevista säännöksistä 23 päivänä heinäkuuta 1991
sidentti on antanut seuraavan määräyksen :                           annetun komission asetuksen ( ETY ) N:o 2164/91 ( EYVL
                                                                     L 201 , s . 16 ) tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin ( viides
                                                                     jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja
1 ) Välitoimia koskeva hakemus hylätään.                             D. A. O. Edward sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida,
                                                                     C. Gulmann ( esittelevä tuomari ), P. Jann ja L. Sevon,
2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                      julkisasiamies : P. Léger, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hew
                                                                     lett, on antanut 14.5.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma
                                                                     on seuraava :
(M EYVL N:o C 77, 16.3.1996
                                                                       1 ) Färsaarilta peräisin oleviin ja tuotaviin tiettyihin alku
                                                                            perätuotteisiin sovellettavasta tullimenettelystä 1 päi
                                                                            vänä elokuuta 1974 annettua neuvoston asetusta
                                                                            (ETY) N:o 2051 /74, alkuperätuotteen käsitteen
                                                                            määrittelemisestä ja tiettyihin Färsaarilta peräisin ole
                                                                            viin ja tuotaviin alkuperätuotteisiin sovellettavassa
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                      tullimenettelyssä noudatettavasta hallinnollisesta yh
                          ( viides jaosto ),                                teistoiminnasta 6 päivänä joulukuuta 1974 annettua
                                                                            komission asetusta (ETY) N:o 3184/74 ja tuonti- tai
                  14 päivänä toukokuuta 1996,                               vientitullien maksamisvelvoitteen sisältävään tullime
yhdistetyissä asioissa C-153/94 ja C-204/94 ( High Court of                 nettelyyn ilmoitetuista tavaroista velalliselta kanta
Justicen, Queen's Bench Division esittämä ennakkoratkai                    matta jääneiden tuonti- tai vientitullien kantamisesta
supyyntö ), The Queen vastaan Commissioners of Custöms                      jälkitullauksin 24 päivänä heinäkuuta 1979 annettua
& Excise, ex parte: Faroe Seafood Co. Ltd ja Foroya                         neuvoston asetusta (ETY) N:o 1697/79 on tulkittava
Fiskasøla L/F ( C-153/94 ) sekä Commissioners of Customs                    siten, että jäsenvaltion tulliviranomaiset voivat ryhtyä
& Excise, ex parte: John Smith ja Celia Smith, jotka toimivat               Färsaarilta tuotujen tavaroiden tuontitullien kantami
             Arthur Smithin nimellä ( C-204/94 ) ( ')                       seen jälkitullauksessa valtuuskunnan esittämien pää
 (Tiettyihin Färsaarilta peräisin oleviin tuotteisiin sovellet             telmien perusteella, vaikka nämä viranomaiset eivät
 tava tullimenettely — Alkuperätuotteen käsite — Tullien                    ole kantaneet tulleja tavaroiden maahantuonnin
                  kantaminen jälkitullauksessa)                             yhteydessä, koska ne ovat luottaneet Färsaarten toimi
                                                                            valtaisten viranomaisten vilpittömässä mielessä anta
                           ( 96/C 197/ 10 )                                 miin EUR . 1 -todistuksiin, vaikka nämä viimeksi mai
                                                                            nitut viranomaiset kiistävät tutkimusvaltuuskunnan
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                            tekemät päätelmät siltä osin, kuin ne koskevat kysy
                                                                            myksessä olevan yhteisön tullilainsäädännön tulkin
                                                                            taa, ja pysyvät kannassaan, jonka mukaan todistukset
 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                      ovat päteviä, ja vaikka alkuperän käsitteen yhteisestä
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      määritelmästä 27 päivänä kesäkuuta 1968 annetun
                                                                            neuvoston asetuksen (ETY) N:o 802/68 perusteella
                                                                            perustettu alkuperäkomitea ei ole käsitellyt riitautet
 Yhdistetyissä asioissa C-153/94 ja C-204/94, jotka High                    tuja seikkoja .
 Court of Justice, Queen's Bench Division ( Yhdistynyt
 kuningaskunta ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen                2 ) Asetuksen (ETY) N:o 2051 /74 liitteessä IV ja asetuk
 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsitel                 sen (ETY) N:o 3184/74 liitteen I neljännessä selittä
 täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa                    vässä huomautuksessa mainittua käsitettä "Färsaarilta
 vireillä olevissa asioissa The Queen vastaan Commissioners                 olevat alukset " määriteltäessä käytettyjä perusteita on
 of Customs & Excise, ex parte : Faroe Seafood Co . Ltd ja                  sovellettava siten, että niiden kaikkien on oltava
 Foroya Fiskasola L/F ( C-153/94 ) sekä Commissioners of                    olemassa samanaikaisesti.
 Customs & Excise , ex parte : John Smith ja Celia Smith,
 jotka toimivat Arthur Smithin nimellä ( C-204/94 ), ennak            3 ) Asetuksen (ETY) N:o 2051 /74 liitteessä IV ja asetuk
 koratkaisun tiettyihin Färsaarilta peräisin oleviin ja tuota              sen (ETY) N:o 3184/74 liitteen I neljännessä selittä
 viin alkuperätuotteisiin sovellettavasta tullimenettelystä                 vässä huomautuksessa käytetyn "miehistö "-käsitteen
 1 päivänä elokuuta 1974 annetun neuvoston asetuksen                        piiriin eivät kuulu sellaiset henkilöt, jotka eivät kuulu
 ( ETY ) N:o 2051 /74 ( EYVL L 212 , s . 33 ), alkuperätuotteen             aluksen vakituiseen henkilöstöön ja jotka on erityisesti
 käsitteen määrittelemisestä ja tiettyihin Färsaarilta peräisin             koulutustarkoituksessa ja ulkopuolisesta maasta ole
 oleviin ja tuotaviin alkuperätuotteisiin sovellettavassa tulli            van yrityksen kanssa tehdyn yhteisyrityssopimuksen
 menettelyssä noudatettavasta hallinnollisesta yhteistoimin                perusteella otettu aluksen henkilöstön lisäksi työsken


