title: Asia T-766/16 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 22.3.2018 – Hércules Club de Fútbol v. komissio (Välitoimet — Valtiontuet — Espanjan viranomaisten tiettyjen ammattilaisjalkapalloseurojen hyväksi myöntämä tuki — Julkisyhteisön myöntämä valtiontakaus — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               28.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 22.3.2018 – Hércules Club de Fútbol v. komissio
   (Asia T-766/16 R)
   ((Välitoimet - Valtiontuet - Espanjan viranomaisten tiettyjen ammattilaisjalkapalloseurojen hyväksi myöntämä tuki - Julkisyhteisön myöntämä valtiontakaus - Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2018/C 182/25)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Hércules Club de Fútbol, SAD (Alicante, Espanja) (edustajat: asianajajat S. Rating ja Y. Martínez Mata)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Luengo, B. Stromsky ja P. Němečková)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamies: A. Gavela Llopis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva vaatimus valtiontuesta SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP), jonka Espanja on toteuttanut Valencia Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportivan, Hércules Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportivan ja Elche Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportivan hyväksi 4.7.2016 tehdyn komission päätöksen (EU) 2017/365 (EUVL 2017, L 55, s. 12) täytäntöönpanon lykkäämiseksi

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Asiassa Hércules Club de Fútbol (T-766/16 R) 11.11.2016 annettu määräys peruutetaan.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-161/18: Kanne 5.3.2018 – Braesch ym. v. komissio

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/31

         Kanne 5.3.2018 – Braesch ym. v. komissio
   (Asia T-161/18)
   (2018/C 190/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Anthony Braesch (Luxemburg, Luxemburg), Trinity Investments DAC (Dublin, Irlanti), Bybrook Capital Master Fund LP (Grand Cayman, Caymansaaret), Bybrook Capital Hazelton Master Fund LP (Grand Cayman) ja Bybrook Capital Badminton Fund LP (Grand Cayman) (edustajinaan: asianajajat M. Siragusa, A. Champsaur, G. Faella ja L. Prosperetti)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan asiassa SA.47677 (2017/N) 4.7.2017 annetun komission päätöksen C(2017) 4690 final (1)

               —

               toissijaisesti kumoamaan mainitun päätöksen siltä osin kuin se koskee FRESH-instrumenttien (2) kohtelua

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut ja niiden tähän asiaan liittyvät muut kulut

               —

               määräämään muista toimenpiteistä, jotka unionin yleinen tuomioistuin katsoo asianmukaisiksi, mukaan lukien unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 89 artiklan 3 kohdan mukaiset prosessinjohtotoimet ja/tai tämän työjärjestyksen 91 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaiset asian selvittämistoimet.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio hyväksyi lainvastaisesti vastuunjakoa koskevia toimenpiteitä, jotka liittyvät pääomapohjan vahvistamista koskeviin varautumistoimiin, ja rikkoi asetuksen (EU) N:o 806/2014 18 ja 21 artiklaa (perustelujen puutteellisuus). (3)

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan komissio vaati lainvastaisesti FRESH-sopimusten peruuttamista (ilmeinen oikeudellinen ja tosiseikkoja koskeva virhe poiketen vuoden 2013 pankkitiedonannosta (4); luottamuksensuojan periaatteen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen; perustelujen puutteellisuus).

               3)

               Kolmannen kanneperusteen mukaan riidanalaisessa päätöksessä kohdellaan FRESH-velkakirjojen haltijoita syrjivästi (yhdenvertaisen kohtelun, jota suojataan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklassa ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn Euroopan yleissopimuksen (jäljempänä ECHR) 14 artiklassa ja 12 pöytäkirjassa, loukkaaminen; ilmeinen arviointivirhe; perustelujen puutteellisuus).

               4)

               Neljännen kanneperusteen mukaan riidanalaisessa päätöksessä loukataan FRESH-velkakirjojen haltijoiden omistusoikeuksia (perusoikeuskirjan 17 artiklan ja ECHR:n ensimmäisen pöytäkirjan 1 artiklan nojalla suojattujen omistusoikeuksien loukkaaminen; perustelujen puutteellisuus).

               5)

               Viidennen kanneperusteen mukaan komissio ei aloittanut muodollista tutkintamenettelyä vastoin sitä tosiseikkaa, että toimenpiteiden yhteensoveltuvuutta EU-oikeuden kanssa epäiltiin vakavasti (SEUT 108 artiklan 2 ja 3 kohdan rikkominen; neuvoston asetuksen 2015/1589 (5) 4 artiklan 3 ja 4 kohdan rikkominen; ilmeinen arviointivirhe; perustelujen puutteellisuus).

      (1)  EUVL 2018 C 40, s. 7.

      (2)  Floating Rate Equity-linked Subordinated Hybrid (velkakirjatyyppi).

      (3)  Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014 L 225, s 1).

      (4)  Komission tiedonanto valtiontukisääntöjen soveltamisesta finanssikriisin yhteydessä pankkien hyväksi toteutettaviin tukitoimenpiteisiin 1 päivästä elokuuta 2013 (Pankkitiedonanto) (EUVL 2013 C 216, s. 1).

      (5)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1589 (EUVL 2015 L 248, s. 9).


title: Asia C-206/17: Unionin tuomioistuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräys 7.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Heinrich Denker v. Gemeinde Thedinghausen, sekä muuna osapuolena Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

text:
               4.6.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/19

         Unionin tuomioistuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräys 7.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Heinrich Denker v. Gemeinde Thedinghausen, sekä muuna osapuolena Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   (Asia C-206/17) (1)

   (2018/C 190/30)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 249, 31.7.2017.


201806150551955122018/C 231/542872018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180504424211Asia T-287/18: Kanne 4.5.2018 – M. I. Industries v. EUIPO – Natural Instinct (Nature’s Variety Instinct)
 ---documentbreak--- C2312018FI4210120180504FI0054421421Kanne 4.5.2018 – M. I. Industries v. EUIPO – Natural Instinct (Nature’s Variety Instinct)
   (Asia T-287/18)2018/C 231/54Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: M. I. Industries, Inc (Lincoln, Nebraska, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat M. Montañá Mora ja S. Sebe Marin)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Natural Instinct Ltd (Camberley, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki Nature’s Variety Instinct – Rekisteröintihakemus nro 14 290 647

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 6.3.2018 asiassa 1659/2017-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            velvoittaa EUIPO:n ja tarvittaessa väitteen tekijän yhteisvastuullisesti korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

   Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


201806150511955362018/C 231/562902018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180504434422Asia T-290/18: Kanne 4.5.2018 – Agmin Italy SpA v. Euroopan komissio
 ---documentbreak--- C2312018FI4320120180504FI0056432442Kanne 4.5.2018 – Agmin Italy SpA v. Euroopan komissio
   (Asia T-290/18)2018/C 231/56Oikeudenkäyntikieli: italia
      Asianosaiset

      Kantaja: Agmin Italy SpA (Verona, Italia) (edustaja: F. Guardascione, avvocato)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            ensinnäkin toteamaan, että kanteen kohteena oleva päätös on mitätön, pätemätön, tehoton tai vaikutukseton, koska se on lainvastainen ja koska tutkimisen ja päätöksenteon erillisyyttä koskevaa periaatetta ja kontradiktorista periaatetta on loukattu, toimivaltuudet on ylitetty tosiseikkojen vääristämisen ja virheellisen arvioinnin vuoksi ja asiaan liittyy ilmeinen epäloogisuus ja ristiriitaisuuksia, puutteellinen tutkinta ja eriarvoinen kohtelu, ja tämä koskee kaikkien näiden perusteiden vuoksi kaikkia edellä mainittuun toimeen liittyviä, sitä ennen ja sen jälkeen annettuja toimenpiteitä

            —

            joka tapauksessa kumoamaan 7.3.2018 tehdyn päätöksen DG NEAR (ARES 2018 1288022), joka annettiin tiedoksi 9.3.2018, kanteen kohteena olevilta osin, ja tämän seurauksena kumoamaan siihen liittyvät seuraamukset

            —

            toissijaisesti poistamaan Agminille määrätyn seuraamuksen tai pienentämään sitä, koska se on liian suuri tai suhteeton Agminin toimintaan nähden

            —

            toissijaisesti toteamaan, että kuvattujen tosiseikkojen perusteella Agmin voidaan vapauttaa seuraamuksista asetuksen N:o 966/2012 106 artiklan 9 kohdan nojalla

            —

            velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt esillä oleva kanne koskee 7.3.2018 tehtyä komission päätöstä (ARES 2018 1288022), jonka nojalla kantaja on suljettu sellaisten hankintamenettelyjen ulkopuolelle, jotka koskevat Euroopan unionin ja Euroopan kehitysrahaston talousarviosta myönnettäviä avustuksia, asetuksen N:o 1605/2002 (
         1
      ) 106 artiklan 14 kohdan c alakohdassa säädetyksi kolmen vuoden enimmäisajaksi ja jossa määrätään, että tämä on julkaistava komission sivustolla, koska tilattuja tavaroita (erät 9 ja 11) ei ole toimitettu toimitussopimuksessa ENPI/2014/351-804 sovitussa määräajassa ja koska Agminin hankintaviranomaiselle 19.11.2014 asettamaa vakuutta (89430,71 euron suuruinen ennakkomaksutakuu) ei ole vaihdettu, koska tämän vakuuden oli asettanut henkilö, jolla Banca d’Italian saamien tietojen mukaan oli toimivalta asettaa vakuita ainoastaan sellaisten pankkien ja rahoituslaitosten hyväksi, joilla oli valta myöntää luottoa, mutta ei muiden henkilöiden tai yksiköiden kuten hankintaviranomaisen hyväksi.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

            1.

            Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu toimivaltuuksien ylittämiseen ja erityisesti asian selvittämisen ja päätöksenteon erillisyyttä koskevan periaatteen ja kontradiktorisen periaatteen loukkaamiseen, ilmeiseen epäloogisuuteen ja perustelujen puuttumiseen.

            2.

            Toinen kanneperuste, joka perustuu ”Euroopan sopimusoikeuden periaatteiden 2002”, joita sovellettiin sopimuksen yleisten ehtojen 41 artiklan nojalla, loukkaamiseen tai virheelliseen soveltamiseen.

            3.

            Kolmas kanneperuste, joka perustuu SEU 5 artiklassa vahvistetun seuraamuksen oikeasuhteisuutta koskevan periaatteen loukkaamiseen, koska Euroopan komissio on määrännyt Agminille kolmen vuoden pituisen enimmäismääräisen seuraamuksen.

