title: Euroopan yhteisöjen komission 5.2.1999 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-32/99)

text:
27.3.1999              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 86/13
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     se ei ole antanut säädetyssä määräajassa lannoitteita
                                                                        koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
                                                                        annetun komission direktiivin 96/28/EY (1) noudatta-
                                                                        misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
Komissio väittää, että sen tietojen mukaan Irlanti rikkoo               määräyksiä eikä ilmoittanut näistä toimenpiteistä
edelleen EY:n perustamissopimuksen 30 artiklaa, kun se                  komissiolle,
Ð ei ole antanut säännöksiä, joilla muutettaisiin voimassa         2. velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden-
    olevat pitoisuussäännökset sen ehdotuksen mukaisiksi,               käyntikulut.
    joka on annettu direktiiviksi jäsenvaltioiden jalometal-
    lituotteita koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten
    määräysten lähentämisestä,                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ð ei ole esitetyllä tavalla muuttanut vuoden 1981 Hall-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
    marking Actin (tarkastusleimalaki) 9 §:ää niin, että           samat kuin asiassa C-26/99 (2). Direktiivin täytäntöönpa-
    toisen jäsenvaltion käyttämällä pitoisuuden takaavalla         nolle säädetty määräaika on päättynyt 31.5.1997.
    leimalla varustetut tuotteet hyväksyttäisiin silloin kun
    tuon toisen jäsenvaltion lainsäädännössä sallitaan tuot-       (1) Lannoitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentä-
    teen myynti ja kun tuo jäsenvaltio on todistanut, että             misestä annetun neuvoston direktiivin 76/116/ETY mukautta-
    kyseinen leima on todella rekisteröity siellä,                     misesta tekniikan kehitykseen 10 päivänä toukokuuta 1996
                                                                       annettu komission direktiivi 96/28/EY (EYVL L 140,
                                                                       13.6.1996, s. 30).
                                                                   (2) Ks. tämän virallisen lehden s. 11.
Ð ei ole muuttanut vuoden 1981 Hallmarking Actin
    2 §:ää niin, että siinä sallittaisiin muiden jäsenvaltioi-
    den käyttämien tarkastusleimojen hyväksyminen, ja
Ð jatkanut suhtautumistaan eri tavoin Irlannissa lyötyi-
    hin virallisiin tarkastusleimoihin ja siellä valmistettui-     Euroopan yhteisöjen komission 5.2.1999 Luxemburgin
    hin tuotteisiin sekä tuontituotteiden vastaaviin leimoi-                 suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
    hin.
                                                                                (Asia C-32/99)
                                                                                (1999/C 86/26)
                                                                   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.2.1999
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxembur-
Euroopan yhteisöjen komission 5.2.1999 Ranskan tasa-               gin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat
                 valta vastaan nostama kanne                       oikeudellinen pääneuvonantaja Richard B. Wainwright ja
                                                                   oikeudellisessa yksikössä työskentelevä kansallinen virka-
                        (Asia C-31/99)                             mies Olivier Couvert-CasteÂra, prosessiosoite Luxembur-
                                                                   gissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner C 254,
                        (1999/C 86/25)
                                                                   Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.2.1999                  Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-
nen pääneuvonantaja Richard B. Wainwright ja oikeudelli-           1. toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole nou-
sessa yksikössä työskentelevä kansallinen virkamies Olivier             dattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoit-
Couvert-CasteÂra, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos               teitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
Gómez de la Cruz, Centre Wagner C 254, Kirchberg.                       lannoitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
                                                                        lähentämisestä        annetun     komission     direktiivin
                                                                        96/28/EY (1) noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-
                                                                        tuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä ilmoittanut
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            näistä toimenpiteistä komissiolle,
1. toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n          2. velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaa-
    perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska                 maan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- C 86/14                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    27.3.1999
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            vien lentokoneiden liikennöimisen rajoittamisesta
                                                                               2 päivänä maaliskuuta 1992 annettu neuvoston
                                                                               direktiivi 92/14/ETY (4), ja
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
samat kuin asiassa C-26/99 (2). Direktiivin täytäntöönpa-
nolle säädetty määräaika on päättynyt 31.5.1997.
                                                                     Ð velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan
                                                                           oikeudenkäyntikulut.
( ) Lannoitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentä-
 1
    misestä annetun neuvoston direktiivin 76/116/ETY mukautta-
    misesta tekniikan kehitykseen 10 päivänä toukokuuta 1996
    annettu komission direktiivi 96/28/EY (EYVL L 140,               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    13.6.1996, s. 30).
(2) Ks. tämän virallisen lehden s. 11.
                                                                     EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan
                                                                     direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden
                                                                     jokaista jäsenvaltiota, asetetaan implisiittisesti jäsenvalti-
                                                                     olle velvoite noudattaa direktiivissä säädettyä määräaikaa
                                                                     direktiivin täytäntöönpanemiseksi. Kyseinen määräaika
                                                                     päättyi 1.7.1992 ilman että Yhdistynyt kuningaskunta olisi
                                                                     säätänyt komission edellyttämistä tarvittavista säännök-
Euroopan yhteisöjen komission 10.2.1999 Yhdistynyttä                 sistä direktiivin täytäntöönpanemiseksi.
            kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                          (Asia C-39/99)
                                                                     (1 ) EYVL  L  18, 24.1.1980, s. 26.
                          (1999/C 86/27)                             (2 ) EYVL  L  117, 4.5.1983, s. 15.
                                                                     (3 ) EYVL  L  363, 13.12.1989, s. 27.
                                                                     (4 ) EYVL  L  76, 23.3.1992, s. 21.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.2.1999
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Yhdisty-
nyttä kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on
oikeudellinen pääneuvonantaja Richard Wainwright,
prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön
virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
Kirchberg.                                                                     Asian C-321/98 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (1999/C 86/28)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Ð toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudatta-             Euroopan         yhteisöjen      tuomioistuimen    presidentin
     nut seuraavien direktiivien mukaisia velvoitteitaan,            12.1.1999 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
     kun se ei ole antanut sellaisia lakeja, asetuksia tai hal-      ristä on poistettu asia C-321/98, Euroopan yhteisöjen
     linnollisia määräyksiä, joita nämä direktiivit edellyttä-       komissio vastaan Ranskan tasavalta.
     vät Gibraltarin alueen osalta taikka kaikkien tapausten
     osalta jättämällä ilmoittamatta asiasta komissiolle:            (1) EYVL C 299, 26.9.1998.
     Ð ääntä hitaammin lentävien ilma-alusten aiheutta-
         man melun rajoittamisesta 20 päivänä joulukuuta
         1979 annettu neuvoston direktiivi 80/51/ETY (1),
     Ð ääntä hitaammin lentävien ilma-alusten aiheutta-
         man melun rajoittamisesta annetun direktiivin                           Asian C-4/98 (1) poistaminen rekisteristä
         80/51/ETY muuttamisesta 21 päivänä huhtikuuta
                                                                                (1999/C 86/29)
         1983 annettu neuvoston direktiivi 83/206/ETY (2),
     Ð siviilikäytössä olevien ääntä hitaammin lentävien
         suihkukoneiden aiheuttaman melun rajoittamisesta            Euroopan         yhteisöjen      tuomioistuimen    presidentin
         4 päivänä joulukuuta 1989 annettu neuvoston                 14.1.1999 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
         direktiivi 89/629/ETY (3),                                  ristä on poistettu asia C-4/98 (Sù- og Handelsrettenin esit-
                                                                     tämä ennakkoratkaisupyyntö), Calvin Klein Trademark
                                                                     Trust vastaan Cowboyland Aalborg A/S ym.
     Ð kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen liit-
         teessä 16, (toinen painos 1988) olevan I niteen
         II osan 2 lukuun kuuluvien ääntä hitaammin lentä-           (1) EYVL C 72, 7.3.1998.


title: Asia C-242/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.10.2010 (Gerechtshof te Amsterdamin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Albron Catering BV v. FNV Bondgenoten ja John Roest (Sosiaalipolitiikka — Yrityksen luovutus — Direktiivi 2001/23/EY — Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen — Konserni, jossa työnantajayhtiö palkkaa työntekijät ja jossa työntekijät ovat pysyvästi liiketoimintaa harjoittavan yhtiön palveluksessa — Liiketoimintaa harjoittavan yhtiön luovutus)

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.10.2010 (Gerechtshof te Amsterdamin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Albron Catering BV v. FNV Bondgenoten ja John Roest
   (Asia C-242/09) (1)

   (Sosiaalipolitiikka - Yrityksen luovutus - Direktiivi 2001/23/EY - Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen - Konserni, jossa ”työnantajayhtiö” palkkaa työntekijät ja jossa työntekijät ovat pysyvästi ”liiketoimintaa harjoittavan” yhtiön palveluksessa - Liiketoimintaa harjoittavan yhtiön luovutus)
   2010/C 346/25
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Gerechtshof te Amsterdam

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Albron Catering BV

      Vastaaja: FNV Bondgenoten ja John Roest

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Gerechtshof te Amsterdam — Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY (EYVL L 82, s. 16) 3 artiklan 1 kohdan tulkinta — Yhtiö, jonka palveluksessa on tietyn konsernin koko henkilöstö ja joka asettaa henkilöstöä muiden konserniin kuuluvien, henkilöstöä hyödyntävien yhtiöiden käyttöön tarpeen mukaan — Tällaisen henkilöstöä hyödyntävän yhtiön toiminnan luovuttaminen konsernin ulkopuolelle — Luokittelu

      Tuomiolauselma

   Tilanteessa, jossa konserniin kuuluva yritys luovutetaan työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annetussa neuvoston direktiivissä 2001/23/EY tarkoitetulla tavalla tähän konserniin kuulumattomalle yritykselle, kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuksi luovuttajaksi voidaan katsoa myös konserniin kuuluva yritys, jonka palveluksessa työntekijät työskentelivät pysyvästi ilman, että he olisivat kuitenkaan tehneet työsopimusta tämän yrityksen kanssa, vaikka konserniin kuuluu sellainen yritys, jonka kanssa kyseiset työntekijät olivat tehneet työsopimuksen.

