title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 22 päivänä joulukuuta 2016, asiassa E-6/16 – Fjarskipti hf. v. The Icelandic Post and Telecom Administration (Televiestintäpalvelujen tarjoaminen – direktiivi 2002/21/EY – sähköinen viestintäverkko – sähköinen viestintäpalvelu – yleinen viestintäverkko)

text:
               27.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/6

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 22 päivänä joulukuuta 2016,
   asiassa E-6/16
   Fjarskipti hf. v. The Icelandic Post and Telecom Administration
   (Televiestintäpalvelujen tarjoaminen – direktiivi 2002/21/EY – sähköinen viestintäverkko – sähköinen viestintäpalvelu – yleinen viestintäverkko)
   (2017/C 133/06)
   Asiassa E-6/16, Fjarskipti hf v. Icelandic Post and Telecom Administration, Reykjavikin käräjäoikeus (Héraðsdómur Reykjavíkur) on esittänyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 34 artiklan nojalla tuomioistuimelle PYYNNÖN, joka koskee sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 2 artiklan tulkintaa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, ja tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, on antanut 22 päivänä joulukuuta 2016 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1.

               Direktiivin 2002/21/EY 2 artiklan a kohdassa esitetyn ilmaisun ”sähköinen viestintäverkko” määritelmä on tulkittava siten, että se kattaa järjestelmän, joka sallii verkkoselaimen kautta kytketystä käyttäjän päätelaitteesta tekstiviestinä laadittujen signaalien siirtämisen internetin välityksellä televiestintäyrityksen verkkoalueella toimivaan PHP-komentosarjaan, joka vastaanottaa signaalit, käsittelee ne ja siirtää ne televiestintäyrityksen viestintäjärjestelmässä sijaitsevaan tekstiviestipalvelimeen, joka sitten siirtää ne verkossa vastaanottajan puhelinnumeroon.

               2.

               Direktiivin 2002/21/EY 2 artiklan c kohdassa esitetyn ilmaisun ”sähköinen viestintäpalvelu” määritelmä kattaa palvelun, joka koostuu ensimmäisessä kohdassa esitetyn mukaisesti viestintäverkossa tapahtuvasta signaalien siirtämisestä, riippumatta siitä, peritäänkö tällaisesta palvelusta maksu, edellyttäen, että palvelua yleensä tarjotaan korvausta vastaan.

               3.

               Direktiivin 2002/21/EY 2 artiklan d kohdassa esitetyn ilmaisun ”yleinen viestintäverkko” määritelmä on tulkittava siten, että se kattaa ensimmäisessä kohdassa esitetyn mukaisesti verkon, jota käytetään toisessa kohdassa esitetyn mukaisesti palvelujen tarjoamiseen, riippumatta siitä, tarjotaanko kyseisiä palveluita vain tietyn yrityksen tilaajille, edellyttäen, että verkkoa käytetään ainoastaan tai pääasiallisesti tällaisten julkisesti saatavilla olevien palvelujen tarjoamiseen.


title: Asia C-126/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 22.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Liettua) – Sveda UAB v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Ennakkoratkaisu — Arvonlisäverodirektiivi — Direktiivi 2006/112/EY — 168 artikla — Vähennysoikeus — Tuotantotavaroiden hankintaan ja valmistukseen sisältyvän veron vähentäminen — Virkistysreitti, joka on tarkoitettu suoraan asetettavaksi veloituksetta yleisön käyttöön — Virkistysreitin käyttö verollisten liiketoimien suorittamisvälineenä)

text:
               14.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 22.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Liettua) – Sveda UAB v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Asia C-126/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisu - Arvonlisäverodirektiivi - Direktiivi 2006/112/EY - 168 artikla - Vähennysoikeus - Tuotantotavaroiden hankintaan ja valmistukseen sisältyvän veron vähentäminen - Virkistysreitti, joka on tarkoitettu suoraan asetettavaksi veloituksetta yleisön käyttöön - Virkistysreitin käyttö verollisten liiketoimien suorittamisvälineenä))
   (2015/C 414/04)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Sveda UAB

      Vastapuoli: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Muu osapuoli: Klaipėdos apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 168 artiklaa on tulkittava siten, että verovelvollisella on pääasian kaltaisissa olosuhteissa oikeus sen perusteella vähentää arvonlisävero, jonka verovelvollinen on maksanut suunnittelemaansa maaseutu- ja virkistysmatkailuun liittyvää liiketoimintaa varten hankkimistaan tai valmistamistaan tuotantotavaroista, jotka on yhtäältä tarkoitettu suoraan asetettavaksi veloituksetta yleisön käyttöön ja joiden avulla voidaan toisaalta suorittaa verollisia liiketoimia, jos aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa toteutettuihin liiketoimiin liittyvien menojen ja yhden tai useamman myöhemmässä vaihdannan vaiheessa toteutetun vähennykseen oikeuttavan liiketoimen tai verovelvollisen koko liiketoiminnan välillä on osoitettu olevan suora ja välitön yhteys, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on selvitettävä objektiivisten seikkojen perusteella.

      (1)  EUVL C 175, 10.6.2014.


title: Asia T-265/16: Kanne 27.5.2016 – Puratos ym. v. komissio

text:
               1.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/33

         Kanne 27.5.2016 – Puratos ym. v. komissio
   (Asia T-265/16)
   (2016/C 279/47)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Puratos (Dilbeek, Belgia), Delta Light (Wevelgem, Belgia) ja Ontex (Buggenhout, Belgia) (edustajat: asianajajat H. Gilliams ja J. Bocken)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Belgian kuningaskunnan liian suurten voittojen vapautuksiin soveltamasta valtiontukiohjelmasta SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) 11.1.2016 annetun komission päätöksen

               —

               vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2–4 artiklan

               —

               joka tapauksessa kumoamaan kyseisen päätöksen 2–4 artiklan siltä osin kuin näissä artikloissa (a) vaaditaan tuki perittäväksi takaisin muilta yksiköiltä kuin niiltä, joille on osoitettu päätöksessä kuvatun kaltainen ”liian suuria voittoja koskeva veropäätös”, sekä (b) vaaditaan perittäväksi takaisin tuensaajan säästöjä vastaava määrä ilman, että Belgia voi ottaa huomioon toisen veroviranomaisen suorittamaa mukautusta ylöspäin

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäisessä kanneperusteessa vedotaan ilmeiseen arviointivirheeseen, toimivaltuuksien ylittämiseen ja riittävien perustelujen puuttumiseen siltä osin kuin Belgian kuningaskunnan liian suurten voittojen vapautuksiin soveltamasta valtiontukiohjelmasta SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) 11.1.2016 annetun komission päätöksen mukaan tukiohjelma on olemassa.

               2.

               Toisessa kanneperusteessa vedotaan SEUT 107 artiklan rikkomiseen, perusteluvelvollisuuden rikkomiseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä luonnehditaan väitetty ohjelma valikoivaksi toimenpiteeksi.

               3.

               Kolmannessa kanneperusteessa vedotaan SEUT 107 artiklan rikkomiseen, perusteluvelvollisuuden rikkomiseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä todetaan väitetyllä ohjelmalla myönnettävän etu.

               4.

               Neljännessä kanneperusteessa vedotaan SEUT 107 artiklan rikkomiseen, perustellun luottamuksen loukkaamiseen, ilmeiseen arviointivirheeseen, toimivaltuuksien ylittämiseen ja riittävien perustelujen puuttumiseen siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä määrätään Belgia perimään tuki takaisin.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 19 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa C-224/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – EY:n perustamissopimuksen 6 artikla (josta on muutettuna tullut EY 12 artikla) – Tieliikennelakia rikkovien erilainen kohtelu siitä riippuen, missä ajoneuvo on rekisteröity – Suhteellisuus)

