title: Asia F-17/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.2.2013 — BB v. komissio (Henkilöstö — Sopimussuhteinen toimihenkilö — Määräaikaisen työsopimuksen uudistamatta jättäminen — Kumoamiskanne — Vahingonkorvauskanne)

text:
               6.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 101/33

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.2.2013 — BB v. komissio
   (Asia F-17/11) (1)

   (Henkilöstö - Sopimussuhteinen toimihenkilö - Määräaikaisen työsopimuksen uudistamatta jättäminen - Kumoamiskanne - Vahingonkorvauskanne)
   2013/C 101/61
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: BB (edustaja: asianajaja A. Blot)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Berscheid)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vastaajan päätöksen, jolla päätettiin olla jatkamatta kantajan sopimussuhteisen toimihenkilön palvelussuhdetta koskevaa sopimusta, kumoamista koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan yksi kolmasosa BB:n oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               BB vastaa kahdesta kolmasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 186, 25.6.2011, s. 33.


title: Asia T-289/04: Dimitra Lantzonin 15.7.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vastaan nostama kanne

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/35

         Dimitra Lantzonin 15.7.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vastaan nostama kanne
   (Asia T-289/04)
   (2004/C 262/68)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Dimitra Lantzoni, kotipaikka Übersyren (Luxemburg) on 15.7.2004 nostanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Clara Marhuenda ja prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa vastaajan tekemän päätöksen, joka annettiin kantajalle tiedoksi 7.10.2003 ja jossa ei hyväksytty sitä, että hän riitautti hänelle vuoden 1999/2000 sekä vuoden 2001 ylennyskierroksella annetut ylennyspisteet

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen virkamies, sai 5.2.2002 tiedoksi päätöksen siitä, että hänelle ei ollut myönnetty lainkaan ylennyspisteitä vuosilta 1999 ja 2000. Kantajalle ilmoitettiin 16.1.2003, että hänelle oli myönnetty yksi ylennyspiste vuoden 2001 ylennyskierroksella. Hän riitautti tämän ja lisäksi myöhemmin sen, että hänelle ei ollut myönnetty lainkaan ylennyspisteitä vuosilta 1999 ja 2000. Hänen tekemänsä riitauttaminen vuosia koskien 1999 ja 2000 hylättiin liian myöhään tehtynä ja vuotta 2001 koskien perusteettomana.
   Tämän kanteensa tueksi kantaja väittää, että riitautettu pisteiden myöntäminen on vastoin yhteisöjen tuomioistuimen 18.10.2000 tekemää päätöstä, jolla tämä järjestelmä otettiin käyttöön, koska myöntäminen ei tapahtunut häntä koskevien arviointikertomusten perusteella, minkä lisäksi myönnetyt pisteet eivät olleet lainkaan johdonmukaisia kyseisiin kertomuksiin nähden. Siltä osin kuin kysymys on siitä, että vuosia 1999 ja 2000 koskeva riitauttaminen hylättiin liian myöhään tehtynä kantaja väittää, että sen vuoksi, että häntä ylennyskierrokselta 1999/2000 koskeva arviointikertomus annettiin tiedoksi lähes kaksi vuotta myöhässä, hän ei voinut viipymättä saada tietoonsa niitä virheitä, joita kyseistä vuotta koskevaan pisteiden myöntämiseen liittyi. Kantajan mukaan kyseisen vuoden ylennyskierroksen oikeusvarmuus ei millään tavoin vaarantuisi, jos hänen sallittaisiin riitauttaa se, että näiltä kahdelta vuodelta ei myönnetty lainkaan pisteitä, kun otetaan huomioon, että saatujen pisteiden määrä ei automaattisesti takaa ylennystä.


