title: Asia C-3/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tartu Ringkonnakohus – Viro) – Baltic Agro AS v. Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus (Ennakkoratkaisupyyntö — Polkumyynti — Asetus (EY) N:o 661/2008 — Lopullinen polkumyyntitulli Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa — Vapauttamista koskevat edellytykset — 3 artiklan 1 kohta — Ensimmäinen riippumaton asiakas unionissa — Ammoniumnitraattilannoitteen hankkiminen kolmannen yhtiön välityksellä — Tavaroiden luovuttaminen — Tulli-ilmoitusten mitätöimistä koskeva pyyntö — Päätös 2008/577/EY — Tullikoodeksi — 66 ja 220 artikla — Erehdys — Asetus (ETY) N:o 2454/93 — 251 artikla — Jälkitarkastus)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tartu Ringkonnakohus – Viro) – Baltic Agro AS v. Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus
   (Asia C-3/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Polkumyynti - Asetus (EY) N:o 661/2008 - Lopullinen polkumyyntitulli Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa - Vapauttamista koskevat edellytykset - 3 artiklan 1 kohta - Ensimmäinen riippumaton asiakas unionissa - Ammoniumnitraattilannoitteen hankkiminen kolmannen yhtiön välityksellä - Tavaroiden luovuttaminen - Tulli-ilmoitusten mitätöimistä koskeva pyyntö - Päätös 2008/577/EY - Tullikoodeksi - 66 ja 220 artikla - Erehdys - Asetus (ETY) N:o 2454/93 - 251 artikla - Jälkitarkastus))
   2014/C 421/08
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tartu Ringkonnakohus

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Baltic Agro AS

      Vastapuoli: Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus

      Tuomiolauselma

               1)

               Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun ja 11 artiklan 3 kohdan mukaisen osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen 8.7.2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 661/2008 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltioon sijoittautunutta yhtiötä, joka on ostanut Venäjältä peräisin olevaa ammoniumnitraattia tämän tuotteen Euroopan unioniin suuntautuvaa tuontia varten sellaisen yhtiön välityksellä, joka on myös sijoittautunut jäsenvaltioon, ei voida katsoa tässä säännöksessä tarkoitetuksi ensimmäiseksi riippumattomaksi asiakkaaksi Euroopan unionissa eikä sitä voida täten vapauttaa kyseisessä asetuksessa ammoniumnitraatin osalta käyttöön otetusta lopullisesta polkumyyntitullista.

               2)

               Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 20.11.2006 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1791/2006, 66 artiklaa ja 220 artiklan 2 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sille, että tulliviranomaiset suorittavat jälkikäteen polkumyyntitullin tileihin kirjaamisen silloin, jos – kuten pääasiassa kyseessä olevissa olosuhteissa – tulli-ilmoitusten mitätöimistä koskevat pyynnöt on esitetty sillä perusteella, että niissä oleva vastaanottajaa koskeva merkintä oli virheellinen ja että kyseiset viranomaiset ovat hyväksyneet nämä ilmoitukset vastaanotetuiksi tai suorittaneet tarkastuksen näiden pyyntöjen saamisen jälkeen.

               3)

               Asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1791/2006, 66 artiklaa ja tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna 16.4.2009 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 312/2009, 251 artikla ovat Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 artiklassa vahvistetun perusoikeuden, joka koskee yhdenvertaisuutta lain edessä, mukaisia sellaisessa tapauksessa, jossa asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1791/2006, ja asetuksen N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 312/2009, edellä mainittujen säännösten mukaan virheellistä tulli-ilmoitusta ei voida mitätöidä pyynnöstä SEUT 28 ja SEUT 31 artiklassa tarkoitetun yhteisen tullitariffin yhteydessä eikä siten voida myöntää vapautusta polkumyyntitulleista sellaiselle tavaroiden vastaanottajalle, joka olisi voinut vedota vapautukseen, jollei erehdystä olisi tapahtunut.

      (1)  EUVL C 63, 2.3.2013.


title: Asia T-644/11 P: Valitus, jonka Eugène Emile Kimman on tehnyt 9.12.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-74/10, Kimman v. komissio, 29.9.2011 antamasta tuomiosta

text:
               3.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/14

         Valitus, jonka Eugène Emile Kimman on tehnyt 9.12.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-74/10, Kimman v. komissio, 29.9.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia T-644/11 P)
   2012/C 65/27
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Eugène Emile Kimman (Overijse, Belgia) (edustajat: asianajajat L. Levi ja M. Vandenbussche)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen asiassa F-74/10 29.9.2011 antaman tuomion

               —

               vastaavasti hyväksymään valittajan vaatimukset ensimmäisessä oikeusasteessa ja näin ollen

                           —

                           kumoamaan valittajaa koskevan arviointikertomuksen vuodelta 2008

                           —

                           velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa neljään valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu Euroopan unionin virkamiesten henkilöstösääntöjen 43 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten liitteessä I olevan 6 artiklan 8 kohdan rikkomiseen, asiakirja-aineistoon sisältyvien osatekijöiden huomioon ottamiseen vääristyneellä tavalla ja ilmeisen arviointivirheen valvontavelvollisuuden rikkomiseen, kun virkamiestuomioistuin tarkasteli kanneperustetta, jonka mukaan arvioinnin tekijä ei ole ottanut huomioon ad hoc –ryhmän mielipidettä.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu asiakirja-aineiston huomioon ottamiseen vääristyneellä tavalla ja todistustaakan virheelliseen asettamiseen sekä siihen, että virkamiestuomioistuin rikkoi perusteluvelvollisuutta tarkastellessaan kanneperustetta, joka koskee valitusmenettelyn virheellisyyttä ja perustelujen puuttumista ensimmäisessä oikeusasteessa riitautetusta arviointikertomuksesta.

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden ja ilmeisten arviointivirheiden valvontavelvollisuuden rikkomiseen sekä virkamiesten henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten 4 artiklan 6 kohdan rikkomiseen, kun virkamiestuomioistuin tarkasteli kanneperustetta, joka liittyy valittajan toimielimen eduksi tekemän työn huomiotta jättämiseen.

               4)

               Neljäs valitusperuste, joka perustuu asiakirja-aineiston huomioon ottamiseen vääristyneellä tavalla ja todistustaakan virheelliseen asettamiseen sekä siihen, että virkamiestuomioistuin noudatti virheellisesti ilmeisten arviointivirheiden valvontavelvollisuutta kanneperusteen osalta, joka koskee arvioinnin tekijän arviointia valittajan vuonna 2008 väitetysti aloittaman yksikön uudelleenorganisointiyrityksen huomioon ottamisesta.


title: Asia T-274/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.12.2015 – Emadi v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iranin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Unionin alueelle pääsyä ja sen kautta tapahtuvaa kulkua koskevat rajoitukset — Oikeudellinen perusta — Perusteluvelvollisuus — Oikeus tulla kuulluksi — Arviointivirhe — Ne bis in idem — Ilmaisunvapaus — Lehdistönvapaus — Elinkeinovapaus — Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Omaisuudensuoja)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.12.2015 – Emadi v. neuvosto
   (Asia T-274/13) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iranin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Unionin alueelle pääsyä ja sen kautta tapahtuvaa kulkua koskevat rajoitukset - Oikeudellinen perusta - Perusteluvelvollisuus - Oikeus tulla kuulluksi - Arviointivirhe - Ne bis in idem - Ilmaisunvapaus - Lehdistönvapaus - Elinkeinovapaus - Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Omaisuudensuoja))
   (2016/C 027/36)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Hamid Reza Emadi (Teheran, Iran) (edustajat: aluksi asianajaja T. Walter, sitten asianajajat J. M. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea ja J. L. Iriarte Ángel)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J.-P. Hix ja Á. de Elera-San Miguel Hurtado)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Stiftung Organisation Justice for Iran (Amsterdam, Alankomaat) (edustajat: aluksi asianajaja G. Pulles, sitten asianajaja R. Marx)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensiksikin Iranin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/235/YUTP muuttamisesta 11.3.2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/124/YUTP (EUVL L 68, s. 57), toiseksi Iranin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 359/2011 12 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 11.3.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 206/2013 (EUVL L 68, s. 9), kolmanneksi Iranin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/235/YUTP muuttamisesta 10.4.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/205/YUTP (EUVL L 109, s. 25) ja neljänneksi Iranin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 359/2011 12 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 10.4.2014 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 371/2014 (EUVL L 109, s. 9) kumoaminen kantajaa koskevilta osiltaan.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Hamid Reza Emadi vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Stiftung Organisation Justice for Iran vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013.


title: Asia T-156/07: Kanne 9.5.2007 — Espanja v. komissio

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/42

         Kanne 9.5.2007 — Espanja v. komissio
   (Asia T-156/07)
   (2007/C 140/69)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: F. Díez Moreno)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen henkilöstövalintatoimiston (EPSO) EUVL C 45 A:ssa 28.2.2007 julkaisema ilmoitus avoimesta kilpailusta EPSO/AD/94/07 on kumottava.