      Kantaja katsoo erityisesti, että kanteen kohteena olevalla päätöksellä loukataan sen oikeuksia, koska komissio on tehnyt mainitun päätöksen ottamatta asianmukaisesti huomioon sitä, että toimituksen toteuttamatta jättäminen johtui hankintaviranomaisen ratkaisevasta tai toissijaisesti liitännäisestä vastuusta, koska se kieltäytyi mielivaltaisesti ja perusteettomasti vaihtamasta tavaroiden toimittajaa toiseen tuottajaan, joka oli ilmoittanut olevansa valmis toimittamaan yhtä laadukkaita tai laadukkaampia tavaroita kuin mitä hankintailmoituksen teknisissä eritelmissä mainittiin.
   (
         1
      )	Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25.10.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012 (EUVL 2012, L 298, s. 1).


201806150731955382018/C 231/287122016TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180516232422Asia T-712/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.5.2018 – Deutsche Lufthansa v. komissio (Kilpailu — Yrityskeskittymät — Lentoliikennemarkkinat — Päätös, jolla yrityskeskittymä todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi sillä varauksella, että tiettyjä sitoumuksia noudatetaan — Pyyntö sitoumusten kohteina olevista tietyistä velvoitteista vapauttamisesta — Oikeasuhteisuus — Luottamuksensuoja — Hyvän hallinnon periaate — Harkintavallan väärinkäyttö)
 ---documentbreak--- C2312018FI2320120180516FI0028232242Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.5.2018 – Deutsche Lufthansa v. komissio
   (Asia T-712/16) (
         1
      )
   ”(Kilpailu — Yrityskeskittymät — Lentoliikennemarkkinat — Päätös, jolla yrityskeskittymä todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi sillä varauksella, että tiettyjä sitoumuksia noudatetaan — Pyyntö sitoumusten kohteina olevista tietyistä velvoitteista vapauttamisesta — Oikeasuhteisuus — Luottamuksensuoja — Hyvän hallinnon periaate — Harkintavallan väärinkäyttö)”2018/C 231/28Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Lufthansa AG (Köln, Saksa) (edustaja: S. Völcker, asianajaja)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Biolan, H. Leupold et I. Zaloguin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jolla vaaditaan kumoamaan yrityskeskittymän hyväksymisestä asiassa COMP/M.3770 – Lufthansa/Swiss 4.7.2005 tehdyllä komission päätöksellä velvoittaviksi saatetuista tietyistä sitoumuksista vapauttamista koskevan Deutsche Lufthansa AG:n pyynnön hylkäämisestä 25.7.2016 annettu komission päätös C(2016) 4964 final

      Tuomiolauselma

            1)

            Yrityskeskittymän hyväksymisestä asiassa COMP/M.3770 – Lufthansa/Swiss 4.7.2005 tehdyllä komission päätöksellä velvoittaviksi saatetuista tietyistä sitoumuksista vapauttamista koskevan Deutsche Lufthansa AG:n pyynnön hylkäämisestä 25.7.2016 annettu komission päätös C(2016) 4964 final kumotaan siltä osin kuin se koskee reittiä Zürich-Tukholma.

            2)

            Kanne hylätään muilta osin.

            3)

            Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan

      (
         1
      )	EUVL C 462, 12.12.2016.


201806150811955072018/C 231/432562018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180424343521Asia T-256/18: Kanne 24.4.2018 – Arezzo Indústria e Comércio v. EUIPO (SCHUTZ)
 ---documentbreak--- C2312018FI3410120180424FI0043341352Kanne 24.4.2018 – Arezzo Indústria e Comércio v. EUIPO (SCHUTZ)
   (Asia T-256/18)2018/C 231/43Oikeudenkäyntikieli: portugali
      Asianosaiset

      Kantaja: Arezzo Indústria e Comércio SA (Belo Horizonte, Brasilia) (edustajat: asianajajat A. Sebastião ja J. Pimenta)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SCHUTZ – Rekisteröintihakemus nro 15 723 265

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 12.2.2018 asiassa R 661/2017-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

   Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaa sekä 2 kohtaa on rikottu.


201806150781955052018/C 231/603012018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180513484921Asia T-301/18: Kanne 13.5.2018 – Yanukovych v. neuvosto
 ---documentbreak--- C2312018FI4810120180513FI0060481492Kanne 13.5.2018 – Yanukovych v. neuvosto
   (Asia T-301/18)2018/C 231/60Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Pietari, Venäjä) (edustaja: T. Beazley, QC)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan 5.3.2018 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2018/333 (
                  1
               ) ja 5.3.2018 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/326 (
                  2
               ) siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

            —

            velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seitsemään kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäisessä kanneperusteessa väitetään, ettei kantajan tilanne ole niiden säädettyjen perusteiden mukainen, joilla henkilöt merkittiin luetteloon asian kannalta merkityksellisenä ajankohtana. Euroopan unionin neuvosto on laiminlyönyt sille toimitetun kaiken aineiston asianmukaisen huomioon ottamisen ja arvioinnin, ja se on käsitellyt huomioon ottamansakin aineiston erittäin valikoivalla tavalla. Tämän kanneperusteen tueksi esitetyt perustelut: Kantajaan kohdistuu pelkästään esitutkintatoimenpiteitä, jotka ovat keskeytyksissä ja selvästi riittämättömiä asiassa merkityksellisiin perusteisiin nähden. Myös aineisto, johon neuvosto on perustanut päätöksensä kantajan nimen pysyttämisestä luettelossa, on täysin riittämätön, epäjohdonmukainen ja virheellinen, eikä mikään näyttö tue sitä.

            2)

            Toisessa kanneperusteessa väitetään, että neuvosto on tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä sisällyttäessään kantajan niihin henkilöihin, joihin riidanalaisia toimenpiteitä kohdistetaan. Neuvosto on tehnyt ilmeisen virheen nimetessään kantajan uudelleen näiden henkilöiden joukkoon huolimatta selvästä erosta ”perustelujen” ja asiassa merkityksellisten nimeämisperusteiden välillä. Lisäksi ensimmäisen kanneperusteen yhteydessä mainitut perustelut koskevat samalla tavoin toista kanneperustetta.

            3)

            Kolmannessa kanneperusteessa väitetään, että neuvosto on laiminlyönyt perustelujen esittämisen. Neuvosto on jättänyt yksilöimättä todelliset ja konkreettiset syyt kantajan nimen sisällyttämiselle luetteloon. Kuudennessa muutospäätöksessä ja kuudennessa muutosasetuksessa vahvistetut ”perustelut” kantajan nimen sisällyttämiselle luetteloon ovat (paitsi virheelliset, myös) kaavamaiset, epäasianmukaiset ja riittämättömästi täsmennetyt.

            4)

            Neljännessä kanneperusteessa väitetään, että kantajan puolustautumisoikeuksia on loukattu ja/tai häneltä on evätty oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin. Neuvosto on muun muassa laiminlyönyt kantajan riittävän kuulemisen ennen hänen nimensä sisällyttämistä luetteloon uudelleen, eikä kantajalle ole annettu asianmukaista eikä oikeudenmukaista mahdollisuutta virheiden korjaamiseen tai henkilökohtaisia olosuhteitaan koskevien tietojen antamiseen. Neuvostolle/kantajalle ei missään vaiheessa ole toimitettu vakavia, uskottavia tai konkreettisia todisteita, joiden vuoksi rajoittavien toimenpiteiden määrääminen olisi ollut perusteltua.

            5)

            Viidennessä kanneperusteessa väitetään, ettei neuvostolla ollut asianmukaista oikeusperustaa kuudensien muutossäädösten antamiselle. Perustelut tämän kanneperusteen tueksi ovat seuraavat: (a) Kuudes muutospäätös ei täyttänyt SEU 29 artiklan mukaisia edellytyksiä sille, että neuvosto käyttäisi sitä oikeusperustana. Muun muassa: (i) Tavoitteet, joihin neuvosto nimenomaisesti viittaa, ovat pelkkiä epämääräisiä väitteitä; (ii) Oikeusperustalla ei ole minkäänlaista riittävää yhteyttä tämän asian olosuhteiden edellyttämään oikeussuojakeinojen asianmukaiseen tasoon; (iii) Rajoittavien toimenpiteiden toteuttaminen tukee Ukrainan uuden hallinnon toimintaa ja antaa sille oikeutuksen, vaikka tämä hallinto itse loukkaa asianmukaisen menettelyn periaatetta ja oikeusvaltioperiaatetta sekä loukkaa järjestelmällisesti ihmisoikeuksia; (b) edellytykset SEUT 215 artiklan käyttämiselle oikeusperustana eivät täyttyneet, koska ei ollut olemassa EU-sopimuksen V osaston 2 luvun mukaisesti tehtyä pätevää päätöstä; (c) ei ole ollut olemassa riittävää asiayhteyttä SEUT 215 artiklan käyttämiselle oikeusperustana kantajaa vastaan.

            6)

            Kuudennessa kanneperusteessa väitetään, että neuvosto on käyttänyt toimivaltaansa väärin. Neuvoston todellisena tarkoituksena kuudensien muutossäädösten voimaan saattamisessa on ollut Ukrainan nykyisen hallinnon suosiminen (jotta Ukraina ryhtyisi tiiviimpiin suhteisiin Euroopan unionin kanssa), eivätkä kuudensissa muutossäädöksissä näennäisesti esitetyt tarkoitukset/perusteet. Nimen luetteloon sisällyttämisen perusteet merkitsevät poikkeuksellista ja täysimääräistä toimivallan siirtoa neuvoston tavoitteiden mukaisella tavalla.

            7)

            Seitsemännessä kanneperusteessa väitetään, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohdan mukaista kantajan omistusoikeuden suojaa on loukattu muun muassa sen vuoksi, että rajoittavat toimenpiteet merkitsevät perusteetonta ja suhteetonta puuttumista tähän oikeuteen, koska: (i) mikään ei osoita, että varoja, joita kantajan väitetään käyttäneen väärin, väitettäisiin miltään osin siirretyksi Ukrainan ulkopuolelle, ja (ii) ei ole tarpeen eikä asianmukaista jäädyttää kantajan kaikkia varoja, koska Ukrainan viranomaiset ovat nyt vahvistaneet niiden varojen määrän, joiden katoamisen vuoksi kantajaan väitetään kohdistettavan asian taustalla olevia rikosoikeudellisia menettelyjä.

      (
         1
      )	Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 5.3.2018 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2018/333 (EUVL 2018, L 63, s. 48).
   (
         2
      )	Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 5.3.2018 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/326 (EUVL 2018, L 63, s. 5).