title: Asia C-173/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 9.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Düsseldorf – Saksa) – GE Healthcare GmbH v. Hauptzollamt Düsseldorf (Ennakkoratkaisupyyntö — Tulliliitto — Yhteisön tullikoodeksi — 32 artiklan 1 kohdan c alakohta — Tullausarvon määrittäminen — Arvonmäärityksen kohteena olevaan tavaraan liittyvät rojaltit tai lisenssimaksut — Käsite — Asetus (ETY) N:o 2454/93 — 160 artikla — Arvonmäärityksen kohteena olevien tavaroiden ”myyntiehdot” — Rojaltien tai lisenssimaksujen maksaminen yhtiölle, joka on etuyhteydessä sekä tavaroiden myyjään että niiden ostajaan — 158 artiklan 3 kohta — Tarkistus- ja erittelytoimenpiteet)

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 9.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Düsseldorf – Saksa) – GE Healthcare GmbH v. Hauptzollamt Düsseldorf
   (Asia C-173/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto - Yhteisön tullikoodeksi - 32 artiklan 1 kohdan c alakohta - Tullausarvon määrittäminen - Arvonmäärityksen kohteena olevaan tavaraan liittyvät rojaltit tai lisenssimaksut - Käsite - Asetus (ETY) N:o 2454/93 - 160 artikla - Arvonmäärityksen kohteena olevien tavaroiden ”myyntiehdot” - Rojaltien tai lisenssimaksujen maksaminen yhtiölle, joka on etuyhteydessä sekä tavaroiden myyjään että niiden ostajaan - 158 artiklan 3 kohta - Tarkistus- ja erittelytoimenpiteet))
   (2017/C 144/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: GE Healthcare GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Düsseldorf

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 20.11.2006 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1791/2006, 32 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava yhtäältä siten, että siinä ei edellytetä, että rojaltien tai lisenssimaksujen määrä on määritettävä lisenssisopimuksen tekemishetkellä tai tullivelan syntymishetkellä, jotta kyseisten rojaltien tai lisenssimaksujen voitaisiin katsoa liittyvän arvonmäärityksen kohteena oleviin tavaroihin, ja toisaalta siten, että sen perusteella on mahdollista, että mainitut rojaltit tai lisenssimaksut ”liittyvät arvonmäärityksen kohteena oleviin tavaroihin”, vaikka kyseiset rojaltit tai lisenssimaksut liittyisivät mainittuihin tavaroihin ainoastaan osittain.

               2)

               Asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1791/2006, 32 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja tietyistä asetuksen N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna 18.12.2006 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1875/2006, 160 artiklaa on tulkittava siten, että rojaltit tai lisenssimaksut muodostavat arvonmäärityksen kohteena olevien tavaroiden ”myyntiehdon”, jos kyseisten rojaltien tai lisenssimaksujen maksamista vaatii saman konsernin sisällä yritys, joka on etuyhteydessä sekä myyjään että ostajaan ja jonka hyväksi maksut suoritetaan.

               3)

               Asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1791/2006, 32 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja asetuksen N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1875/2006, 158 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisissä säännöksissä tarkoitetut tarkistus- ja erittelytoimenpiteet voidaan toteuttaa, jos kyseessä olevien tavaroiden tullausarvo on määritetty mainitun asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna, 29 artiklan soveltamisen sijasta sen 31 artiklassa säädetyllä toissijaisella menetelmällä.

      (1)  EUVL C 236, 20.7.2015.


title: Asia T-219/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.7.2009 — DSV Road v. komissio (Tulliliitto — Thaimaasta peräisin olevien diskettien tuonti — Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin — Tuontitullien peruuttamista koskeva vaatimus — Asetuksen (EY) N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 239 artikla)

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/33

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.7.2009 — DSV Road v. komissio
   (Asia T-219/07) (1)

   (Tulliliitto - Thaimaasta peräisin olevien diskettien tuonti - Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin - Tuontitullien peruuttamista koskeva vaatimus - Asetuksen (EY) N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 239 artikla)
   2009/C 205/58
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: DSV Road NV (Puurs, Belgia) (edustajat: asianajajat A. Poelmans, A. Calewaert ja R. de Wit)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Konstantinidis ja S. Schønberg, avustajanaan asianajaja F. Tuytschaever)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota 24.4.2007 tehty komission päätös, jolla ilmoitettiin Belgian viranomaisille, että Thaimaasta peräisin olevien diskettien tuontitulli on kirjattava tileihin jälkikäteen eikä kyseisiä tulleja ole peruutettava (asianumero REC 05/02)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               DSV Road NV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 211, 8.9.2007.