title: Asia F-93/07: Kanne 17.9.2007 — Acosta Iborra ym. v. komissio

text:
               24.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/44

         Kanne 17.9.2007 — Acosta Iborra ym. v. komissio
   (Asia F-93/07)
   (2007/C 283/80)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Beatriz Acosta Iborra (Alkmaar, Alankomaat) ynnä muut (edustaja: asianajaja N. Lhoëst)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen päätös, jolla julkaistiin luettelo vuoden 2006 ylennyskierroksella ylennetyistä virkamiehistä, on kumottava siltä osin kuin komissio ei ole ottanut huomioon, että kantajat täyttivät edellytykset ylentämiselle vuoden 2006 ylennyskierroksella, ja siltä osin kuin heidät jätettiin merkitsemättä ylennettyjen virkamiesten luetteloon

               —

               komission 6.6.2007 tekemät nimenomaiset päätökset, jotka koskevat kantajien Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (henkilöstösäännöt) 90 artiklan 2 kohdan nojalla 16.2.2007 tekemän valituksen hylkäämistä, on tarvittaessa kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat vetoavat kanneperusteisiin, jotka ovat hyvin samankaltaisia kuin asiassa F-92/07, jota koskeva tiedonanto julkaistaan tässä samassa Euroopan unionin virallisen lehden numerossa.


title: Oberlandesgericht Wienin 28.2.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Verein zur Förderung des freien Wettbewerbs im Medienwesen vastaan TV Spielfilm Verlag Gesellschaft mbH (Asia C-99/97)