               —

               Komissio on velvoitettava julkaisemaan virallisessa lehdessä kaikilla kielillä kaikki ilmoitukset, jotka koskevat yhteisön virkamiesten palvelukseenottamista.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tämä kanne on nostettu Euroopan yhteisöjen henkilöstövalintatoimiston (EPSO) EUVL C 45 A:ssa 28.2.2007 julkaisemasta ilmoituksesta, joka koskee avointa kilpailua EPSO/AD/94/07, siltä osin kuin mainittu ilmoitus on julkaistu ainoastaan EUVL:n englannin-, ranskan- ja saksankielisissä toisinnoissa.
   Kantaja katsoo, että näin toimiessaan vastaaja on rikkonut Euroopan talousyhteisössä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä 15.4.1958 annettua neuvoston asetusta N:o 1 sekä 29.2.1968 annettua asetusta 259/68, jossa säädetään Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavista henkilöstösäännöistä. Myös EY:n perustamissopimuksessa ja yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneessa oikeuskäytännössä tunnustettuja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, yhteisön kansalaisten syrjintäkiellon periaatetta, suhteellisuusperiaatetta ja oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu.
   Oikeusvarmuuden periaatteesta todetaan, että henkilöstösääntöjen liitteessä III edellytetään, että yleisiä kilpailuja koskevat ilmoitukset julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Neuvoston asetuksen N:o 1/58 5 artiklan mukaan mainittu virallinen lehti on julkaistava 23 virallisella kielellä. Ilmoitus on kuitenkin julkaistu vain kolmella virallisella kielellä.
   Lopuksi on vielä katsottava, että neuvoston yksinomaista toimivaltaa muuttaa yksimielisesti yhteisön kielijärjestelyjä on loukattu.


title: Asia T-420/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.7.2016 – Thun 1794 v. EUIPO – Adekor (koristeelliset graafiset symbolit) (Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää koristeellisia graafisia symboleja — Aikaisempi malli — Mitättömyysperuste — Aikaisemman mallin julkaiseminen — Uutuuden puuttuminen — Asetuksen (EU) N:o 6/2002 5 ja 7 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               22.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 305/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.7.2016 – Thun 1794 v. EUIPO – Adekor (koristeelliset graafiset symbolit)
   (Asia T-420/15) (1)

   ((Yhteisömalli - Mitättömyysmenettely - Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää koristeellisia graafisia symboleja - Aikaisempi malli - Mitättömyysperuste - Aikaisemman mallin julkaiseminen - Uutuuden puuttuminen - Asetuksen (EU) N:o 6/2002 5 ja 7 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 305/44)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Thun 1794 a. s. (Nová Role, Tšekin tasavalta) (edustaja: F. Steidl, asianajaja)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Gája)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Adekor s.r.o. (Loket, Tšekin tasavalta) (edustaja: V. Dohnalová, asianajaja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 29.4.2015 antamasta ratkaisusta (asia R 1465/2014-3), joka koskee Thun 1794:n ja Adekorin välistä mitättömyysmenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Thun 1794 a.s. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 337, 12.10.2015.


title: Asia T-601/13: Kanne 12.11.2013 — Wilo v. SMHV (Pioneering for You)

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/31

         Kanne 12.11.2013 — Wilo v. SMHV (Pioneering for You)
   (Asia T-601/13)
   2014/C 24/56
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Wilo SE (Dortmund, Saksa) (edustaja: asianajaja B. Schneiders)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 11.9.2013 tehdyn sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnan päätöksen asiassa R 555/2013-4

               —

               velvoittamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”Pioneering for You” luokkiin 7, 9, 11, 37 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 11 065 588

      Tutkijan päätös: hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-513/03: Gerechtshof te 's-Hertogenbosch 4.12.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa M.E.A. van Hilten-van der Heĳden vastaan Inspecteur van de Belastingdienst/Particulieren/Ondernemingen Buitenland te Heerlen

text:
C 85/12                FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                            3.4.2004
     Toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on                2.    Muodostaako Alankomaiden perintölain 3 §:n 1 momentti
     todennut, asiassa ei ole kiistetty sitä, että kyseisen toimieli-          EY 58 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kielletyn keinon
     men tekemän virheen ja sen vahingon välillä, johon                        mielivaltaiseen syrjintään tai pääomien liikkuvuuden pei-
     asiassa on vedottu, on oltava suora syy-yhteys eli kausaali-              tellyn rajoituksen, jos perintölain 3 §:n 1 momenttia sovel-
     yhteys, jonka osalta valittajilla on todistustaakka. Lisäksi              letaan jäsenvaltion ja kolmannen maan välisiin pääoman-
     tällä kausaaliyhteydellä tarkoitetaan vahinkoon ratkaise-                 liikkeisiin, kun otetaan huomioon Euroopan yhteisön pe-
     vasti vaikuttanutta syytä. Ensimmäisen oikeusasteen tuo-                  rustamissopimuksen 73 d artiklasta tehty julistus, joka on
     mioistuin on kuitenkin sotkenut keskenään vahinkoon                       hyväksytty siinä yhteydessä, kun 7.2.1992 allekirjoitettiin
     ratkaisevasti vaikuttaneen syyn ja vahingon yksinomaisen                  Euroopan unionia koskevan hallitustenvälisen konferens-
     syyn. Asiassa ei nimittäin ole missään vaiheessa väitetty,                sin päätösasiakirja ja julistukset?
     että komission menettely olisi 27.3.2002 tehdyn attentaa-
     tin yksinomainen syy. Kanteessa on sitä vastoin täysin
     näytetty, että komission kyseinen menettely oli ratkaise-
                                                                         (1) Perintövero.
     vasti vaikuttanut syy. Ensimmäisen oikeusasteen tuo-
     mioistuin on tehnyt ilmeisen oikeudellisen virheen pyr-
     kiessään osoittamaan, että väitetty menettely ei ollut
     vahingon yksinomainen syy, ja se on siten vienyt valittajil-
     ta mahdollisuuden oikeuskäsittelyyn, jossa he voisivat
     lainmukaisesti esittää väitteensä.
–    Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ottanut valit-             Euroopan yhteisöjen komission 19.12.2003 Irlantia vas-
     tajien esittämät kanneperusteet huomioon vääristyneellä                                    taan nostama kanne
     tavalla väittäessään yhtäältä, että valittajat myöntävät, että
     attentaattia ei ollut rahoitettu riidanalaisilla varoilla, ja
                                                                                (Asia C-532/03)
     toisaalta, että valittajat eivät ole osoittaneet tai edes
     väittäneet, että palestiinalaisille annettava opetus riippuu
     yksinomaan riidanalaisista varoista, vaan että valittajat                                      (2004/C 85/18)
     ovat tyytyneet toteamaan, että Euroopan yhteisö on
     palestiinalaisyhteisön suurin rahoittaja.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.12.2003 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
                                                                         Kantajan asiamiehenä on K. Wiedner, avustajanaan J. E. Flynn,
                                                                         QC, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuin
                                                                         1.    toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut perustamissopimuk-
                                                                               sen mukaisia velvoitteitaan, koska se on sallinut, että
                                                                               Dublin City Council tarjoaa kiireellisiä ambulanssipalvelu-
Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch 4.12.2003 tekemällään                          ja ilman, että Eastern Regional Health Authority on
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                             ennalta ilmoittanut hankinnasta julkisesti
M.E.A. van Hilten-van der Heijden vastaan Inspecteur van
de Belastingdienst/Particulieren/Ondernemingen Buiten-                   2.    velvoittaa Irlannin korvaamaan komission oikeudenkäyn-
                        land te Heerlen                                        tikulut.
                        (Asia C-513/03)                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                         (2004/C 85/17)                                  Komissio katsoo, että käsiteltävänä olevassa tapauksessa Dub-
                                                                         lin City Councilin (kaupunginvaltuuston) ja Eastern Regional
                                                                         Health Authorityn (Itä-Irlannin terveydenhoitoviranomaisten)
                                                                         välisen ambulanssipalvelujen tarjoamista koskevan sopimuk-
                                                                         sen voimassaolo ilman, että hankinnasta on ennalta ilmoitettu
Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch, on pyytänyt 4.12.2003                   julkisesti, rikkoo vapaata liikkuvuutta koskevia perustamisso-
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-                pimuksen määräyksiä (erityisesti EY 43 ja EY 49 artiklaa) ja
mioistuimeen 8.12.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-                 siten yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita (ennen kaikkea
melta ennakkoratkaisua asiassa M.E.A. van Hilten-van der                 avoimuuden ja yhdenvertaisuuden tai syrjimättömyyden pe-
Heijden vastaan Inspecteur van de Belastingdienst/Particulie-            riaatteita), joita on noudatettava tilanteissa, joissa on sovelletta-
ren/Ondernemingen Buitenland te Heerlen, seuraaviin kysy-                va yhteisön oikeutta.
myksiin:
1.   Onko Alankomaiden perintölain 3 §:n 1 momentti (1)
     EY 57 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu sallittu rajoitus?


title: Asia T-296/13: Kanne 30.5.2013 — Adler Modemärkte v. SMHV — Blufin (MARINE BLEU)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/21

         Kanne 30.5.2013 — Adler Modemärkte v. SMHV — Blufin (MARINE BLEU)
   (Asia T-296/13)
   (2013/C 226/27)
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Adler Modemärkte AG (Haibach, Saksa) (edustajat: asianajaja J. Plate ja asianajaja R. Kaase)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Blufin SpA (Carpi, Italia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 3.4.2013 asiassa R 386/2012-2 tekemän päätöksen sillä perusteella, että se on yhteensopimaton yhteisön tavaramerkkiasetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa

               —

               velvoittamaan SMHV:nn vastaaman menettelyn kuluista, valitusmenettelystä aiheutuneet kulut mukaan