title: Asia T-60/00: Paraskevi Liaskoun 20.3.2000 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
C 135/26                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      13.5.2000
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                         Paraskevi Liaskoun 20.3.2000 Euroopan unionin neuvos-
                                                                                toa vastaan nostama kanne
Kantajana oleva yhtiö kuuluu Dole-konserniin, joka harjoittaa                                          (Asia T-60/00)
vihreiden kehitysmaabanaanien tuotantoa, ostamista, laivausta
ja myyntiä Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisössä banaa-
                                                                                (2000/C 135/46)
nien tuontia yhteisöön koskevien järjestelyjen soveltamista
koskevista siirtymäsäännöksistä kesäkuussa 1993 annetussa
komission asetuksessa (ETY) N:o 1442/93 tarkoitetulla ta-
valla (1).                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                            Paraskevi Liaskou, kotipaikka Bryssel, on nostanut 20.3.2000
Kanne koskee vahinkoa, joka yhtiölle aiheutui sen vuoksi, että              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
sen piti hankkia vientiluvat kautena 1995-1998 mahdollistaak-               messa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan
seen sen, että yhtiön edustajat pystyivät käyttämään oikeuttaan             edustajana on asianajaja Eric Boigolot, Bryssel.
vientilupien saamiseen myydäkseen banaaneja yhteisössä. Kan-
tajalla oli edustajiensa kautta oikeus A-luokan banaanintuonti-
lupiin.                                                                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                            –    kumoaa nimittävän viranomaisen 5.7.1999 tekemän
                                                                                päätöksen, jolla se on kieltäytynyt myöntämästä kantajalle
Asetuksessa (EY) N:o       478/95 (2)  asetettiin vientiluvan hankki-            ulkomaankorvausta;
minen ja esittäminen tietyistä maista tapahtuvan viennin osalta
EY:n tuontiluvan antamisen edellytykseksi.
                                                                            –    kumoaa nimittävän viranomaisen 21.12.1999 tekemän
                                                                                päätöksen, jolla se on hylännyt kantajan valituksen, jolla
                                                                                pyrittiin riidanalaisen päätöksen kumoamiseen;
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin kumosi neuvoston päätök-
sen 94/800/EY (3) ja komission asetuksen N:o 478/95 siltä
                                                                            –    velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle ulkomaankor-
osin kuin niissä kohdeltiin eri tavoin banaanialan yhteisestä
                                                                                vausta 1.5.1999 lukien siten, että siitä vähennetään hänelle
markkinajärjestelystä annetussa neuvoston asetuksessa (ETY)
                                                                                aikaisemmin maksettu maastamuuttokorvaus;
N:o 404/93 (4) tarkoitettuja eri toimijaryhmiä.
                                                                            –    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantajan mukaan edellä mainittujen säädösten syrjivä luonne
ja lainvastaisuus on aiheuttanut yhtiölle huomattavia tappioita
ja vahinkoa sekä loukkaa kantajaa suojaavaa ylemmänasteista                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
laillisuusperiaatetta.
                                                                            Kantaja, joka on neuvoston virkamiehenä työskentelevä Krei-
                                                                            kan kansalainen, väittää erityisesti, että sen pääasiallinen
                                                                            kotipaikka oli kyseessä olevan ajanjakson aikana vastoin
(1) EYVL L 142, 25.6.1993, s. 62.                                           riidanalaista päätöstä Ateena. Vaikka hän tuli Belgiaan vuonna
(2) Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93 täydentävistä yksityiskoh-         1987, hänen asumisensa Brysselissä oli vain väliaikaista ja
    taisista säännöistä yhteisön alueelle tuotavien banaanien tariffi-
                                                                            rajoittui opintojen päättymiseen. Hänen työskentelyään Schen-
    kiintiöjärjestelmästä ja asetuksen (ETY) N:o 1442/93 muuttamises-
    ta 1 päivänä maaliskuuta 1995 annettu komission asetus (EY) N:o         genin pääsihteeristössä vuosina 1993-1999 ei pidä ottaa
    478/95 (EYVL 1995, L 49, 4.3.1995, s. 13).                              huomioon, koska kyseessä on henkilöstösääntöjen liitteessä
(3) Uruguayn kierroksen monenvälisten neuvottelujen (1986-1994)             VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa luetelma-
    johdosta päätettyjen sopimusten tekemisestä yhteisön puolesta           kohdassa tarkoitettu palvelussuhde kansainvälisessä järjes-
    tämän toimivaltaan kuuluvissa asioissa 22 päivänä joulukuuta            tössä.
    1994 tehty neuvoston päätös 94/800/EY (EYVL L 336,
    23.12.1994, s. 1).
(4) EYVL L 471, 25.2.1993, s. 1.                                            Vastaaja on tehdessään riidanalaisen päätöksen rikkonut hen-
                                                                            kilöstösääntöjä ja erityisesti sen 25 artiklan 2 kohtaa, 69 ar-
                                                                            tiklaa ja liitettä VII.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 30 päivänä kesäkuuta 2005, asiassa T-347/03, Eugénio Branco, Lda vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Euroopan sosiaalirahasto — Rahoitustuen pienentäminen — Alihankinta — Saavutetut oikeudet — Kohtuullinen aika)