201806150791955182018/C 231/462652018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180427363721Asia T-265/18: Kanne 27.4.2018 – Biernacka-Hoba v. EUIPO – Formata Bogusław Hoba (Formata)
 ---documentbreak--- C2312018FI3610120180427FI0046361372Kanne 27.4.2018 – Biernacka-Hoba v. EUIPO – Formata Bogusław Hoba (Formata)
   (Asia T-265/18)2018/C 231/46Oikeudenkäyntikieli: puola
      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Ilona Biernacka-Hoba (Aleksandrów Łódzki, Puola) (edustaja: asianajaja R. Rumpel)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Formata Bogusław Hoba (Aleksandrów Łódzki, Puola)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Formata” – Rekisteröintihakemus nro 11 529 427

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 13.2.2018 asiassa R 2032/2017-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            toteaa kanteen perustelluksi

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä hylättiin vaatimus tavaramerkin ”Formata” nro 11 529 427 toteamisesta mitättömäksi

            —

            muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että tavaramerkki ”Formata” nro 11 529 427 todetaan mitättömäksi

            —

            muuttaa riidanalaista päätöstä oikeudenkäyntikulujen osalta

            —

            velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

   Virheellinen toteamus siitä, ettei aikaisemman oikeuden olemassaolosta ole riittävää näyttöä.


201806150381954972018/C 231/203122018CJC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180511171711Asia C-312/18 P: Valitus, jonka Eco-Bat Technologies Ltd, Berzelius Metall GmbH ja Société traitements chimiques des métaux ovat tehneet 11.5.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-361/17, Eco-Bat Technologies ym. v. komissio, 21.3.2018 antamasta määräyksestä
 ---documentbreak--- C2312018FI1710120180511FI0020171171Valitus, jonka Eco-Bat Technologies Ltd, Berzelius Metall GmbH ja Société traitements chimiques des métaux ovat tehneet 11.5.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-361/17, Eco-Bat Technologies ym. v. komissio, 21.3.2018 antamasta määräyksestä
   (Asia C-312/18 P)2018/C 231/20Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Valittajat: Eco-Bat Technologies Ltd, Berzelius Metall GmbH ja Société traitements chimiques des métaux (edustajat: M. Brealey QC, I. Vandenborre, advocaat, ja S. Dionnet, avocat)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

            —

            unionin yleisen tuomioistuimen 21.3.2018 asiassa T-361/17, Eco-Bat Technologies ym. v. komissio antama määräys on kumottava

            —

            kantajien kanne asiassa T-361/17 on otettava tutkittavaksi

            —

            asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen komission alkuperäisessä päätöksessä, sellaisena kuin se on muutettuna korjaavalla päätöksellä, määräämien sakkojen kumoamiseksi tai alentamiseksi

            —

            komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen määrittäessään viitepäivän suhteessa alkuperäiseen virheelliseen päätökseen sen sijaan, että se olisi käyttänyt perustanaan täydellistä lopullista päätöstä, joka oli asianmukainen ja kattava joka suhteessa (erityisesti valituksen kohteena olevien seikkojen suhteen). Näin toimiessaan unionin yleinen tuomioistuin loukkasi kantajien perusoikeuksia ja erityisesti niiden puolustautumisoikeutta. Vanhentumisajan on oltava täysimääräisesti käytettävissä merkittäviä muutoksia sisältävän päätöksen tekopäivästä lähtien. Unionin yleinen tuomioistuin myös tulkitsi virheellisesti komission perusteluvelvollisuutta ja hyvän hallinnon periaatetta, koska se oletti, että kantajien olisi pitänyt tukeutua olettamiin ymmärtääkseen täysin, kuinka komissio oli päätynyt sakkojen määrään.


201806150841955142018/C 231/472672018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180430373711Asia T-267/18: Kanne 30.4.2018 – Iceland Foods v. EUIPO – Íslandsstofa (INSPIRED BY ICELAND)
 ---documentbreak--- C2312018FI3710120180430FI0047371371Kanne 30.4.2018 – Iceland Foods v. EUIPO – Íslandsstofa (INSPIRED BY ICELAND)
   (Asia T-267/18)2018/C 231/47Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Iceland Foods Ltd (Deeside, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: S. Malynicz, QC, J. Hertzog, C. Hill ja J. Warner, Solicitors)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Íslandsstofa (Reykjavik, Islanti)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosat INSPIRED BY ICELAND – Rekisteröintihakemus nro 14 350 094

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 7.2.2018 asiassa R 340/2017-5 tekemä väliaikainen päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            velvoittaa EUIPO:n korvaamaan omansa ja vastaajan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

            —

            Asetuksen (EU) 2017/1001 71 artiklan rikkominen, koska valituksesta ei ole tehty päätöstä.

            —

            Asetuksen 2017/1001 72 artiklassa tarkoitettu olennaisen menettelymääräyksen rikkominen, koska valituslautakunta loukkasi prosessiekonomian ja oikeudenmukaisuuden periaatteita päättäessään saattaa asiassa riidanalaisen tavaramerkin uudelleen tutkittavaksi ehdottomin perustein ja samalla ottamalla ennakolta kantaa ehdottomien perusteiden soveltamiseen kuulematta kantajaa kumoamisen osalta, millä se loukkasi kontradiktorista periaatetta.


201806150631955022018/C 231/214292013TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180517181921Asiat T-429/13 ja T-451/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.5.2018 – Bayer CropScience ym. v. komissio (Kasvinsuojeluaineet — Tehoaineet klotianidi, tiametoksaami ja imidaklopridi — Hyväksymisen tarkistaminen — Asetuksen (EY) N:o 1107/2009 21 artikla — Kyseisiä tehoaineita sisältävillä kasvinsuojeluaineilla käsiteltyjen siementen käytön ja myynnin kieltäminen — Asetuksen N:o 1107/2009 49 artiklan 2 kohta — Ennalta varautumisen periaate — Oikeasuhteisuus — Oikeus tulla kuulluksi — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)
 ---documentbreak--- C2312018FI1810120180517FI0021181192Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.5.2018 – Bayer CropScience ym. v. komissio
   (Asiat T-429/13 ja T-451/13) (
         1
      )
   ”(Kasvinsuojeluaineet — Tehoaineet klotianidi, tiametoksaami ja imidaklopridi — Hyväksymisen tarkistaminen — Asetuksen (EY) N:o 1107/2009 21 artikla — Kyseisiä tehoaineita sisältävillä kasvinsuojeluaineilla käsiteltyjen siementen käytön ja myynnin kieltäminen — Asetuksen N:o 1107/2009 49 artiklan 2 kohta — Ennalta varautumisen periaate — Oikeasuhteisuus — Oikeus tulla kuulluksi — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)”2018/C 231/21Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja asiassa T-429/13: Bayer CropScience AG (Monheim am Rhein, Saksa) (edustajat: asianajaja K. Nordlander ja solicitor P. Harrison)

      Kantajat asiassa T-451/13: Syngenta Crop Protection AG (Basel, Sveitsi) ja 15 muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä (edustajat: aluksi asianajajat D. Waelbroek ja I. Antypas sekä solicitor D. Slater, sittemmin D. Waelbroek ja I. Antypas)

      Vastaaja asioissa T-429/13 ja T-451/13: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Ondrůšek ja G. von Rintelen)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajia asioissa T-429/13 ja T-451/13: Association générale des producteurs de maïs et autres céréales cultivées de la sous-famille des panicoïdées (AGPM) (Montardon, Ranska) (edustajat: asianajajat L. Verdier ja B. Trouvé), National Farmers’ Union (NFU) (Stoneleigh, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: H. Mercer, QC, ja solicitor N. Winter), European Crop Protection Association (ECPA) (Bryssel, Belgia) (edustajat: barrister D. Abrahams sekä asianajajat I. de Seze ja É. Mullier), Rapool Ring GmbH Qualitätsraps deutscher Züchter (Isernhagen, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat C. Stallberg ja U. Reese, sittemmin asianajajat U. Reese ja J. Szemjonneck), European Seed Association (ESA) (Bryssel) (edustajat: aluksi asianajajat P. de Jong, P. Vlaemminck ja B. Van Vooren, sittemmin asianajajat P. de Jong, K. Claeyé ja E. Bertolotto) ja Agricultural Industries Confederation Ltd (Peterborough, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aluksi asianajajat P. de Jong, P. Vlaemminck ja B. Van Vooren, sittemmin asianajajat P. de Jong, K. Claeyé ja E. Bertolotto)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia asioissa T-429/13 ja T-451/13: Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, E. Karlsson, L. Swedenborg ja C. Hagerman), Union nationale de l’apiculture française (UNAF) (Pariisi, Ranska) (edustajat: asiassa T-429/13 asianajajat B. Fau ja J.-F. Funke ja asiassa T-451/13 asianajaja B. Fau), Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV (Soltau, Saksa), Österreichischer Erwerbsimkerbund (Großebersdorf, Itävalta) (edustajat: asianajajat A. Willand ja B. Tschida), Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bryssel), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life) (Louvain-la-Neuve, Belgia), Buglife – The Invertebrate Conservation Trust (Peterborough) (edustaja: asianajaja B. Kloostra) ja Stichting Greenpeace Council (Amsterdam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja B. Kloostra)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse tehoaineiden klotianidi, tiametoksaami ja imidaklopridi hyväksymisedellytyksistä sekä kyseisiä tehoaineita sisältävillä kasvinsuojeluaineilla käsiteltyjen siementen käytön ja myynnin kieltämisestä 24.5.2013 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 485/2013 (EUVL 2013, L 139, s. 12) kumoamiseksi ja toisaalta asiassa T-451/13 SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus kantajille väitetysti aiheutuneen vahingon korvaamiseksi.

      Tuomiolauselma

            1)

            Asiat T-429/13 ja T-451/13 yhdistetään tuomion antamista varten.

            2)

            Kanteet hylätään.

            3)

            Bayer CropScience AG, Syngenta Crop Protection AG ja 15 muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission, Union nationale de l’apiculture française’n (UNAF), Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV:n ja Österreichischer Erwerbsimkerbundin oikeudenkäyntikulut.

            4)

            Ruotsin kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

            5)

            Association générale des producteurs de maïs et autres céréales cultivées de la sous-famille des panicoïdées (AGPM), National Farmers’ Union (NFU), European Crop Protection Association (ECPA), Rapool-Ring GmbH Qualitätsraps deutscher Züchter, European Seed Association (ESA), Agricultural Industries Confederation Ltd, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life), Buglife – The Invertebrate Conservation Trust ja Stichting Greenpeace Council vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (
         1
      )	EUVL C 325, 9.11.2013.


201806220511970842018/C 240/733572017TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180515636311Asia T-357/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.5.2018 – Aide et Action France v. komissio
 ---documentbreak--- C2402018FI6310120180515FI0073631631Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.5.2018 – Aide et Action France v. komissio
   (Asia T-357/17) (
         1
      )2018/C 240/73Oikeudenkäyntikieli: ranskaToisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.
   (
         1
      )	EUVL C 269, 14.8.2017.