text:
N:o C 131 / 10            FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     26.4.97
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                         ja joka lomallaan toisessa jäsenvaltiossa (Tanska ) mat
                                                                            kustaa kolmanteen EU:n jäsenvaltioon ( Englanti ), jossa
                                                                            hän loukkaantuu, oikeus tapahtuneen vahingon takia
                                                                            tarpeelliseen maksuttomaan sairaanhoitoon toisessa jä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa                senvaltiossa (Tanska ), kun sairaanhoito keskeytyy ja
mat kuin asiassa C -56/97 ( 2 ); direktiivissä säädetty määrä              kyseinen henkilö palaa Tanskaan, jossa sairaanhoitoa
aika päättyi 23.7.1993 .                                                    jatketaan. Kyseessä on jatkuva hoito .
(') EYVL N:o L 228 , 17.8.1991 , s . 70 .                               1 EYVL N:o L 149 , 5.7.1971 , s . 2 .
( 2 ) EYVL N:o C 108 , 5.4.1997, s . 12 .
                                                                       Oberlandesgericht Wienin 28.2.1997 tekemällään päätök
Retten i Ärhusin 5.3.1997 tekemällään päätöksellä esittä              sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Verein zur
mä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Elly Bach vastaan Ar                 Förderung des freien Wettbewerbs im Medienwesen vas
                         hus Amtskommune                                         taan TV Spielfilm Verlag Gesellschaft mbH
                            (Asia C-97/97 )                                                    (Asia C-99/97)
                             ( 97/C 131 /24 )                                                   ( 97/C 131 /25 )
Retten i Ärhus on pyytänyt 5.3.1997 tekemällään päätök                Oberlandesgericht Wien on pyytänyt 28.2.1997 tekemäl
sellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistui               lään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
men kirjaamoon 7.3.1997, Euroopan yhteisöjen tuomiois                 tuomioistuimen kirjaamoon 7.3.1997, Euroopan yhteisö
tuimelta asiassa Elly Bach vastaan Arhus Amtskommune                   jen tuomioistuimelta asiassa Verein zur Förderung des frei
ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin :                              en Wettbewerbs im Medienwesen vastaan TV Spielfilm
                                                                       Verlag Gesellschaft mbH ennakkoratkaisua seuraavaan ky
                                                                       symykseen :
 1 ) Onko asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 ( 1 ) 31 artiklaa ja
       siihen liittyvän liitteen VI B kohdan 2 alakohtaa tulkit       Onko EY:n perustamissopimuksen 30 artiklaa tulkittava
       tava tiukasti sanamuodon mukaan oleskelua koskeva
                                                                       niin, että siinä kielletään soveltamasta jäsenvaltion A sel
       edellytys mukaan lukien, vai voidaanko säännöksiä               laista lainsäädäntöä, jossa kielletään jäsenvaltioon B sijoit
       tulkita siten, että EU:n jäsenvaltioiden kansalaiset voi       tautunutta yritystä markkinoimasta siellä valmistettua ai
       vat aina vaatia maksutonta sairaanhoitoa jäsenval              kakauslehteä myös jäsenvaltiossa A, jos ne sisältävät
       tiossa, vaikka vahinko ja ensimmäinen osa hoidosta              rahapalkinnolla palkittavia ristisanatehtäviä tai pelejä , jot
       tapahtuu toisessa jäsenvaltiossa ?                              ka järjestetään jäsenvaltiossa B laissa säädetyin edellytyk
                                                                       sin ?
       Vastauksessa on otettava huomioon , että kyse on yhtä
       jaksoisesta hoitojaksosta, joka keskeytetään yhdessä
       jäsenvaltiossa ja jota jatketaan toisessa . Kyse ei siis ole
       jälkihoidosta .
                                                                       Euroopan yhteisöjen komission 7.3.1997 Luxemburgin
                                                                                suurherttuakuntaa vataan nostama kanne
 2 ) Voidaanko 31 artiklan käsitteen asuminen tulkita sisäl
       tävän EU:n jäsenvaltion, jossa jäsenvaltion kansalainen                                 (Asia C-100/97 )
       muun EY:n lainsäädännön mukaan laillisesti oleskelee
       kuusi kuukautta vuodessa kesämökillä ? On huomatta                                        97/C 131 /26 )
       va , että oleskelu ei tapahdu ansaitsemistarkoituksessa
       ja että kyseinen henkilö ei ole rekisteröitynyt tämän
       maan väestörekisteriin .
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.3.1997 Eu
                                                                        roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin
                                                                        suurherttuakuntaa vastaan . Kantajan asiamies on oikeu
  3 ) Riippumatta asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 31 artiklan             dellisen yksikön virkamies Gerard Berscheid , ja prosessio
        soveltamisalasta halutaan selvitystä siihen, onko henki        soite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies
        löllä, jolla on kotipaikka EU:n jäsenvaltiossa ( Espanja )      Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.