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/37

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   30 päivänä kesäkuuta 2005,
   asiassa T-347/03, Eugénio Branco, Lda vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Euroopan sosiaalirahasto - Rahoitustuen pienentäminen - Alihankinta - Saavutetut oikeudet - Kohtuullinen aika)
   (2005/C 217/82)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asiassa T-347/03, Eugénio Branco, Lda, kotipaikka Lissabon (Portugali), edustajanaan asianajaja B. Belchior, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään aluksi A. Alves Vieira ja A. Weimar, sittemmin P. Andrade ja A. Weimar, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan 23.10.2002 tehdyn komission päätöksen K(2002) 3455, jolla pienennettiin Euroopan sosiaalirahaston rahoitustukea, jota on haettu hakemuksella nro 870302 P3, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit F. Dehousse ja D. Šváby, kirjaaja: H. Jung, on 30.6.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 7, 10.1.2004.


title: Asia T-734/16: Kanne 19.10.2016 – Argyraki v. komissio

text:
               12.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/36

         Kanne 19.10.2016 – Argyraki v. komissio
   (Asia T-734/16)
   (2016/C 462/47)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Vassilia Argyraki (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 29.1.2016 tehdyn henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimiston (PMO) päätöksen

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee kantajan jälkimmäistä työskentelyjaksoa ylimääräisenä toimihenkilönä ja jonka mukaan riidanalaisella päätöksellä ei ole oikeusperustaa, koska 7.4.2004 päivätyssä komission asiakirjassa 229/04, Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 4 artiklan 1 kohdassa tai oikeuskäytännössä ei aseteta toimielimen vaihtumista koskevaa edellytystä. Niinpä tämä riidanalaisen toimen osa on lainvastainen ja se on kumottava.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee kantajan ensimmäistä työskentelyjaksoa ylimääräisenä toimihenkilönä ja jonka mukaan riidanalaisessa päätöksessä sovellettu ja asiakirjassa 229/04 asetettu edellytys eli se, ettei palvelus ole ollut keskeytyneenä yli vuotta, on henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 4 artiklan 1 kohdan, sellaisena kuin sitä on oikeuskäytännössä tulkittu, vastainen. Niinpä tämä riidanalaisen toimen osa on lainvastainen ja se on kumottava.