      (1)  EUVL C 220, 12.9.2009, s. 21.


title: Asia T-14/07: Kanne 15.1.2007 — Saksan liittotasavalta v. komissio

text:
               24.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/20

         Kanne 15.1.2007 — Saksan liittotasavalta v. komissio
   (Asia T-14/07)
   (2007/C 69/46)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta (edustajat: M. Lumma ja C. Schulze-Bahr, avustajanaan asianajaja C. von Donat)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission 3.11.2006 tekemä päätös K(2006) 5163 lopull. alentaa komission 11.7.1995 tekemällä päätöksellä N:o K(95) 1427 myönnettyä EAKR:n taloudellista tukea Nordrhein-Westfalenin toimintaohjelmalle yhteisön aloitteen (pk-yritykset) puitteissa (EAKR nro 94.02.10.029) on kumottava sikäli kuin alennuksen määrä ylittää käyttämättä olevan EAKR:n tuen

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Riidanalaisella päätöksellä komissio alensi Euroopan aluekehitysrahaston (jäljempänä EAKR) tukea Nordrhein-Westfalenin toimintaohjelmalle pk-yrityksille tarkoitetun yhteisön aloitteen puitteissa.
   Kanteensa tueksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan komission 11.7.1995 tekemää hyväksymispäätöstä K(95) 1427.
   Lisäksi kantaja väittää, että asetuksen 4253/88 ETY (1) 24 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska alentamisen edellytykset eivät ole täyttyneet. Se väittää tässä yhteydessä erityisesti, että poikkeamiset alustavasta rahoitussuunnitelmasta eivät merkitse huomattavaa muutosta ohjelmaan.
   Vaikka kyse olisi huomattavasta ohjelman muutoksesta, kantaja väittää, että komissio on antanut alustavien rahoitussuunnitelmien joustavaan soveltamiseen ennalta hyväksyntänsä ”rakennerahastojen ohjelmakauden 1994-1999 tukitoimien rahoituksen päättämisestä koskevissa suuntaviivoissa ”(SEK (1999) 1316).
   Vaikka oletetaan, että alentamisen edellytykset ovat täyttyneet, kantaja väittää, että vastaaja ei ole käyttänyt sillä olevaa harkintavaltaa konkreettisen ohjelman osalta. Kantajan mukaan komission olisi pitänyt harkita, oliko EAKR:n tuen alentaminen oikeasuhteista.

      (1)  Rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta 19.12.1988 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4253/88 (EYVL L 374, 31.12.1988, s. 1).


title: Divisional Court, Queen's Bench Divisionin 26.3.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The Queen vastaan Intervention Board for Agricultural Produce, ex parte: First City Trading Ltd. ym. (Asia C-263/97)