201806220621970612018/C 240/592732018TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180430515111Asia T-273/18: Kanne 30.4.2018 – Bernaldo de Quirós v. komissio
 ---documentbreak--- C2402018FI5110120180430FI0059511511Kanne 30.4.2018 – Bernaldo de Quirós v. komissio
   (Asia T-273/18)2018/C 240/59Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: Belén Bernaldo de Quirós (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Casado García-Hirschfeld)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            ottamaan tämän kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

      tämän seurauksena

            —

            kumoamaan 6.7.2017 tehdyn päätöksen

            —

            kumoamaan tarvittaessa 31.1.2018 tehdyn päätöksen oikaisuvaatimuksen hylkäämisestä

            —

            määräämään näistä päätöksistä kantajalle aiheutuneen henkisen kärsimyksen korvaamiseksi maksettavaksi symbolisen 1 euron määrän

            —

            velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen.

            1.

            Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komission tutkinta- ja kurinpitotoimiston toimivalta on ylitetty kantajaa vastaan toteutetussa hallinnollisessa tutkinnassa sekä puolueettomuusperiaatetta ja hyvän hallinnon periaatetta on loukattu.

            2.

            Toisen kanneperusteen mukaan yhtäältä puolustautumisoikeuksien kunnioittamista koskevaa periaatetta on loukattu ja henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevaa 3 artiklaa on rikottu ja toisaalta prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatetta on loukattu henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 22 artiklan perusteella toteutetun kantajan kuulemisen aikana.

            3.

            Kolmannen kanneperusteen mukaan suhteellisuusperiaatetta on loukattu ja on tehty ilmeinen arviointivirhe.


201806220351970372018/C 240/292612018CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180413252622Asia C-261/18: Kanne 13.4.2018 – Euroopan komissio v. Irlanti
 ---documentbreak--- C2402018FI2520120180413FI0029252262Kanne 13.4.2018 – Euroopan komissio v. Irlanti
   (Asia C-261/18)2018/C 240/29Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Noll-Ehlers ja J. Tomkin)

      Vastaaja: Irlanti

      Vaatimukset

            —

            On todettava, että Irlanti ei ole noudattanut SEUT 260 artiklan mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä noudattaakseen unionin tuomioistuimen asiassa C-125/06 (
                  1
               ), komissio vastaan Irlanti, antaman tuomion tuomiolauselman toista kohtaa;

            —

            Irlanti on velvoitettava maksamaan komissiolle 1343,20 euron kiinteämääräisen hyvityksen kerrottuna asiassa C-215/16 annetun tuomion antamispäivän ja sen ajankohdan, jolloin Irlanti noudattaa kyseistä tuomiota tai tässä oikeudenkäynnissä annettavaa tuomiota, välillä kuluneiden päivien lukumäärällä sen mukaan, kumpi näistä ajankohdista on aikaisempi, siten, että kiinteämääräisen hyvityksen vähimmäismäärä on 1685000;

            —

            Irlanti on velvoitettavan maksamaan komissiolle 12264 euroa uhkasakkoa kultakin päivältä alkaen siitä päivästä, jona tuomioistuimen päätös tässä oikeudenkäynnissä on annettu, siihen päivään saakka, jolloin Irlanti noudattaa asiassa C-215/06 annettua tuomiota; ja

            —

            Irlanti on velvoitettava korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Irlanti on SEUT 260 artiklan 1 kohdan nojalla velvollinen toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet asiassa C-215/06 annetun tuomion noudattamiseksi. Koska Irlanti ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä noudattaakseen tämän tuomion tuomiolauselman toista kohtaa, komissio päätti saattaa asian unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi.
   Komissio esittää kanteessaan, että unionin tuomioistuin määrää Irlannille 1343,20 euron kiinteämääräisen hyvityksen päivää kohti sekä 12264 euroa uhkasakkoa päivää kohti. Kiinteämääräisen hyvityksen ja uhkasakon määrät on laskettu siten, että niissä on otettu huomioon rikkomisen vakavuus ja kesto sekä seuraamuksen varoittava vaikutus kyseisen jäsenvaltion maksukyvyn perusteella.
   (
         1
      )	Tuomio 3.7.2008, komissio v. Irlanti, C-215/06, EU:C:2008:380.


201807130212003582018/C 268/161602017CJC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180607131311Asia C-160/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Belgia) – Raoul Thybaut, Johnny De Coster ja Frédéric Romain v. Région wallonne (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Direktiivi 2001/42/EY — 2 artiklan a alakohta — Suunnitelmien ja ohjelmien käsite — 3 artikla — Tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arviointi — Kiinteistöjärjestelyalue — Mahdollisuus kaavamääräyksistä poikkeamiseen — Suunnitelmien ja ohjelmien muuttaminen)
 ---documentbreak--- C2682018FI1310120180607FI0016131131Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Belgia) – Raoul Thybaut, Johnny De Coster ja Frédéric Romain v. Région wallonne
   (Asia C-160/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Direktiivi 2001/42/EY — 2 artiklan a alakohta — Suunnitelmien ja ohjelmien käsite — 3 artikla — Tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arviointi — Kiinteistöjärjestelyalue — Mahdollisuus kaavamääräyksistä poikkeamiseen — Suunnitelmien ja ohjelmien muuttaminen)”2018/C 268/16Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Raoul Thybaut, Johnny De Coster ja Frédéric Romain

      Vastaaja: Région wallonne

      Muut osapuolet: Commune d’Orp-Jauche ja Bodymat SA

      Tuomiolauselma

   Tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/42/EY 2 artiklan a alakohtaa, 3 artiklan 1 kohtaa ja 3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että kiinteistöjärjestelyalueen hyväksymisestä tehty päätös, jonka kohteena on vain sellaisen maantieteellisen alueen määrittäminen, jolla voidaan toteuttaa kaupunkitoimintojen uudelleenmäärittelyyn ja kehittämiseen tähtäävä kaupunkirakentamishanke, joka edellyttää tie- ja katualueiden sekä yleisten alueiden perustamista, muuttamista, laajentamista tai poistamista tai ylittämistä ja jonka toteuttamiseksi sallitaan tietyistä kaavamääräyksistä poikkeaminen, kuuluu tämän poikkeusmahdollisuuden vuoksi sellaisten suunnitelmien ja ohjelmien käsitteen alaan, joilla on tässä direktiivissä tarkoitetulla tavalla todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia ja jotka edellyttävät ympäristöarviointia.
   (
         1
      )	EUVL C 178, 6.6.2017.


201807270472025192018/C 285/494342018CJC28520180813FI01FIINFO_JUDICIAL20180629313222Asia C-434/18: Kanne 29.6.2018 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta
 ---documentbreak--- C2852018FI3120120180629FI0049312322Kanne 29.6.2018 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-434/18)2018/C 285/49Oikeudenkäyntikieli: italia
      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Patakia ja G. Gattinara)

      Vastaaja: Italian tasavalta

      Vaatimukset

            —

            Todetaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut yhteisön kehyksen perustamisesta käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen vastuullista ja turvallista huoltoa varten 19.7.2011 annetun neuvoston direktiivin 2011/70/Euratom (
                  1
               ) 15 artiklan 4 kohdan, luettuna yhdessä 13 artiklan 1 kohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei toimittanut komissiolle käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoa koskevaa kansallista ohjelmaa,

            —

            Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Yhteisön kehyksen perustamisesta käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen vastuullista ja turvallista huoltoa varten 19.7.2011 annetun neuvoston direktiivin 2011/70/Euratom 15 artiklan 4 kohdassa, luettuna yhdessä 13 artiklan 1 kohdan kanssa, säädetään, että jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle ensimmäisen kerran ”mahdollisimman pian” mutta kuitenkin viimeistään 23.8.2015 kaikki 12 artiklassa säädetyt seikat käsittävän kansallisen ohjelmansa sisällön.
   Komissio katsoo, että Italian tasavallan oikeudenkäyntiä edeltävässä vaiheessa esittämistä todisteista käy ilmi, ettei tätä ilmoittamista ole koskaan tehty, koska Italian viranomaiset eivät ole vielä toimittaneet komissiolle käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoa koskevan kansallisen ohjelman lopullista tekstiä.
   (
         1
      )	EUVL L 199, 2.8.2011, s. 48.


201808030532050372018/C 294/524402018CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180704383921Asia C-440/18 P: Valitus, jonka Verein Deutsche Sprache e.V. on tehnyt 4.7.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-468/16, Verein Deutsche Sprache e.V. v. Euroopan komissio, 23.4.2018 antamasta tuomiosta
 ---documentbreak--- C2942018FI3810120180704FI0052381392Valitus, jonka Verein Deutsche Sprache e.V. on tehnyt 4.7.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-468/16, Verein Deutsche Sprache e.V. v. Euroopan komissio, 23.4.2018 antamasta tuomiosta
   (Asia C-440/18 P)2018/C 294/52Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Valittaja: Verein Deutsche Sprache e.V. (edustaja: asianajaja W. Ehrhardt)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

            —

            unionin yleisen tuomioistuimen 23.4.2018 asiassa T-468/16 antama tuomio ja komission pääsihteerin 10.6.2016 komission nimissä asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (
                  1
               ) täytäntöönpanomääräysten 4 artiklan nojalla tekemä päätös on kumottava.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa seuraaviin valitusperusteisiin:

      Unionin yleisen tuomioistuimen virheellinen prosessinjohto: Valittaja pitää virheellisenä sitä, ettei unionin yleinen tuomioistuin ole käyttänyt Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 24 artiklan ja unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 88 ja 89 artiklan mukaisia keinojaan asian selvittämiseksi. Sen olisi pitänyt tarkastella komission väitteitä asian tosiseikastosta kriittisemmin jopa riippumatta kantajan pyynnöistä näytön esittämiseksi. Tähän olisi ollut riittävä aihe komission tosiseikoista esittämien lausumien ristiriitaisuuden vuoksi.

      Näytön esittämisestä 20.2.2017 tehdyn pyynnön virheellinen käsittely: Valittaja pitää virheellisenä sitä, ettei unionin yleinen tuomioistuin ole käsitellyt tarkemmin todisteeksi esitettyä yliopiston palveluksessa olevan tutkijan kirjallista lausumaa, johon sisältyy sisäpiirintietoa, vaikka se oli nimenomaisesti sallinut tämän todisteen esittämisen.
   Valittaja pitää virheellisenä sitä, että unionin yleinen tuomioistuin on evännyt komission tiedottajan kuulemisen todistajana, vaikka edellä mainitusta asiakirjasta ilmeni riittävästi perusteita hänen kuulemisekseen.

      Laillisuusolettaman virheellinen soveltaminen: Valittaja katsoo, että toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin totesi, unionin tuomioistuimen kehittämää laillisuusolettamaa ei ole sovellettava unionin toimielimen lausumaan, joka paikkansa pitäessään johtaisi hyvän hallinnon periaatteiden loukkaamiseen.
   Oikeuskäytäntö, johon unionin yleinen tuomioistuin viittasi laillisuusolettaman soveltamiseksi, koskee muun tyyppisiä tilanteita, eikä sitä sen vuoksi voida soveltaa nyt käsiteltävässä tapauksessa.