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehtiEUVL C 182, 23.7.2005

text:
               6.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/39

         (2005/C 193/65)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 182, 23.7.2005

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 171, 9.7.2005

      EUVL C 155, 25.6.2005

      EUVL C 143, 11.6.2005

      EUVL C 132, 28.5.2005

      EUVL C 115, 14.5.2005

      EUVL C 106, 30.4.2005

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Asia C-88/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.6.2009 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — David Hütter v. Technische Universität Graz (Direktiivi 2000/78/EY — Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa — Ikäsyrjintä — Valtioon työsopimussuhteessa olevien toimihenkilöiden palkkauksen määrittäminen — Ennen 18 ikävuoden täyttämistä hankitun työkokemuksen huomiotta jättäminen)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/15

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.6.2009 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — David Hütter v. Technische Universität Graz
   (Asia C-88/08) (1)

   (Direktiivi 2000/78/EY - Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa - Ikäsyrjintä - Valtioon työsopimussuhteessa olevien toimihenkilöiden palkkauksen määrittäminen - Ennen 18 ikävuoden täyttämistä hankitun työkokemuksen huomiotta jättäminen)
   2009/C 180/24
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: David Hütter

      Vastaaja: Technische Universität Graz

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberster Gerichtshof (Itävalta) — Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (EYVL L 303, s. 16) 1, 2 ja 6 artiklan tulkinta — Ikään perustuvan syrjinnän kielto — Kansallinen sääntely, jonka mukaan ennen 18 vuoden ikää täyttyneitä työskentelykausia ei ole mahdollista ottaa huomioon julkisyhteisöön työsopimussuhteessa olevien työntekijöiden palkkauksen määrittämisessä

      Tuomiolauselma

   Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 1, 2 ja 6 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat vastoin sellaista kansallista sääntelyä, jossa sen vuoksi, ettei yleissivistävää koulutusta asetettaisi epäedulliseen asemaan ammatilliseen koulutukseen nähden ja että nuorten työmarkkinoille pääsyä tuettaisiin, suljetaan pois ennen 18 ikävuoden täyttämistä täyttyneiden työskentelyjaksojen huomioon ottaminen sen palkkaluokan määrittämisessä, johon jäsenvaltion julkisyhteisön palveluksessa olevat työsopimussuhteiset toimihenkilöt asetetaan.

      (1)  EUVL C 128, 24.5.2008.


title: Asia C-198/16 P: Valitus, jonka Agriconsulting Europe SA on tehnyt 8.4.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-570/13, Agriconsulting Europe SA v. Euroopan komissio, 28.1.2016 antamasta tuomiosta

text:
               1.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/9

         Valitus, jonka Agriconsulting Europe SA on tehnyt 8.4.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-570/13, Agriconsulting Europe SA v. Euroopan komissio, 28.1.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-198/16 P)
   (2016/C 279/14)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Agriconsulting Europe SA (edustaja: avvocato R. Sciaudone)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa valituksenalaisen tuomion ja palauttaa asian unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jotta se ratkaisisi pääasian niiden ohjeiden mukaisesti, jotka unionin tuomioistuin tuomiossaan antaa

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut asian T-570/13 käsittelystä ensimmäisessä asteessa ja sen käsittelystä valitusasteessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Hankintaperusteiden 1 ja 2 osalta valittaja esittää, että sen muotoilemat väitteet on otettu huomioon vääristyneesti, että vahingon korvausvelvollisuuden periaatetta on loukattu sen soveltamisalan osalta.

               2)

               Epätavallisen alhaisen tarjouksen käsitteen osalta valittaja esittää, että arviointikomitean arviot on otettu vääristyneesti huomioon ja että annettua tuomiota ei ole riittävästi perusteltu, että oikeudenkäyntiaineisto on otettu vääristyneesti huomioon ja että perustelut ovat ristiriitaiset, koska unionin yleinen tuomioistuin on sivuuttanut arviointikomitean perustelut omillaan.

               3)

               Kanne on ja todisteet, jotka liittyivät tarjouksen sisältämiin lisävelvoitteisiin, on otettu vääristyneesti huomioon, epätavallisen alhaisen tarjouksen kriteereitä on tulkittu virheellisesti ja menettelyssä, jossa epätavallisuutta tarkastellaan, on loukattu osapuolten oikeuksia, hankintasääntöjä on rikottu ja kantajan todisteet on otettu huomioon vääristyneesti.