text:
C 295/ 14               ID                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         27.9.97
2. Voiko yhteisöjen tuomioistuin tulkita asiassa C-l 65/           Queen vastaan Intervention Board for Agricultural
    91 , Van Munster vastaan Rijksdienst voor Pensioenen,          Produce, ex parte : First City Trading Ltd ym ., seuraaviin
    5.10.1994 annettua tuomiota edellä mainittujen                 kysymyksiin:
    Euroopan yhteisöjen oikeussääntöjen valossa ja vastata
    seuraaviin kysymyksiin:
                                                                   1 ) Voidaanko komission asetuksen ( ETY) N:o 3665/
                                                                       87 H , sellaisena kuin se on muutettuna, 23 ja 33 artik
    a ) Onko edellä 2 kohdassa tarkoitetussa asiassa anne             laa soveltaa tapaukseen, jossa kolmansiin maihin kul
         tun tuomion perusteluiden ( tuomion 21 —31 kohta )            jetuksessa olevat tavarat palautetaan viejäjäsenvaltioon
         ymmärrettävä käsittävän " odottamattomat epäe                ylivoimaisen esteen perusteella, vai onko näiden sään
         dulliset seuraukset, jotka johtuvat sosiaaliturvajär         nösten soveltaminen rajoitettu ainoastaan tapauksiin,
         jestelmien yhteensovittamisen puutteesta "?                   joissa tuotteet on tuotu muuhun kolmanteen maahan
                                                                       kuin siihen, jonka viejä on alun perin ilmoittanut
                                                                       viranomaisille ?
    b ) Onko kyseisen tuomion tuomiolauselman 2 kohtaa
         tulkittava tuomion 32—34 kohdan perusteella
         siten, että silloin kun sovellettavaa kansallista
         oikeussääntöä ei voida tulkita niin, että tulkinnalla     2 ) Onko viejillä oikeus pitää vientituki osittain tai koko
         voitaisiin poistaa ne epäedulliset seuraukset, joita          naan itsellään yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden
         tuomiolauselman 2 kohdan soveltamisesta tiettyyn              perusteella, kuten ylivoimaista estettä, luottamuksen
         tapaukseen koituisi työntekijöiden vapaalle liikku           suojaa, suhteellisuusperiaatetta tai kohtuusyitä koske
         vuudelle, kansallisen tuomioistuimen on sovellet             vien sääntöjen perustella tilanteessa, jossa
         tava koko tätä oikeussääntöä, vai voiko kansalli
         nen tuomioistuin jättää sen soveltamatta ?
                                                                       a ) komission 27.3.1996 tekemällä päätöksellä 96/
                                                                            239/EY ( 2 ) naudanlihan vienti Yhdistyneestä
                                                                            kuningaskunnasta kolmansiin maihin kiellettiin;
3 . Onko se, että vaaditaan, että kansallinen tuomioistuin
    ei voi jättää soveltamatta nimenomaista ja pakottavaa
    kansallista lainsäännöstä niiden epäedullisten seuraa             b ) myös useat kolmannet maat kielsivät naudanlihan
    musten välttämiseksi ,                                                  tuonnin Yhdistyneestä kuningaskunnasta;
    — joita kyseisen sännöksen soveltamisesta aiheutuisi               c ) naudanlihan viejät olivat kyseisen päätöksen
         siirtotyöläisille, jotka ovat käyttäneet oikeuttaan                tekoaikana kuljettamassa tuotteita kolmansiin mai
         vapaaseen liikkuvuuteen                                            hin;
    — joita eri jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien             d ) kyseiset viejät velvoitettiin palauttamaan naudan
         välisen yhteensovittamisen puuttumisesta aiheutuu                  liha Yhdistyneeseen kuningaskuntaan;
                                                                       e ) viejille maksettiin ennakolta vientitukea komission
    sopusoinnussa yhteisön oikeuden ja erityisesti perusta                 asetusten (ETY ) N:o 565/ 80 ( 3 ) ja ( ETY ) N:o 3665/
    missopimuksen 5, 48 ja 51 artiklan kanssa, kun ote                     87 perusteella, sellaisina kuin ne ovat muutettuina
    taan huomioon edellä mainitun tuomion tuomiolausel                     kyseisten vientitoimien osalta; ja
    man 2 kohta ja yhteisöjen tuomioistuimen muu
    oikeuskäytäntö ?
                                                                       f)   viejille aiheutui vahinkoa sen vuoksi , että ne eivät
                                                                            pystyneet myymään naudanlihaa kyseisillä vienti
                                                                            markkinoilla ?
                                                                   3 ) Mikäli toiseen kysymykseen vastataan siten, että vie
Divisional Court, Queen's Bench Divisionin 26.3.1997                   jällä on periaatteessa oikeus pitää itsellään kyseinen
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                 vientituki osittain tai kokonaan, niin onko viejillä sil
asiassa The Queen vastaan Intervention Board for                       loin velvollisuus hyvittää Yhdistyneessä kuningaskun
Agricultural Produce, ex parte: First City Trading Ltd. ym.            nassa markkinoidusta naudanlihasta saatu tulo (jos
                                                                       esimerkiksi se, joka on alun perin myynyt naudanlihan
                         ( Asia C-263/97 )                             viejälle, oli velvollinen ottamaan uudelleen haltuunsa
                                                                       naudanlihan ensin tehdyn myyntisopimuksen omistuk
                           ( 97/C 295/22 )
                                                                       senpidätysehdon perusteella ja jos myyjä on maksanut
                                                                       alkuperäisen ostohinnan kokonaan tai osittain )?
Divisional Court, Queen's Bench Division pyytää
26.3.1997 tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa           4 ) Onko komission päätös 96/239/EY ja/tai asetus ( EY )
moon 21.7.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan                      N:o 773/96 (4 ) pätemätön siltä osin kun siinä ei sää
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa The               detä, että toisessa kysymyksessä tarkoitetuilla viejillä
 ---pagebreak--- 27.9.97                 Ql                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 295/ 15
       olisi oikeus pitää itsellään vientituet, joita sovelletaan         3 . velvoittaa Florimex BV:n ja Vereniging van Groothan
       kyseisiin vienteihin tai osaan niistä ?                                delaren in Bloemkvvekerijproduktenin (VGB ) yhteisvas
                                                                              tuullisesti korvaamaan oikeudenkäyntikulut molem
(') Maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista
                                                                              missa oikeusasteissa työjärjestyksen 69 artiklan 2 koh
                                                                              dan mukaisesti .
      koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27 päivänä
      marraskuuta 1987 annettu komission asetus ( ETY ) Nro 3665/
      87 ( EYVL L 351 , 14.12.1987, s. 1 ).
( 2 ) Tietyistä BSE:hen liittyvistä kiireellisistä suojatoimenpiteistä    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      27 päivänä maaliskuuta 1996 tehty komission päätös 96/239/
      EY ( EYVL L 78 , 28.3.1996 , s. 17).
(-') Maataloustuotteiden vientituen maksamisesta ennakolta 4 päi         — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheelli
      vänä maaliskuuta 1980 annettu neuvoston asetus ( ETY )                  sesti edellyttänyt, että komission 2.7.1992 tekemän
      N:o 565/80 ( EYVL L 62 , 7.3.1980 , s . 5 ).                            päätöksen, jolla tämä on hylännyt Florimexin ym . vali
( 4 ) Erityistoimenpiteistä asetuksista ( ETY ) N:o 3665/87, ( ETY )          tukset, on täytettävä erittäin ankarat perusteluvaati
      N:o 3719/88 ja ( ETY ) N:o 1964/82 poikkeamiseksi naudan               mukset, ja tutkinut kantajien väitteet yksityiskohtai
      liha-alalla 26 päivänä huhtikuuta 1996 annettu komission ase           sesti ratkaistessaan, onko nämä vaatimukset täytetty.
      tus ( EY ) N:o 773/96 ( EYVL L 104, 27.4.1996 , s . 19 ).               Tämän kannan omaksuessaan ensimmäisen oikeusas
                                                                              teen tuomioistuin on tehnyt EY:n perustamissopimuk
                                                                              sen 190 artiklaa koskevan oikeudellisen virheen, käyt
                                                                              tänyt virheellistä arviointiperustetta ja virheellisesti
                                                                              asettanut itsensä komission sijaan.
Coöperatieve Vereniging "Verenigde Bloemenveilingen                       — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheelli
Aalsmeer " (VBA) BA:n 19.7.1997 tekemä valitus Euroo                         sesti ja oikeudellisen virheen tehden katsonut tuomion
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                        perustelujen 137 ja 138 kohdassa että sitä ei pyydetä
14.5.1997 antamasta tuomiosta yhdistetyissä asioissa                          esittämään käsitystään VBA:n esittämistä väitteistä,
T-70/92 ja T-71/92, Florimex BV ja Vereniging van                             jotka koskivat perustamissopimuksen 85 artiklan
Groothandelaren in Bloemkwekerijprodukten vastaan                             1 kohdan soveltamatta jättämistä tai asetuksen N:o 26
Euroopan yhteisöjen komissio, jota Coöperatieve Vereni                       2 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen mahdollista sovel
ging "Verenigde Bloemenveilingen Aalsmeer" (VBA) BA                           tamista, vaan pelkästään sen päätelmän laillisuudesta,
                           tuki väliintulijana                                jonka komissio esitti 2.7.1992 tekemässään riidanalai
                           ( Asia C-265/97 P                                  sessa päätöksessä ja jonka mukaan käyttömaksuun
                                                                              sovelletaan asetuksen N:o 26 2 artiklan 1 kohdan
                              ( 97/C 295/23 )                                 ensimmäistä virkettä : komissio, samoin kuin yhteisöjen
                                                                              tuomioistuin oikeuskäytännössään, katsoi vielä tuol
                                                                              loin, että asetuksen N:o 26 2 artiklan 1 kohdan toi
                                                                              sessa virkkeessä oli kyse vain ensimmäisen virkkeen ja
Coöperatieve Vereniging              "Verenigte    Bloemenveilingen           etenkin    ensimmäisessä    virkkeessä  mainitun   toisen
Aalsmeer" (VBA ) BA on valittanut 19.7.1997 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim                         poikkeuksen erityisestä soveltamisesta ( kyse ei ollut
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen 14.5.1997 antamasta                        perusteltavuudesta kansallisen markkinajärjestelyn
                                                                              vuoksi ). Näin ollen on ilmeistä, että 2 artiklan 1 koh
tuomiosta yhdistetyissä asioissa T-70/92 ja T-71/92, Flori                   dan ensimmäinen virke on komission mainitsema arvi
mex BV ja Vereniging van Groothandelaren in Bloemkwe
kerijprodukten vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota                     ointiperuste. Tämä ei merkitse, ettei komissio olisi
Coöperatieve Vereniging "Verenigde Bloemenveilingen                           ottanut huomioon myös sen poikkeuksen edellytyksiä,
Aalsmeer" ( VBA) BA tuki väliintulijana . Valittajan edus                    josta myöhemmin tuli kolmas poikkeus, tai ettei
                                                                              2 artiklan 1 kohdan toista virkettä voitaisi ottaa huo
taja on asianajaja G. van der Wal ja prosessiosoite Luxem                    mioon .
burgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31 Grand-rue .
                                                                              On mahdotonta, että VBA:n kaltainen maatalouso
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                suuskunta, joka suostuu ottamaan jäseniä myös muista
                                                                              jäsenvaltioista (muiden jäsenvaltioiden raja-alueelta ),
                                                                              ei voisi vaatia sovellettavaksi asetuksen N:o 26 2 artik
1 . katsoo, että VBA:n tekemä valitus ensimmäisen                             lan 1 kohdan toista virkettä .
       oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa
       T-70/92 ja T-71 /92 14.5.1997 antamasta tuomiosta
       voidaan ottaa tutkittavaksi;                                       — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on kantaansa
                                                                              perustelematta virheellisesti kieltäytynyt tai ainakin
                                                                              pidättäytynyt tutkimasta, missä määrin kanne, joka oli
2.     kumoaa       ensimmäisen      oikeusasteen    tuomioistuimen           nostettu valituksen hylkäävästä päätöksestä, oli hylät
       yhdistetyissä asioissa T-70/92 ja T-71 /92 14.5.1997                   tävä, ja käyttänyt perusteena — suppeasti ilmaistuna
       antaman tuomion ja pääasian ratkaistessaan katsoo,                     — "rule of reason " -periaatetta. Ensimmäisen oikeus
       että Florimex BV:n ja Vereniging van Groothandelaren                   asteen tuomioistuimen olisi pitänyt tutkia, olisiko asi
        in Bloemkvvekerijproduktenin (VGB ) 2.7.1992 teh                     assa    C-250/90, DLG,       15.12.1994 annetulla tuo
       dystä päätöksestä SG(92)D/8782 nostamia kanteita ei                    miolla (') ollut merkitystä tässä asiassa ja olisiko se
       voida ottaa tutkittavaksi, tai ainakin hylkää ne;                      johtanut toisenlaiseen arviointiin .


title: Asia C-82/17 P: Valitus, jonka TestBio Tech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV ja Sambucus eV, ovat tehneet 14.2.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-177/13, TestBio ym. v. komissio, 15.12.2016 antamasta tuomiosta

text:
               24.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/6

         Valitus, jonka TestBio Tech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV ja Sambucus eV, ovat tehneet 14.2.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-177/13, TestBio ym. v. komissio, 15.12.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-82/17 P)
   (2017/C 129/08)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: TestBio Tech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV ja Sambucus eV (edustajat: K. Smith, QC ja J. Stevenson, barrister)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA), Monsanto Europe ja Monsanto Company

      Vaatimukset

               —

               Tuomion tuomiolauselman 1 ja 2 kohta on kumottava

               —

               tuomio on tutkittava ja komission päätökset on kumottava unionin yleiselle tuomioistuimelle esitettyjen vaatimusten mukaisesti, tai toissijaisesti asia on palautettava unionin yleiselle tuomioistuimelle, jotta se tutkii asian kokonaan uudelleen. Tästä kohdasta tehtävä päätös riippuu siitä, mitkä valitusperusteet hyväksytään

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan valittajien oikeudenkäyntikulut ja