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki, johon sisältyy sananosa ”MARINE BLEU”, luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten — Rekisteröintihakemus N:o 6 637 193

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Blufin SpA

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki ”BLUEMARINE” luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hyväksyminen ja hakemuksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Yhteisöjen tuomiostuimen tuomio (ensimmäien jaosto) 14 päivänä marraskuusta 2000 asiassa C-142/99, (Tribunal de première instance de Tournain esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Floridienne SA, Berginvest SA vastaan Belgian valtio (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen – Ainoastaan osasta liiketoimintaansa verovelvollinen yritys – Suhdeluvun mukainen vähennys – Laskeminen – Holdingyhtiön tytäryhtiöiltään saamat osingot ja lainojen korot – Osallistuminen tytäryhtiöiden hallintoon)

text:
27.1.2001               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                C 28/7
naan asianajaja D. Waelbroeck), jossa valittaja vaatii muutok-          1)    Hitesys SpA velvoitetaan maksamaan komissiolle
senhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                      132 500 euroa lisättynä sopimuksen JOU2-CT93-0417
tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-76/98, Hamptaux                      liitteessä II esitettyjen yleisten sopimusehtojen 8 kohdan 4 ala-
vastaan komissio, 25.3.1999 antaman tuomion (Kok. H. 1999,                    kohdan toisen alakohdan mukaisella viivästyskorolla, joka
s. I-A-59 ja II-303) kumoamista, vastapuolena: Claudine                       lasketaan 8.1.1994 lähtien aina siihen saakka, kunnes velka
Hamptaux, Euroopan yhteisöjen komission virkamies, koti-                      maksetaan kokonaisuudessaan.
paikka Bryssel (Belgia), edustajanaan asianajaja L. Vogel, Brys-
sel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto C. Kremer,           2)    Hitesys SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
6 rue Heinrich Heine, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola
sekä tuomarit M. Wathelet (esittelevä tuomari), D. A. O. Ed-            (1) EYVL C 6, 8.1.2000.
ward, P. Jann ja L. Sevón, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja:
R. Grass, on antanut 9.11.2000 tuomion, jonka tuomiolausel-
ma on seuraava:
1)    Valitus hylätään.
2)    Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeu-
      denkäyntikulut.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOSTUIMEN TUOMIO
(1) EYVL C 246, 28.8.1999.
                                                                                (ensimmäien jaosto)
                                                                                14 päivänä marraskuusta 2000
                                                                        asiassa C-142/99, (Tribunal de première instance de Tour-
                                                                        nain esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Floridienne SA,
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                            Berginvest SA vastaan Belgian valtio (1)
                          (kolmas jaosto)                               (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Ostoihin sisältyvän veron
                                                                        vähentäminen – Ainoastaan osasta liiketoimintaansa vero-
                  9 päivänä marraskuuta 2000                            velvollinen yritys – Suhdeluvun mukainen vähennys – Laske-
                                                                        minen – Holdingyhtiön tytäryhtiöiltään saamat osingot ja
                                                                         lainojen korot – Osallistuminen tytäryhtiöiden hallintoon)
asiassa C-356/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                          Hitesys SpA (1)
                                                                                (2001/C 28/13)
(Välityskauseke – Sopimuksen täyttämättä jättäminen –
  ennakkomaksujen takaisinperintä – Vastaajan poissaolo)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                           (2001/C 28/12)
                                                                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                                     tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                        Asiassa C-142/99, jonka Tribunal de première instance de
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan          Tournai (Belgia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen
                                                                        tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
Asiassa C-356/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-              tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Floridienne SA,
nään E. de March, avustajanaan A. Dal Ferro) vastaan Hitesys            Berginvest SA vastaan Belgian valtio ennakkoratkaisun jäsen-
SpA, kotipaikka Aprilia (Italia), jossa Euroopan yhteisöjen             valtioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamises-
komissio vaatii EY:n perustamissopimuksen 238 artiklan nojal-           ta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen mää-
la nostamassaan kanteessa niiden ennakkomaksujen palautta-              räytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun
mista, jotka perustuvat sopimukseen JOU2-CT93-0417, jonka               kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145,
kantaja on purkanut, koska vastaaja ei ole täyttänyt sopimus-           s. 1) 19 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomiostuin (ensim-
velvoitteitaan, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien        mäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann (esittelevä             ja M. Wathelet sekä tuomarit P. Jann ja L. Sevón (esittelevä
tuomari) sekä tuomarit J.-P. Puissochet ja F. Macken, julkisasia-       tuomari), julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja: johtava hallinto-
mies: A. Saggio, kirjaaja: R. Grass, on antanut 9.11.2000               virkamies H.A. Rühl, on antanut 14.11.2000 tuomion, jonka
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                              tuomiolauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- C 28/8                    FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           27.1.2001
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta         –     se on vahvistanut eläinten teurastuksen yhteydessä tehtä-
– yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-               vistä terveystarkastuksista perittävät ja leikkuutoimiin
ruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston                  liittyvät maksut 50 prosenttiin yhteisössä vahvistetuista
direktiivin 77/388/ETY 19 artiklaa on tulkittava siten, että vähen-             kiinteistä maksuista perustelematta kuitenkaan tätä vä-
nyksen suhdeluvun muodostavan murtoluvun nimittäjään ei pidä                    hennystä direktiivin 93/118/EY liitteen I luvun säännös-
sisällyttää                                                                     ten mukaisesti ja
–      osinkoja, jotka tytäryhtiöt maksavat holdingyhtiölle, joka on
       arvonlisäverovelvollinen muun toimintansa osalta ja joka tarjo-
       aa tytäryhtiöilleen hallintopalveluja, eikä                        –     se on vapauttanut siipikarjan tuoreen lihan leikkuuseen
                                                                                liittyvistä maksuista.
–      korkokoja, jotka tytäryhtiöt maksavat holdingyhtiölle tämän
       niille myöntämien lainojen johdosta, jos tällainen luotonanto
       ei ole kyseisen direktiivin 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua           Yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoon-
       holdingyhtiön taloudellista toimintaa.                                   panossa: C. Gulmann, jaoston puheenjohtaja, sekä tuoma-
                                                                                rit V. Skouris, J.-P. Puissochet, R. Schintgen (esittelevä
(1) EYVL C 204, 17.7.1999.
                                                                                tuomari) ja F. Macken, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja:
                                                                                R. Grass, on antanut 16.11.2000 tuomion, jonka tuomio-
                                                                                lauselma on seuraava:
                                                                          1)    Helleenien tasavalta ei ole noudattanut tuoreen lihan ja
                                                                                siipikarjanlihan terveystarkastusten ja -valvonnan rahoittami-
                                                                                sesta annetun direktiivin 85/73/ETY muuttamisesta 22 päi-
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                      vänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin
                                                                                93/118/EY 3 artiklan 1 kohdan ensimmäisen ja komannen
                            (kuudes jaosto)                                     alakohdan ja tämän direktiivin liitteen I luvun 1 kohdan
                                                                                ensimmäisen alakohdan b ja e alakohdan sekä 2 kohdan
                                                                                ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisia velvoitteitaan,
                  16 päivänä marraskuuta 2000                                   koska
asiassa C-214/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                        Helleenien tasavalta (1)                                –     se ei ole maininnut kavioeläimiä ja hevoseläimiä niiden
                                                                                eläinten joukossa, joiden lihoihin sovelletaan direktiivissä
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                           93/118/EY vahvistettuja maksuja ja
vin 93/118/EY eräiden säännösten täytäntöönpanon laimin-
                                  lyönti)
                                                                                –     se ei ole nimenomaisesti maininnut siipikarjaa sovellet-
                            (2001/C 28/14)                                            taessa mainitussa direktiivissä vahvistettua tuoreen lihan
                                                                                leikkuutoimiin liittyvää maksua.
                     (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                                                                          2)    Kanne hylätään muilta osin.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          3)    Euroopan yhteisöjen komissio ja Helleenien tasavalta vastaavat
Asiassa C-214/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                      omista oikeudenkäyntikuluistaan.
nään M. Condou-Durande) vastaan Helleenien tasavalta (asia-
miehinään I. K. Chalkias ja N. Dafniou), jossa kantaja vaatii,
että yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että Helleenien tasavalta ei
ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja tuoreen lihan
ja siipikarjanlihan terveystarkastusten ja -valvonnan rahoitta-
misesta annetun direktiivin 85/73/ETY muuttamisesta 22 päi-               (1) EYVL C 258, 15.8.1998.
vänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin
93/118/EY (EYVL L 340, s. 15) ja erityisesti tämän direktiivin
liitteen I luvun 1, 2 ja 5 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska
–      se ei ole maininnut kavioeläimiä ja hevoseläimiä niiden
       eläinten joukossa, joiden lihoihin sovelletaan direktiivissä
       93/118/EY vahvistettuja maksuja


title: Asia T-20/05: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.5.2010 — Outokumpu ja Luvata v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Kuparisten vesi- ja viemäriputkien ala — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Sakot — Merkityksellisten markkinoiden koko — Raskauttava olosuhde — Uusiminen)

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.5.2010 — Outokumpu ja Luvata v. komissio
   (Asia T-20/05) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Kuparisten vesi- ja viemäriputkien ala - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Sakot - Merkityksellisten markkinoiden koko - Raskauttava olosuhde - Uusiminen)
   2010/C 179/50
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Outokumpu Oyj (Espoo, Suomi) ja Luvata Oy, aiemmin Outokumpu Copper Products Oy (Espoo) (edustajat: barrister J. Ratliff sekä asianajajat F. Distefano ja J. Luostarinen)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier ja S. Noë)

      Oikeudenkäynnin kohde

   [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 3.9.2004 tehdyn komission päätöksen K(2004) 2826 (asia COMP/E-1/38.069 — Kupariset vesi- ja viemäriputket) 2 artiklan j alakohdalla kantajille määrättyjen sakkojen kumoaminen tai niiden määrän alentaminen Demande d’annulation ou de réduction de l’amende infligée aux requérantes à l’article 2, sous j), de la décision C(2004) 2826 de la Commission, du 3 septembre 2004, relative à une procédure d’application de l’article 81 [CE] et de l’article 53 de l’accord EEE (Affaire COMP/E-1/38.069 — Tubes sanitaires en cuivre).