text:
C 118/12                    FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              18.5.2002
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   3)     Kuudennen direktiivin 77/388/ETY 2 artiklan 1 kohtaa on
                                                                                tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen
                                                                                urheiluyhdistyksen jäsenten maksamat vuosittaiset jäsenmaksut
                               (viides jaosto)                                      voivat olla vastike yhdistyksen tarjoamista palveluista, vaikka
                                                                                sellaisten jäsenten, jotka eivät käytä lainkaan tai säännöllisesti
                                                                                yhteisön urheilutiloja ja -laitteita, velvollisuutena on kuitenkin
                    21 päivänä maaliskuuta 2002
                                                                                maksaa vuosittainen jäsenmaksu.
asiassa C-174/00 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
ennakkoratkaisupyyntö), Kennemer Golf & Country Club                         (1) EYVL C 192, 8.7.2000.
            vastaan Staatssecretaris van Financiën (1)
(Kuudes arvonlisäverodirektiivi – 13 artiklan A kohdan
1 alakohdan m alakohta – Verosta vapautetut liiketoimet –
Urheiluun liittyvät palvelujen suoritukset – Voittoa tavoitte-
                             lematon yhteisö)
                             (2002/C 118/17)                                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                                     (kuudes jaosto)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                                 19 päivänä maaliskuuta 2002
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                             asiassa C-224/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Italian tasavalta (1)
Asiassa C-174/00, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alanko-
maat) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomiois-
tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois-               (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – EY:n
tuimessa vireillä olevassa asiassa Kennemer Golf & Country                   perustamissopimuksen 6 artikla (josta on muutettuna tullut
Club ja Staatssecretaris van Financiën ennakkoratkaisun jäsen-               EY 12 artikla) – Tieliikennelakia rikkovien erilainen kohtelu
valtioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamises-                  siitä riippuen, missä ajoneuvo on rekisteröity – Suhteelli-
ta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen mää-                                                      suus)
räytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun
kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145,
s. 1) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan m alakohdan                                                       (2002/C 118/18)
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann (esittelevä                                            (Oikeudenkäyntikieli: italia)
tuomari) sekä tuomarit S. von Bahr ja C. W. A. Timmermans,
julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hew-
lett, on antanut 21.3.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on                  (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
seuraava:                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
1)     Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista-
       misesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
       määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun               Asiassa C-224/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
       kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145,               nään C. O’Reilly ja G. Bisogni) vastaan Italian tasavalta
       s. 1) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan m alakohtaa on                 (asiamiehenään U. Leanza, avustajanaan O. Fiumara), jossa
       tulkittava siten, että yhteisön luokitteleminen voittoa tavoittele-   kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian
       mattomaksi on tehtävä ottamalla huomioon sen toiminta                 tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 6 ar-
       kokonaisuudessaan.                                                    tiklan (josta muutettuna on tullut EY 12 artikla) mukaisia
                                                                             velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa lainsäädännön
2)     Kuudennen direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan                 (Italian tieliikennelain 207 §), jonka mukaan lakia rikkovia
       1 alakohdan m alakohtaa on tulkittava siten, että yhteisö             kohdellaan eri tavalla ja suhteellisuusperiaatteen vastaisesti
       voidaan luokitella voittoa tavoittelemattomaksi, vaikka se            siitä riippuen, missä ajoneuvo on rekisteröity, yhteisöjen
       tavoittelisi järjestelmällisesti ylijäämää, jonka se myöhemmin        tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
       käyttää palvelujensa suorittamiseen. Kuudennen direktiivin 77/        puheenjohtaja F. Macken sekä tuomarit N. Colneric, R. Schint-
       388/ETY 13 artiklan A kohdan 2 alakohdan a alakohdan                  gen, V. Skouris (esittelevä tuomari) ja J. N. Cunha Rodrigues,
       ensimmäisessä luetelmakohdassa olevan valinnaisen ehdon               julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut
       ensimmäistä osaa on tulkittava samalla tavalla.                       19.3.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- 18.5.2002                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                 C 118/13
1)     Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen        toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias,
       6 artiklan (josta muutettuna on tullut EY 12 artikla) mukaisia        jaostojen puheenjohtajat P. Jann, F. Macken ja N. Colneric
       velvoitteitaan, koska se on tieliikennelain 207 §:ssä pitänyt         sekä tuomarit A. La Pergola, J.-P. Puissochet, M. Wathelet,
       voimassa erilaisen ja suhteellisuusperiaatteen vastaisen kohtelun     R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja V. Skouris, julkisasiamies:
       lakia rikkovien välillä siitä riippuen, missä ajoneuvo on             S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on antanut 19.2.2002 tuomion,
       rekisteröity.                                                         jonka tuomiolauselma on seuraava:
2)     Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.        Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksi-
                                                                             tyisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoite-
                                                                             tun yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Tanskan
(1) EYVL C 247, 26.8.2000.
                                                                             kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin
                                                                             yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen
                                                                             ja pöytäkirjaan 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä sopimuksella,
                                                                             5 artiklan 1 kohdan määräystä, joka koskee erityistä toimivaltaa
                                                                             sopimusta koskevissa asioissa, ei sovelleta kansallisessa tuomioistui-
                                                                             messa vireillä olevassa asiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa,
                                                                             jossa ei ole mahdollista määritellä paikkakuntaa, jossa kanteessa
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   tarkoitettu velvoite on täytetty tai täytettävä, koska riidanalainen
                                                                             sopimusvelvoite on pidättäytymisvelvoite, jota sovelletaan ilman
                                                                             maantieteellisiä rajoituksia ja jolle on tyypillistä se, että se on täytetty
                     19 päivänä helmikuuta 2002                              tai oli täytettävä useilla paikkakunnilla; tällaisessa tapauksessa
                                                                             toimivaltaisuus voidaan ratkaista ainoastaan soveltamalla Brysselin
asiassa C-256/00 (Cour d’appel de Bruxellesin esittämä                       yleissopimuksen 2 artiklan 1 kappaleessa määrättyä toimivaltaisuut-
ennakkoratkaisupyyntö), Besix SA vastaan Wasserreini-                        ta koskevaa yleistä arviointiperustetta.
gungsbau Alfred Kretzschmar GmbH & Co. KG (WABAG)
ja Planungs- und Forschungsgesellschaft Dipl. Ing.
                                                                             (1) EYVL C 233, 12.8.2000.
         W. Kretzschmar GmbH & Co. KG (Plafog) (1)
(Brysselin yleissopimus – 5 artiklan 1 kohta – Toimivalta
sopimusta koskevassa asiassa – Paikkakunta, jossa velvoite
on täytetty tai täytettävä – Pidättäytymisvelvoite, jota sovel-
letaan ilman maantieteellisiä rajoituksia – Kahden yhtiön
sitoumus olla hankkimatta muita yhteistyökumppaneita
     julkisen hankinnan osalta – 2 artiklan soveltaminen)                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
                            (2002/C 118/19)
                                                                                21 päivänä maaliskuuta 2002
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                             asiassa C-276/00 (High Court of Justice (England & Wales),
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen             Queen’s Bench Divisionin (Crown Office) esittämä ennak-
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                       koratkaisupyyntö), Commissioners of Customs & Excise
                                                                                vastaan Zoological Society of London (1)
Asiassa C-256/00, jonka Cour d’appel de Bruxelles (Belgia) on                (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – 13 artiklan A kohdan
saattanut yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi tuomiois-                 2 alakohdan a alakohdan toinen luetelmakohta – Verosta
tuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityis-                 vapautetut liiketoimet – Yhteisöt, joiden johdossa ja hallin-
oikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoi-               nossa toimivat henkilöt toimivat vapaaehtoisuusperiaatteel-
tetun yleissopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen tuomioistui-                                                    la)
messa 3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn pöytäkirjan nojalla
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-                                          (2002/C 118/20)
vassa asiassa Besix SA ja Wasserreinigungsbau Alfred Kretzsch-
mar GmbH & Co. KG (WABAG) ja Planungs- und Forschungs-
gesellschaft Dipl. Ing. W. Kretzschmar GmbH & Co. KG (Plafog)                                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
ennakkoratkaisun edellä mainitun 27 päivänä syyskuuta 1968
allekirjoitetun yleissopimuksen (EYVL 1972, L 299, s. 32)                    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
5 artiklan 1 kohdan tulkinnasta, sellaisena kuin yleissopimus                              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-
Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan
liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 9 päi-
vänä lokakuuta 1978 tehdyllä sopimuksella (EYVL L 304, s. 1;                 Asiassa C-267/00, jonka High Court of Justice (England &
yleissopimus muutoksineen, s. 77), yhteisöjen tuomioistuin,                  Wales), Queen’s Bench Division (Crown Office) (Yhdistynyt


title: Asia T-40/02: Banca di Roman 21.2.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
4.5.2002                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 109/59
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               asianajajat Franco Gallo ja Gabriele Escalar.
1)   kumoaa 11.12.2001 tehdyn komission päätöksen, koska
     se on tehty olennaisia muotomääräyksiä rikkoen, koska               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
     se on perusteeton ja/tai koska sen perustelut ovat puut-
     teelliset ja/tai ristiriitaiset EY 253 artiklan ja EY 87 ja
                                                                         –     kumoaa 11.12.2001 tehdyn Euroopan yhteisöjen komis-
     77 artiklan sekä neuvoston asetuksen N:o 659/1999
                                                                               sion päätöksen
     vastaisesti
                                                                         –     toissijaisesti kumoaa kokonaisuudessaan tai osittain ky-
2)   toissijaisesti kumoaa kokonaisuudessaan tai osittain ky-
     seisen päätöksen EY 230 artiklan toisen kohdan nojalla                    seisen päätöksen siltä osin kuin siinä velvoitetaan Italia
                                                                               antamaan kaikki tarpeelliset säännökset ja määräykset,
     EY 87 artiklan 1 kohdan tai vaihtoehtoisesti EY 87 artik-
                                                                               jotta tukea saaneet palauttavat saamansa tuen
     lan 3 kohdan b tai c alakohdan rikkomisen tai virheellisen
     soveltamisen vuoksi
                                                                         –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
3)   lisäksi toissijaisesti siinä tapauksessa, että ensimmäisen
     oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että 23.12.1998 anne-
     tun lain nro 461 ja 17.5.1999 annetun asetuksen
     nro 153, jota nyt riitautettu päätös koskee, säännöksillä
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     on perustettu yhteismarkkinoille soveltumaton valtiontu-
     kijärjestelmä, ja edellyttää tällä perusteella, että yksittäiset
     tuen saajat palauttavat saamansa tuen asetuksen
     N:o 659/1999 14 artiklassa tarkoitetulla tavalla, estää             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
     kuitenkin sen, että komission päätöksellä olisi taannehti-          kuin asiassa T-36/02, ABI vastaan komissio.
     via vaikutuksia kumoamalla kyseisen päätöksen sen vuok-
     si, ettei komissio ole suorittanut asianmukaista tutkintaa
     ja/tai esittänyt riittäviä perusteluja tai siksi, että se on
     loukannut luottamuksensuojan periaatetta ja/tai suhteelli-
     suusperiaatetta ja/tai oikeusvarmuuden periaatetta.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Mediocredito Centrale S.p.a:n 21.2.2002 Euroopan yhtei-
                                                                                söjen komissiota vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa T-36/02, ABI vastaan komissio.                                                         (Asia T-41/02)
                                                                                (2002/C 109/114)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Banca di Roman 21.2.2002 Euroopan yhteisöjen komissio-
                   ta vastaan nostama kanne                              Mediocredito Centrale S.p.a. on nostanut 21.2.2002 Euroopan
                                                                         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                         teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
                            (Asia T-40/02)                               jina ovat asianajajat Franco Gallo ja Gabriele Escalar.
                         (2002/C 109/113)
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                       –     kumoaa 11.12.2001 tehdyn Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                               sion päätöksen
                                                                         –     toissijaisesti kumoaa kokonaisuudessaan tai osittain ky-
Banca di Roma on nostanut 21.2.2002 Euroopan yhteisöjen                        seisen päätöksen siltä osin kuin siinä velvoitetaan Italia
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-                       antamaan kaikki tarpeelliset säännökset ja määräykset,
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat                    jotta tukea saaneet palauttavat saamansa tuen