title: Asia C-554/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgerichts Stuttgart (Saksa) on esittänyt 31.12.2009 — Andreas Michael Seeger v. Generalstaatsanwaltschaft Stuttgart

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgerichts Stuttgart (Saksa) on esittänyt 31.12.2009 — Andreas Michael Seeger v. Generalstaatsanwaltschaft Stuttgart
   (Asia C-554/09)
   2010/C 80/20
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Stuttgart

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Andreas Michael Seeger

      Vastaaja: Generalstaatsanwaltschaft Stuttgart

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 (1) (EUVL L 102) 13 artiklan [1 kohdan] d alakohdan toisessa luetelmakohdassa olevaa käsitettä ”materiaali” tulkittava siten, että sitä sovelletaan myös pakkausmateriaaliin kuten tyhjiin juomapulloihin (tyhjiin juomapakkauksiin), joita liikkeessään ammattitoimintaa harjoittava, kerran viikossa asiakkailleen kotiinkuljetuspalvelua tarjoava ja samassa yhteydessä tyhjiä juomapakkauksia keräävä viini- ja juomakauppias kuljettaa viedäkseen niitä tukkukauppiaalleen?

      (1)  EUVL L 102, s. 1


title: Asia C-194/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivit 75/442/ETY ja 91/156/ETY — Jätteen käsite — Louhittu maa- ja kiviaines, joka on tarkoitettu käytettäväksi uudelleen)

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-194/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivit 75/442/ETY ja 91/156/ETY - ’Jätteen’ käsite - Louhittu maa- ja kiviaines, joka on tarkoitettu käytettäväksi uudelleen)
   (2008/C 51/11)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: M. Konstantinidis, avustajanaan asianajaja G. Bambara)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. M. Braguglia, avustajaan asianajaja G. Fiengo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Jätteistä 15.7.1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442 (EYVL L 194, s. 39), sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY (EYVL L 78, s. 32), 1 artiklan a kohdan rikkominen — Kansallinen laki, jonka mukaan direktiivin soveltamisalaan eivät kuulu louhittu maa- ja kiviaines, joka on tarkoitettu uudelleen käytettäväksi
   Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut jätteistä 15.7.1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY, mukaisia velvoitteitaan, koska ympäristösäännöksistä 23.3.2001 annetun lain N:o 93 10 §:ssä ja infrastruktuuria, strategisia tuotantolaitoksia sekä muita tuotantotoiminnan käynnistämistoimenpiteitä koskevasta hallitukselle annetusta valtuutuksesta 21.12.2001 annetun lain N:o 443 1 §:n 17 ja 19 momentissa kansallisen jätelainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle on jätetty louhittu maa- ja kiviaines, joka on tarkoitettu käytettäväksi uudelleen uudelleentäyttömaana, täyttömaana, pengerrykseen ja jauhamiseen, lukuun ottamatta saastuneilta alueilta ja uudisraivausmaalta peräisin olevia aineksia, joiden saastepitoisuudet ylittävät voimassa olevassa lainsäädännössä vahvistetut enimmäismäärät.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 182, 23.7.2005.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kuudes jaosto) 2 päivänä kesäkuuta 2005, asiassa C-83/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivi 85/337/ETY — Hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi — Huvivenesataman rakentaminen Fossacesiaan)