               —

               on määrättävä muista asianmukaisista toimenpiteistä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat vaativat unionin tuomioistuinta sivuuttamaan tai kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen 15.12.2016 antaman tuomion Testbiotech ym. v. komissio (T-177/13, EU:T:2016:736) (jäljempänä tuomio), joka annettiin valittajille tiedoksi 19.12.2016. Tuomiossa unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi valittajien kanteen, jolla vaadittiin valittajille osoitettujen, lähtökohtaisesti samanlaisten komission kolmen päätöksen kumoamista. Näissä päätöksissä todettiin, että valittajien kantelut päätöksestä 2012/347 (1), jolla annettiin Monsanto Europe SA:lle sen soijaa MON 87701 x MON 89788 koskeva myyntilupa muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista annetun asetuksen N:o 1829/2003 (2) perusteella, eivät olleet perusteltuja. Näihin päätöksiin viitataan jäljempänä ilmaisulla komission päätökset.
   Yhteenvetona todettakoon, että hylätessään valittajien komission päätöksistä esittämät väitteet unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen:

               a)

               jättäessään tutkimatta tietyt osat valittajien esittämistä kumoamisvaatimuksista sillä perusteella, että Århusin asetuksen (3) 10 artiklan perusteella esitetyt uudelleentarkasteluvaatimukset eivät sisältäneet kaikkia täsmällisiä yksityiskohtia tai unionin yleisessä tuomioistuimessa kanneperusteiden tueksi esitettyjä syitä ja/tai että muita menettelyllisiä vaatimuksia ei noudatettu

               b)

               asettaessaan valtioista riippumattomille järjestöille, jotka nostivat ympäristökanteet Århusin asetuksen 10 ja 12 artiklan perusteella, vääränlaisen ja mahdottoman todistustaakan

               c)

               jättäessään tunnustamatta, että Euroopan elintarviketurvallisuusviraston laillisten velvoitteidensa mukaisesti julkaisemat ohjeet saavat aikaan legitiimin odotuksen siitä, että niitä noudatetaan

               d)

               todetessaan, että asetuksessa N:o 1829/2003 (ja elintarviketurvallisuusviraston ohjeissa) vaadittua kaksivaiheista turvallisuusarviointia ei ollut tarpeen noudattaa. Sen sijaan vain ensimmäinen vaihe eli geenimuunnellun viljelyn ja sen verrokkien vertailu voisi olla (ja tässä tapauksessa oli) riittävää asetuksessa N:o 1829/2003 vahvistettujen velvollisuuksien täyttämiseksi

               e)

               viitatessaan asetukseen (EY) N:o 396/2005 (4) (torjunta-aineasetus) hylätäkseen tietyt osat valittajien väitteistä, jotka koskivat asianmukaisen tutkinnan puuttumista soijan mahdollisen myrkyllisyyden suhteen ja soijan vaikutusta koskevan valvonnan puuttumista luvan myöntämisen jälkeen.

      (1)  Muuntogeenistä soijaa MON 87701 × MON 89788 (MON-877Ø1-2 × MON-89788-1) sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen tuotteiden markkinoille saattamisen sallimisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti 28.6.2012 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EUVL 2012, L 171, s. 13).

      (2)  Muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista 22.9.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1829/2003 (EUVL 2003, L 268, s. 1).

      (3)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL 2006, L 264, s. 13).

      (4)  Torjunta-ainejäämien enimmäismääristä kasvi- ja eläinperäisissä elintarvikkeissa ja rehuissa tai niiden pinnalla sekä neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta 23.2.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 396/2005 (EUVL 2005, L 70, s. 1).


title: Asia T-182/00: Marco Pannellan 11.7.2000 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne

text:
7.10.2000                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 285/13
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        Marco Pannellan 11.7.2000 Euroopan parlamenttia vas-
                                                                                taan nostama kanne
Kantaja on OPTRUMA-nimellä markkinoidun lääkevalmisteen
lisenssinsaaja ja paikallinen edustaja. Tämä valmiste merkittiin                                      (Asia T-182/00)
rekisteriin noudattaen neuvoston asetuksessa N:o 2309/93 (1)
säädettyä yhteisön keskitettyä lupamenettelyä.
                                                                                (2000/C 285/25)
Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta ku-
moamaan komission päätöksen, jolla kiellettiin kantajan liike-
merkin käyttö lääkevalmisteen ulomman päällyksen niin sano-                                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
tulla ”sinisellä alueella”.
                                                                           Marco Pannella, on nostanut 11.7.2000 Euroopan yhteisöjen
Tämä ”sininen alue” on kehystetty alue, joka on tarkoitettu
                                                                           ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
sellaisten erityisten tietojen merkitsemistä varten, joita jäsen-
                                                                           pan parlamenttia vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Piero
valtiot voivat vaatia annettaviksi pakkauksessa direktiivin
                                                                           A. M. Ferrari, Rooma, ja prosessiosoite Luxemburgissa on
92/27/ETY (2) 5 artiklan 2 kohdassa säädetyllä tavalla.
                                                                           asianajotoimisto Alain Lorang, 51 rue Albert 1er.
Kumoamista vaaditaan seuraavilla perusteilla:
                                                                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
–     riidanalaisen päätöksen tekemiseksi tarpeellisen oikeudel-
      lisen perustan puuttuminen sovellettavasta yhteisön                  –     ottaa kanteen tutkittavaksi
      säännöstöstä;
                                                                           –     kumoaa kvestorien kollegion 17.4.2000 tekemän päätök-
–     lainvastainen puuttuminen kantajan omistusoikeuteen                        sen nro 303663
      siinä määrin kuin liikemerkki kuuluu perustamissopi-
      muksen mukaisen omaisuudensuojan piiriin;
                                                                           –     velvoittaa parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–     syrjintäkiellon periaatteen rikkominen;
–     komission kantajassa herättämien oikeutettujen odotus-               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      ten tyhjiksi tekeminen;
                                                                           Kantaja vaatii kumottavaksi Euroopan parlamentin kvestorien
–     asianmukaisten perustelujen puuttuminen;
                                                                           kollegion 17.4.2000 tekemän päätöksen nro 303663, jolla
                                                                           hylättiin parlamentin jäsenten kulukorvauksia ja lisiä koskevan
–     suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen ja kantajan elin-              säännöstön 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kantajan selvitys
      keinovapauden loukkaaminen;                                          niistä syistä, joiden vuoksi hän oli ollut poissa parlamentin
                                                                           istunnosta tammikuussa 2000. Kantaja ilmoitti syyksi sen, että
–     laiminlyönti noudattaa direktiivin 92/27/ETY 10 artiklan             hänen oli oltava läsnä rikosoikeudenkäynnin istunnossa, johon
      3 kohdassa säädettyä 90 päivän määräaikaa.                           hänet oli haastettu.
Kantaja väittää lisäksi, että pakkauksessa annettavia tietoja              Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:
koskevat ohjeet, jotka komissio on laatinut pakkausmerkintöjä
koskevien vaatimusten selventämiseksi, eivät ole oikeudellisesti
sitovia. Mikäli näitä ohjeita kuitenkin pidettäisiin sitovina, se          –     Edellä mainittua 28 artiklan 2 kohtaa on tulkittu vääriin,
vetoaa niiden lainvastaisuuteen EY 241 artiklan nojalla, koska                   koska säännöksen tarkoitus on, että parlamentin jäsen,
komissiolla ei ollut toimivaltaa hyväksyä säännöstä, jolla                       joka ei ole voinut osallistua parlamentin istuntoon
rikotaan perusoikeuksiin kuuluvaa omaisuudensuojaa.                              itsestään riippumattomista syistä, ei kärsisi vahinkoa.
                                                                                Esillä olevassa asiassa voidaan konkreettisesti katsoa, että
                                                                                kategoriaan ”painavat perhesyyt” kuuluvat kaikki sellaiset
                                                                                tilanteet, joissa ei kohtuudella voida edellyttää, että asian-
(1) Ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön
    luvananto- ja valvontamenettelyistä sekä Euroopan lääkearviointi-            omainen tavalliseen tapaa jatkaa toimintaansa.
    viraston perustamisesta 22 päivänä heinäkuuta 1993 annettu
    neuvoston asetus (ETY) N:o 2309/93 (EYVL 1993, L 214, s. 1).           –     Kantajan puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska
(2) Ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden merkinnöistä ja pakkausselos-            oikeudenkäyntimenettelyssä asianomaisella on oikeus
    teista 31 päivänä maaliskuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi              henkilökohtaisesti osallistua asian käsittelyyn.
    92/27/ETY (EYVL 1992, L 113, s. 8).


title: Asia C-410/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 28.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2002/15/EY — Maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimivien henkilöiden työajan järjestäminen — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/13

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 28.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-410/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2002/15/EY - Maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimivien henkilöiden työajan järjestäminen - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2007/C 199/21)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: N. Yerrell ja G. Braga da Cruz)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Fernandes ja F. Ribeiro Lopes)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Laiminlyönti antaa säädetyssä määräajassa maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimivien henkilöiden työajan järjestämisestä 11.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/15/EY (EYVL L 80, s. 35) noudattamisen edellyttämät säännökset
   Tuomiolauselma

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimivien henkilöiden työajan järjestämisestä 11.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/15/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa (kaikkia) kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 294, 2.12.2006.


title: Asia C-456/16 P: Valitus, jonka Trefilerías Quijano, S.A. on tehnyt 12.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-426/10–T-429/16 ja T-438/12–T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías ym. v. komissio, 2.6.2016 antamasta tuomiosta

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/14

         Valitus, jonka Trefilerías Quijano, S.A. on tehnyt 12.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-426/10–T-429/16 ja T-438/12–T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías ym. v. komissio, 2.6.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-456/16 P)
   (2016/C 392/18)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Trefilerías Quijano, S.A. (edustajat: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco ja V. Romero Algarra, abogados)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               On kumottava unionin yleisen tuomioistuimen asioissa T-438/12–T-441/12 ja erityisesti asiassa T-439/12, Trefilerías Quijano v. Euroopan komissio, 2.6.2016 antama tuomio

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan sekä tässä menettelyssä aiheutuvat että unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään tutkimatta perusteen, joka koski valittajan puolustautumisoikeuksien loukkausta.

               2.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, koska se on soveltanut virheellistä oikeudellista kriteeriä arvioidessaan toista maksukyvyttömyyden toteamista koskenutta hakemusta ja siis kanteen tutkittavaksi ottamista.