title: Euroopan parlamentin 16.5.1997 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia C-189/97)

text:
N:o C 212/18         | FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       12.7.97
maisen oikeusasteen tuomioistuimen 18.3.1997 antamasta               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
tuomiosta asiassa T-35/96 , L. B. Rasmussen vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio. Valittajan edustajana on               — kumoaa Euroopan yhteisön ja Mauritanian islamilai
asianajaja Carlo Revoldini, Luxemburg, ja prosessiosoite
                                                                          sen tasavallan välistä yhteistyötä merikalastuksen
Luxemburgissa asianajotoimisto Revoldini, 180 route de                    alalla koskevan sopimuksen tekemisestä ja sen sovelta
Longwy.
                                                                          missäännöistä 24 päivänä helmikuuta 1997 annetun
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            neuvoston asetuksen ( EY) N:o 408/97 (');
— kumoaa asiassa T-35/97 H 18.3.1997 annetun ensim
    mäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion kokonai
                                                                     — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
    suudessaan oikeudenkäyntikuluja koskeva määräys
    mukaan lukien,                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    ja
                                                                     — EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan rikkominen :
— kumoaa, kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui                     Neuvosto ei ole voinut tehdä sopimusta Mauritanian
    men olisi pitänyt kumota,                                             kanssa pyytämättä ja saamatta Euroopan parlamentin
                                                                          puoltavaa lausuntoa EY:n perustamissopimuksen
    — komission päätöksen, jolla peruutettiin avointa toi                228 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti .
         mea koskeva ilmoitusmenettely KOM/1 16/94                        Tällä sopimuksella on nimittäin huomionarvoisia vai
         Ja
                                                                          kutuksia talousarvioon siksi, että yksinomaan Mauri
                                                                          tanialle tarkoitettu taloudellinen korvaus vastaa yli
    — komission päätöksen, jolla päätettiin varata toimi,                 20:tä prosenttia kullekin varainhoitovuodelle tähän
         jota ilmoitus avoimesta toimesta koski, uusien                   mennessä myönnetyistä budjettikohdan B 7-8 0 0
         jäsenvaltioiden kansalaisille ja jolla julkaistiin               (" kalastusta koskevat kansainväliset sopimukset ")
         ilmoitus avoimesta kilpailusta KOM/A/929 (yksi                  määrärahoista .
         kön V/F/3 päällikkö ),
ja velvoittaa                                                        — Olennaisen menettelymääräyksen rikkominen ( perusta
                                                                          missopimuksen vastainen kuulemismenettely ja komis
— komission korvaamaan henkisistä kärsimyksistä aiheu                    sion ehdottaman oikeudellisen perustan muuttamista
    tuneen aineettoman vahingon                                           koskevien perustelujen puuttuminen ).
    sekä
                                                                     (') EYVL N:o L 62, 4.3.1997, s . 1 .
— valituksen vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntiku
    lut tässä oikeusasteessa .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Henkilöstösääntöjen 4, 5 , 7, 25 , 27, 29 ja 45 artiklan rik
kominen sekä taannehtivuuskiellon ja huolenpitovelvoit              Tribunal de première instance de Namurin 14.5.1997 teke
teen loukkaaminen sekä harkintavallan väärinkäyttö sen               mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asi
vuoksi, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois           assa Christelle Deliège vastaan ASBL Ligue francophone
tuin on virheellisesti ja puutteellisesti perustellut valituksen     de judo et disciplines associées, ASBL Ligue belge de judo
kohteena olevan tuomion ja jättänyt vastaamatta asian                                     j a François Pacquée
osaisten väitteisiin .                                                                        ( Asia C-191 /97 )
(M EYVL N:o C 131 , 26.4.1997, s . 14 .                                                         ( 97/C 212/33 )
                                                                     Tribunal de première instance de Namur pyytää 14.5.1997
                                                                     tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
                                                                     20.5.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan yhteisöjen
    Euroopan parlamentin 16.5.1997 Euroopan unionin                  tuomioistuimelta asiassa Christelle Deliège vastaan ASBL
              neuvostoa vastaan nostama kanne                        Ligue francophone de judo et disciplines associées, ASBL
                        ( Asia C-l 89/97 )                           Ligue beige de judo ja Francois Pacquée ennakkoratkaisua
                                                                     seuraavaan kysymykseen:
                          ( 97/C 212/32 )
Euroopan parlamentti on nostanut 16.5.1997 Euroopan                  Onko Rooman sopimuksen ja erityisesti sen 59, 85 ja
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin                 86 artiklan vastaista se, että ammattiurheilijalta, puoliam
neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli             mattilaiselta tai tällaiseksi pyrkivältä henkilöltä edellyte
nen neuvonantaja Gregorio Garzón Clariana, oikeudellisen             tään, että tällaisella henkilöllä on liittonsa lupa, jotta hän
yksikön jaostopäällikkö Ch. Pennera ja saman yksikön vir            voisi osallistua kansainväliseen kilpailuun, johon kansalli
kamies H. Krück, ja prosessiosoite Luxemburgissa on                  set joukkueet eivät osallistu ?
Euroopan parlamentti, posti- ja rekisteröintipalvelut, Bäti
ment Tour.


title: Asia T-266/04: Espanjan kuningaskunnan 1.7.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/36

         Espanjan kuningaskunnan 1.7.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-266/04)
   (2004/C 217/65)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Espanjan kuningaskunta, prosessiosoite Espanjan suurlähetystö Luxemburgissa, 4—6 Boulevard Emmanuel Servais, on nostanut 1.7.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on letrado en ejercicio Fernando Díez Moreno.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission 29.4.2004 tekemän päätöksen, jolla Espanjan osalta on jätetty yhteisörahoituksen ulkopuolelle hedelmien ja vihannesten vetämistä markkinoilta koskeva määrä (5 253 604 euroa) ja yhteisörahoituksen ulkopuolelle peltokasvien alalla ja karjasta maksettavat palkkiot, lukuun ottamatta Riojan alueella peltokasvien osalta markkinointivuonna 2000/2001 maksettua määrää (1 659 053 euroa)

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Riidanalainen päätös sisältää kantajan osalta neljä kohtaa, jotka koskevat yhteisörahoituksen ulkopuolelle jättämistä: a) rahallinen korvaus hedelmien ja vihannesten vetämisestä markkinoilta b) sitruunoiden jalostustuki, c) interventiovarastoista peräisin olevat elintarvikkeet, jotka on tarkoitettu vähävaraisille henkilöille ja d) peltokasvien ja karjan osalta maksettavat palkkiot. Käsiteltävänä oleva kanne koskee ainoastaan sitä, että yhteisörahoituksen ulkopuolelle on jätetty rahallinen korvaus, joka liittyy hedelmien ja vihannesten vetämiseen markkinoilta (5 253 601 euroa sillä perusteella, että valvonta on ollut puutteellista Murciassa ja Valenciassa), ja sellaista yhteisörahoituksen ulkopuolelle jättämistä, jota sovelletaan peltokasvien ja karjan osalta maksettaviin palkkioihin, lukuun ottamatta määrää, joka vastaa peltokasvien osalta Riojan alueella markkinointivuonna 2000/2001 maksettua määrää, joten se määrä, joka kyseisellä alalla on kantajan mukaan jätetty epäasianmukaisesti yhteisörahoituksen ulkopuolelle, on 1 659 053 euroa.
   Espanja vetoaa väitteidensä tueksi seuraaviin oikeudellisiin perusteisiin:

               —

               Hedelmien ja vihannesten vetämisestä markkinoilta maksettava rahallinen korvaus
               Espanja toteaa tältä osin, että vaikka Espanjan viranomaiset eivät väärinkäsityksen seurauksena tarkastaneet 100:aa prosenttia markkinoilta vedetyistä tuotteista, ne toteuttivat menettelyn korjaamiseksi tarvittavat toimenpiteet heti sen jälkeen, kun yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin oli ilmoittanut niille virheestä. Espanjan mukaan ei ole johdonmukaista, että sille määrätään seuraamuksia lainsäädännön virheellisestä tulkinnasta, joka on oikaistu heti kun asiasta on ilmoitettu, ottaen huomioon ensinnäkin sen, että Espanjan viranomaiset toimivat huolellisesti selvittäessään tilintarkastustuomioistuimen toteamaa ongelmaa, ja toiseksi sen, että suureen prosenttiosuuteen kyseisistä tuotteista toteutettiin paikan päällä suoritettavia tarkastuksia säännöllisten tarkastusten lisäksi.