      Muiden asiakirjojen olemassaolosta esitettyjen aihetodisteiden huomiotta jättäminen: Valittaja riitauttaa uudelleen esittämillään lausumilla unionin yleisen tuomioistuimen toteamuksen, jonka mukaan valittaja ei ole esittänyt muiden asiakirjojen olemassaolosta sellaisia aihetodisteita, joiden perusteella tämä olisi katsottava toteennäytetyksi.

      Valittajan avoimuusvaatimuksesta esittämän lausuman virheellinen huomiotta jättäminen: Valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin olettaa virheellisesti, että muiden asiakirjojen olemassaoloa koskeva komission väite pitää paikkansa, ja menettelee siten virheellisesti jättäessään huomiotta valittajan lausuman avoimuusvaatimuksesta.
   (
         1
      )	EYVL 2001, L 145, s. 43.


201808030782050872018/C 294/703862018TC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180627565721Asia T-386/18: Kanne 27.6.2018 – Iccrea Banca v. komissio ja SRB
 ---documentbreak--- C2942018FI5610120180627FI0070561572Kanne 27.6.2018 – Iccrea Banca v. komissio ja SRB
   (Asia T-386/18)2018/C 294/70Oikeudenkäyntikieli: italia
      Asianosaiset

      Kantaja: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat P. Messina, F. Isgrò ja A. Dentoni Litta)

      Vastaajat: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa SEUT 263 artiklan nojalla sen 12.4.2018 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen nro SRB/ES/SRF/2018/03 ja tarvittaessa sen liitteet sekä yhteisen kriisinratkaisuneuvoston mahdolliset myöhemmät päätökset, joista ei vielä ole välttämättä tietoa, joita on käytetty Banca d’Italian 27.4.2018 laatimassa asiakirjassa nro 0517765/18 ja 28.5.2018 laatimassa asiakirjassa nro 0646641/18 vahvistettujen määräysten perusteena

            —

            velvoittaa korvaamaan SEUT 268 artiklan nojalla ICCREA Bancalle vahingon, joka sille on aiheutunut sellaisten etukäteen suoritettavien osuuksien maksamisesta, jotka yhteinen kriisinratkaisuneuvosto on määrännyt tehtäviensä puitteissa sen suoritettavaksi

            —

            siinä tapauksessa, ettei edellä mainittuja vaatimuksia hyväksytä, toteaa (toissijainen vaatimus), että asetuksen (EU) 2015/63 (
                  1
               ) 5 artiklan 1 kohdan a ja f alakohta ovat (ja tarvittaessa asetus kokonaisuudessaan) pätemättömiä, koska ne ovat yhdenvertaisen kohtelun periaatteen, syrjinnän kiellon sekä suhteellisuusperiaatteen vastaisia

            —

            velvoittaa joka tapauksessa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuvat kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteella riitautetaan se 12.4.2018 tehty yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätös nro SRB/ES/SRF/2018/03 ja sen liitteet sekä yhteisen kriisinratkaisuneuvoston mahdolliset ne myöhemmät päätökset, joista ei vielä ole välttämättä tietoa, joilla vahvistettiin kantajan osalta delegoidussa asetuksessa (EU) 2015/63 tarkoitetut rahoitusosuudet.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste koskee asian selvittämiseen liittyviä laiminlyöntejä, tosiseikkojen virheellistä arviointia, asetuksen (EU) N:o 2015/63 5 artiklan a alakohdan virheellistä soveltamista ja syrjintäkiellon ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamista

                     —

                     Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto on soveltanut väärin mainitun asetuksen 5 artiklan a alakohtaa määrittäessään kantajan suoritettavaksi määrättyjen rahoitusosuuksien suuruutta, koska se ei ole ottanut huomioon kantajan konserninsisäisiä velkoja.

            2)

            Toinen kanneperuste koskee asian selvittämiseen liittyviä laiminlyöntejä, tosiseikkojen virheellistä arviointia, asetuksen (EU) N:o 2015/63 5 artiklan f alakohdan virheellistä soveltamista ja syrjintäkiellon ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamista.

                     —

                     Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto on soveltanut väärin mainitun asetuksen 5 artiklan f alakohtaa ja aiheuttanut näin tilanteen, jossa rahoitusosuus on muodostunut kaksinkertaiseksi.

            3)

            Kolmas kanneperuste koskee unionin toimielimen menettelyn lainvastaisuutta sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun vahvistamiskriteerinä SEUT 268 artiklan nojalla.

                     —

                     Yhteisen kriisinratkaisuneuvoston menettely täyttää kaikki unionin oikeuskäytännössä korvausvaatimuksen esittämiselle vakiintuneesti asetetut edellytykset, eli sen, että se menettely, josta unionin toimielintä moititaan, on lainvastainen, sen, että vahinko on todellisuudessa aiheutunut ja se, että kyseisen menettelyn ja aiheutuneen vahingon välillä on syy-yhteys.

            4)

            Neljäs kanneperuste, joka on esitetty toissijaisesti ja muihin perusteisiin nähden liitännäisenä, koskee tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteen, yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista ja näiden perusteella sitä, ettei asetusta (EU) 2015/63 voida soveltaa.

                     —

                     Mahdollinen ristiriita mainitun asetuksen ja kantajan tielanteen välillä loukkaa edellä mainittuja periaatteita siltä osin, kuin ICCREAn kanssa tosiasiallisesti samankaltaisessa tilanteessa olevien oikeussubjektien rahoitusosuudet muodostuvat pienemmiksi, mikä vaikeuttaisi perusteettomasti kantajan asemaa ja merkitsisi sitä, että sitä kohdeltaisiin samassa tilanteessa eri tavalla.

      (
         1
      )	Direktiivin 2014/59/EU täydentämisestä kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin etukäteen suoritettavien rahoitusosuuksien osalta 21.10.2014 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2015/63 (EUVL, 2015, L 11, s. 44).


201808030392050162018/C 294/223442018CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180525161722Asia C-344/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeidshof te Gent (Belgia) on esittänyt 25.5.2018 – ISS Facility Services NV v. Sonia Govaerts ja Euroclean NV
 ---documentbreak--- C2942018FI1620120180525FI0022162172Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeidshof te Gent (Belgia) on esittänyt 25.5.2018 – ISS Facility Services NV v. Sonia Govaerts ja Euroclean NV
   (Asia C-344/18)2018/C 294/22Oikeudenkäyntikieli: hollanti
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Arbeidshof te Gent

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: ISS Facility Services NV

      Vastapuolet: Sonia Govaerts ja Euroclean NV

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY (
         1
      ) 3 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että jos useita yrityksen osia luovutetaan direktiivin 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla samanaikaisesti eri luovutuksensaajille, oikeudet ja velvoitteet, jotka johtuvat luovutuksen tapahtuessa voimassa olleesta jokaisessa luovutetussa osassa työskennelleen työntekijän työsopimuksesta, siirtyvät jokaiselle luovutuksensaajalle siinä suhteessa, kuin edellä mainittu työntekijä työskenteli kunkin luovutuksensaajan saamassa yrityksen osassa,
   vai siirtyvätkö edellä mainitut oikeudet ja velvoitteet kokonaisuudessaan yrityksen sen osan luovutuksensaajalle, jossa kyseinen työntekijä pääasiassa työskenteli,
   tai jos direktiivin säännöksiä ei voida tulkita kummallakaan edellä mainitulla tavalla, jäävätkö edellä mainitun työntekijän työsopimuksesta johtuvat oikeudet ja velvoitteet siirtymättä millekään luovutuksensaajalle, mikä on tilanne myös silloin, kun ei ole mahdollista määrittää erikseen, missä laajuudessa työntekijä työskenteli yrityksen kussakin luovutetussa osassa?
   (
         1
      )	EYVL 2001, L 82, s. 16.


201808030472050192018/C 294/042092016CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL201806284411Asia C-209/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 28.6.2018 – Valittajana ja Saksan liittotasavalta sekä muina osapuolina Lowell Financial Services GmbH, aiemmin GFKL Financial Services AG, ja Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Valtiontuet — Saksan verolainsäädäntö, joka koskee tiettyjen tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (saneerauslauseke) — Päätös, jolla tukijärjestelmä todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — SEUT 263 artiklan neljäs kohta — Yksityistä erikseen koskeva toimi — SEUT 107 artiklan 1 kohta — Valtiontuen käsite — Valikoivuusedellytys — Viitejärjestelmän määrittely — Tosiseikkojen oikeudellinen luonnehdinta)
 ---documentbreak--- C2942018FI410120180628FI00044141Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 28.6.2018 – Valittajana ja Saksan liittotasavalta sekä muina osapuolina Lowell Financial Services GmbH, aiemmin GFKL Financial Services AG, ja Euroopan komissio
   (Asia C-209/16 P) (
         1
      )
   ”(Muutoksenhaku — Valtiontuet — Saksan verolainsäädäntö, joka koskee tiettyjen tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (saneerauslauseke) — Päätös, jolla tukijärjestelmä todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — SEUT 263 artiklan neljäs kohta — Yksityistä erikseen koskeva toimi — SEUT 107 artiklan 1 kohta — Valtiontuen käsite — Valikoivuusedellytys — Viitejärjestelmän määrittely — Tosiseikkojen oikeudellinen luonnehdinta)”2018/C 294/04Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Valittaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja R. Kanitz)

      Muut osapuolet: Lowell Financial Services GmbH, aiemmin GFKL Financial Services AG (edustajat: M Schweda, M. Knebelsberger ja F. Loose, Rechtsanwälte) ja Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal, T. Maxian Rusche ja K. Blanck-Putz)

      Tuomiolauselma

            1)

            Liitännäisvalitus hylätään.

            2)

            Unionin yleisen tuomioistuimen 4.2.2016 antaman tuomion GFKL Financial Services vastaan komissio (T-620/11, EU:T:2016:59) tuomiolauselman 2 ja 3 kohta kumotaan.

            3)

            Saksan myöntämästä valtiontuesta C 7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) (”KStG-lain saneerauslauseke”) 26.1.2011 annettu komission päätös 2011/527/EU kumotaan.

            4)

            Euroopan komissio vastaa omista ensimmäisen oikeusasteen menettelystä ja valitusmenettelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Saksan liittotasavallalle ensimmäisen oikeusasteen menettelystä ja valitusmenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut sekä Lowell Financial Services GmbH:lle ensimmäisen oikeusasteen menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

            5)

            Lowell Financial Services GmbH vastaa valitusmenettelystä aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (
         1
      )	EUVL C 222, 20.6.2016.