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Outokumpu Oyj ja Luvata Oy velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 82, 2.4.2005.


title: Asia F-15/08: Kanne, joka on nostettu 8.2.2008 — Wiame v. komissio

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/51

         Kanne, joka on nostettu 8.2.2008 — Wiame v. komissio
   (Asia F-15/08)
   (2008/C 92/105)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Valérie Wiame (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Asian kohde
   Kilpailun EPSO/AST/7/05 valintalautakunnan päätöksen kumoaminen, jolla kantajalle annettiin arvosana, joka ei riittänyt varallaololistalle ottamiseen
   Kantajan vaatimukset

               —

               Kilpailun EPSO/AST/7/05 valintalautakunnan päätöksen kumoaminen, jolla kantajalle annettiin arvosana, joka ei riittänyt varallaololistalle ottamiseen

               —

               Euroopan yhteisöjen komission velvoittaminen korvaamaan oikeudenkäyntikulut


title: Asia T-39/17: Kanne 20.1.2017 – Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest) v. komissio

text:
               3.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/54

         Kanne 20.1.2017 – Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest) v. komissio
   (Asia T-39/17)
   (2017/C 104/75)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest) (Brest, Ranska) (edustaja: asianajaja J. Vanden Eynde)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen käsiteltäväksi ja toteamaan sen perustelluksi sekä tämän seurauksena

               —

               kumoamaan Euroopan komission 22.11.2016 antaman päätöksen C(2016) 7755 final sen kantajan alkuperäisen vaatimuksen hyväksymiseksi, jonka mukaan ”Ensimmäiseksi allekirjoittajat toivovat saavansa Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 nojalla kattavan jäljennöksen kyselylomakkeesta ja vastauksista, joihin komissio viittasi Euroopan unionin virallisessa lehdessä 19.8.2016 julkaistussa ilmoituksessa 2016/C 302/03,

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että ylivoimainen yleinen etu edellyttää kerättyjen tietojen ilmaisemista. Komissio katsoi näin ollen kantajan mukaan virheellisesti, ettei kantaja ollut osoittanut tällaista ylivoimaista yleistä etua, vaikka sen osoittavat unionin perussopimukset eli Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 10 artiklan 3 kohta ja 11 artiklan 2 kohta mutta myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 298 artiklan 1 ja 2 kohta sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 42 artikla.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu unionin perussopimusten ja perusoikeuskirjan etusijaan suhteessa asetukseen N:o 1049/2001. Kantaja katsoo, että mainittua asetusta, jossa säädetään lakisääteisistä rajoituksista avoimuutta ja osallistumista koskeviin periaatteisiin, on tulkittava ja sovellettava erittäin suppeasti siten, että huomioon otetaan säädöstekstien ja perusoikeuskirjan antamisjärjestys. Niinpä kantaja katsoo, ettei vastaajan olisi yhtäältä pitänyt soveltaa yleistä olettamaa, jonka mukaan tarkastustoimenpiteiden tavoitteiden suojan periaatetta loukattiin, koska nyt käsiteltävässä asiassa on kyse poikkileikkaustutkimuksesta, ja että toisaalta vastaajan olisi pitänyt todeta, etteivät jäsenvaltiot olleet pyytäneet tällaista suojaa.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan ja 42 artiklan, joissa taataan oikeus tutustua niihin asiakirjoihin, joilla on vaikutusta asianosaiseen, rikkomiseen.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu Euroopan ihmisoikeussopimuksen, jossa edellytetään asianosaisten puolustautumisoikeuksien turvaamiseksi tasapuolista oikeutta tutustua riita-asian – myös hallintoriita-asian – asiakirjoihin, ja erityisesti sen 6 ja 13 artiklan rikkomiseen.


title: Asia C-125/06 P: Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt  1.3.2006  yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-33/01, Infront WM AG (aikaisemmin Kirchmedia WM AG) v. komissio,  15.12.2005  antamasta tuomiosta

text:
               6.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/7

         Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 1.3.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-33/01, Infront WM AG (aikaisemmin Kirchmedia WM AG) v. komissio, 15.12.2005 antamasta tuomiosta
   (Asia C-125/06 P)
   (2006/C 108/12)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: K. Banks ja M. Huttunen)

      Muut osapuolet: Ranskan tasavalta, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-33/01, Infront WM AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 15.12.2005 antama tuomio on kumottava.

               —

               Asia on ratkaistava lopullisesti ja katsottava, että asian T-33/01 kantajalla ei ollut oikeussuojan tarvetta.

               —

               Asian T-33/01 kantaja on velvoitettava korvaamaan komissiolle tuosta asiasta ja tästä valituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valitus koskee ongelmaa siitä, koskeeko toimi suoraan ja erikseen henkilöä EY:n perustamissopimuksen 230 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla. Komissio katsoo, että valituksen kohteena olevassa tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen näiden käsitteiden tulkinnassa ja soveltamisessa. Se on siten horjuttanut toimielinten välistä tasapainoa, joka ilmenee säännöistä, joissa säädetään oikeudesta saada asiansa käsitellyksi yhteisöjen tuomioistuimissa yhteisön toimen pätevyyden riitauttamiseksi. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut, että komission päätös koskee suoraan ja erikseen yritystä, jolle kyseisestä päätöksestä voidaan katsoa enintään aiheutuvan välillistä taloudellista vahinkoa ja joka ei ole edes osoittanut tällaisen vahingon todennäköisyyttä. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on hyväksynyt seikoiksi, joiden perusteella toimi koskee henkilö erikseen, monille muille sellaisille toimijoille yhteisiä tekijöitä, jotka ovat kantajaan rinnastettavassa tilanteessa.


title: Asia F-141/06: Kanne 11.12.2006 — Hartwig v. komissio ja parlamentti

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/40

         Kanne 11.12.2006 — Hartwig v. komissio ja parlamentti
   (Asia F-141/06)
   (2007/C 20/61)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Marc Hartwig (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja T. Bontinck)

      Vastaajat: Euroopan yhteisöjen komissio ja Euroopan parlamentti
   Vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen komission ja Euroopan parlamentin 12.4.2006 ja 27.3.2006 tekemät ne yksittäispäätökset on kumottava, jotka koskevat siirtymistä väliaikaisen toimihenkilön asemasta virkamiehen asemaan

               —

               Vastaajat on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka työskenneltyään ensin joitakin vuosia komissiossa palkkaluokan B*7 väliaikaisena toimihenkilönä, läpäisi Euroopan parlamentin avoimen kilpailun PE/43/B (palkkaluokka B5/B4). Tämän jälkeen tämä viimeksi mainittu toimielin nimitti hänet koeajalla olevaksi virkamieheksi palkkaluokkaan B*3 ja siirsi hänet välittömästi komissioon, jossa hänen palkkaluokakseen määriteltiin tämä sama palkkaluokka.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että henkilöstösääntöjen 31 ja 62 artiklaa on rikottu ja että henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevaa 5 ja 2 artiklaa on rikottu.
   Lisäksi kantaja väittää, että luottamuksensuojan periaatetta ja saavutettujen oikeuksien säilyttämisen periaatetta on loukattu.


title: Asia C-191/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 5.4.2016 – Romano Pisciotti v. Saksan valtio

text:
               25.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/29

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 5.4.2016 – Romano Pisciotti v. Saksan valtio
   (Asia C-191/16)
   (2016/C 270/33)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Romano Pisciotti

      Vastaaja: Saksan valtio

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

                           a)

                           Onko jäsenvaltion ja kolmannen maan välinen rikoksen johdosta tapahtuva luovuttaminen asia, joka yksittäistapauksesta riippumatta ei koskaan kuulu perussopimusten aineelliseen soveltamisalaan, jolloin unionin oikeuteen sisältyvää, SEUT 18 artiklan ensimmäisen kohdan mukaista syrjintäkieltoa ei oteta huomioon sovellettaessa (sanamuodon mukaisesti) perustuslaillista säännöstä (tässä: Saksan perustuslain 16 §:n 2 momentin ensimmäistä virkettä), jossa kielletään ainoastaan omien kansalaisten luovuttaminen kolmansiin maihin?

                           b)

                           Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi: onko ensimmäiseen kysymykseen vastattava toisin, jos kyseessä on jäsenvaltion ja Amerikan yhdysvaltojen välillä rikoksen johdosta tapahtuva luovuttaminen, joka perustuu Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen tekemään luovutussopimukseen?