               —

               Peltokasvien ja karjan osalta maksettavat palkkiot
               Espanja toteaa tältä osin, että asetuksen N:o 1258/99 7 artiklan 4 kohdan mukaan, luettuna yhdessä asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan kanssa, kaikki Baskimaan menot, jotka koskevat markkinointivuosia 1998/1999 ja 1999/2000, olisi pitänyt jättää rahoituskorjauksen ulkopuolelle, koska niihin liittyvät maksut oli suoritettu ennen 31.1.1999 ja 31.1.2000. Sama koskee Riojaa.
               Toiseksi ei myöskään vaikuta selvältä, että asetuksen N:o 1663/95 8 artiklan mukainen ilmoitusvelvollisuus olisi karjan osalta maksettujen palkkioiden osalta täytetty.
               Espanjan mukaan karjan osalta maksetut palkkiot vuosien 1998, 1999 ja 2000 osalta oli jo tarkastettu ja hyväksytty tarkastuksessa 2000/2011. Sellaisten hakemusten osalta, jotka Baskimaan osalta oli esitetty vuosille 1998, 1999 ja 2000 ja Riojan osalta vuosille 1998 ja 2000, komissio sovelsi rahoituskorjausta ottamatta huomioon sitä, että kun edellä mainittua tarkastusta suoritettiin, sen virkamiehet olivat todenneet, ettei minkäänlainen rahoituskorjaus ollut tarpeen edellä mainittujen hakemusten osalta. Näin ollen se tavoite, joka tarkastuksella 2000/2011 nyt on, on käynnistää uudelleen jo päätetty tutkimus, jolloin uusi ryhmä EMOTR:n virkamiehiä käsittelee samat hakemukset vuosilta 1998—2000, jotka on jo käsitelty, ja jopa käsittelevät samaa seuraamusten määräämistä koskevaa seikkaa mutta tekevät toisensuuntaisia päätelmiä sen osalta, kuinka laajaa yhteisörahoituksen ulkopuolelle jättämisen pitäisi olla.


title: Asia T-498/09 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.9.2010 — Kerstens v. komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2005 ylennyskierros — Etusijapisteiden myöntäminen — Todistustaakka — Puolustautumisoikeudet — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.9.2010 — Kerstens v. komissio
   (Asia T-498/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2005 ylennyskierros - Etusijapisteiden myöntäminen - Todistustaakka - Puolustautumisoikeudet - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)
   2010/C 317/59
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Petrus Kerstens (Overijse, Belgia) (edustaja: asianajaja C. Mourato)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja G. Berscheid, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, joka on tehty Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-102/07, Kerstens vastaan komissio, 29.9.2009 antamasta tuomiosta (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) ja jossa vaaditaan mainitun tuomion kumoamista

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Petrus Kerstens vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 51, 27.2.2010.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 16 päivänä toukokuuta 2000 asiassa C-87/99 (Tribunal administratifin (Luxemburg) esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Patrick Zurstrassen vastaan Administration des contributions directes (EY:n perustamissopimuksen 48 artikla (josta on muutettuna tullut EY 39 artikla) – Tasa-arvoinen kohtelu – Tulovero – Erillään asuvat puolisot – Aviopuolisoiden yhteisverotus)

text:
C 233/4                   FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            12.8.2000
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                   16 päivänä toukokuuta 2000                                                          (kuudes jaosto)
asiassa C-87/99 (Tribunal administratifin (Luxemburg)                                          18 päivänä toukokuuta 2000
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Patrick Zurstrassen
    vastaan Administration des contributions directes (1)
                                                                            asiassa C-107/97 (Tribunal de grande instance de Grassen
                                                                            esittämä ennakkoratkaisupyyntö), rikosoikeudenkäynti
(EY:n perustamissopimuksen 48 artikla (josta on muutettu-                   Max Rombia vastaan (1), jossa Arkopharma SA:ta vaadi-
na tullut EY 39 artikla) – Tasa-arvoinen kohtelu – Tulovero                               taan siviilioikeudelliseen vastuuseen
 – Erillään asuvat puolisot – Aviopuolisoiden yhteisverotus)
                                                                            (Ravintolisävalmisteet – Direktiivi 89/398/ETY – Direktii-
                           (2000/C 233/07)                                  vin täytäntöönpano – Edellytykset – Aikaisemman kansalli-
                                                                            sen lainsäädännön voimassa pysyttäminen – Lisäaine –
                                                                                L-karnitiini)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (2000/C 233/08)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa C-87/99, jonka Tribunal administratif (Luxemburg) on
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on                  (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-
reillä olevassa asiassa Patrick Zurstrassen vastaan Administra-             Asiassa C-107/97, jonka Tribunal de grande instance de Grasse
tion des contributions directes ennakkoratkaisun EY:n perusta-              (Ranska) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
missopimuksen 48 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 39                 (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistu-
artikla) ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön                 imen käsiteltäväksi saadakseen ensin mainitussa tuomioistu-
alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston ase-                   imessa vireillä olevassa rikosasiassa, jossa vastaajana on Max
tuksen (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, s. 2) 1 artiklan                      Rombi, Arkopharma SA, jota vaaditaan siviilioikeudelliseen
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:                vastuuseen, Union fédérale des consommateurs Que choisir?:n
kolmannen ja kuudennen jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho                 ja Organisation générale des consommateurs (Orgeco), Union
de Almeida, joka hoitaa presidentin tehtäviä, jaostojen puheen-             départementale 06:n osallistuessa asian käsittelyyn, ennakko-
johtajat D. A. O. Edward, L. Sevón ja R. Schintgen sekä tuoma-             ratkaisun erityisravinnoksi tarkoitettuja elintarvikkeita koske-
rit P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, G. Hirsch, H. Ragnemalm,                  van jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 3 päivänä
M. Wathelet (esittelevä tuomari), V. Skouris ja F. Macken, julki-           toukokuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/398/ETY
sasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovir-           (EYVL L 186, s. 27) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
kamies D. Louterman-Hubeau, on antanut 16.5.2000 tuo-                       (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: R. Schintgen, toisen
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                     jaoston puheenjohtaja, joka hoitaa kuudennen jaoston puheen-
                                                                            johtajan tehtäviä, sekä tuomarit G. Hirsch (esittelevä tuomari)
                                                                            ja H. Ragnemalm, julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja: joh-
Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan yhteisverotuksen soveltami-          tava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut
nen tuloverotuksessa aviopuolisoihin, jotka eivät ole tosiasiallisesti      18.5.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
eivätkä tuomioistuimen päätöksellä päättäneet yhteiselämäänsä,
edellyttää, että kumpikin puoliso asuu kyseisen valtion alueella, ja
jonka mukaan tämä veroetu evätään maassa asuvalta työntekijältä,            1)    Erityisravinnoksi tarkoitettuja elintarvikkeita koskevan jäsenval-
joka saa tästä valtiosta lähes kaikki kotitaloutensa ansiotulot ja jonka          tioiden lainsäädännön lähentämisestä 3 päivänä toukokuuta
puoliso asuu toisessa jäsenvaltiossa, on EY:n perustamissopimuksen                1989 annetun neuvoston direktiivin 89/398/ETY 1 artiklan
48 artiklan 2 kohdan (josta on muutettuna tullut EY 39 artiklan                   2 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan
2 kohta) ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella              kaltaiset ravintolisävalmisteet, jotka sisältävät L-karnitiinia
15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen                             huomattavia määriä ja joita markkinoidaan ilmoittamalla, että
N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohdan vastainen.                                        niillä on erityisiä ravintolisävalmisteet, jotka sisältävät
                                                                                L-karnitiinia huomattavia määriä ja joita markkinoidaan
                                                                                ilmoittamalla, että niillä on erityisiä ravitsemuksellisia tarko-
                                                                                ituksia, kuuluvat direktiivin soveltamisalaan niin kauan kuin
(1) EYVL C 160, 5.6.1999.                                                         kansallinen tuomioistuin ei ole todennut, että ravintolisäval-
                                                                                misteet eivät täytä valmistajan ilmoittamia ravitsemuksellisia
                                                                                tarkoituksia tai että ne eivät tyydytä mainitun direktiivin 1
                                                                                artiklan 2 kohdan b alakohdan i ja ii alakohdassa tarkoitettujen
                                                                                käyttäjäluokkien ravinnollisia erityistarpeita.


title: Asia C-221/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Saksa) on esittänyt 11.5.2011 — Leyla Ecem Demirkan v. Saksan liittotasavalta

text:
               6.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Saksa) on esittänyt 11.5.2011 — Leyla Ecem Demirkan v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-221/11)
   2011/C 232/25
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Leyla Ecem Demirkan

      Vastapuoli: Saksan liittotasavalta

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kuuluuko Euroopan talousyhteisön ja Turkin välillä 23.11.1970 tehdyn assosiaatiosopimuksen lisäpöytäkirjan (1) 41 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun palvelujen tarjoamisen vapauden alaan myös passiivinen palvelujen tarjoamisen vapaus?