201808030622050812018/C 294/613222018TC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180523464721Asia T-322/18: Kanne 23.5.2018 – García Ruiz v. parlamentti
 ---documentbreak--- C2942018FI4610120180523FI0061461472Kanne 23.5.2018 – García Ruiz v. parlamentti
   (Asia T-322/18)2018/C 294/61Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Asianosaiset

      Kantaja: Faustino-Francisco García Ruiz (Alcorcón, Espanja) (edustaja: asianajaja C. Manzano Ledesma)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            toteamaan, että tällä kanteella riitautetaan vetoomusvaliokunnan toiminta, ja kun kanne on otettu tutkittavaksi, toteamaan oikeuksien loukkaaminen ja näin varmistamaan kantajan edut tässä tuomioistuimessa,

            —

            tarvittaessa velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin kanneperusteisiin.
   Kanne nostetaan, koska Euroopan parlamentin vetoomuslautakunta ei toteuttanut muuta toimenpidettä kuin suosituksen tai lausunnon antamisen vetoomuksen tekijälle, ja näin ollen se ei suojellut kantajan oikeuksia ja rikkoi EY-sopimuksen 232 artiklan 3 kohtaa ja EUT-sopimuksen 265 artiklan 3 kohtaa.
   Comunidad de Madridin julkisen hallinnon ja tuomioistuinten päätöksillä vahingoitettiin kantajan oikeuksia ja hänen taloudellisia etujaan rikkomalla oikeutta saada tuloa Comunidad de Madridin myöntämän valtion maksaman eläkkeen lisäksi.
   Comunidad de Madridin hallinnollinen päätös ja annetut tuomioistuinratkaisut johtavat korvauksen osalta eriarvoiseen kohteluun ja syrjintään vapaaehtoisesti eläkkeelle jääneiden ja eläkkeelle siirrettyjen eläkkeensaajien välillä.
   Euroopan unionin on toimivaltainen eläkkeiden alalla, minkä vuoksi on unionin yleisen tuomioistuimen velvollisuutena on suojella kantajan oikeutta, koska julkinen hallinto ja kansalliset tuomioistuimet eivät ole noudattaneet unionin tuomioistuinten vakiintuneessa oikeuskäytännössä ja direktiiveissä, jotka koskevat samapalkkaisuutta, tunnustettua oikeutta, vaikka mainitun kahden eläkkeensaajaryhmän välillä ei ole objektiivista oikeudellista ja tosiasiallista eroa edun saamisen osalta.


title: Asia T-299/18 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 26.6.2018 – Strabag Belgium v. parlamentti (Väliaikainen oikeussuoja — Julkiset rakennusurakat — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Odotusaika — Poikkeuksellisen alhainen tarjous — Fumus boni juris — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/39

      Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 26.6.2018 – Strabag Belgium v. parlamentti
      (Asia T-299/18 R)
      ((Väliaikainen oikeussuoja - Julkiset rakennusurakat - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Odotusaika - Poikkeuksellisen alhainen tarjous - Fumus boni juris - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
      (2018/C 301/52)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Strabag Belgium (Antwerpen, Belgia) (edustajat: asianajajat M. Schoups, K. Lemmens ja M. Lahbib)

         Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: P. López-Carceller, Z. Nagy ja B. Simon)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva hakemus sen parlamentin 19.4.2018 tekemän päätöksen täytäntöönpanon lykkäämiseksi, jolla parlamentti päätti pysyttää 24.11.2017 tekemänsä päätöksen hylätä kantajan tarjouksen ja tehdä pääurakoitsijan työtä parlamentin rakennuksissa Brysselissä (Belgia) koskevaa puitesopimusta koskevan hankintasopimuksen (tarjouskilpailu 06/D 20/2017/M036) viiden tarjoajan kanssa

         Määräysosa

                  1)

                  Välitoimihakemus hylätään.

                  2)

                  Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-57/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2018 – Pegasus v. parlamentti (Toimielimiä koskeva oikeus — Euroopan parlamentti — Päätös tuen myöntämisestä poliittiselle säätiölle — Ennakkomaksun määrän vahvistaminen 33 prosenttiin myönnetyn tuen enimmäismäärästä — Velvollisuus toimittaa ennakkomaksua koskeva pankkitakaus — Varainhoitoasetus — Varainhoitoasetuksen soveltamissäännöt — Euroopan tason poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevista säännöistä annettu asetus (EY) N:o 2004/2003 — Oikeasuhteisuus — Yhdenvertainen kohtelu)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/30

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2018 – Pegasus v. parlamentti
      (Asia T-57/17) (1)

      ((Toimielimiä koskeva oikeus - Euroopan parlamentti - Päätös tuen myöntämisestä poliittiselle säätiölle - Ennakkomaksun määrän vahvistaminen 33 prosenttiin myönnetyn tuen enimmäismäärästä - Velvollisuus toimittaa ennakkomaksua koskeva pankkitakaus - Varainhoitoasetus - Varainhoitoasetuksen soveltamissäännöt - Euroopan tason poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevista säännöistä annettu asetus (EY) N:o 2004/2003 - Oikeasuhteisuus - Yhdenvertainen kohtelu))
      (2018/C 301/39)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Pegasus (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja P. Richter)

         Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: N. Görlitz, S. Alves ja C. Burgos)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee tuen myöntämisestä kantajalle 12.12.2016 tehdyn Euroopan parlamentin päätöksen FINS-2017-31 osittaista kumoamista siltä osin kuin kyseisessä päätöksessä ennakkomaksun määrä rajataan 33 prosenttiin tuen enimmäismäärästä ja tuen maksaminen edellyttää pankkitakauksen toimittamista.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Pegasus velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 78, 13.3.2017.


title: Asia C-421/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance de Namur (Belgia) on esittänyt 27.6.2018 – Ordre des avocats du barreau de Dinant v. JN

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/20

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance de Namur (Belgia) on esittänyt 27.6.2018 – Ordre des avocats du barreau de Dinant v. JN
      (Asia C-421/18)
      (2018/C 301/28)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunal de première instance de Namur

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Ordre des avocats du barreau de Dinant

         Vastaaja: JN

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko asianajajayhteisön kanne, jonka tarkoituksena on kyseisen yhteisön jäsenen velvoittaminen maksamaan vuotuiset jäsenmaksut, jotka hän on sille velkaa, tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 (1) 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa sopimusta koskevassa asiassa nostettu kanne?

         (1)  EUVL 2012, L 351, s. 1.


title: Asia T-352/18: Kanne 5.6.2018 – Germann Avocats ja XJ (*) v. komissio

text:
                  27.8.2018

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  C 301/39

         Kanne 5.6.2018 – Germann Avocats ja  XJ (*1) v. komissio
         (Asia T-352/18)
         (2018/C 301/53)
         Oikeudenkäyntikieli: englanti

            Asianosaiset

            Kantajat: Germann Avocats LLC (Geneve, Sveitsi) ja  XJ (*1) (edustaja: asianajaja N. Skandamis)

            Vastaaja: Euroopan komissio

            Vaatimukset

                     —

                     Vastaajan päätös, joka sisältyy kantajien 2.4.2018 vastaanottamaan kirjeeseen ja jolla on hylätty kantajien tekemä yhteinen tarjous tarjouspyyntömenettelyssä ”Seurantatutkimus ammattijärjestöjen syrjimättömyyttä ja monimuotoisuutta koskevista käytännöistä” (tarjouspyyntö JUST/2017/RDIS/FW/EQUA/0042), on kumottava

                     —

                     Vastaaja on velvoitettava toimittamaan oikeudellisesti tyydyttävällä tavalla avoimesti merkitykselliset tiedot ja määrällinen ja laadullinen arviointi kilpailutilanteesta, joka liittyy erityisesti sopimuspuoleksi valittuun tarjoajaan ja kyseistä tarjouspyyntöä koskevien merkityksellisten markkinoiden monimuotoisuutta koskeviin kysymyksiin

                     —

                     Vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajille 35 000 euroa korkoineen korvauksena vahingosta, joka niille on aiheutunut niiden perustellun luottamuksen loukkaamisesta, mahdollisuuden menettämisestä kyseessä olevan sopimuksen täyttämiseksi ja muiden oikeuksien loukkaamisesta ja periaatteiden noudattamatta jättämisestä.

            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.

                     1)

                     Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja ei ole noudattanut perusteluvelvollisuuttaan arvioidessaan tarjouspyyntöä JUST/2017/RDIS/FW/EQUA/0042 koskevaa kantajien tarjousta.

                     2)

                     Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on tehnyt useita ilmeisiä arviointivirheitä arvioidessaan kyseistä tarjouskilpailua koskevaa kantajien tarjousta.

                     3)

                     Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja ei ole noudattanut velvollisuuttaan turvata kantajien perusteltu luottamus markkinoiden kilpailutilanteeseen, joka takaa kilpailijoiden yhdenvertaiset mahdollisuudet, kun se on esimerkiksi sallinut vallitsevan tai mahdollisen määräävän markkina-aseman väärinkäytön ja/tai edistänyt sitä, ja että vastaaja on loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, hyvän hallinnon periaatetta, avoimuusperiaatetta ja vilpittömän mielen periaatetta menettelyssä, joka johti riidanalaisen päätöksen tekemiseen.

            (*1)  Henkilötietojen ja/tai tietosuojan suojaamisen puitteissa poistettu tai korvattu tieto.


title: Asia C-456/18 P: Valitus, jonka Unkari on tehnyt 12.7.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-554/15 ja T-555/15, Unkari v. komissio, 25.4.2018 antamasta tuomiosta

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/21

      Valitus, jonka Unkari on tehnyt 12.7.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-554/15 ja T-555/15, Unkari v. komissio, 25.4.2018 antamasta tuomiosta
      (Asia C-456/18 P)
      (2018/C 301/29)
      Oikeudenkäyntikieli: unkari

         Asianosaiset

         Valittaja: Unkari (asiamiehet: M. Z. Fehér ja G. Koós)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

                  —

                  Unionin yleisen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-554/15 ja T-555/15 25.4.2018 antama tuomio on kumottava.

                  —

                  Komission 15.7.2015 antama päätös C(2015) 4805 final, joka koskee Unkarissa tupakkateollisuusyrityksiltä perittävää terveysmaksua, on kumottava siltä osin kuin siinä määrätään keskeyttämään sekä terveysmaksun progressiivisten veroasteiden että, investointien ollessa kyseessä, kyseisen maksun keventämisen soveltaminen, joista säädetään tupakkateollisuusyrityksiltä vuodelta 2015 perittävästä terveysmaksuista annetussa vuoden 2014 laissa XCIV (dohányipari vállalkozások 2015. évi egészségügyi hozzájárulásáról szóló 2014. évi XCIV. törvény), jonka Unkarin parlamentti on hyväksynyt.

                  —

                  Komission 15.7.2015 antama päätös C(2015) 4808 final, joka koskee Unkarin elintarvikeketjun tarkastusmaksuun vuonna 2014 tehtyä muutosta, on kumottava siltä osin kuin siinä määrätään keskeyttämään elintarvikeketjun tarkastusmaksua koskevien progressiivisten veroasteiden soveltaminen.