               3.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan selvitysaineistoa tai vääristäessään selvitysaineistoa ilmiselvästi, jättäessään noudattamatta velvollisuutta käyttää täyttä tuomiovaltaa, loukatessaan oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan ja jättäessään noudattamatta perusteluvelvollisuutta.


title: Asia T-279/13: Kanne 24.5.2013 — Ezz ym. v. neuvosto

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/51

         Kanne 24.5.2013 — Ezz ym. v. neuvosto
   (Asia T-279/13)
   2013/C 207/83
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Ahmed Abdelaziz Ezz (Giza, Egypti), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Kairo, Egypti), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta), Shaninaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Giza, Egypti) (edustajat: Queen's Counsel J. Lewis, Barrister B. Kennelly ja Solicitor J. Binns)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/172/YUTP muuttamisesta 21.3.2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/144/YUTP (EUVL L 82, s. 54) ja Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 21.3.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 270/2011 (EUVL L 76, s. 4) sellaisena kuin sen soveltamista jatketaan 21.3.2013 tehdyllä neuvoston päätöksellä, siltä osin kuin niitä sovelletaan kantajiin, ja

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat SEUT 263 artiklaan perustuvan kanteensa tueksi kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, a) ettei neuvoston päätöksellä 2013/144/YUTP ei ole asianmukaista oikeudellista perustaa, koska se ei täytä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 29 artiklassa asetettua edellytystä; ja b) ettei neuvoston asetuksen (EU) N:o 207/2011 soveltamista voitu jatkaa, koska asetus ei täyttänyt oikeudellista perustaa koskevaa edellytystä: SEUT 215 artiklan 2 kohta.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, etteivät sellaisten rajoittavien toimenpiteiden, joista säädetään neuvoston päätöksen 2011/172/YUTP 1 artiklassa ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 270/2011 2 artiklassa, hyväksymisen edellytykset täyty kantajien osalta. Lisäksi kantajat väittävät, että vastaajan perustelut kantajiin kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden hyväksymiselle ovat täysin epämääräisiä, erittelemättömiä, toteennäyttämättömiä ja perusteettomia sekä riittämättömiä oikeuttamaan tällaisten toimenpiteiden soveltamisen.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että vastaaja on loukannut kantajien puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan, koska a) rajoittaviin toimenpiteisiin ei liity menettelyä, jossa kantajat saisivat tiedon näytöstä, jonka perusteella päätös heidän varojensa jäädyttämisestä tehtiin, tai jossa he voisivat tehokkaasti esittää näkemyksiään tästä näytöstä; b) perustelut, joihin riidanalaisissa toimenpiteissä vedotaan, sisältävät yleisluontoisen, perustelemattoman ja epämääräisen väitteen oikeudellisesta menettelystä, ja koska c) vastaaja ei ole antanut riittäviä tietoja, jotta kantajat voisivat tehokkaasti esittää kantansa, minkä vuoksi tuomioistuin ei voi arvioida sitä, ovatko neuvoston päätös ja arviointi perusteltuja ja tukeutuvatko ne pätevään näyttöön.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu siihen, että vastaaja ei ole esittänyt kantajille riittäviä perusteluja sille, että heidät sisällytettiin riidanalaisten toimenpiteiden piiriin, mikä on vastoin vastaajalle asetettua velvollisuutta esittää selvästi päätöksen perusteena olevat tosiasialliset ja erityiset syyt, mukaan lukien yksittäiset täsmälliset perustelut, joiden johdosta se katsoi, että kantajat olivat vastuussa Egyptin valtion varojen väärinkäytöstä.

               5)

               Viides kanneperuste perustuu siihen, että vastaaja on loukannut perusteetta ja suhteettomasti kantajien omaisuudensuojaa ja mainetta.

               6)

               Kuudes kanneperuste perustuu siihen, että kantajien sisällyttäminen sellaisten henkilöiden luetteloon, joita vastaan rajoittavia toimenpiteitä sovelletaan, perustuu vastaajan ilmeiseen arviointivirheeseen.


title: Asia C-342/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 17.1.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2002/91/EY — Energiapolitiikka — Energiansäästö — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 17.1.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-342/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2002/91/EY - Energiapolitiikka - Energiansäästö - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2008/C 64/18)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Patakia ja B. Schima)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamies: N. Dafniou)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Kaikkia rakennusten energiatehokkuudesta 16.12.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/91/EY (EUVL L 1, s. 65) noudattamisen edellyttämiä säännöksiä ei ole annettu määräajassa
   Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut rakennusten energiatehokkuudesta 16.12.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/91/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut määräajassa tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 211, 8.9.2007.


title: Asia T-63/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2015 – Shoe Branding Europe v. SMHV (kaksi samansuuntaista raitaa pitkähihaisen paidan hihassa) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus merkin, joka koostuu kahdesta samansuuntaisesta raidasta pitkähihaisen paidan hihassa, rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/49

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2015 – Shoe Branding Europe v. SMHV (kaksi samansuuntaista raitaa pitkähihaisen paidan hihassa)
   (Asia T-63/15) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus merkin, joka koostuu kahdesta samansuuntaisesta raidasta pitkähihaisen paidan hihassa, rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 048/55)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgia) (edustaja: asianajaja J. Løje)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi P. Geroulakos, sitten D. Gája)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n viidennen valituslautakunnan 3.12.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 2560/2013-5), joka koskee hakemusta merkin, joka koostuu kahdesta samansuuntaisesta raidasta pitkähihaisen paidan hihassa, rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Shoe Branding Europe BVBA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 107, 30.3.2015.


title: Asia C-430/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.7.2007 (Symvoulio tis Epikrateiasin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ntionik Anonymi Eraireia Emporias H/Y, Logismikou kai Paroxis Ypiresion Michanografisis ja Ioannis Michail Pikoulas v. Epitropi Kefalaiagoras (Direktiivi 2001/34/EY — Direktiivin 21 artikla — Arvopaperien ottaminen viralliselle pörssilistalle — Listalleottoesite — Virheellisten tietojen julkaiseminen — Vastuussa olevat henkilöt — Hallituksen jäsenet)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.7.2007 (Symvoulio tis Epikrateiasin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ntionik Anonymi Eraireia Emporias H/Y, Logismikou kai Paroxis Ypiresion Michanografisis ja Ioannis Michail Pikoulas v. Epitropi Kefalaiagoras
   (Asia C-430/05) (1)

   (Direktiivi 2001/34/EY - Direktiivin 21 artikla - Arvopaperien ottaminen viralliselle pörssilistalle - Listalleottoesite - Virheellisten tietojen julkaiseminen - Vastuussa olevat henkilöt - Hallituksen jäsenet)
   (2007/C 199/13)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Symvoulio tis Epikrateias
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Ntionik Anonymi Eraireia Emporias H/Y, Logismikou kai Paroxis Ypiresion Michanografisis ja Ioannis Michail Pikoulas

      Vastaaja: Epitropi Kefalaiagoras
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Symvoulio tis Epikrateias — Arvopaperien ottamisesta viralliselle pörssilistalle sekä siihen liittyvästä tiedonantovelvollisuudesta 28.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/34/EY 21 artiklan tulkinta — Sellaisen listalleottoesitteen julkaiseminen, joka sisältää virheellisiä tietoja, jotka voivat johtaa sijoittajia harhaan
   Tuomiolauselma
   Arvopaperien ottamisesta viralliselle pörssilistalle sekä siihen liittyvästä tiedonantovelvollisuudesta 28.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/34/EY (EYVL L 184, s. 1) 21 artiklaa on tulkittava siten, että se ei estä kansallista lainsäätäjää säätämästä sitä tapausta varten, että arvopaperien ottamiseksi viralliselle pörssilistalle julkaistussa listalleottoesitteessä esitetyt tiedot osoittautuvat virheellisiksi tai harhaanjohtaviksi, hallinnollisista seuraamuksista, jotka määrätään paitsi niille henkilöille, jotka nimenomaisesti mainitaan tässä esitteessä siitä vastuullisina, myös mainittujen arvopaperien liikkeeseenlaskijalle sekä erotuksetta tämän liikkeeseenlaskijan hallituksen jäsenille riippumatta siitä, onko viimeksi mainitut nimetty vastuullisiksi mainitussa listalleottoesitteessä.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 8 päivänä heinäkuuta 1999 asiassa C-189/97: Euroopan parlamentti vastaan Euroopan unionin neuvosto (Euroopan yhteisön ja Mauritanian välinen kalastussopimus - Sopimukset, joilla on huomionarvoisia vaikutuksia yhteisön talousarvioon)