               2)

               Siinä tapauksessa, että kysymykseen 1 vastaan myöntävästi: ulottuuko passiivisen palvelujen tarjoamisen vapauden assosiaatio-oikeuteen perustuva suoja lisäpöytäkirjan 41 artiklan 1 kohdan nojalla myös Turkin kansalaiseen, joka — kuten valittaja — haluaa saapua Saksan liittotasavaltaan mutta ei sen vuoksi, että hän vastaanottaisi siellä tietyn palvelun, vaan vieraillakseen sukulaisten luona enintään kolmen kuukauden ajan, ja vetoaa pelkästään palvelujen vastaanottamisen mahdollisuuteen Saksassa?

      (1)  EYVL 1972, L 293, s. 4.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 24 päivänä huhtikuuta 2001 asiassa T-159/98, Ivan Torre ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Kilpailu – Kokeiden järjestämisessä tapahtunut sääntöjenvastaisuus, joka on voinut vääristää lopputulosta – Oikeussuojaintressi)

text:
C 227/16                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      11.8.2001
                                             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                24 päivänä huhtikuuta 2001
                  24 päivänä huhtikuuta 2001
                                                                       asiassa T-37/99, Ugo Miranda vastaan Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissio (1)
asiassa T-159/98, Ivan Torre ym. vastaan Euroopan yhtei-
                        söjen komissio (1)                             (Henkilöstö – Uudelleenasettautumiskorvaus – Kotipaikan
                                                                                käsite)
(Henkilöstö – Kilpailu – Kokeiden järjestämisessä tapahtu-                                      (2001/C 227/30)
nut sääntöjenvastaisuus, joka on voinut vääristää lopputu-
                   losta – Oikeussuojaintressi)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                       Asiassa T-37/99, Ugo Miranda, Euroopan yhteisöjen komis-
                         (2001/C 227/29)
                                                                       sion virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajaja
                                                                       L. Radicati di Brozolo, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                       (asiamiehinään: G. Valsesia ja A. Dal Ferro), jossa kantaja vaatii,
                                                                       että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa 7.5.1998
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      tehdyn komission päätöksen, joka koskee kantajalle Euroopan
                                                                       yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien sääntöjen liitteessä VII
                                                                       olevan 6 artiklan nojalla suoritetun uudelleenasettautumiskor-
Asiassa T-159/98, Ivan Torre, kotipaikka Bryssel, Donatella            vauksen palautusta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
Ineichen, kotipaikka Bryssel, Alessandro Cavallaro, kotipaikka         mioistuin (yhden tuomarin kokoonpano: tuomari P. Mengoz-
Rooma, edustajanaan asianajaja M.-A. Lucas, prosessiosoite             zi), kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González, on
Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-             24.4.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
miehinään J. Currall ja C. Berardis-Kayser), jossa kantajat            raava:
vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumo-
amaan kilpailun EUR/A/123 valintalautakunnan päätökset,                1)    Kanne hylätään.
joilla kantajille on annettu karsiutumiseen johtava arvosana           2)    Kukin osapuoli korvaa omat oikeudenkäyntikulunsa.
ensimmäisestä esivalintakokeesta, sekä saman kilpailun myö-
hemmät toimenpiteet sikäli kuin se on tarpeen kantajien
oikeusaseman palauttamiseksi, ensimmäisen oikeusasteen tuo-            (1) EYVL C 121, 1.5.1999.
mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
puheenjohtaja P. Mengozzi sekä tuomarit V. Tiili ja
R. M. Moura Ramos, kirjaaja: hallintovirkamies G. Herzig,
on 24.4.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:                                                                    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
1)    Lausunnon antaminen I. Torren ja A. Cavallaron kanteista                           28 päivänä maaliskuuta 2001
      raukeaa.
                                                                       asiassa T-144/99, Institut des mandataires agréés près
2)    D. Ineichenin kanne hylätään.                                    l’Office européen des brevets vastaan Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissio (1)
3)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.            (Kilpailu – EY:n perustamissopimuksen 85 artikla (josta on
                                                                       tullut EY 81 artikla) – Ammatilliset menettelysäännöt –
                                                                          Vertailevan mainonnan kielto – Palvelujen tarjoaminen)
                                                                                (2001/C 227/31)
(1) EYVL C 378, 5.12.1998.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       Asiassa T-144/99, Institut des mandataires agréés près l’Office
                                                                       européen des brevets, kotipaikka München (Saksa), edustaji-


title: Asia C-473/11: Kanne 16.9.2011 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/13

         Kanne 16.9.2011 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-473/11)
   2011/C 347/19
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Lozano Palacios ja W. Roels)

      Vastaaja: Alankomaiden kuningaskunta

      Vaatimukset

   Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut arvonlisäverodirektiivin (1) 43, 96, 98 ja 306–310 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se soveltaa matkatoimistoihin erityistä arvonlisäverojärjestelmää sellaisena kuin se on vahvistettu maaliskuussa 1971 annetulla päätöslauselmalla nro B71/2260

               —

               velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio katsoo, ettei Alankomaiden kuningaskunta ole pannut täytäntöön matkatoimistoihin sovellettavaa erityistä arvonlisäverojärjestelmää. Tämä ilmenee 22.3.1971 annetusta päätöksestä nro B71/2260, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna, koska päätös on selvästi ristiriidassa arvonlisäverodirektiivin 306–310 artiklassa säädetyn matkatoimistoihin sovellettavan erityisen arvonlisäverojärjestelmän kanssa.

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).


title: Asia C-461/16 P: Valitus, jonka Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. on tehnyt 12.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-426/10–T-429/16 ja T-438/12–T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías ym. v. komissio, 2.6.2016 antamasta tuomiosta

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/19

         Valitus, jonka Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. on tehnyt 12.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-426/10–T-429/16 ja T-438/12–T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías ym. v. komissio, 2.6.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-461/16 P)
   (2016/C 392/23)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. (edustajat: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco ja V. Romero Algarra, abogados)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               On kumottava unionin yleisen tuomioistuimen asioissa T-426/10–T-429/10 ja erityisesti asiassa T-426/10, Moreda-Riviere Trefilerías v. Euroopan komissio, 2.6.2016 antama tuomio

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan sekä tässä menettelyssä aiheutuvat että unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   MRT:n asema seuraajana:

               1.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, koska se on soveltanut virheellistä oikeudellista kriteeriä arvioidessaan yritysseuraantoa ja erityisesti MRT:n asemaa Trenzas y Cablesin seuraajana.

               2.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tosiseikkojen oikeudellisessa luonnehdinnassa katsoessaan, että MRT on vastuussa Trenzas y Cablesin menettelystä väitettynä Trenzas y Cablesin seuraajana ajanjaksolla 10.6.1993–19.10.1996.

               3.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen eli on esittänyt puutteelliset perustelut hylätessään valittajan esittämät väitteet, jotka koskevat joutumista kahteen kertaan vastuuseen kilpailusääntöjen rikkomisesta.

         Lisäseikat:

               4.

               Unionin yleinen tuomioistuin on sen lisäksi, että se on tehnyt oikeudellisen virheen asianmukaisen oikeudellisen kriteerin soveltamisessa, esittänyt puutteelliset perustelut siltä osin kuin se ei ole selittänyt, miksi Trenzas y Cablesin toimitusjohtajien valaehtoiset lausumat, joihin MRT on vedonnut, ovat riittämättömiä.

               5.

               Unionin yleinen tuomioistuin on luonnehtinut virheellisesti tosiseikkoja eli kilpailijoiden mielikuvia, koska se on katsonut, että näitä mielikuvia on pidettävä lisäseikkana ja siis oikeudellisesti merkityksellisenä seikkana osoitettaessa, että kyseessä on taloudellinen kokonaisuus, jonka muodostavat Trenzas y Cables, GSW ja yritykset, joissa GSW on osakkaana. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, jossa on kyse siitä, että se on vääristänyt kilpailijoiden mielikuvaa koskevia tosiseikkoja ja selvitysaineistoa.

               6.

               Unionin yleinen tuomioistuin on luonnehtinut virheellisesti tosiseikkoja eli henkilöstön päällekkäisyyksiä Trenzas y Cablesin, GSW:n ja yritysten, joissa GSW on osakkaana, välillä, koska se on katsonut, että näitä päällekkäisyyksiä on pidettävä lisäseikkana ja siis oikeudellisesti merkityksellisenä seikkana osoitettaessa, että yritykset, joissa GSW on osakkaana, eivät ole itsenäisiä emoyhtiöstään.

               7.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen luonnehtiessaan tiettyjä tosiseikkoja eli Trenzas y Cablesin ja kilpailijan välistä kokousta pitäessään tätä kokousta lisäseikkana sen osoittamiseksi, että Trenzas y Cables, jonka seuraaja MRT:n väitetään olevan mutta mikä ei kuitenkaan pidä paikkaansa, on osa taloudellista kokonaisuutta, jossa GSW on emoyhtiö.

         Seikat, jotka on esitetty olettaman kumoamiseksi:

               8.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen selvitysaineiston arvioinnissa ja se on joka tapauksessa jättänyt noudattamatta tuomioistuinvalvontaa koskevia velvoitteitaan hylätessään valittajan argumentin, jonka mukaan valittaja ei kuulu Trenzas y Cablesin, GSW:n ja yritysten, joissa GSW on osakkaana, muodostamaan taloudelliseen kokonaisuuteen, ilman että se on edes arvioinut selvitysaineistoa, joka oli esitetty ratkaisevan vaikutusvallan käyttämistä koskevan väitetyn olettaman kumoamiseksi.

               9.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, jossa on kyse oikeuksien loukkauksesta, katsoessaan, että siltä osin kuin komissio perusti valittajan maksukykyä koskeneen arviointinsa valittajan esittämiin ja tuntemiin tosiseikkoihin, komissio kunnioitti valittajan oikeutta tulla kuulluksi.