                  —

                  Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Unkarin hallitus esittää valituksensa tueksi pääasiallisesti kolme unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön tukeutuvaa perustetta.
      Unkarin hallitus perustaa valituksensa ensinnäkin siihen, että unionin yleinen tuomioistuin sovelsi väärin oikeutta tutkiessaan toinen toisiinsa liittyneitä kanneperusteita.
      Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin arvioi SEUT 296 artiklaa ja perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohtaa virheellisesti ja epäasianmukaisesti perusteluvelvollisuuden osalta.
      Kolmanneksi Unkarin hallitus vetoaa arviointivirheeseen, koska Unkarin esittämiä väitteitä ei otettu asianmukaisesti huomioon, ja Unkarin kanteessa esitettyjen perustelujen epäasianmukaiseen tulkintaan.
      Unkarin hallituksen mukaan komissio ei täysin noudattanut asian kannalta merkityksellisiä menettelyä ja perusteluja koskevia sääntöjä riidanalaisia päätöksiä tehdessään, tosiseikat eivät olleet aineellisesti paikkansapitäviä ja komissio teki ilmeisen arviointivirheen sekä ylitti toimivaltansa. Vaikka kaiken tämän tutkiminen kuului unionin yleisen tuomioistuimen toimivaltaan, se laiminlöi tällaisen tutkimisen tai ei suorittanut sitä asianmukaisesti.
      Unkarin hallitus väittää, että unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi väärin ensinnäkin asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 11 artiklan 1 kohtaa, ja se sovelsi epäasianmukaisesti unionin tuomioistuimen mainittua artiklaa koskevaa oikeuskäytäntöä. Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin teki arviointivirheen, kun se arvioi – Unkarin hallituksen mukaan – virheellisesti väitettä, joka koski suhteellisuusperiaatteen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen asettamia vaatimuksia, ja kun se päätteli perusteettomasti, ettei komission aikaisempien päätösten ja sen harjoittaman käytännön mukaisuus ollut olennaista oikeusvarmuuden kannalta katsoen. Samalla tavoin unionin yleinen tuomioistuin ei tulkinnut asianmukaisesti Unkarin hallituksen väitettä, joka koski valtiontuen edellytysten täyttymistä, ja se sivuutti tämän keskeyttämisen kannalta merkityksellisen väitteen. Unionin yleinen tuomioistuin ei myöskään noudattanut perusteluvelvollisuuttaan esittäessään komission koko menettelyn ajan pysyttämän perusteen vastaisen päätelmän, jonka mukaan kyseisissä päätöksissä määrätty keskeyttäminen perustui siihen, ettei Unkari ollut halukas keskeyttämisen täytäntöönpanoon ja että komissio oli päätöksissään näyttänyt tämän riittävästi toteen.

         (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL 1999, L 83, s. 1).


title: Asia T-397/18: Kanne 29.6.2018 – Hugo’s Hotel v. EUIPO – H’ugo’s (Hugo’s Burger Bar)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/40

      Kanne 29.6.2018 – Hugo’s Hotel v. EUIPO – H’ugo’s (Hugo’s Burger Bar)
      (Asia T-397/18)
      (2018/C 301/54)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Hugo’s Hotel Ltd (St. Julians, Malta) (edustaja: asianajaja R. Sladden)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: H’ugo’s GmbH (München, Saksa)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja unionin yleisessä tuomioistuimessa

         Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus punaisen, mustan ja valkoisen värisen kuviomerkin Hugo’s Burger Bar rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 14 608 806

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 2.5.2018 asiassa R 1879/2017-4 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen, ja

                  —

                  toteaa, että hakemuksen nro 014608806 rekisteröintimenettelyä voidaan jatkaa.

         Kanneperusteet

      Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-644/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2018 – ClientEarth v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Komission asiakirjat, jotka koskevat unionin kauppasopimuksiin sisältyvien sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisumekanismin sekä investointituomioistuinjärjestelmän yhteensoveltuvuutta unionin oikeuden kanssa — Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain — Kansainvälisiä suhteita koskevan yleisen edun suojaan liittyvä poikkeus — Oikeudellisen neuvonannon suojaan liittyvä poikkeus — Päätöksentekomenettelyn suojaan liittyvä poikkeus — Ylivoimainen yleinen etu)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/27

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2018 – ClientEarth v. komissio
      (Asia T-644/16) (1)

      ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Komission asiakirjat, jotka koskevat unionin kauppasopimuksiin sisältyvien sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisumekanismin sekä investointituomioistuinjärjestelmän yhteensoveltuvuutta unionin oikeuden kanssa - Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain - Kansainvälisiä suhteita koskevan yleisen edun suojaan liittyvä poikkeus - Oikeudellisen neuvonannon suojaan liittyvä poikkeus - Päätöksentekomenettelyn suojaan liittyvä poikkeus - Ylivoimainen yleinen etu))
      (2018/C 301/34)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: ClientEarth (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajaja O. Brouwer ja N. Frey, solicitor)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Clotuche Duvieusart ja J. Baquero Cruz)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee sellaisen 1.7.2016 annetun komission päätöksen C(2016) 4286 final kumoamista, jolla evätään oikeus saada tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka koskevat unionin kauppasopimuksiin sisältyvien sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisumekanismin sekä investointituomioistuinjärjestelmän yhteensoveltuvuutta Euroopan unionin oikeuden kanssa.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  ClientEarth vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 402, 31.10.2016.


title: Yhdistetyt asiat C-397/17 ja C-398/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 12.7.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Alankomaat) – Profit Europe NV v. Belgian valtio (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (ETY) N:o 2658/87 — Tulliliitto ja yhteinen tullitariffi — Tariffiluokittelu — Yhdistetty nimikkeistö — Alanimikkeet 7307 11 10, 7307 19 10 ja 7307 19 90 — Putkien liitos- ja muut osat, pallografiittivalurautaa)

text:
               10.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/11

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 12.7.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Alankomaat) – Profit Europe NV v. Belgian valtio
      (Yhdistetyt asiat C-397/17 ja C-398/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (ETY) N:o 2658/87 - Tulliliitto ja yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Alanimikkeet 7307 11 10, 7307 19 10 ja 7307 19 90 - Putkien liitos- ja muut osat, pallografiittivalurautaa))
      (2018/C 319/13)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Profit Europe NV

         Vastaaja: Belgian valtio

         Tuomiolauselma

      Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 4.10.2013 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1001/2013, olevaa yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että pallografiittivaluraudasta tehdyt putkien liitos- ja muut osat on luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 7307 19 90.

         (1)  EUVL C 300, 11.9.2017.


title: Asia T-432/18: Kanne 13.7.2018 – Palo v. komissio

text:
               10.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/23

      Kanne 13.7.2018 – Palo v. komissio
      (Asia T-432/18)
      (2018/C 319/27)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Peeter Palo (Tallinna, Viro) (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Blot)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

                  —

                  vastaajan 5.10.2017 antama päätös olla myöntämättä kantajalle henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 12 artiklan 2 kohdassa säädettyä erottamiskorvausta on kumottava

                  —

                  vastaajan 10.4.2018 antama päätös hylätä kantajan 11.12.2017 tekemä valitus edellä mainitusta päätöksestä on kumottava

                  —

                  vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajalle tälle aiheutunut aineellinen vahinko

                  —

                  vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajalle tälle aiheutunut aineeton vahinko

                  —

                  vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 12 artiklan 2 kohtaa on rikottu.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja syrjintäkiellon periaatetta on loukattu.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, jonka mukaan luottamuksensuojan periaatetta on loukattu.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste, jonka mukaan hyvän hallinnon periaatetta on loukattu ja huolenpitovelvollisuutta on laiminlyöty.


title: Asia T-433/18: Kanne 13.7.2018 – Bax v. EKP

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/52

      Kanne 13.7.2018 – Bax v. EKP
      (Asia T-433/18)
      (2018/C 328/71)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Annemieke Bax (Frankfurt, Saksa) (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Champetier)

         Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan EKP:n johtokunnan 14.12.2017 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan hakemus päästä mukaan EKP:n käyttöön ottamaan urakehityksen tukiohjelmaan

                  —

                  tarvittaessa kumoamaan EKP:n 8.5.2018 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan oikaisuvaatimus

                  —

                  velvoittamaan EKP maksamaan kantajalle korvauksen aineettomista vahingoista, joiden määräksi arvioidaan 20 000 euroa

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kantaja vetoaa kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste perustuu avoimuusperiaatteen, syrjintäkiellon periaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen.

                  2)

                  Toinen kanneperuste perustuu siihen, että päätös SEC/EB/X/17/398a.rev-1/final (”General Methodology for the Practical Implementation of the Career Transition Support Scheme (CTS)”) on lainvastainen muun muassa siksi, että se on 17.5.2017 tehdyn päätöksen ECB/2017/NP19 vastainen.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että vastaaja laiminlöi sillä kantajaa kohtaan olevan huolenpitovelvoitteen.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste perustuu direktiivin 2006/54 (1) vastaiseen syrjintään sukupuolen perusteella.

                  5)

                  Viides kanneperuste perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen kohtuuttomien valintaperusteiden soveltamisen vuoksi.

         (1)  Miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5.7.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/54/EY (EUVL 2006, L 204, s. 23).


title: Asia C-121/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (patents court) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Teva UK Ltd., Accord Healthcare Ltd., Lupin Ltd., Lupin (Europe) Ltd. ja Generics (UK) Ltd, joka toimii toiminimellä ”Mylan” v. Gilead Sciences Inc. (Ennakkoratkaisupyyntö — Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Ihmisen immuunikatovirusinfektion (HIV) hoito — Alkuperäislääkkeet ja rinnakkaislääkkeet — Lisäsuojatodistus — Asetus (EY) N:o 469/2009 — 3 artiklan a alakohta — Saantiedellytykset — Käsite ”voimassa olevalla peruspatentilla suojattu tuote” — Arviointiperusteet)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/13

      Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (patents court) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Teva UK Ltd., Accord Healthcare Ltd., Lupin Ltd., Lupin (Europe) Ltd. ja Generics (UK) Ltd, joka toimii toiminimellä ”Mylan” v. Gilead Sciences Inc.
      (Asia C-121/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Ihmisen immuunikatovirusinfektion (HIV) hoito - Alkuperäislääkkeet ja rinnakkaislääkkeet - Lisäsuojatodistus - Asetus (EY) N:o 469/2009 - 3 artiklan a alakohta - Saantiedellytykset - Käsite ”voimassa olevalla peruspatentilla suojattu tuote” - Arviointiperusteet))
      (2018/C 328/15)
      Oikeudenkäyntikieli:

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (patents court)

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Teva UK Ltd., Accord Healthcare Ltd., Lupin Ltd., Lupin (Europe) Ltd. ja Generics (UK) Ltd, joka toimii toiminimellä ”Mylan”

         Vastaaja: Gilead Sciences Inc.