text:
20.11.1999             FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 333/7
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                              vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehenään Jean-Paul
                                                                       Jacqué, John Carbery ja Félix van Craeyenest), jota tukee
                          (kuudes jaosto)                              Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään Rosario Silva de La-
                                                                       puerta), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta kumoa-
                 8 päivänä heinäkuuta 1999                             maan Euroopan yhteisön ja Mauritanian islamilaisen tasavallan
                                                                       välistä yhteistyötä merikalastuksen alalla koskevan sopimuk-
asiassa C-5/93 P: DSM NV vastaan Euroopan yhteisöjen                   sen tekemisestä ja sen soveltamissäännöistä 24 päivänä helmi-
                            komissio (1)                               kuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 408/97
                                                                       (EYVL L 62, s. 1), yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpa-
(Muutoksenhaku – Purkamishakemus tuomion ottamiseksi                   nossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheen-
     uudelleen käsiteltäväksi – Tutkittavaksi ottaminen)               johtajat P. J. G. Kapteyn, J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari),
                                                                       G. Hirsch ja P. Jann sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida,
                         (1999/C 333/12)                               C. Gulmann, J. L. Murray, D. A. O. Edward, H. Ragnemalm,
                                                                       L. Sevón, M. Wathelet ja R. Schintgen, julkisasiamies: J. Mischo,
                                                                       kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 8.7.1999
                  (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                      tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                       1. Kanne hylätään.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                   2. Euroopan parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                            kulut.
Asiassa C-5/93 P, DSM NV, kotipaikka Heerlen (Alankomaat),
edustajanaan asianajaja I. G. F. Cath, Haag, prosessiosoite            3. Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
Luxemburgissa asianajotoimisto L. Dupong, 14 a rue des                      taan.
Bains, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensim-             (1) EYVL C 212, 12.7.1997.
mäisen jaoston) asiassa T-8/89, DSM vastaan komissio,
4.11.1992 antaman määräyksen (Kok. 1992, s. II-2399)
kumoamista, vastapuolena: Euroopan yhteisöjen komissio
(asiamiehenään B. J. Drijber), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. J. G.
Kapteyn sekä tuomarit G. Hirsch, G. F. Mancini (esittelevä                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
tuomari), J. L. Murray ja H. Ragnemalm, julkisasiamies:
G. Cosmas, kirjaajat: apulaiskirjaaja H. von Holstein ja johtava                         8 päivänä heinäkuuta 1999
hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut 8.7.1999
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                             asiassa C-254/97, (Conseil d’État’n esittämä ennakkorat-
                                                                       kaisupyyntö) Société Baxter ym. vastaan Premier ministre
1. Valitus hylätään.                                                                                ym. (1)
2. DSM NV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 (Sisäinen verotus – Verovähennys – Tutkimustyöstä aiheutu-
                                                                                vat menot – Lääkevalmisteet)
(1) EYVL C 76, 18.3.1993.
                                                                                (1999/C 333/14)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                           tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                 8 päivänä heinäkuuta 1999                             Asiassa C-254/97, jonka Conseil d’État (Ranska) on saattanut
                                                                       EY 234 artiklan (aiempi 177 artikla) nojalla yhteisöjen tuo-
asiassa C-189/97: Euroopan parlamentti vastaan Euroopan                mioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuo-
                      unionin neuvosto (1)                             mioistuimessa vireillä olevissa asioissa Société Baxter, B. Braun
                                                                       Médical SA, Société Fresenius France ja Laboratoires Bristol-
(Euroopan yhteisön ja Mauritanian välinen kalastussopimus              Myers-Squibb SA vastaan Premier ministre, Ministère du
– Sopimukset, joilla on huomionarvoisia vaikutuksia yh-                Travail et des Affaires sociales, Ministère de l’Économie et des
                      teisön talousarvioon)                            Finances ja Ministère de l’Agriculture, de la Pêche et de
                                                                       l’Alimentation, ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen
                         (1999/C 333/13)                               52 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla), 48 EY
                                                                       artiklan (aiempi 58 artikla) sekä EY:n perustamissopimuksen
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       92 ja 95 artiklan (joista on muutettuina tullut 87 EY ja 90 EY
                                                                       artikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoon-
                                                                       panossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheen-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen       johtajat P. J. G. Kapteyn, G. Hirsch ja P. Jann sekä tuomarit
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                   C. Gulmann (esittelevä tuomari), J. L. Murray, D. A. O. Edward,
                                                                       H. Ragnemalm ja L. Sevón, julkisasiamies: A. Saggio, kirjaaja:
Asiassa C-189/97, Euroopan parlamentti (asiamiehinään Gre-             johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut
gorio Garzón Clariana, Christian Pennera ja Hans Krück)               8.7.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia T-297/10: Kanne 8.7.2010 — DBV v. komissio

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/37

         Kanne 8.7.2010 — DBV v. komissio
   (Asia T-297/10)
   ()
   2010/C 246/63
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: DBV Deutscher Brennstoffvertrieb Würzburg GmbH (Würzburg, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt C. Rudolph ja Rechtsanwalt A. Günther)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien alumiinipyörien tuonnissa 10.5.2010 annettu komission asetus (EU) N:o 404/2010 on kumottava ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja riitauttaa asetuksen (EU) N:o 404/2010 (1), jolla komissio on ottanut käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien alumiinipyörien tuonnissa.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin siihen, että olennaisia menettelymääräyksiä on rikottu ja puolustamisoikeuksia on loukattu, koska kantajaa ei ole riidanalaisen asetuksen antamista edeltävän menettelyn aikana informoitu tai kuultu ja kantajalla ei ole siten ollut mahdollisuutta puolustautua ja tuoda näkökantaansa esiin.
   Kantaja vetoaa toiseksi tosiseikkojen virheelliseen arviointiin ja harkintavallan väärinkäyttöön. Se esittää tältä osin, että tosiseikat on esitetty ja vahvistettu virheellisellä tavalla. Kantaja selittää, että esimerkiksi tällä välin noussutta dollarin kurssia ja raakaöljyn hinnannousua ei ole otettu huomioon. Lisäksi kantaja toteaa vetoamaansa harkintavallan väärinkäyttöön liittyen, että komissio ei ole ottanut huomioon suhteellisuusperiaatetta. Harkintavaltaa on väärinkäytetty ja asetusta (EY) N:o 1225/2009 (2) on rikottu kantajan mukaan muun muassa siten, että tutkimusten aikana ei ole kerätty tarkoituksenmukaisia tietoja eriytettyjen tullien vahvistamista varten.

      (1)  Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien alumiinipyörien tuonnissa 10.5.2010 annettu komission asetus (EU) N:o 404/2010 (EUVL L 117, s. 64).

      (2)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22 päivänä helmikuuta 2000 asiassa T-171/98, Maria Adelina Biasutto vastaan Euroopan unionin neuvosto (Henkilöstö – Sairausloma – Luvaton poissaolo – Henkilöstösääntöjen 59 artikla – Menettely, jota on noudatettava oltaessa sairauden vuoksi poissa työstä)

text:
C 122/32               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       29.4.2000
8 päivänä kesäkuuta 1998 annettu neuvoston asetus (EY)                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
N:o 1239/98 (EYVL L 171, s. 1), yhteisöjen ensimmäisen                                       MIOISTUIMEN TUOMIO
oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu ensimmäinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf                                 22 päivänä helmikuuta 2000
sekä tuomarit K. Lenaerts, A. Potocki, A. W. H. Meij ja M. Vila-
ras, kirjaaja: H. Jung, on 22.2.2000 antanut tuomion, jonka             asiassa T-171/98, Maria Adelina Biasutto vastaan Euroo-
tuomiolauselma on seuraava:                                                                  pan unionin neuvosto (1)
1. Kanne jätetään tutkimatta.                                           (Henkilöstö – Sairausloma – Luvaton poissaolo – Henkilöstö-
                                                                        sääntöjen 59 artikla – Menettely, jota on noudatettava
2. Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoite-                   oltaessa sairauden vuoksi poissa työstä)
     taan korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (2000/C 122/45)
3. Väliintulijat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(1) EYVL C 340, 7.11.1998.
                                                                        Asiassa T-171/98, Euroopan unionin neuvoston virkamies
                                                                        Maria Adelina Biasutto, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asiana-
                                                                        jaja J.-N. Louis, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa fiduciaire
                                                                        Myson SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroopan unionin
                                                                        neuvosto (asiamiehinään P. Borges ja M. Bauer), jossa kantaja
                                                                        vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa
                                                                        neuvoston 20.2.1998 tekemän päätöksen, jossa kieltäydytään
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                              hyväksymästä kantajan lääkärintodistusta ja jossa hänen tode-
                   MIOISTUIMEN TUOMIO                                   taan olleen luvattomasti poissa töistä 9.-22.2.1998 nämä päivät
                                                                        mukaan lukien, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                 23 päivänä helmikuuta 2000                             tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjoh-
                                                                        taja R. Garcı́a-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke,
asiassa T-164/98, Giuseppe Carraro vastaan Euroopan                     kirjaaja: hallintovirkamies G. Herzig, on 22.2.2000 antanut tuo-
                     yhteisöjen komissio(1)                             mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        1. Neuvoston 20.2.1998 tekemä päätös, jossa kantajan todetaan
(Henkilöstö – Arviointikertomus – Kumoamiskanne – Va-                        olleen luvatta poissa töistä 9.-22.2.1998 nämä päivät mukaan
                      hingonkorvauskanne)                                    lukien, kumotaan.
                                                                        2. Neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                        (2000/C 122/44)
                                                                        (1) EYVL C 397, 19.12.1998.
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Asiassa T-164/98, Giuseppe Carraro, Euroopan yhteisöjen
komission virkamies, joka työskentelee yhteisessä tutkimuskes-
kuksessa Isprassa, kotipaikka Ispra (Italia) edustajanaan asian-
ajaja G. Marchesini, Corte suprema di cassazione italianne,             YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto E. Arendt, 8-10                                MIOISTUIMEN TUOMIO
Mathias Hardt, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
henään G. Valsesia), jossa kantaja vaatii kantajan arvioinnista                            9 päivänä maaliskuuta 2000
ajanjaksolle 1.7.1993-30.6.1995 tehdyn lopullisen päätöksen
kumoamista ja korvausta henkisestä kärsimyksestä, yhteisöjen            asiassa T-10/99, Miguel Vicente Nuñez vastaan Euroopan
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toi-                                   yhteisöjen komissio(1)
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Potocki sekä
tuomarit J. Pirrung ja A. H. W. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies       (Henkilöstö – Ylennys – Ansioiden vertailu – Ansioituneim-
J. Palacio Gonzáles, on 23.2.2000 antanut tuomion, jonka               miksi katsottujen virkamiesten luettelo – Ylennettyjen virka-
tuomiolauselma on seuraava:                                             miesten luettelo – Arviointikertomus – Perustelujen puuttu-
                                                                                minen)
1. Kanne hylätään.
                                                                                (2000/C 122/46)
2. Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(1) EYVL C 378, 5.12.1998.
                                                                        Asiassa T-10/99, Miguel Vicente Nuñez, Euroopan yhteisöjen
                                                                        komission virkamies, kotipaikka Kraainem (Belgia), edusta-
                                                                        janaan asianajaja Marc-Albert Lucas, Liège, prosessiosoite


title: Asia C-501/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 8.11.2012 — Thomas Specht v. Land Berlin