               2)

               Jos jäsenvaltion ja Amerikan yhdysvaltojen välillä rikoksen johdosta tapahtuvan luovuttamisen kuuluminen perussopimusten soveltamisalaan ei ole lähtökohtaisesti poissuljettua:
               Onko SEUT 18 artiklan ensimmäistä kohtaa ja siitä annettua unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä tulkittava siten, että jäsenvaltio rikkoo perusteettomasti SEUT 18 artiklan ensimmäisen kohdan mukaista syrjintäkieltoa, jos se perustuslaillisen säännöksen (tässä: perustuslain 16 §:n 2 momentin ensimmäisen virkkeen) nojalla kohtelee kolmansien maiden luovutuspyyntöjen yhteydessä eri tavalla omia kansalaisiaan ja muiden unionin jäsenvaltioiden kansalaisia, koska se luovuttaa ainoastaan viimeksi mainittuja?

               3)

               Jos edellä mainituissa tapauksissa katsotaan olevan kyse SEUT 18 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisen yleisen syrjintäkiellon rikkomisesta:
               Onko Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö ymmärrettävä siten, että nyt käsiteltävän kaltaisessa tapauksessa, jossa toimivaltaisen viranomaisen suostumista luovuttamiseen edeltää välttämättä laillisuusvalvontaa tuomioistuinmenettelyssä, jonka tulos sitoo viranomaista kuitenkin vain, jos todetaan, että luovutusta ei hyväksytä, riittävän ilmeinen voi olla jo SEUT 18 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisen syrjintäkiellon pelkkä rikkominen vai edellytetäänkö tässä yhteydessä syrjintäkiellon selvää rikkomista?

               4)

               Ellei selvää rikkomista edellytetä:
               Onko Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä tulkittava siten, että nyt käsiteltävän kaltaisessa tapauksessa ei ole kyse riittävän ilmeisestä rikkomisesta jo siksi, että konkreettista yksittäistapausta (tässä: SEUT 18 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisen yleisen syrjintäkiellon aineellinen sovellettavuus jäsenvaltion ja Amerikan yhdysvaltojen välillä rikoksen johdosta tapahtuvaan luovuttamiseen) koskevan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön puuttuessa kansallinen ylin toimeenpanoviranomainen voi viitata päätöksensä perustelemiseksi samassa asiassa aiemmin annettujen kansallisten tuomioistuinten päätösten yhdenmukaisuuteen?


title: Asia C-613/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 30.12.2014 – Irish Asphalt Limited v. James Elliott Construction Limited

text:
               23.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 30.12.2014 – Irish Asphalt Limited v. James Elliott Construction Limited
   (Asia C-613/14)
   (2015/C 096/07)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Irish Asphalt Limited

      Vastapuoli: James Elliott Construction Limited

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

                           a)

                           Jos yksityisen sopimuksen ehdot velvoittavat sopimuspuolen toimittamaan tuotteen, joka on valmistettu sellaisen kansallisen standardin mukaisesti, joka puolestaan on hyväksytty pantaessa täytäntöön sellaista eurooppalaista standardia, joka on laadittu Euroopan komission rakennusalan tuotteita koskevan direktiivin (89/106/ETY) (1) säännösten nojalla antaman toimeksiannon perusteella, onko kyseisen standardin tulkinta asia, josta voidaan pyytää Euroopan unionin tuomioistuimelta ennakkoratkaisua SEUT 267 artiklan mukaisesti?

                           b)

                           Jos ensimmäisen kysymyksen a kohtaan vastataan myöntävästi, edellytetäänkö standardissa EN13242:2002, että kyseisen standardin noudattaminen tai noudattamatta jättäminen osoitetaan ainoastaan esittämällä todisteita testauksesta, joka on suoritettu Euroopan standardointikomitean (CEN) hyväksymien ja standardissa EN13242:2002 mainittujen standardien (joista ei ole annettu toimeksiantoa) mukaisesti, ja siitä, missä tällaisia testejä tehdään valmistus- ja/tai toimitusajankohtana, vai voidaanko standardin noudattamatta jättäminen (ja vastaavasti sopimuksen rikkominen) osoittaa esittämällä todisteita myöhemmin tehdyistä testeistä, jos tällaisten testien tulokset johdonmukaisesti todistavat standardin noudattamatta jättämisen?

               2)

               Kun käsiteltävänä on yksityisoikeudellinen vaatimus, joka liittyy sellaista tuotetta koskevaan sopimusrikkomukseen, joka on valmistettu Euroopan komission rakennusalan tuotteita koskevassa direktiivissä antaman toimeksiannon perusteella laaditun eurooppalaisen standardin mukaisesti, onko kansallinen tuomioistuin velvollinen jättämään soveltamatta kansallisia oikeussäännöksiä, joissa säädetään myyntikelpoisuutta ja tarkoitukseen soveltuvuutta tai laatua koskevista edellytyksistä, sillä perusteella, että joko lakisääteisissä edellytyksissä tai niitä sovellettaessa luodaan standardeja tai vahvistetaan teknisiä eritelmiä tai vaatimuksia, joita ei ole ilmoitettu teknisiä standardeja koskevan direktiivin (98/34/EY) (2) säännösten mukaisesti?

               3)

               Kun käsiteltävänä on sellaista yksityisen sopimuksen rikkomista koskeva vaatimus, jonka väitetään olevan seurausta standardin EN13242:2002 mukaisesti valmistetun tuotteen myyntikelpoisuutta tai tarkoitukseen soveltuvuutta koskevan edellytyksen (joka ilmenee osapuolten väliseen sopimukseen sisältyvästä määräyksestä ja jota sopimuspuolet eivät ole muuttaneet tai jättäneet soveltamatta) rikkomisesta, onko kansallinen tuomioistuin velvollinen olettamaan, että tuote on laadultaan myyntikelpoinen ja tarkoitukseen soveltuva, ja jos näin on, voidaanko tällainen olettama kumota ainoastaan esittämällä todisteita standardin EN13242:2002 noudattamatta jättämisestä testeillä, jotka on suoritettu standardissa EN13242:2002 tarkoitettujen testien ja testausprotokollien mukaisesti ja tehty tuotteen toimitusajankohtana?

               4)

               Jos sekä ensimmäisen kysymyksen a kohtaan että kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi, määrätäänkö standardissa EN13242:2002 tai sen nojalla kiviainesten kokonaisrikkipitoisuuden raja-arvosta, jolloin muun muassa olettama tuotteen myyntikelpoisuudesta tai tarkoitukseen soveltuvuudesta edellytti tällaisen raja-arvon noudattamista?

               5)

               Jos sekä ensimmäisen kysymyksen a kohtaan että kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko oltava todisteita siitä, että tuotteessa oli CE-merkintä, jotta voidaan vedota standardin EN13242:2002 liitteessä ZA ja/tai rakennusalan tuotteita koskevan direktiivin (89/106/ETY) 4 artiklassa esitettyyn olettamaan?

      (1)  Rakennusalan tuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annettu neuvoston direktiivi 89/106/ETY (EYVL 1989, L 40, s. 12).

      (2)  Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/34/EY (EYVL L 204, s. 37).


title: Asia T-489/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Islamic Republic of Iran Shipping Lines ym. v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen — Varojen jäädyttäminen — Perusteluvelvollisuus — Arviointivirhe)

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Islamic Republic of Iran Shipping Lines ym. v. neuvosto
   (Asia T-489/10) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Perusteluvelvollisuus - Arviointivirhe)
   2013/C 325/51
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheran, Iran) sekä 17 muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä (edustajat: F. Randolph, QC, barrister M. Lester ja solicitor M. Taher)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Konstantinidis ja T. Scharf) ja Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja É. Ranaivoson)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39), Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 26.7.2010 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 668/2010 (EUVL L 195, s. 25), päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 25.10.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/644/YUTP (EUVL L 281, s. 81), Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 (EUVL L 281, s. 1) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1) osittaisesta kumoamisesta

      Tuomiolauselma

               1)

               Seuraavat säädökset kumotaan siltä osin kuin ne koskevat Islamic Republic of Iran Shipping Linesia sekä 17 muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä:

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP liite II

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 26.7.2010 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 668/2010 liite

                           —

                           päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 25.10.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/644/YUTP liite

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 liite VIII

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 liite IX.