         Tuomiolauselma

      Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 3 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että yhteisvaikutuksen tuottavista useista vaikuttavista aineista muodostuvaa tuotetta suojaa voimassa oleva peruspatentti kyseisessä säännöksessä tarkoitetuin tavoin, jos tuotteen muodostavien vaikuttavien aineiden yhdistelmää, vaikkei sitä nimenomaisesti mainittaisikaan peruspatentin vaatimuksissa, tarkoitetaan välttämättä ja nimenomaan kyseisissä vaatimuksissa. Tällöin ammattimiehen näkökulmasta ja peruspatentin saamista koskevan hakemuksen tekoajankohdan tai sen etuoikeuden määräytymisajankohdan teknisen tilan perusteella

                  —

                  kyseisten vaikuttavien aineiden yhdistelmän on kyseisen patentin selitys ja piirustukset huomioon ottaen välttämättä kuuluttava patentin kattamaan keksintöön, ja

                  —

                  kukin näistä vaikuttavista aineista on voitava nimenomaisesti tunnistaa kaikkien mainitulla patentilla julkistettujen seikkojen valossa.

         (1)  EUVL C 151, 15.5.2017.


title: Asia T-439/18: Kanne 13.7.2018 – Sintokogio v. EUIPO (ProAssist)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/53

      Kanne 13.7.2018 – Sintokogio v. EUIPO (ProAssist)
      (Asia T-439/18)
      (2018/C 328/72)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Sintokogio Ltd (Nagoya, Japani) (edustajat: asianajajat V. Dalichau, S. Kirschstein-Freund ja B. Breitinger)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalainen tavaramerkki: Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti, joka koskee sanamerkkiä ProAssist – Rekisteröintihakemus nro 1 327 746

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 3.5.2018 asiassa R 2341/2017-2 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen, joka koskee kansainvälistä rekisteröintiä nro 1327746 Euroopan unionissa

                  —

                  toissijaisesti muuttaa riidanalaista päätöstä, joka koskee kansainvälistä rekisteröintiä nro 1327746 Euroopan unionissa

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut valituslautakunnan ja unionin yleisen tuomioistuimen menettelyssä.

         Kanneperusteet

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohtaa on rikottu.

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

                  —

                  Yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteita on loukattu ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 107 artiklaa on rikottu.


title: Asia C-216/18 PPU: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – Eurooppalaisten pidätysmääräysten täytäntöönpano, joiden kohteena on LM (Ennakkoratkaisupyyntö — Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely — Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa — Eurooppalainen pidätysmääräys — Puitepäätös 2002/584/YOS — 1 artiklan 3 kohta — Jäsenvaltioiden väliset luovuttamismenettelyt — Täytäntöönpanon edellytykset — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artikla — Oikeus saada asiansa käsitellyksi riippumattomassa ja puolueettomassa tuomioistuimessa)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/22

      Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – Eurooppalaisten pidätysmääräysten täytäntöönpano, joiden kohteena on LM
      (Asia C-216/18 PPU) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely - Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Eurooppalainen pidätysmääräys - Puitepäätös 2002/584/YOS - 1 artiklan 3 kohta - Jäsenvaltioiden väliset luovuttamismenettelyt - Täytäntöönpanon edellytykset - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 47 artikla - Oikeus saada asiansa käsitellyksi riippumattomassa ja puolueettomassa tuomioistuimessa))
      (2018/C 328/28)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      High Court

         Pääasian asianosainen

      LM

         Tuomiolauselma

      Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 1 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että kun täytäntöönpanosta vastaavalla oikeusviranomaisella, jonka on päätettävä sellaisen henkilön luovuttamisesta, josta on annettu eurooppalainen pidätysmääräys syytetoimenpiteitä varten, on käytössään SEU 7 artiklan 1 kohdan nojalla annettuun Euroopan komission perusteltuun ehdotukseen sisältyvän kaltaisia seikkoja, jotka tuntuvat osoittavan, että on olemassa todellinen vaara siitä, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toisessa kohdassa taattua perusoikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin loukataan pidätysmääräyksen antaneen jäsenvaltion lainkäyttövallan riippumattomuuteen liittyvien rakenteellisten tai yleisten puutteiden vuoksi, mainitun viranomaisen on tarkastettava konkreettisesti ja tarkasti, onko, kun otetaan huomioon kyseisen henkilön henkilökohtainen tilanne sekä sen rikoksen luonne, josta häntä syytetään, ja se tosiseikasto, jotka ovat eurooppalaisen pidätysmääräyksen perustana, ja kun otetaan huomioon pidätysmääräyksen antaneen jäsenvaltion puitepäätöksen 2002/584, sellaisena kuin se on muutettuna, 15 artiklan 2 kohdan nojalla toimittamat tiedot, olemassa painavia perusteita uskoa, että mainittu henkilö altistuu tällaiselle vaaralle, jos hänet luovutetaan viimeksi mainittuun valtioon.

         (1)  EUVL C 190, 4.6.2018.


title: Asia T-608/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – PA v. parlamentti (Henkilöstö — Virkamiehet — Arviointikertomus — Vuoden 2014 arviointikierros — Ylennys — Vuoden 2015 arviointikierros — Perusteluvelvollisuus — Harkintavallan väärinkäyttö — Perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohta)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/42

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – PA v. parlamentti
      (Asia T-608/16) (1)

      ((Henkilöstö - Virkamiehet - Arviointikertomus - Vuoden 2014 arviointikierros - Ylennys - Vuoden 2015 arviointikierros - Perusteluvelvollisuus - Harkintavallan väärinkäyttö - Perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohta))
      (2018/C 328/57)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: PA (edustaja: asianajaja C. Bernard-Glanz)

         Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: L. Deneys ja V. Montebello-Demogeot)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee ensinnäkin kantajasta vuodelta 2014 laaditun arviointikertomuksen, sellaisena kuin se on viimeisteltynä 20.10.2015 tehdyllä parlamentin pääsihteerin päätöksellä, toiseksi 9.12.2015 tehdyn parlamentin pääsihteerin päätöksen, jolla kantajalle annettiin yksi ansiopiste vuodelta 2014, kolmanneksi parlamentin päätöksen, josta ilmoitettiin parlamentin henkilöstölle 30.11.2015 ja jolla kantaja jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan AST 11 vuoden 2015 ylennyskierroksen yhteydessä, ja tarpeen mukaan 9.6.2016 tehdyn parlamentin päätöksen, jolla hylätään kantajan 21.1.2016 tekemä valitus, kumoamista.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  PA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 364, 3.10.2016 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-38/16, ja siirretty unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia C-220/18 PPU: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen – Saksa) – Eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpano, jonka kohteena on ML (Ennakkoratkaisupyyntö — Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely — Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa — Eurooppalainen pidätysmääräys — Puitepäätös 2002/584/YOS — 1 artiklan 3 kohta — Jäsenvaltioiden väliset luovuttamismenettelyt — Täytäntöönpanon edellytykset — Täytäntöönpanoa koskevat kieltäytymisperusteet — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 4 artikla — Epäinhimillisen tai halventavan kohtelun kielto — Vankeusolosuhteet pidätysmääräyksen antaneessa jäsenvaltiossa — Täytäntöönpanosta vastaavien oikeusviranomaisten suorittaman tutkinnan laajuus — Oikeussuojakeinon olemassaolo pidätysmääräyksen antaneessa jäsenvaltiossa — Tämän jäsenvaltion antama vakuutus)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/23

      Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen – Saksa) – Eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpano, jonka kohteena on ML
      (Asia C-220/18 PPU) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely - Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Eurooppalainen pidätysmääräys - Puitepäätös 2002/584/YOS - 1 artiklan 3 kohta - Jäsenvaltioiden väliset luovuttamismenettelyt - Täytäntöönpanon edellytykset - Täytäntöönpanoa koskevat kieltäytymisperusteet - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 4 artikla - Epäinhimillisen tai halventavan kohtelun kielto - Vankeusolosuhteet pidätysmääräyksen antaneessa jäsenvaltiossa - Täytäntöönpanosta vastaavien oikeusviranomaisten suorittaman tutkinnan laajuus - Oikeussuojakeinon olemassaolo pidätysmääräyksen antaneessa jäsenvaltiossa - Tämän jäsenvaltion antama vakuutus))
      (2018/C 328/29)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

         Pääasian asianosainen

      ML

         Muu osapuoli: Generalstaatsanwaltschaft Bremen

         Tuomiolauselma

      Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 annetulla neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 1 artiklan 3 kohtaa, 5 artiklaa ja 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että silloin, kun täytäntöönpanosta vastaavalla oikeusviranomaisella on tiedossaan seikkoja, jota osoittavat, rakenteellisia tai yleisiä puutteita pidätysmääräyksen antaneen jäsenvaltion rangaistuslaitoksissa vallitsevissa vankeusolosuhteissa, minkä paikkansapitävyys ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on selvitettävä ottamalla huomioon kaikki käytettävissä olevat päivitetyt tiedot,

                  —

                  täytäntöönpanosta vastaava oikeusviranomainen ei voi katsoa, ettei todellista vaaraa ole siitä, että henkilö, josta on annettu pidätysmääräys vankeusrangaistuksen täytäntöönpanemiseksi, joutuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 4 artiklassa kielletyn epäinhimillisen tai halventavan kohtelun kohteeksi, vain sillä perusteella, että tällä henkilöllä on pidätysmääräyksen antaneessa jäsenvaltiossa oikeussuojakeino, jonka avulla hän voi valittaa vankeusolosuhteistaan, vaikka mainittu viranomainen voi ottaa tällaisen oikeussuojakeinon olemassaolon huomioon päättäessään asianomaisen henkilön luovuttamisesta

                  —

                  täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen on tutkittava vain niissä rangaistuslaitoksissa vallitsevat vankeusolosuhteet, joihin mainittu henkilö kyseisellä viranomaisella olevien tietojen mukaan tullaan todennäköisesti sijoittamaan, silloinkin, kun kyse on väliaikaisesta tai siirtymävaiheen ajaksi tapahtuvasta sijoittamisesta

                  —

                  täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen on tutkittava tätä tarkoitusta varten asianomaisen henkilön osalta vain ne konkreettiset ja yksityiskohtaiset vankeusolosuhteet, joilla on merkitystä ratkaistaessa sitä, kohdistuuko tähän todellinen vaara perusoikeuskirjan 4 artiklan vastaisesta epäinhimillisestä tai halventavasta kohtelusta

                  —

                  täytäntöönpanosta vastaava oikeusviranomainen voi ottaa huomioon tietoja, jotka on toimittanut jokin muu jäsenvaltion viranomainen kuin pidätysmääräyksen antanut oikeusviranomainen, kuten vakuutuksen siitä, ettei asianomainen henkilö joudu perusoikeuskirjan 4 artiklassa kielletyn epäinhimillisen tai halventavan kohtelun kohteeksi.

         (1)  EUVL C 221, 25.6.2018.