               4)

               Korvattavan vahingon todellinen luonne ja toteutuminen on tulkittu väärin.


title: Asia T-688/13: Kanne 24.12.2013 — Deloitte Consulting v. komissio

text:
               29.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/23

         Kanne 24.12.2013 — Deloitte Consulting v. komissio
   (Asia T-688/13)
   2014/C 93/41
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Deloitte Consulting CVBA (Diegem, Belgia) (edustajat: asianajajat K. De hornois ja N. Korogiannakis)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan vastaajan päätöksen sijoittaa kantajan tarjous etusijajärjestyksessä neljänneksi tarjouspyyntömenettelyssä DIGIT/R2/PO/2013/004 ABC III — neuvontaa, vertailevaa arviointia ja avunantoa koskevien palvelujen tarjoaminen tieto- ja viestintätekniikan alalla (erä 2), joka annettiin tiedoksi kantajalle 15.10.2013 päivätyllä kirjeellä, ja tehdä sopimus yhteenliittymän PWC-EVERIS kanssa etusijajärjestyksessä ensimmäiseksi sijoitettuna sopimuspuolena, yhteenliittymän KPMG-TRASYS-KURT SALMON kanssa toiseksi sijoitettuna sopimuspuolena ja yhteenliittymän CGI Accenture kanssa kolmanneksi sijoitettuna sopimuspuolena

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen ainakin sikäli kuin siinä ei suljettu pois etusijajärjestyksessä ensimmäiseksi sijoitettua sopimuspuolta eli PWC-EVERIStä sen vuoksi, että tämä oli sisällyttänyt tietoja rahoitustarjouksestaan tekniseen tarjoukseensa

               —

               velvoittamaan vastaaja korvaamaan kantajan vahingot, jotka aiheutuivat sopimuksen menettämisestä, tai vaihtoehtoisesti mahdollisuuden menettämisestä kyseessä olevan tarjouspyyntömenettelyn vuoksi

               —

               velvoittamaan vastaaja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty eikä valittujen tarjoajien suhteellisia ansioita ole ilmoitettu — varainhoitoasetuksen 113 artiklan 2 kohta ja delegoidun asetuksen 161 artiklan 2 ja 3 kohta — ja olennaista menettelymääräystä, joka koskee oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan, on rikottu

                           —

                           Vaikka hankinnan kohde on teknisesti erittäin monimutkainen ja sillä on strategista merkitystä, arviointikertomuksen otteiden sisältö on suppea, pintapuolinen, äärettömän yksinkertainen, puutteellinen arvioitujen tarjoajien vahvuuksien ja heikkouksien osalta ja se rajoittuu ”ominaisuuksiin” kuvailematta lainkaan vastauksen ydintä. Tietyille alakriteereille ei esitetä minkäänlaisia perusteluja, joilla selitettäisiin eri tarjoajille annetut pisteet, kun taas arviointikomitean kommentit ovat usein ristiriidassa eri tarjoajille annettujen pisteiden kanssa. Puutteet riidanalaisen päätöksen perusteluissa estävät sen oikeudellisen tarkastelun, millä loukataan oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan koskevaa periaatetta.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan velvollisuutta käyttää selkeitä ratkaisuperusteita, joiden perusteella sopimus voidaan tehdä objektiivisesti, on loukattu. Valintaperusteiden ja ratkaisuperusteiden välisen eron huomiotta jättäminen.

                           —

                           Tekniset eritelmät muodostuvat huomattavasta määrästä epämääräisiä alakriteerejä. Valistuneet ja tavanomaista huolellisuutta noudattavat tarjoajat eivät näin ollen kykene tulkitsemaan nimenomaisia ratkaisuperusteita. Päätöksessä ei todeta selvästi, mikä olisi hyvä tai vähemmän hyvä lähestymistapa, eikä siinä ole laadullista tekijää, jolla osoitettaisiin, mitkä indikaattorit voisivat johtaa parempaan tai huonompaan tulokseen. Arviointikertomuksessa lisäksi viitataan valintaperusteisiin, joita on käytetty tarjoajien teknisen ehdotuksen arviointiin.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan tarjouspyyntöasiakirjojen säännöksiä ei noudatettu. Avoimuusperiaatteen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaaminen. Tarjoajille annettujen ohjeiden noudattamatta jättäminen — viittaus hintaan teknisessä tarjouksessa.