               2)

               Päätöksen 2010/413, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2010/644, vaikutukset pysytetään siltä osin kuin ne koskevat Islamic Republic of Iran Shipping Linesia sekä 17 muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä, siihen asti, kunnes asetuksen N:o 267/2012 kumoamisen vaikutukset tulevat voimaan.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Islamic Republic of Iran Shipping Linesin sekä 17 muun kantajan, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä, oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Euroopan komissio ja Ranskan tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 30, 29.1.2011.


title: Yhdistetyt asiat T-589/14 ja T-772/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.2.2016 – Musso v. parlamentti (Parlamentin jäsenille maksettavat etuudet — Vanhuuseläke — Ranskalaisten jäsenten velvollisuus vedota eläkeoikeuksiinsa kansallisissa eläkejärjestelmissä — Päällekkäisyyden kieltävä sääntö — Jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeet — Valitusmenettelyssä tehty päätös — Veloituslasku — Päätös eläkkeen maksamisen keskeyttämisestä — Kontradiktorinen periaate — Kohtuullinen käsittelyaika — Perusteluvelvollisuus)

text:
               4.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.2.2016 – Musso v. parlamentti
   (Yhdistetyt asiat T-589/14 ja T-772/14) (1)

   ((Parlamentin jäsenille maksettavat etuudet - Vanhuuseläke - Ranskalaisten jäsenten velvollisuus vedota eläkeoikeuksiinsa kansallisissa eläkejärjestelmissä - Päällekkäisyyden kieltävä sääntö - Jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeet - Valitusmenettelyssä tehty päätös - Veloituslasku - Päätös eläkkeen maksamisen keskeyttämisestä - Kontradiktorinen periaate - Kohtuullinen käsittelyaika - Perusteluvelvollisuus))
   (2016/C 118/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: François Musso (Ajaccio, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Gross ja L. Stachnik)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: G. Corstens ja S. Seyr)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä kumoamisvaatimus parlamentin puhemiehistön 26.6.2014 tekemästä päätöksestä, jolla pysytettiin parlamentin pääsihteerin 17.10.2011 tekemä päätös, jolla vahvistettiin eläkeoikeuksien kuukausittainen määrä kahden ranskalaisen eläkekassan maksamat rahamäärät huomioon ottaen ja päätettiin 127 065,19 euron takaisinperinnästä, ja toisaalta kumoamisvaatimus parlamentin 22.9.2014 tekemästä päätöksestä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               François Musso vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 351, 6.10.2014.


title: Asia T-350/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 18.9.2006 — Wirtschaftskammer Kärnten ja best connect Ampere Strompool v. komissio (Kumoamiskanne — Kilpailu — Päätös, jossa keskittymä todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi — Oikeushenkilöt — Erikseen oikeushenkilöitä koskevat toimet — Tutkimatta jättäminen)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/47

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 18.9.2006 — Wirtschaftskammer Kärnten ja best connect Ampere Strompool v. komissio
   (Asia T-350/03) (1)

   (Kumoamiskanne - Kilpailu - Päätös, jossa keskittymä todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi - Oikeushenkilöt - Erikseen oikeushenkilöitä koskevat toimet - Tutkimatta jättäminen)
   (2006/C 294/100)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantajat: Wirtschaftskammer Kärnten ja best connect Ampere Strompool GmbH (Klagenfurt, Itävalta) (edustaja: asianajaja M. Angerer)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aiemmin A. Bouquet, S. Rating ja K. Mojzesowicz, sittemmin A. Bouquet ja K. Mojzesowicz)

      Väliintulija, joka tukee kantajien vaatimuksia: Ampere AG (Berliini, Saksa) (edustajat: asianajajat C. von Hammerstein ja C.-S. Schweer)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Österreichische Elektrizitätswirtschafts-AG (Wien, Itävalta); EVN AG (Maria Enzersdorf, Itävalta); Wien Energie GmbH (Wien); Energie AG Oberösterreich (Linz, Itävalta); Burgenländische Elektrizitätswirtschafts-AG (Eisenstadt, Itävalta) ja Linz AG für Energie, Telekommunikation, Verkehr und Kommunale Dienste (Linz) (edustajat: asianajajat S. Polster ja H. Wollmann)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Keskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi (asia COMP/M.2947 — Verbund/EnergieAllianz) (EYVL 2004, L 92, p. 91) 11.6.2003 tehdyn komission päätöksen 2004/271/EY kumoamisvaatimus
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja yhteisvastuullisesti komissiolle ja väliintulijoina oleville Österreichische Elektrizitätswirtschafts-AG:lle, EVN AG:lle, Wien Energie GmbH:lle, Energie AG: Oberösterreichille, Burgenländische Elektrizitätswirtschafts-AG:lle ja Linz AG für Energie, Telekommunikation, Verkehr und Kommunale Dienstelle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Väliintulija Ampere AG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 7, 10.1.2004.


title: Yhdistetyt asiat T-322/14 ja T-325/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.5.2016 – mobile.international v. EUIPO – Rezon (mobile.de) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sana- ja -kuviomerkit mobile.de — Aiempi kansallinen kuviomerkki mobile — Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohta, 57 artiklan 2 kohta ja 76 artiklan 2 kohta — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 40 säännön 6 kohta)

text:
               27.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/9

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.5.2016 – mobile.international v. EUIPO – Rezon (mobile.de)
   (Yhdistetyt asiat T-322/14 ja T-325/14) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-sana- ja -kuviomerkit mobile.de - Aiempi kansallinen kuviomerkki mobile - Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohta, 57 artiklan 2 kohta ja 76 artiklan 2 kohta - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 40 säännön 6 kohta))
   (2016/C 232/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: mobile.international GmbH (Kleinmachnow, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Lührig)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Fischer)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Rezon OOD (Sofia, Bulgaria) (edustajat: asianajat P. Kanchev ja T. Ignatova)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanteet EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 9.1.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 922/2013-1) ja 13.2.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 951/2013-1), jotka koskevat mobile.international GmbH:n ja Rezon OOD:n välisiä mitättömyysmenettelyjä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               mobile.international GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 235, 21.7.2014.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 1 päivänä heinäkuuta 2004 asiassa C-295/02: Gisela Gerken vastaan Amt für Agrarstruktur Verden (Yhteinen maatalouspolitiikka — Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä — Asetukset N:o 3887/92 ja N:o 2419/2001 — Eläintukihakemukset — Sääntöjenvastaisuudet — Tuen määrän alentaminen — Asetuksen N:o 2988/95 2 artiklan 2 kohta — Lievemmän säännöksen taannehtiva soveltaminen)

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (toinen jaosto)
   1 päivänä heinäkuuta 2004
   asiassa C-295/02: Gisela Gerken vastaan Amt für Agrarstruktur Verden (1)

   (Yhteinen maatalouspolitiikka - Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä - Asetukset N:o 3887/92 ja N:o 2419/2001 - Eläintukihakemukset - Sääntöjenvastaisuudet - Tuen määrän alentaminen - Asetuksen N:o 2988/95 2 artiklan 2 kohta - Lievemmän säännöksen taannehtiva soveltaminen)
   (2004/C 217/05)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-295/02, jonka Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht (Saksa) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Gisela Gerken vastaan Amt für Agrarstruktur Verden ennakkoratkaisun tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä joulukuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3887/92 (EYVL L 391, s. 36) 10 artiklan 2 kohdan a alakohdan, tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11 päivänä joulukuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2419/2001 (EYVL L 327, s. 11) 44, 53 ja 54 artiklan sekä Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (EYVL L 312, s. 1) 2 artiklan 2 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit J.-P. Puissochet, R. Schintgen, F. Macken (esittelevä tuomari) ja N. Colneric, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 1.7.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 2 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että kun kyseessä on tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä joulukuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3887/92 ajalliseen soveltamisalaan kuuluva eläintukihakemus, jossa on tämän asetuksen 10 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisen seuraamuksen soveltamista edellyttävä sääntöjenvastaisuus, toimivaltaisten viranomaisten on sovellettava taannehtivasti tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11 päivänä joulukuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2419/2001 44 artiklan 1 kohdan säännöksiä, koska nämä asetuksen N:o 2419/2001 säännökset ovat kyseessä olevan toiminnan kannalta lievempiä.

      (1)  EYVL C 261, 26.10.2002.


title: Asia C-160/16: Kanne 18.3.2016 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               11.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/3

         Kanne 18.3.2016 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-160/16)
   (2016/C 251/04)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Zavvos ja K. Talabér-Ritz)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, ettei Helleenien tasavalta ole noudattanut rakennusten energiatehokkuudesta 19.5.2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/31/EU (1), sellaisena kuin se on otettu 16.1.2012 annettuun komission delegoituun asetukseen (EU) N:o 244/2012 (2), joka koskee vertailumenetelmäkehyksen vahvistamista rakennusten ja rakennusosien energiatehokkuutta koskevien vähimmäisvaatimusten kustannusoptimaalisten tasojen laskentaa varten, 5 artiklan 2 kohdan mukaisia velvollisuuksiaan, koska se ei ole antanut ilmoitusta kyseisessä säännöksessä tarkoitetuista kustannusoptimaalisista tasoista;

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Euroopan komissio on 18.3.2016 nostanut Helleenien tasavaltaa vastaan kanteen, jossa se vaatii unionin tuomioistuinta toteamaan, ettei Helleenien tasavalta ole noudattanut rakennusten energiatehokkuudesta 19.5.2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/31/EU (3), sellaisena kuin se on otettu 16.1.2012 annettuun komission delegoituun asetukseen (EU) N:o 244/2012 (4), joka koskee vertailumenetelmäkehyksen vahvistamista rakennusten ja rakennusosien energiatehokkuutta koskevien vähimmäisvaatimusten kustannusoptimaalisten tasojen laskentaa varten, 5 artiklan 2 kohdan mukaisia velvollisuuksiaan, koska se ei ole antanut ilmoitusta kyseisessä säännöksessä tarkoitetuista kustannusoptimaalisista tasoista.

               2.

               Komissio väittää kanteessaan, etteivät Kreikan viranomaiset ole sen toistuvista pyynnöistä huolimatta vielä ilmoittaneet sille vertailumenetelmäkehyksen vahvistamista rakennusten ja rakennusosien energiatehokkuutta koskevien vähimmäisvaatimusten kustannusoptimaalisia tasoja koskevaa lopullista ilmoitusta, vedoten komission delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 244/2012 vahvistettuun vertailumenetelmäkehykseen, ja että tämä on tästä syystä rikkonut direktiivin 2010/31/EU 5 artiklan 2 kohtaa.

      (1)  EUVL L 153, 18.6.2010, s. 13.

      (2)  EUVL L 81, 21.3.2012, s. 18.