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/27

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 8.11.2012 — Thomas Specht v. Land Berlin
   (Asia C-501/12)
   2013/C 26/53
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Thomas Specht

      Vastaaja: Land Berlin

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan unionin primaarioikeudessa ja/tai johdetussa oikeudessa, tässä erityisesti direktiivissä 2000/78/EY, (1) tarkoitettua sellaista ikään perustuvaa syrjintää, joka ei ole oikeutettua, koskevaa kattavaa kieltoa tulkittava siten, että se koskee myös osavaltion palveluksessa olevien virkamiesten palkkauksesta annettuja kansallisia säännöksiä?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: seuraako kyseisen unionin primaarioikeuden ja/tai johdetun oikeuden tulkinnasta, että kansallisessa säännöksessä, jonka mukaan virkamiehen peruspalkka määräytyy virkasuhdetta perustettaessa hänen ikänsä perusteella ja nousee myöhemmin ensisijaisesti virkasuhteen keston perusteella, on kyse ikään perustuvasta välittömästä tai välillisestä syrjinnästä?

               3)

               Jos myös toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: onko kyseisen unionin primaarioikeuden ja/tai johdetun oikeuden tulkinta esteenä sille, että tällaisen kansallisen säännöksen oikeutuksena on lainsäätäjän tavoite palkita työkokemus?

               4)

               Jos myös kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi: Mahdollistaako unionin primaarioikeuden ja/tai johdetun oikeuden tulkinta — niin kauan kuin syrjimätöntä palkkauslainsäädäntöä ei ole otettu käytäntöön — jonkin muun oikeudellisen seuraamuksen kuin sen, että syrjityille maksetaan takautuvasti palkkaa heidän palkkaluokkansa korkeimman palkkatason mukaan?
               Johtuuko syrjintäkiellon rikkomisen oikeudellinen seuraamus tässä yhteydessä unionin primaarioikeudesta ja/tai johdetusta oikeudesta, tässä erityisesti direktiivistä 2000/78/EY, sinänsä, vai perustuuko kyseinen oikeus unionin oikeuteen sisältyvän valtion vastuun mukaisesti ainoastaan siihen, että unionin oikeudessa määritellyt vaatimukset on pantu täytäntöön puutteellisesti?

               5)

               Onko unionin primaarioikeuden ja/tai johdetun oikeuden tulkinta esteenä kansalliselle toimenpiteelle, jonka mukaan maksu- tai vahingonkorvausvaade edellyttää, että virkamiehet ovat esittäneet vaateen viipymättä?

               6)

               Jos ensimmäiseen, toiseen ja kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi: seuraako unionin primaarioikeuden ja/tai johdetun oikeuden tulkinnasta, että siirtymäsäännökset, joiden nojalla vanhat virkamiehet sijoitetaan uudessa järjestelmässä palkkatasolle pelkästään heidän vanhan (syrjivän) palkkauslainsäädännön nojalla siirtymäajankohtana saamansa peruspalkan määrän perusteella ja joissa ylemmille palkkatasoille etenemisessä ei oteta huomioon virkamiehen kokemusaikaa kokonaisuudessaan vaan ainoastaan tälle siirtymäsäännösten voimaantulon jälkeen kertynyt kokemusaika, merkitsevät ikään perustuvan syrjinnän jatkumista — kunnes virkamies saavuttaa korkeimman palkkatason?

               7)

               Jos myös kuudenteen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko unionin primaarioikeuden ja/tai johdetun oikeuden tulkinta esteenä tämän jatkuvan erilaisen kohtelun oikeuttamiselle lainsäätäjän tavoitteella, jonka mukaan siirtymäsäännöksillä ei ole tarkoitus suojata (ainoastaan) siirtymäajankohtana saavutettuja etuja vaan (myös) vanhaan palkkauslainsäädäntöön perustuvaa olettamusta siitä, millaisiksi työuran aikaisten ansioiden odotetaan kussakin palkkaluokassa muodostuvan?
               Voidaanko vanhojen virkamiesten jatkuva syrjintä oikeuttaa sillä, että vaihtoehtoisesta sääntelystä (myös vanhojen virkamiesten sijoittamisesta palkkatasoille yksilöllisesti kokemusajan perusteella) aiheutuisi hallinnollisia lisäkustannuksia?

               8)

               Jos seitsemännen kysymyksen toiseen kohtaan vastataan kieltävästi: Mahdollistaako unionin primaarioikeuden ja/tai johdetun oikeuden tulkinta — niin kauan kuin syrjimätöntä palkkauslainsäädäntöä ei ole otettu käytäntöön myös vanhojen virkamiesten kohdalla — jonkin muun oikeudellisen seuraamuksen kuin sen, että vanhoille virkamiehille maksetaan takautuvasti ja jatkuvasti palkkaa heidän palkkaluokkansa korkeimman palkkatason mukaan?
               Johtuuko syrjintäkiellon rikkomisen oikeudellinen seuraus tässä yhteydessä unionin primaarioikeudesta ja/tai johdetusta oikeudesta, tässä erityisesti direktiivistä 2000/78/EY, sinänsä, vai perustuuko kyseinen oikeus unionin oikeuteen sisältyvän valtion vastuun mukaisesti ainoastaan siihen, että unionin oikeudessa määritellyt vaatimukset on pantu täytäntöön puutteellisesti?

      (1)  Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY (EYVL L 303, s. 16).


title: Asia C-126/00: Euroopan yhteisöjen komission 31.3.2000 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
10.6.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 163/17
–    velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     käyntikulut.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
                                                                          kuin asiassa C-105/00 (2), direktiivin täytäntöönpanoa varten
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       asetettu määräaika päättyi 18.12.1998.
Jäsenvaltioilla on EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja                    (1) EYVL L 226, 18.8.1997, s. 1.
EY 10 artiklan (aiemmat EY:n perustamissopimuksen 189 ja                  (2) Katso tämä virallisen lehden sivu 10.
5 artikla) sitovien määräysten mukaan velvollisuus toteuttaa
tarvittavat toimenpiteet direktiivien saattamiseksi osaksi kan-
sallista oikeusjärjestystä ennen tätä varten säädetyn määräajan
päättymistä ja ilmoittamaan välittömästi näistä toimenpiteistä
komissiolle. Määräaika päättyi 23.9.1998 ilman, että Hellee-
nien tasavalta olisi ilmoittanut komissiolle niitä toimenpiteitä,         Euroopan yhteisöjen komission 31.3.2000 Portugalin ta-
joita se on toteuttanut kyseisen direktiivin saattamiseksi osaksi                         savaltaa vastaan nostama kanne
kansallista oikeusjärjestystä.
                                                                                (Asia C-126/00)
(1) EYVL L 277, 10.10.1997.
                                                                                (2000/C 163/31)
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 31.3.2000 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa
                                                                          vastaan. Kantajan asiamies on komission oikeudellisen yksikön
                                                                          virkamies António Caeiros ja prosessiosoite Luxemburgissa on
                                                                          c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
                                                                          Centre Wagner, Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komission 31.3.2000 Portugalin ta-
                savaltaa vastaan nostama kanne                            Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                          tuin
                           (Asia C-125/00)
                                                                          –    toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY
                                                                               10 artiklan ensimmäisen kohdan ja EY 249 artiklan
                          (2000/C 163/30)                                      kolmannen kohdan sekä moottoriajoneuvojen päästöjen
                                                                               aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi toteutettavia
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 31.3.2000 Euroo-                      toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa                  lähentämisestä         annetun        neuvoston      direktiivin
vastaan. Kantajan asiamies on komission oikeudellisen yksikön                  70/220/ETY (1) mukauttamisesta tekniikan kehitykseen
virkamies António Caeiros ja prosessiosoite Luxemburgissa on                  2 päivänä lokakuuta 1998 annetun komission direktiivin
c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,                  98/77/EY (2) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole anta-
Centre Wagner, Kirchberg.                                                      nut kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa säädetyssä
                                                                               määräajassa direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
                                                                               asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä;
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin                                                                      –    toteaa toissijaisesti, että Portugalin tasavalta ei ole noudat-
                                                                               tanut näiden samojen määräysten ja säännösten mukaisia
–    toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY                   velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut tällaisista toimen-
     10 artiklan ensimmäisen kohdan ja EY 249 artiklan                         piteistä välittömästi komissiolle;
     kolmannen kohdan sekä kaksi- ja kolmipyöräisten mootto-
     riajoneuvojen tietyistä osista ja ominaisuuksista 17 päivänä         –    velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
     kesäkuuta 1997 annetun neuvoston ja Euroopan parla-                       käyntikulut.
     mentin direktiivin 97/24/EY (1) mukaisia velvoitteitaan,
     koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin 8 artiklan
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     1 kohdassa säädetyssä määräajassa direktiivin noudattami-
     sen edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia
     määräyksiä;                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
                                                                          kuin asiassa C-105/00 (3); direktiivin täytäntöönpanoa varten
                                                                          asetettu määräaika päättyi 31.12.1998.
–    toteaa toissijaisesti, että Portugalin tasavalta ei ole noudat-
     tanut näiden samojen määräysten ja säännösten mukaisia
     velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut tällaisista toimen-      (1) EYVL L 76, 6.4.1970, s. 1.
     piteistä välittömästi komissiolle;                                   (2) EYVL L 286, 23.10.1998, s. 34.
                                                                          (3) Katso tämä virallisen lehden sivu 10.
–    velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
     käyntikulut.