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/4

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kuudes jaosto)
   2 päivänä kesäkuuta 2005,
   asiassa C-83/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivi 85/337/ETY - Hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Huvivenesataman rakentaminen Fossacesiaan)
   (2005/C 182/07)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C-83/03, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 26.2.2003, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään R. Amorosi ja A. Aresu) vastaan Italian tasavalta (asiamiehenään I. M. Braguglia, avustajanaan avvocato dello Stato M. Fiorilli), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Borg Barthet sekä tuomarit J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) ja S. von Bahr, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 2.6.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY 4 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska Abruzzien alue ei ole varmistanut asianmukaisesti, onko huvivenesataman rakentamista Fossacesiaan (Chieti) koskeva rakennushanke, joka kuuluu tyypiltään mainitun direktiivin liitteessä II olevaan luetteloon, luonteeltaan sellainen, että se edellyttää ympäristövaikutusten arviointimenettelyn aloittamista.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 112, 10.5.2003.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 29 päivänä huhtikuuta 2004 asiassa C-371/02 (Svea hovrättin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Björnekulla Fruktindustrier AB vastaan Procordia Food AB (Tavaramerkit — Direktiivi 89/104/ETY — Direktiivin 12 artiklan 2 kohdan a alakohta — Tavaramerkin julistaminen menetetyksi — Tavaramerkki, josta on tullut elinkeinotoiminnassa yleisesti käytetty nimitys — Arvioinnin kannalta merkityksellinen kohderyhmä)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/24

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (kuudes jaosto)
   29 päivänä huhtikuuta 2004
   asiassa C-371/02 (Svea hovrättin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Björnekulla Fruktindustrier AB vastaan Procordia Food AB (1)

   (Tavaramerkit - Direktiivi 89/104/ETY - Direktiivin 12 artiklan 2 kohdan a alakohta - Tavaramerkin julistaminen menetetyksi - Tavaramerkki, josta on tullut elinkeinotoiminnassa yleisesti käytetty nimitys - Arvioinnin kannalta merkityksellinen kohderyhmä)
   (2004/C 118/42)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Asiassa C-372/02, jonka jonka Svea hovrätt (Ruotsi) oli saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Björnekulla Fruktindustrier AB vastaan Procordia Food AB ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (EYVL 1989, L 40, s. 1) 12 artiklan 2 kohdan a alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: V. Skouris, joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä tuomari), J. N. Cunha Rodrigues, J.-P. Puissochet ja R. Schintgen, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: H. von Holstein, on antanut 29.4.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 12 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että sellaisessa tapauksessa, että rekisteröidyllä tavaramerkillä varustetun tavaran jakeluun kuluttajalle tai loppukäyttäjälle osallistuu välikäsiä, merkityksellisen kohderyhmän arvioitaessa sitä, onko kyseisestä tavaramerkistä tullut elinkeinotoiminnassa kyseessä olevasta tavarasta yleisesti käytetty nimitys, muodostavat kaikki tavaran kuluttajat tai loppukäyttäjät ja kyseessä olevan tavaran markkinoiden ominaispiirteiden mukaan kaikki tavaran myyntiin osallistuvat elinkeinonharjoittajat.

      (1)  EYVL C 305, 7.12.2002.


title: Asia T-449/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 5.5.2009 — Rotter v. SMHV (Yhteen liitettyjen makkaroiden muoto) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Yhteen liitettyjen makkaroiden muoto — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/39

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 5.5.2009 — Rotter v. SMHV (Yhteen liitettyjen makkaroiden muoto)
   (Asia T-449/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Yhteen liitettyjen makkaroiden muoto - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2009/C 141/80
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Thomas Rotter (München, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Müller)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 27.9.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 1415/2006-4), joka koskee yhteen liitettyjä makkaroita esittävän kolmiulotteisen merkin rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Thomas Rotter velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 37, 9.2.2008.


title: Asia T-56/15: Kanne 2.2.2015 – Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft v. SMHV (Brauwelt)

text:
               13.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/34

         Kanne 2.2.2015 – Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft v. SMHV (Brauwelt)
   (Asia T-56/15)
   (2015/C 118/43)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG (Nürnberg, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Höfler)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Brauwelt – Rekisteröintihakemus nro 1 2 0 38  551

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 4.12.2014 asiassa R 1121/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohtaa on rikottu.