      (3)  EUVL L 153, 18.6.2010, s. 13.

      (4)  EUVL L 81, 21.3.2012, s. 18.


title: Asia T-342/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.10.2014 – Fuchs v. SMHV – Les Complices (ympyrässä oleva tähti) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus ympyrässä olevaa tähteä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ympyrässä oleva tähteä esittävä aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki ja kansallinen kuviomerkki — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyky — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Aikaisemman yhteisön tavaramerkin menettäminen — Oikeussuojan tarpeen säilyminen — Lausunnon antaminen ei raukea osittain)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.10.2014 – Fuchs v. SMHV – Les Complices (ympyrässä oleva tähti)
   (Asia T-342/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus ympyrässä olevaa tähteä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ympyrässä oleva tähteä esittävä aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki ja kansallinen kuviomerkki - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aikaisemman yhteisön tavaramerkin menettäminen - Oikeussuojan tarpeen säilyminen - Lausunnon antaminen ei raukea osittain))
   2014/C 421/43
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Max Fuchs (Freyung, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Onken)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Les Complices SA (Montreuil-sous-Bois, Ranska)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n viidennen valituslautakunnan 8.5.2012 tekemästä päätöksestä (asia R-2040/2011-5), joka koskee Les Complices SA:n ja Max Fuchsin välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Max Fuchs velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 295, 29.9.2012.


title: Asia T-278/03: Van Mannekus & Co. B.V.:n 8.8.2003 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
1.11.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                      C 264/31
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             Van Mannekus & Co. B.V.:n 8.8.2003 Euroopan unionin
                                                                                neuvostoa vastaan nostama kanne
–     kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 25.3.2003 teke-
      män päätöksen numero K(2003) 738 lopull., joka koskee                                       (Asia T-278/03)
      entiselle avustavalle virkamiehelle Dionisia Vlachakille
      perusteettomasti maksettujen palkkojen takaisinperimis-
      tä, tai muuttaa sitä siten, että poistaa kyseisen päätöksen                                (2003/C 264/54)
      1 artiklan b kohdan eikä velvoita kantajaa maksamaan
      vastaajalle kumpaakaan vastaajan vaatimaa pääoman li-                                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
      säksi maksettavaa summaa ja erityisesti että ei velvoita
      maksamaan viivästyskorkoja ja lisäyksiä, joiden kokonais-
      summa päivämäärään 23.7.2003 asti oli kaksituhatta
      kahdeksansataaneljäkymmentäseitsemän euroa ja kolme-             Van Mannekus & Co. B.V., kotipaikka Schiedam (Alankomaat),
      kymmentäkaksi senttiä (2 847,32 euroa), joka koostuu             on nostanut 8.8.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
      riidanalaisen päätöksen 1 artiklan mukaan tuhannen               oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
      kolmensadanneljänkymmenenneljän euron ja 4 sentin                neuvostoa vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Bleier.
      (1 344,04 euroa) suuruisesta summasta, joka on kertynyt
      10.4.2001 mennessä, tuhannen kahdenkymmenenkol-
      men euron ja kahdeksankymmenenkahdeksan sentin                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      (1 023,88 euroa) summasta, joka on kertynyt ajanjaksolta
      11.4.2001–31.12.2002, ja neljänsadanseitsemänkymme-              –     kumoaa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan magne-
      nenyhdeksän euron ja neljänkymmenen sentin                             siumoksidin tuonnissa neuvoston asetuksella (EY) N:o
      (479,40 euroa) summasta, joka on kertynyt ajanjaksolta                 1334/1999 käyttöön otettujen polkumyyntitoimenpitei-
      1.1.2003–23.7.2003 (204 päivää × 2,35 euroa/päivältä                   den muuttamisesta 5 päivänä kesäkuuta 2003 annetun
      = 479,40 euroa)                                                        neuvoston asetuksen (EY) N:o 985/2003 (1),
–     toissijaisesti kumoaa Euroopan yhteisöjen komission              –     velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan
      25.3.2003 tekemän päätöksen numero K(2003) 738                         kaikki oikeudenkäyntikulut.
      lopull., joka koskee entiselle avustavalle virkamiehelle
      Dionisia Vlachakille perusteettomasti maksettujen palk-
      kojen takaisinperimistä, tai muuttaa sitä siten, että poistaa
      kyseisen päätöksen 1 artiklan b kohdan ensimmäisen               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      alakohdan eikä velvoita kantajaa maksamaan vastaajalle
      tämän vaatimaa 1 344,03 euron suuruista lisäystä
                                                                       Neuvosto on riidanalaisella asetuksella muuttanut osittaisen
                                                                       välivaiheen tarkastelun perustella Kiinan kansantasavallasta
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                       peräisin olevan magnesiumoksidin tuonnissa käyttöön otettuja
                                                                       polkumyyntitoimenpiteitä. Kantaja on osallistunut tuojan omi-
                                                                       naisuudessa riidanalaisen asetuksen antamiseen johtaneeseen
                                                                       tarkastelumenettelyyn. Se väittää, että asetuksella rikotaan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    yhteisön aineellista oikeutta, koska neuvoston asetusta N:o
                                                                       384/96 (2) on sovellettu huomattavan virheellisesti.
Riidanalaisessa päätöksessä kantaja velvoitettiin palauttamaan         Kantaja väittää, että harkintavaltaa on käytetty väärin, kun
vastaajalle 13 182,18 euroa pääomaa, joka koostui palkasta,            viran puolesta on ylipäätään aloitettu osittainen tarkastelu.
joka oli virheellisesti maksettu kantajalle sen jälkeen, kun           Komission ilmoituksessa esitetyt perusteet eivät ainakaan
hänen ja komission välinen sopimus oli päättynyt, sekä                 oikeuta mihinkään tarkasteluun. Komissio olisi väittänyt, että
viivästyskorkoa. Kanne kohdistuu riidanalaisen päätöksen sii-          puuttuva erottelu etuyhteydessä olevien ja etuyhteydettömille
hen osaan, joka koskee viivästyskorkojen maksamista. Kantaja           osapuolille suuntautuvien myyntien välillä taikka suoran tai
väittää, että hänet on virheellisesti velvoitettu maksamaan            välillisen myynnin välillä voi johtaa oikeussäännösten sovelta-
korkoja, sillä se, ettei hän pysty palauttamaan vaadittua              mista koskeviin vaikeuksiin. Tämä ei kuitenkaan kantajan
pääomaa, johtuu hänellä olevista vakavista taloudellisista vai-        mukaan pidä paikkaansa. Säännösten soveltamisessa ei voi
keuksista ja hänen perhettään kohdanneista terveyttä koskevis-         syntyä enää mitään vaikeuksia.
ta ongelmista, jotka muodostavat ylivoimaisen esteen. Lisäksi
kantaja vetoaa siihen, että hänelle ei annettu tilaisuutta esittää
kantaansa ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä. Lopuksi             Lisäksi riidanalaisen asetuksen perustelut eroavat niistä, jotka
kantaja vetoaa siihen, että häntä ei missään tapauksessa               on annettu osittaisen välivaiheen tarkastelun aloittamista kos-
pidä velvoittaa maksamaan korkoja päivämäärää 10.4.2001                kevassa ilmoituksessa. Tässä on kyseessä joko muodollinen
edeltäneeltä ajanjaksolta, koska komissio oli implisiittisesti         perustelujen puuttuminen taikka tullilajin muuttamiseksi vält-
luopunut vaatimasta korkoja tältä ajanjaksolta.                        tämätön aineellinen peruste puuttuu. On harkintavallan vää-
                                                                       rinkäyttöä, että riidanalaisessa asetuksessa tehdään ero sidok-
                                                                       sissa olevan ja riippumattoman kauppaketjun taikka suorien ja
                                                                       välillisten myyntien välillä yhteisössä.
 ---pagebreak--- C 264/32                  FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                            1.11.2003
Kantaja väittää lisäksi, että riidanalaisella asetuksella rikotaan     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
asetusta N:o 384/96, koska osittainen välivaiheen tarkastelu ei
oikeuta tullien määrän muuttamiseen. Ilmoituksen mukaan
tarkastelun pitäisi rajoittua ”voimassa olevan toimenpiteen
muotoon”, mutta tähän ei olla pitäydytty. Lisäksi arvotullin
                                                                       Kantaja tarjoaa yksityisiä sairausvakuutuksia Irlannissa. Riida-
suuruus on vahvistettu täysin mielivaltaisesti. Asetuksessa
                                                                       nalaisessa päätöksessä komissio päätti olla vastustamatta ris-
N:o 384/96 ei säädetä siitä, että yli 12 vuotta vanhoja
                                                                       kintasausjärjestelmää, jonka Irlannin viranomaisten oli määrä
tutkimustuloksia saadaan käyttää. Siinä ei hyväksytä sitä, että
                                                                       toteuttaa Irlannin yksityisillä sairausvakuutusmarkkinoilla.
tukeudutaan yli viisi vuotta vanhoihin tutkimustuloksiin.
                                                                       Kantajan mukaan tämän järjestelmän seurauksena on tuen
                                                                       myöntäminen sairausvakuutusten pääasialliselle tarjoajalle eli
                                                                       Voluntary Health Insurance Boardille; tuki rahoitetaan kanta-
Lopuksi kantaja toteaa, että viimeisessä tarkastelussa ei ole          jalta perittävällä maksulla.
todettu mitään konkreettista polkumyyntiä, eikä ole selvää,
miten 27,1 prosentin tulli on laskettu.
                                                                       Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensiksi siihen, että komissio
(1) EYVL L 143, s. 1.                                                  on soveltanut virheellisesti EY 87 artiklan 1 kohtaa. Kantaja
(2) Polkumyynniltä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista       väittää, että komissio katsoi, että riskintasausjärjestelmä täyttää
    tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta
                                                                       periaatteessa EY 87 artiklan 1 kohdassa vahvistetut tuen
    1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL L 56,
    s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella N:o
                                                                       ominaisuudet. Se katsoi kuitenkin, että Voluntary Health
    1972/2002 (EYVL L 305, s. 1).                                      Insurance Boardille annetaan järjestelmässä vastike julkisen
                                                                       palvelun velvoitteista.
                                                                       Kantajan mukaan komissio sovelsi virheellisesti yhteisöjen
                                                                       tuomioistuimen oikeuskäytännössä (1) vahvistettua julkisen
                                                                       palvelun vastiketta koskevaa testiä. Kantaja väittää, että komis-
                                                                       sion yksilöimät velvoitteet ovat yksityisille sairausvakuutuksen
                                                                       tarjoajille Irlannissa asetetut vaatimukset noudattaa seuraavia
British United Provident Association Limitedin, BUPA                   periaatteita: esteetön liittymismahdollisuus, yhtenäiset maksut,
Insurance Limitedin ja BUPA Ireland Limitedin 19.8.2003                vähimmäisetuudet ja vakuutusturvan elinikäinen kesto. Näitä
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                  ei kantajan mukaan voida pitää julkisen palvelujen velvoitteena
                                                                       eikä velvoitteina, jotka perustuvat yleisiin taloudellisiin tarkoi-
                                                                       tuksiin liittyvien palvelujen tuottamiseen. Nämä velvoitteet
                            (Asia T-289/03)                            ovat pikemminkin yksityisten sairausvakuutusmarkkinoiden
                                                                       yleistä säätelyä, joka koskee kaikkia vakuutuksenantajia. Kanta-
                                                                       ja väittää lisäksi, että komissio ei tarkastellut sitä, aiheuttivatko
                           (2003/C 264/55)                             nämä velvoitteet taloudellisen rasituksen Voluntary Health
                                                                       Insurance Boardille.
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                       Kantaja väittää, että komission vaihtoehtoinen perusta riidana-
                                                                       laiselle päätökselle oli se, että riskintasausjärjestelmä olisi voitu
British United Provident Association Limited, Lontoo (Yhdisty-         hyväksyä EY 86 artiklan 2 kohdan perusteella. Kantaja väittää,
nyt kuningaskunta), BUPA Insurance Limited, Lontoo (Yhdisty-           että komissio jätti varmistamatta, että tämän artiklan mukaiset
nyt kuningaskunta) ja BUPA Ireland Limited, Dublin (Irlanti)           tuen hyväksymisen ehdot täytettiin. Kantajan mukaan kyseessä
ovat nostaneet 19.8.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen               olevat yksityiset sairausvakuutusvelvoitteet eivät ole yleisiin
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen              taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja. Kantaja väittää
komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat N. Green, QC,            lisäksi, että välttämättömyyttä ja suhteellisuutta koskevat ko-
barrister K. Bacon, asianajaja B. Amory ja barrister J. Burke.         mission väitteet perustuivat sekä perusteluvirheisiin että ilmei-
                                                                       siin tosiseikkoja koskeviin virheisiin. Kantaja väittää myös, että
                                                                       komissio ei tarkastellut sitä, vaikuttaisiko järjestelmä kaupan
                                                                       kehitykseen yhteisön edun vastaisesti.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–      kumoaa komission 13.5.2003 tekemän päätöksen
       C(2003)1322 lopullinen
                                                                       Kantaja väittää myös, että komissio teki virheen, kun se ei
                                                                       tarkastellut sitä, rikkoiko riskintasausjärjestelmä EY 82 artiklaa
–      velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden-              yhdessä EY 86 artiklan 1 kohdan, EY 43 ja EY 49 artiklan ja
       käyntikulut.                                                    neuvoston direktiivin 92/49/ETY (2) kanssa.