                           —

                           Yksi voittaneista tarjoajista paljasti tärkeitä rahoitukseen liittyviä seikkoja tarjouksen teknisessä osassa, minkä vuoksi sitä ei voida hyväksyä, koska sillä rikottiin tarjouspyyntöasiakirjojen nimenomaisia säännöksiä ja loukattiin yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja jätettiin huomiotta DIGITin julkisia hankintoja koskeva opaskirja, jota sovelletaan käsiteltävässä asiassa.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan varainhoitoasetuksen 107 artiklan 1kohdan a alakohtaa ja tarjouspyyntöasiakirjojen 5.2.3.2 osastoa on rikottu — jääviys.

                           —

                           Varainhoitoasetuksen 107 artiklan mukaan vastaajan on arvioitava tarjoajien mahdollinen jääviys puitesopimusta koskevan hankintamenettelyn aikana eikä sen ole tehtävä tapauskohtaista arviointia puitesopimusta täytäntöönpantaessa, mitä vastaaja suosi tässä tapauksessa. Kaikki tarjoajat, jotka olivat jäävejä hankintamenettelyn aikana kuvatulla tavalla, olisi pitänyt sulkea pois ennen puitesopimuksen tekemistä eikä tapauskohtaisesti sopimusta täytäntöönpantaessa, mitä vastaaja suosi tässä tapauksessa. Tarjouspyyntöasiakirjojen 5.2.3.2. osasto on vielä tiukempi vaatimus kuin varainhoitoasetuksen 107 artiklassa määritelty jääviys. Edellä esitetyn perusteella vastaajan olisi pitänyt hylätä tietyt voittaneista tarjoajista.


title: Asia T-396/08: Kanne 15.9.2008 — Freistaat Sachsen ja Land Sachsen-Anhalt v. komissio