               10.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen selvitysaineiston arvioinnissa eikä se ainakaan ole käyttänyt lainmukaisesti tuomioistuinvalvontaa koskevaa toimivaltaansa. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, jossa on kyse perusteluvelvollisuuden laiminlyönnistä. Lopuksi unionin yleinen tuomioistuin on joka tapauksessa tehnyt oikeudellisen virheen, jossa on kyse siitä, että se on vääristänyt tosiseikkoja ja selvitysaineistoa, jotka koskevat valittajan mahdollisuutta saada ulkoista rahoitusta.

               11.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen selvitysaineiston arvioinnissa ja joka tapauksessa se on jättänyt noudattamatta velvollisuuttaan käyttää täyttä tuomiovaltaa, koska se on katsonut, ettei valittaja toimittanut komissiolle tarpeellisia tietoja osakkeenomistajiensa omaisuuden suuruuden arvioimiseksi. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin on esittänyt puutteelliset perustelut siltä osin kuin se ei ole selittänyt, miksi Deloitten raporteilla, joihin valittaja on vedonnut, ei ole mitään todistusarvoa.


title: Asia T-669/13 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 17.12.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-97/12, Thomé v. komissio, 7.10.2013 antamasta tuomiosta

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/40

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 17.12.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-97/12, Thomé v. komissio, 7.10.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia T-669/13 P)
   2014/C 52/76
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Gattinara)

      Muu osapuoli: Florence Thomé (Bryssel, Belgia)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan virkamiestuomioistuimen asiassa F-97/12, Thomé vastaan komissio, 7.10.2013 antaman tuomion

               —

               hylkäämään Florence Thomén asiassa F-97/12 nostaman kanteen, koska se ei täytä tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä tai joka tapauksessa, koska se on perusteeton

               —

               päättämään oikeudenkäyntikuluista myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa viiteen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu virkamiehelle vastaisen toimen käsitteen rikkomiseen. Komissio väittää yhtäältä, että toimenpidettä, jonka nimittävä viranomainen on jo kumonnut valituksen yhteydessä, ei voida kumota oikeudenkäynnin yhteydessä, ja toisaalta, että päätöstä, jossa asianomaisen henkilön väite hyväksytään, ei voida luokitella asianomaiselle vastaiseksi päätökseksi (valituksenalaisen tuomion 28–37 kohta).

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu yhtäältä oikeudelliseen virheeseen nimittävän viranomaisen ja virkamiestuomioistuimen valintalautakuntien päätöksiin kohdistaman valvontavallan laajuuden määrittelyssä sekä virkamiestuomioistuimen tuomioistuinvalvonnan laajuuden määrittelyssä, ja toisaalta oikeudenkäynnin kohteen vääristämiseen ja kontradiktorisen periaatteen loukkaamiseen (valituksenalaisen tuomion 50–52 kohta). Komissio väittää, että virkamiestuomioistuin sovelsi päätöksiin, jotka oli saatettu sen käsiteltäväksi eli nimittävän viranomaisen päätöksiin, epäasianmukaista tuomioistuinvalvonnan arviointiperustetta, ja ylitti näin ollen tuomioistuinvalvontansa rajat.

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustuu niiden oikeussääntöjen rikkomiseen, jotka koskevat yliopistotutkinnon olemassaolon arviointia kilpailuilmoitukseen nähden (valituksenalaisen tuomion 56–58 kohta). Komissio väittää, että virkamiestuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että tutkintotodistuksen ammatillinen arvo vastaa sen akateemista arvoa ja katsoessaan, että nimittävän viranomaisen on otettava huomioon sellainen epävirallinen tutkintotodistus kuten yksityisen oppilaitoksen myöntämä todistus, jonka akateemista arvoa ei ole millään tavoin tunnustettu.

               4)

               Neljäs valitusperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin siltä osin kuin virkamiestuomioistuin ei väitetysti selittänyt, miten ensimmäisen oikeusasteen kantajan tutkintotodistus oli hakemuksen toimittamisen ajankohtana kilpailuilmoituksessa asetetun edellytyksen mukainen, koska tämä edellytyksen mukaisuus osoitettiin vasta jälkikäteen valitusmenettelyn yhteydessä (valituksenalaisen tuomion 56, 57 ja 60-64 kohta).

               5)

               Viides valitusperuste, joka perustuu oikeudellisiin virheisiin siltä osin kuin virkamiestuomioistuin katsoi, että ensimmäisen oikeusasteen kantaja menetti mahdollisuuden tulla otetuksi palvelukseen ja että hänelle on maksettava korvausta (valituksenalaisen tuomion 74 kohta).


title: Asia T-227/17: Kanne 19.4.2017 – Falmouth University v. komissio

text:
               10.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/29

         Kanne 19.4.2017 – Falmouth University v. komissio
   (Asia T-227/17)
   (2017/C 221/42)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Falmouth University (Falmouth, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: V. Sloane, barrister, asianajaja F. Harmel ja T. Kotsonis, solicitor)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission päätöksen, jossa todetaan EAKR:n ohjelmakauden 2007–2013 osalta, että Enhancing the Creative Knowledge Base of Cornwall –hankkeessa oli esiintynyt sääntöjenvastaisuuksia, ja että 25 prosentin kiinteämääräinen rahoitusoikaisu oli tarpeen

               —

               velvoittamaan komissio vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio katsoi virheellisesti, että valintaperusteet olivat direktiivin 2004/18/EY 44 artiklan 2 kohdan vastaisia (1).

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan komissio ei olisi saanut tukeutua kolmeen muuhun väitettyyn sääntöjenvastaisuuteen.

               3)

               Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio joka tapauksessa katsoi virheellisesti, että asiassa oli kolme muuta väitettyä sääntöjenvastaisuutta.

               4)

               Neljännen kanneperusteen mukaan komissio menetteli ilmeisen epäjohdonmukaisesti ja suhteettomasti tehdessään päätöksen 25 prosentin suuruisesta rahoitusoikaisusta.

      (1)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY (EUVL 2004, L 134, s. 114).


title: Asia T-288/13 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.5.2014 – Valittajana AK ja muuna osapuolena komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Arviointi — Urakehitystä koskeva kertomus — Arviointikaudet 2001/2002, 2004, 2005 ja 2008 — Urakehitystä koskevien kertomusten laatiminen myöhässä — Henkinen kärsimys — Ylennysmahdollisuuden menettäminen — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/59

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.5.2014 – Valittajana AK ja muuna osapuolena komissio
   (Asia T-288/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Arviointi - Urakehitystä koskeva kertomus - Arviointikaudet 2001/2002, 2004, 2005 ja 2008 - Urakehitystä koskevien kertomusten laatiminen myöhässä - Henkinen kärsimys - Ylennysmahdollisuuden menettäminen - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton))
   2014/C 315/99
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: AK (Espoo, Suomi) (edustajat: aluksi asianajajat D. de Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, N.-N. Louis ja É. Marchal, sitten D. de Abreu Caldas ja Louis)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja C. Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja B. Wägenbauer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa F-91/10, AK v. komissio, 13.3.2013 antamasta tuomiosta (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa), jonka kumoamista vaaditaan.

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               AK vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 233, 10.8.2013.


title: Asia C-570/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 6.11.2013 — Karoline Gruber

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 6.11.2013 — Karoline Gruber
   (Asia C-570/13)
   2014/C 24/09
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Karoline Gruber

      Vastapuolena oleva viranomainen: Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärnten

      Asian käsittelyyn osallistuu: EMA Beratungs- und Handels GmbH

      Muu osapuoli: Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko unionin oikeus ja erityisesti tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/92/EU (1) ja erityisesti sen 11 artikla esteenä kansalliselle oikeustilalle, jossa päätös, jolla todetaan, ettei tietyn hankkeen ympäristövaikutuksia tarvitse arvioida, sitoo myös naapureita, joilla ei ole asianosaisasemaa päätöstä edeltävässä vahvistamismenettelyssä, ja kyseiseen päätökseen voidaan vedota näitä vastaan myöhemmässä lupamenettelyssä, vaikka näillä on mahdollisuus esittää vastalauseensa kyseisestä hankkeesta edellä mainitussa lupamenettelyssä (pääasian oikeudenkäynnissä väitetään, että hankkeen vaikutukset vaarantavat valittajan elämän, terveyden tai omaisuuden tai että se häiritsee häntä kohtuuttomasti aiheutuvan hajun, melun, savun, pölyn tai tärinän vuoksi tai muutoin)?
               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

               2)

               Edellyttääkö unionin oikeus ja erityisesti direktiivi 2011/92, kun sitä sovelletaan välittömästi, sen toteamista, ettei ensimmäisessä kysymyksessä mainittua sitovaa vaikutusta ole?