title: Asia T-474/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.4.2013 — Oster Weinkellerei v. SMHV — Viñedos Emiliana (Igama) (Yhteisön tavaramerkki — Väitteen kohteena olevan tavaramerkin mitättömäksi julistaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               8.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.4.2013 — Oster Weinkellerei v. SMHV — Viñedos Emiliana (Igama)
   (Asia T-474/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitteen kohteena olevan tavaramerkin mitättömäksi julistaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2013/C 164/31
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Andreas Oster Weinkellerei KG (Cochem, Saksa) (edustaja: asianajaja N. Schindler)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Pohlmann)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Viñedos Emiliana, SA (Las Condes, Santiago, Chile)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 22.6.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 637/2010-2), joka koskee Andreas Oster Weinkellerei KG:n ja Viñedos Emiliana, SA:n välistä väitemenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja ja SMHV vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 319, 29.10.2011.


title: Asia T-122/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.6.2016 – Italia v. komissio (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamista koskevan unionin tuomioistuimen tuomion noudattamatta jättäminen — Uhkasakko — Uhkasakon maksettavaksi tuomitseminen — Sääntöjenvastaisen tuen takaisinperimisessä sovellettava korkojen laskentatapa — Koronkorko)

text:
               25.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.6.2016 – Italia v. komissio
   (Asia T-122/14) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamista koskevan unionin tuomioistuimen tuomion noudattamatta jättäminen - Uhkasakko - Uhkasakon maksettavaksi tuomitseminen - Sääntöjenvastaisen tuen takaisinperimisessä sovellettava korkojen laskentatapa - Koronkorko))
   (2016/C 270/43)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato S. Fiorentino)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, G. Conte ja B. Stromsky)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuvasta kanne, jossa vaaditaan kumoamaan 6.12.2013 tehty komission päätös C(2013) 8681 final, jolla komissio on 17.11.2011 annetun tuomion komissio v. Italia (C-496/09, EU:C:2011:740) täytäntöön panemiseksi vahvistanut uhkasakon, joka Italian tasavallan on maksettava puolivuotisjaksolta 17.5.–17.11.2012, rahamäärän

      Tuomiolauselma

               1)

               Kumotaan 6.12.2013 tehty komission päätös C(2013) 8681 final.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Italian tasavallan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 102, 7.4.2014.


title: Asian C-109/05 poistaminen rekisteristä

text:
               28.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/10

         Asian C-109/05 poistaminen rekisteristä (1)

   (2006/C 22/19)

      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.10.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-109/05, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itävallan tasavalta.

      (1)  EUVL C 132, 28.5.2005.


title: Asia F-76/14: Kanne 7.8.2014 – ZZ v. komissio

text:
               3.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 388/30

         Kanne 7.8.2014 – ZZ v. komissio
   (Asia F-76/14)
   2014/C 388/38
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat asianajajat G. Suárez de Castro ja M. Orman)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota päätös olla sisällyttämättä kantajaa kilpailun EPSO/AD/248/13 varallaololuetteloon

      Vaatimukset

               —

               kantaja on sisällytettävä mainitun kilpailun varallaololuetteloon, koska kilpailun EPSO/AD/248/13 rakennusten turvallisuutta koskevan alan 1 varallaololuettelossa on yksi vapaa paikka ja koska kantajan pistemäärä 53,38 ylittää EPSO:n asettaman alarajan 51,01.

               —

               toissijaisesti kokeen d tulokset on mitätöitävä sen arvostelussa havaittujen lukuisien virheellisyyksien vuoksi, ja kokeisiin osallistuneiden järjestys on ratkaistava uudelleen muiden pistemäärien, joiden antamiseen ei liity virheellisyyksiä, perusteella

               —

               jos kanne hyväksytään, vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-134/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.6.2016 – salesforce.com v. EUIPO (SOCIAL.COM) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin SOCIAL.COM rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               8.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.6.2016 – salesforce.com v. EUIPO (SOCIAL.COM)
   (Asia T-134/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin SOCIAL.COM rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))
   (2016/C 287/26)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: salesforce.com, Inc. (San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat A. Nordemann ja M. Maier)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Fischer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 20.1.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1752/2014-4), joka koskee hakemusta sanamerkin SOCIAL.COM rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               salesforce.com, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 171, 26.5.2015.


title: Asia C-406/13: Unionin tuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtajan määräys 11.11.2014 – Euroopan komissio v. Romania

text:
               16.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/10

         Unionin tuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtajan määräys 11.11.2014 – Euroopan komissio v. Romania
   (Asia C-406/13) (1)

   (2015/C 056/13)
   Oikeudenkäyntikieli: romania
   Unionin tuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 260, 7.9.2013.


title: Asia T-81/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.3.2014 – FTI Touristik v. SMHV (BigXtra) (Yhteisön tavaramerkki  — Hakemus sanamerkin BigXtra rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi  — Ehdoton hylkäysperuste  — Erottamiskyvyn puuttuminen  — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.3.2014 – FTI Touristik v. SMHV (BigXtra)
   (Asia T-81/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin BigXtra rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2014/C 142/43
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: FTI Touristik GmbH (München, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Parr)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Pohlmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 29.11.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 2521/2011-1), joka koskee hakemusta sanamerkin BigXtra rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               FTI Touristik GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 108, 13.4.2013.