title: Asian C-100/98 poistaminen rekisteristä

text:
18.12.1999            FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 366/25
        Asian C-211/99 (1) poistaminen rekisteristä                         Asian C-121/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (1999/C 366/50)                                                    (1999/C 366/53)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 30.9.1999           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.10.1999
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-211/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan             tu asia C-121/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Luxemburgin suurherttuakunta.                                      Helleenien tasavalta.
(1) EYVL C 204, 17.7.1999.                                         (1) EYVL C 188, 3.7.1999.
        Asian C-100/98 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                            Asian C-227/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (1999/C 366/51)
                                                                                (1999/C 366/54)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.10.1999
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 8.10.1999
tu asia C-100/98, Ruotsin kuningaskunta vastaan Euroopan           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
unionin neuvosto.                                                  tu asia C-227/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                   Portugalin tasavalta.
(1) EYVL C 209, 4.7.1998.
                                                                   (1) EYVL C 226, 7.8.1999.
         Asian C-44/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (1999/C 366/52)                                      Asian C-200/99 (1) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.10.1999                                  (1999/C 366/55)
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-44/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Rans-        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.10.1999
kan tasavalta.                                                     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                   tu asia C-200/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
(1) EYVL C 100, 10.4.1999.                                         Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta.
                                                                   (1) EYVL C 226, 7.8.1999.


title: Asia F-70/07: Kanne 23.7.2007 — Marcuccio v. komissio

text:
               22.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/20

         Kanne 23.7.2007 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-70/07)
   (2007/C 223/36)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               se päätös (jäljempänä riidanalainen päätös), oli se tehty missä muodossa hyvänsä, on kumottava, jolla vastaaja hylkäsi kantajan 22.6.2006 esittämän vaatimuksen, jonka mukaan komission on korvattava kantajalle se osa hänen oikeudenkäyntikuluistaan asiassa T-176/04 (1), Marcuccio vastaan komissio, jonka korvaamiseen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin velvoitti komission 6.3.2006 tekemässään määräyksessä

               —

               päätös, jolla kantajan riidanalaisesta päätöksestä tekemä valitus hylättiin, oli se tehty missä muodossa hyvänsä, on kumottava siltä osin kuin tarpeellista

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 6 347,67 euroa viivästyskorkoineen ja korotettuna inflaatiota vastaavalla prosenttiluvulla, joiden osalta vaaditaan 10 prosentin vuotuista kokonaiskorkoa, joka lisätään vuosittain pääomaan, vaatimuksen esittämispäivästä 22.6.2006 siihen päivään asti, kun kantajalle riidanalaisesta päätöksestä aiheutunut aineellinen vahinko korvataan

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 1 000 euroa korvauksena menetetystä mahdollisuudesta, joka kantajalla olisi ollut jos rahasumma olisi ollut hänen käytettävissään ajoissa

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle oikeuden ja kohtuuden mukaan 3 000 euroa tai mikä hyvänsä summa, jota virkamiestuomioistuin pitää kohtuullisena, korvauksena henkisestä kärsimyksestä, joka riidanalaisesta päätöksestä on hänelle aiheutunut

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle jokaiselta päivältä tästä päivästä siihen päivään asti, kun vastaaja panee täytäntöön 22.6.2006 esitettyyn vaatimukseen liittyvän päätöksen kokonaisuudessaan ja poikkeuksetta, 2 euroa tai minkä hyvänsä muun summan, jota virkamiestuomioistuin pitää kohtuullisena, mikä summa maksetaan jokaisen kuun ensimmäisenä päivänä liittyen edellisen kuukauden aikana kertyneisiin oikeuksiin, korvauksena menetyksestä, joka on seurausta päätöksen täytäntöönpanossa mahdollisesti tapahtuvasta viivästyksestä

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja esittää kanteensa tueksi kolme seuraavaa kanneperustetta: 1) perustelut puuttuvat täysin, 2) lakia on rikottu, 3) huolenpitovelvollisuutta ja hyvän hallinnon velvollisuutta on laiminlyöty.

      (1)  EUVL C 121, 20.5.2006, s. 12. Aineellisen virheen johdosta kantaja viittaa asiaan T-176/03 asian T-176/04 sijaan.


title: Asia T-199/08: Kanne 3.6.2008 — Ziegler v. komissio

text:
               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/28

         Kanne 3.6.2008 — Ziegler v. komissio
   (Asia T-199/08)
   (2008/C 183/53)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Ziegler SA (edustaja: asianajaja J.-L. Lodomez)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamismenettelystä 11.3.2008 tehty Euroopan yhteisöjen komission päätös (asia COMP/38.543 — Kansainväliset muuttopalvelut), jolla kantajalle on määrätty 9 200 000,00 euron sakko, on kumottava

               —

               toissijaisesti mainittu sakko on poistettava

               —

               ainakin sakon rahamäärää on olennaisesti pienennettävä

               —

               ja joka tapauksessa Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tällä kanteella kantaja vaatii kumottavaksi komission asiassa COMP/38.543 — Kansainväliset muuttopalvelut, 11.3.2008 tekemän päätöksen K(2008) 926 lopullinen, jolla komissio on todennut tiettyjen yritysten, joihin kantaja kuuluu, rikkoneen EY 81 artiklan 1 kohtaa ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa, kun ne ovat sopineet kansainvälisten muuttopalvelujen hinnasta Belgiassa, jakaneet osan näistä markkinoista ja manipuloineet tarjouspyyntömenettelyä.
   Vaatimustensa tueksi kantaja esittää että komissio on tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä ja oikeudellisia virheitä, kun se on määritellyt kyseiset markkinat ja arvioinut niiden koon ja kaikkien kyseessä olevien yhtiön markkinaosuudet.
   Kantaja esittää lisäksi kanneperusteet, jotka liittyvät perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin ja siihen, että asiassa on loukattu puolustautumisoikeuksia, oikeutta tutustua asiakirjoihin ja oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin sekä yleistä hyvän hallinnon periaatetta.
   Sille määrätyn sakon ja sen määrän osalta kantaja esittää seuraavaa:

               —

               komissio ei ole osoittanut, että kyseiset käytännöt olisivat huomattavalla tavalla vaikuttaneet jäsenvaltioiden väliseen kauppaan

               —

               sakon määrä on kohtuuton suhteessa käytäntöjen varsinaiseen laajuuteen ja niiden todelliseen vaikutukseen markkinoihin

               —

               väärien hinta-arvioiden antamista koskeva käytäntö oli pitkään komission tiedossa ja se salli sen. Se, että komissio ei puuttunut asiaan, sai kantajan uskomaan, että kyse on laillisesta menettelystä.

         Lopuksi kantaja väittää että komissio ei ole ottanut huomioon lieventävinä asianhaaroina sitä, että yhdenmukaistettu menettely on kantajan osalta päättynyt kauan aikaa sitten ja että väärien hinta-arvioiden antamisella vastattiin markkinoiden kysyntään eikä se johtunut yhteisjärjestelyistä tai yhdenmukaistetuista menettelytavoista. Kantaja vetoaa myös yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaamiseen.


title: Asia C-452/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Krefeld (Saksa) on esittänyt 9.10.2012 — NIPPONKOA Insurance Co (Europe) Ltd v. Inter-Zuid Transport BV

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Krefeld (Saksa) on esittänyt 9.10.2012 — NIPPONKOA Insurance Co (Europe) Ltd v. Inter-Zuid Transport BV
   (Asia C-452/12)
   2013/C 26/32
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Krefeld

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: NIPPONKOA Insurance Co (Europe) Ltd

      Vastaaja: Inter-Zuid Transport BV

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Estääkö tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 71 artikla sopimuksen täysin itsenäisen tulkinnan tai onko tällaista sopimusta sovellettaessa otettava huomioon myös asetuksen tavoitteet ja arvot?

               2)

               Estääkö tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 71 artikla sopimuksen tulkinnan, jonka mukaan jossain jäsenvaltiossa ratkaistu vahvistuskanne ei estä suorituskanteen nostamista myöhemmin jossain toisessa jäsenvaltiossa, jos tämä sopimus mahdollistaa tältä osin myös asetuksen N:o 44/2001 27 artiklan mukaisen tulkinnan?

      (1)  EYVL 2001, L 12, s. 1.