      (1)  EUVL 2012, L 26, s. 1.


title: Asia C-45/11 P: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 7.12.2011 — valittajana Deutsche Bahn AG ja vastapuolena sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Hakemus vaakatasoisesta harmaan ja punaisen värin yhdistelmästä koostuvan kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               14.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 109/3

         Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 7.12.2011 — valittajana Deutsche Bahn AG ja vastapuolena sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   (Asia C-45/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Hakemus vaakatasoisesta harmaan ja punaisen värin yhdistelmästä koostuvan kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2012/C 109/05
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Deutsche Bahn AG (edustaja: Rechtsanwalt K. Schmidt-Hern)

      Valittajan vastapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-404/09, Deutsche Bahn v. SMHV, 11.11.2010 antamasta tuomiosta, jolla hylättiin kanne sen SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.7.2009 tekemän päätöksen kumoamiseksi, jolla hylättiin valitus tutkijan päätöksestä evätä hakemus vaakatasoisesta harmaan ja punaisen värin yhdistelmästä koostuvan kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi tiettyjä luokkaan 39 kuuluvia tavaroita varten — Värien yhdistelmästä koostuvan merkin erottamiskyky

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Deutsche Bahn AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 130, 30.4.2011.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25 päivänä syyskuuta 2002 yhdistetyissä asioissa T-201/00 ja T-384/00, Agnès Ajour ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Palkkaus – Korjauskerroin Irlantia varten – Elinkustannukset Dublinissa – Henkilöstösääntöjen 64 ja 65 artikla)

text:
C 305/20                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         7.12.2002
                                              ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                25 päivänä syyskuuta 2002
                   26 päivänä syyskuuta 2002
                                                                       yhdistetyissä asioissa T-201/00 ja T-384/00, Agnès Ajour
                                                                               ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
asiassa T-199/99, Sgaravatti Mediterranea Srl vastaan
               Euroopan yhteisöjen komissio ( 1)
                                                                       (Henkilöstö – Palkkaus – Korjauskerroin Irlantia varten –
                                                                       Elinkustannukset Dublinissa – Henkilöstösääntöjen 64 ja
(EMOTR – Taloudellisen tuen peruuttaminen – Asetuksen                                                65 artikla)
N:o 4253/88 24 artikla – Tuensaajan kuuleminen etukäteen
– Komission suorittama tapauksen asianmukainen tutkinta
                                                                                (2002/C 305/43)
– Puolustautumisoikeudet – Tosiseikkoja koskeva ilmeinen
arviointivirhe – Perustelut – Luottamuksensuojan periaate –
Seuraamuksen laillisuuden periaate – Suhteellisuusperiaate)                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                          (2002/C 305/42)
                                                                       Yhdistetyissä asioissa T-201/00 ja T-384/00, Agnès Ajour,
                                                                       kotipaikka Dublin, ja 128 muuta Euroopan yhteisöjen komis-
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     sion virkamiestä ja muuhun henkilöstöön kuuluvaa, edustaji-
                                                                       naan asianajajat J.-N. Louis ja V. Peere, prosessiosoite Luxem-
                                                                       burgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                                                                       nään J. Currall), jota tukee Euroopan unionin neuvosto (asia-
                                                                       miehinään A. Pilette ja F. Anton), jossa kantajat vaativat
                                                                       komission tekemien sellaisten päätösten kumoamista, joissa
Asiassa T-199/99, Sgaravatti Mediterranea Srl, kotipaikka              vahvistetaan kantajien palkkalaskelmat vuoden 1999 syys- ja
Capoterra (Italia), edustajinaan asianajajat M. Merola ja              joulukuun väliseltä ajalta, ja komission tekemien sellaisten
P. A. M. Ferrari, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroo-         päätösten kumoamista, joissa vahvistetaan Euroopan yhteisö-
pan yhteisöjen komissio (asiamiehinään aluksi F. P. Ruggeri            jen virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden
Laderchi, J. Guerra Fernández, L. Visaggio ja M. Moretto, ja           sekä näihin palkkoihin ja eläkkeisiin liittyvien korjauskertoi-
sittemmin C. Cattabriga ja M. Moretto), jossa kantaja vaatii,          mien mukauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 1999 17 päivänä
että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa 4.6.1999             joulukuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY, EHTY,
tehdyn komission päätöksen C(1999) 1502, jolla peruutettiin            Euratom) N:o 2700/1999 (EYVL L 327, s. 1) mukaisesti
kantajalle Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston                kantajien       taannehtivat      palkkalaskelmat       ajanjaksolta
ohjausosastosta aikaisemmin myönnetty taloudellinen tuki,              15.5.1999(31.12.1999, sekä kantajien vuoden 2000 tammi-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toi-            kuusta lähtien vahvistetut palkkalaskelmat, ensimmäisen oi-
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. D. Cooke                  keusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpa-
sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja P. Lindh, kirjaaja:              nossa: puheenjohtaja R. M. Moura Ramos, sekä tuomarit
hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut 26.9.2002            J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers,
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                             on 25.9.2002 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                       seuraava:
1)     Kanne hylätään.                                                 1)     Kienersbergerin ja tämän oikeudenomistajien osalta ei ole syytä
                                                                              antaa ratkaisua asiassa T-201/00.
2)     Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut koko-
       naisuudessaan.                                                  2)     Kanteet hylätään.
                                                                       3)     Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
( 1) EYVL C 333, 20.11.1999.
                                                                       (1 ) EYVL C 285, 7.10.2000 ja C 45, 10.2.2001.


title: Asia T-349/10: Kanne 26.8.2010 — Milux v. SMHV (OVUMCONTROL)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/53

      Kanne 26.8.2010 — Milux v. SMHV (OVUMCONTROL)
      (Asia T-349/10)
      ()
      (2010/C 288/98)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Milux Holding SA (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja J. Bojs)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Vaatimukset

                  —

                  Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan asiassa R 1436/2009-4 29.6.2010 tekemä päätös on kumottava, ja

                  —

                  vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”OVUMCONTROL” luokkiin 9, 10 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

         Tutkijan päätös: Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen

         Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

         Kanneperusteet: Neuvoston asetusta N:o 207/2009 on rikottu, koska valituslautakunta sovelsi väärin syrjintäkiellon periaatetta tämän tapauksen tosiseikkoihin; toissijaisesti neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, ettei haettu tavaramerkki ole sellaisenaan riittävän erottamiskykyinen.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 23 päivänä marraskuuta 1999 yhdistetyissä asioissa C-369/96 ja C-376/96 (Tribunal correctionnel de Huyn esittämä ennakkoratkaisupyyntö), rikosasiat vastaan Jean-Claude Arblade ja Arblade & Fils SARL, siviilioikeudellisessa vastuussa (C-369/96), ja Bernard Leloup, Serge Leloup ja Sofrage SARL, siviilioikeudellisessa vastuussa (C-376/96) (Palvelujen tarjoamisen vapaus – Työntekĳöiden lähettäminen tietyn sopimuksen toteuttamista varten tilapäisesti työhön toiseen jäsenvaltioon – Rajoitukset)

text:
19.2.2000                 FI                              Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                   C 47/9
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                          mainitussa jäsenvaltiossa, maksamaan kustakin lähetetystä työn-
                                                                                tekijästä Belgian ”sääolosuhde”– ja ”toimialauskollisuusjärjestel-
                   23 päivänä marraskuuta 1999                                      mien” kaltaisten järjestelmien mukaiset työnantajamaksut ja
                                                                                antamaan kullekin työntekijälle henkilökohtaisen rekisterikirjan,
                                                                                siitä huolimatta, että tämän yrityksen on samojen työtekijöiden
yhdistetyissä asioissa C-369/96 ja C-376/96 (Tribunal                               ja samojen toimintakausien osalta jo täytettävä valtiossa, johon
correctionnel de Huyn esittämä ennakkoratkaisupyyntö),                              se on sijoittautunut, velvollisuudet, jotka ovat työntekijöiden
rikosasiat vastaan Jean-Claude Arblade ja Arblade &                                 etujen suojelua koskevan tavoitteensa vuoksi olennaisesti vas-
Fils SARL, siviilioikeudellisessa vastuussa (C-369/96), ja                          taavia.
Bernard Leloup, Serge Leloup ja Sofrage SARL, siviilioi-
              keudellisessa vastuussa (C-376/96) (1)
                                                                               3. Perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklan vastaista on, että
                                                                                jäsenvaltio velvoittaa, vaikka kyse olisikin sen yleistä järjestystä ja
(Palvelujen tarjoamisen vapaus – Työntekijöiden lähettämi-                          turvallisuutta koskevasta lainsäädännöstä, toiseen jäsenvaltioon
nen tietyn sopimuksen toteuttamista varten tilapäisesti                             sijoittautuneen yrityksen, joka suorittaa tilapäisesti töitä ensiksi
            työhön toiseen jäsenvaltioon – Rajoitukset)                             mainitussa jäsenvaltiossa, laatimaan työntekijöitä tai työtä
                                                                                koskevat asiakirjat, kuten laatimaan työsäännöt ja erityisen
                             (2000/C 47/15)                                         henkilöstöluettelon sekä pitämään henkilökohtaista tiliä kutakin
                                                                                lähetettyä työntekijää varten, muodoltaan sellaisina, mitä ensiksi
                                                                                mainitun jäsenvaltion lainsäädännössä edellytetään, kun työnte-
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                 kijöiden suojelu, jolla näitä vaatimuksia on mahdollista perustel-
                                                                                la, on jo turvattu esittämällä yrityksen sen jäsenvaltion lainsää-
                                                                                dännön mukaisesti, johon se on sijoittautunut, pitämät työnteki-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                    jöitä ja työtä koskevat asiakirjat.
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                Asianlaita on näin, kun on kyse työntekijöitä ja työtä koskevien
Yhdistetyissä asioissa C-369/96 ja C-376/96, jonka Tribunal                         asiakirjojen pitämisestä ja kun yrityksen on samojen työtekijöiden
correctionnel de Huy (Belgia) on saattanut EY:n perustamisso-                       ja samojen toimintakausien osalta jo täytettävä jäsenvaltiossa,
pimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla                      johon se on sijoittautunut, velvollisuudet, jotka ovat työntekijöi-
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-                      den etujen suojelua koskevan tavoitteensa vuoksi vastaavia kuin
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa rikosasioissa, joissa                 vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännössä asetetut velvolli-
vastaajina ovat Jean-Claude Arblade ja Arblade & Fils SARL,                         suudet.
siviilioikeudellisessa vastuussa (C-369/96), ja Bernard Leloup,
Serge Leloup ja Sofrage SARL, siviilioikeudellisessa vastuussa                 4. Perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklan vastaista ei ole se,
(C-376/96), ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen                              että jäsenvaltio velvoittaa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen
59 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) ja                           yrityksen, joka suorittaa tilapäisesti töitä ensiksi mainitussa
EY:n perustamissopimuksen 60 artiklan (josta on tullut EY                           jäsenvaltiossa, pitämään toimintakauden ajan ensiksi mainitun
50 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien ko-                       jäsenvaltion alueella saatavilla työntekijöitä ja työtä koskevia
koonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen                       asiakirjoja työmaalla tai muussa sellaisessa tämän valtion
puheenjohtajat J. C. Moitinho de Almeida, D. A. O. Edward                           alueella olevassa paikassa, johon on helppo päästä ja joka on
(esittelevä tuomari) ja R. Schintgen sekä tuomarit J.-P. Puis-                      selvästi yksilöity, kun tämä toimenpide on tarpeen, jotta tämä
sochet, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm ja M. Wathelet,                            valtio voi valvoa tehokkaasti työntekijöiden suojelun turvaamisel-
julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallin-                   la perustellun lainsäädäntönsä noudattamista.
tovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut 23.11.1999
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                               5. Perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklan vastaista on, että
1. EY:n perustamissopimuksen 59 (josta on muutettuna tullut EY                      jäsenvaltio velvoittaa, vaikka kyse olisikin sen yleistä järjestystä ja
     49 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 60 artiklan (josta on                 turvallisuutta koskevasta lainsäädännöstä, toiseen jäsenvaltioon
     tullut EY 50 artikla) vastaista ei ole se, että jäsenvaltio velvoittaa         sijoittautuneen yrityksen, joka suorittaa tilapäisesti töitä ensiksi
     toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen yrityksen, joka suorittaa                mainitussa jäsenvaltiossa, säilyttämään viiden vuoden ajan siitä,
     tilapäisesti töitä ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa, maksamaan                kun se on lakannut pitämästä palveluksessaan työntekijöitä
     tähän jäsenvaltioon tilapäisesti työhön lähetetyille työntekijöil-             ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa, työntekijöitä koskevia asiakir-
     leen vähimmäispalkkaa, jonka määrä on vahvistettu ensiksi                      joja, kuten henkilöstöluetteloa ja henkilökohtaisia tilejä, tässä
     mainitussa jäsenvaltiossa sovellettavassa työehtosopimuksessa,                 jäsenvaltiossa olevassa sellaisen luonnollisen henkilön kotipai-
     edellyttäen, että kyseiset säännökset ovat riittävän täsmällisiä               kassa, joka pitää näitä asiakirjoja yrityksen asiamiehenä tai
     ja että niistä voidaan saada riittävän helposti selkoa, jotta                  edustajana.
     käytännössä ei tehtäisi tällaiselle työnantajalle mahdottomaksi
     tai liian vaikeaksi määrittää, mitä velvollisuuksia sen on nouda-
     tettava.
                                                                               (1) EYVL C 9, 11.1.1997. EYVL C 40, 8.2.1997.
2. Perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklan vastaista on, että
     jäsenvaltio velvoittaa, vaikka kyse olisikin sen yleistä järjestystä ja
     turvallisuutta koskevasta lainsäädännöstä, toiseen jäsenvaltioon
     sijoittautuneen yrityksen, joka suorittaa tilapäisesti töitä ensiksi


title: Asia T-42/05: Rhiannon Williamsin 31.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/34

         Rhiannon Williamsin 31.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-42/05)
   (2005/C 93/65)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Rhiannon Williams, kotipaikka Bryssel (Belgia), on nostanut 31.1.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat solicitor S. Crosby ja solicitor C. Bryant.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission 19.11.2004 tekemän päätöksen evätä kantajalta oikeus tutustua asiakirjoihin, joiden on oletettava olevan olemassa, vaikka niitä ei yksilöidä riidanalaisessa päätöksessä

               —

               kumoaa komission 19.11.2004 tekemän päätöksen evätä kantajalta oikeus tutustua riidanalaisessa päätöksessä yksilöityihin asiakirjoihin 9, 16, 17, 27, 29, 32, 33, 34 ja 46 tai mihin tahansa näistä

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja on apurahan saanut tohtorintutkinnon suorittaja, joka on toteuttamassa hanketta, joka koskee globalisaation vaikutusta yhteisön ympäristö- ja kehitysyhteistyöalan lainsäädäntöön ja politiikkaan. Tätä varten kantaja on pyytänyt saada tutustua asiakirjoihin tarkastellakseen geneettisesti muunnettuja organismeja (GMO) koskevan viimeaikaisen lainsäädännön taustaa. Kantajan esittämän pyynnön jälkeen hänelle annettiin oikeus tutustua vain tiettyihin asiakirjoihin.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa asetuksen N:o 1049/2001 (1) 8 artiklan rikkomiseen sekä EY 253 artiklassa tarkoitettujen perustelujen puuttumiseen. Kantajan mukaan komissio antoi epätäydellisen vastauksen tutustumispyyntöön eikä yksilöinyt kaikkia sen piiriin kuuluvia asiakirjoja. Kantaja väittää, että on olemassa muita asiakirjoja, joiden osalta tutustumispyynnön epäämistä ei ole perusteltu eikä poikkeuksiin vedottu.
   Kantaja väittää lisäksi, että komissio teki oikeudellisen virheen ja sovelsi virheellisesti asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan ja 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannen luetelmakohdan poikkeusta. Kantaja väittää myös, että komissio ei perustellut päätöstään ja että se erehtyi katsoessaan, että tutustuttavaksi antaminen heikentäisi vakavasti päätöksentekomenettelyä, että ylivoimainen yleinen etu ei edellytä asiakirjojen ilmaisemista ja että kyseessä olevat asiakirjat heikentäisivät komission asemaa WTO:n paneelissa biotekniikkatuotteiden hyväksymistä ja markkinoille saattamista koskevan tosiasiallisen moratorion osalta.
   Kantaja väittää myös, että suhteellisuusperiaatetta on loukattu ja että perusteluja ei ole esitetty siitä, että asiakirjojen osittaista tutustumisoikeutta ei ole tarkasteltu.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia T-277/04: Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co.KG:n 9.6.2004 sisämarkkinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/41

         Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co.KG:n 9.6.2004 sisämarkkinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-277/04)
   (2004/C 300/82)
   Oikeudenkäyntikieli tullaan määräämään työjärjestyksen 131 artiklan 2 kohdan nojalla — Kieli, jolla kanne on nostettu: saksa
   Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co.KG on nostanut 9.6.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana on Rechtsanwalt U. Sander.
   Valituslautakunnassa toimitetussa menettelyssä vastapuolena oli Johnson=s Veterinary Products Limited, Sutton Coldfield (Yhdistynyt kuningaskunta).
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa ensimmäisen valituslautakunnan 27.4.2004 tekemän päätöksen R 5600/2003-1) päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Johnson=s Veterinary Products Limited.

               Haettu tavaramerkki:

               Sanamerkki AVITACOAT@ luokkiin 3, 5 ja 21 (shampoot, hoitoaineet, hiusten- ja ihonhoitotuotteet, deodorantit, punkkien, täiden, kirppujen ja muiden parasiittien hävittämisaineet; eläintarvikkeet, kuten eläinten harjat ja kammat) kuuluville tavaroille ja palveluille.

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kantaja.

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kansallinen sanamerkki AVITAKRAFT@.

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väite on hylätty.

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Kantajan valitus on hylätty.

               Kanneperusteet:

                           —

                           Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan rikkominen.

                           —

                           Riidanalaisen tavaramerkin alkuperäistä erottamiskykyä ja käytössä tapahtunutta vakiintumista on arvioitu virheellisesti.

                           —

                           Riidanalaisen tavaramerkin alkuosan, AVITA@ identiteetin vaikutuksia on arvioitu virheellisesti.

                           —

                           Riidanalaisen tavaramerkin foneettista ja käsitteellistä samankaltaisuutta on arvioitu virheellisesti.

                           —

                           Tavaran indentiteetin laajemman tutkimisen laiminlyönti.


title: Asian T-37/01 poistaminen rekisteristä

text:
29.6.2002              FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 156/39
          Asian T-34/01 (1) poistaminen rekisteristä                            Asian T-37/01 (1) poistaminen rekisteristä
                        (2002/C 156/72)                                                      (2002/C 156/73)
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                       (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men neljännen jaoston puheenjohtajan 15.4.2002 antamalla              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-           men toisen jaoston puheenjohtajan 14.3.2002 antamalla mää-
teristä on poistettu asia T-34/01, Anna Maria Roccato vastaan         räyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteris-
Euroopan yhteisöjen komissio.                                         tä on poistettu asia T-37/01, Takeda Chemical Industries Ltd
                                                                      vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit
                                                                      ja mallit) (SMHV).
(1) EYVL C 108, 7.4.2001.
                                                                      (1) EYVL C 150, 19.5.2001.