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/30

         Kanne 15.9.2008 — Freistaat Sachsen ja Land Sachsen-Anhalt v. komissio
   (Asia T-396/08)
   (2008/C 327/56)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantajat: Freistaat Sachsen ja Land Sachsen-Anhalt(asiamiehet: asianajajat T. Müller-Ibold ja T. Graf)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Tukimenettelyssä C 18/2007 2.7.2008 tehdyn komission päätöksen (K(2008) 3178 lopull.) 1 artiklan 1 kohta on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Nyt esillä oleva kumoamiskanne on nostettu tukimenettelyssä C 18/2007 2.7.2008 tehdystä Euroopan komission päätöksestä K(2008) 3178 lopull., siltä osin kuin siinä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi suurin osa ilmoitetuista koulutustuista, joita Freistaat Sachsen ja Land Sachsen-Anhalt aikoivat myöntää DHL-yrityksen pikalähettipalveluille.
   Freistaat Sachsen ja Land Sachsen-Anhalt tukeutuvat seuraaviin kanneperusteisiin:
   Ensinnäkin kantajat väittävät, että komissio ei hyväksy suurinta osaa ilmoitetuista tuista, koska kyseessä oleviin koulutustoimenpiteisiin kohdistuvat koulutustuet eivät ole ”välttämättömiä”. Kun komissio suorittaa yleisen välttämättömyyden arvioinnin yksittäistapauksessa edellytyksenä ilmoitettujen tukien hyväksymiselle, se toimii vastoin asetuksen (EY) N:o 68/2001 (1) pakottavaa vaikutusta ja loukkaa yhdenvertaisen kohtelun ja luottamuksensuojan periaatetta. Asetuksen mukaiset arviointiperusteet ovat sitovia myös tukien osalta, jotka ylittävät poikkeusta koskevat kynnysarvot.
   Toiseksi komission pyrkimys tehdä ilmoitettujen koulutustukien hyväksyminen riippuvaksi niiden välttämättömyydestä on oikeudellisesti virheellinen myös siksi, että siinä jätetään epäoikeudenmukaisesti ottamatta huomioon ilmoitetuilla koulutustuilla tuettujen koulutustoimenpiteiden positiiviset ulkoiset markkinavaikutukset. Tällaiset ulkoiset markkinavaikutukset riittäisivät sellaisinaan perustelemaan ilmoitettujen koulutustukien soveltuvuuden yhteismarkkinoille.
   Kolmanneksi komissio tekee virheellisesti sen päätelmän, että tukien sijaintipaikan valinnalta puuttuu välttämätön kannustava vaikutus. Koulutustuet ovat todellakin välttämättömiä, koska ne olivat DHL:lle ratkaisevia Leipzig/Hallen valinnalle sijaintipaikaksi eikä DHL olisi muutoin tarjonnut siellä koulutusta. Myöskään komission väite siitä, että samanlaiset koulutuskustannukset olisivat syntyneet myös muilla valinnaisilla sijaintipaikoilla, ei pidä paikkaansa.
   Neljänneksi komissio on välttämättömyyttä tutkiessaan tukeutunut asiattomiin kriteereihin. Erityisesti komissio tukeutuu subjektiivisiin kriteereihin, jotka ylittävät objektiivisen välttämättömyyden. Lisäksi komissio ottaa arvioinnissaan huomioon koulutustoimenpiteitä koskevat lakien säännökset, mikä saattaa olennaisesti huonompaan asemaan jäsenvaltiot, joilla on lakisääteinen koulutuksen sisältöä koskeva järjestelmä.
   Neljänneksi riidanalaista päätöstä ei ole perusteltu riittävästi.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta koulutustukeen 12.1.2001 annettu komission asetus (EY) N:o 68/2001, EYVL 2001 L 10, s. 20; muutettu asetuksella (EY) N:o 363/2004, EUVL L 63, s. 20 ja asetuksella (EY) N:o 1976/2006, EUVL 2006 L 368, s. 85.


title: Asia T-204/13 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.11.2013 — Valittajana Marcuccio ja muuna osapuolena komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Kanteen tutkimatta jättäminen ensimmäisessä oikeusasteessa sillä perusteella, että tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat — Kanne, joka on toimitettu telekopiolaitteella kanteen nostamisen määräajassa ja joka on allekirjoitettu leimalla, jossa on asianajajan allekirjoitus — Alkuperäisen kannekirjelmän toimittaminen määräajan päättymisen jälkeen — Myöhässä nostettu kanne — Selvästi perusteeton valitus)

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.11.2013 — Valittajana Marcuccio ja muuna osapuolena komissio
   (Asia T-204/13 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Kanteen tutkimatta jättäminen ensimmäisessä oikeusasteessa sillä perusteella, että tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat - Kanne, joka on toimitettu telekopiolaitteella kanteen nostamisen määräajassa ja joka on allekirjoitettu leimalla, jossa on asianajajan allekirjoitus - Alkuperäisen kannekirjelmän toimittaminen määräajan päättymisen jälkeen - Myöhässä nostettu kanne - Selvästi perusteeton valitus)
   2014/C 45/56
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja G. Gattinara)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-95/12, Marcuccio vastaan komissio, 28.1.2013 antamasta määräyksestä (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) tehty valitus, jossa vaaditaan tämän määräyksen kumoamista.

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle tässä asiassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 156, 1.6.2013.


title: Asia C-604/13 P: Valitus, jonka Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG on tehnyt 25.11.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-386/10, Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG v. Euroopan komissio, 16.9.2013 antamasta tuomiosta

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/13

         Valitus, jonka Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG on tehnyt 25.11.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-386/10, Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG v. Euroopan komissio, 16.9.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-604/13 P)
   2014/C 24/24
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (edustajat: Rechtsanwalt H. Janssen ja Rechtsanwalt T. Kapp)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-386/10 16.9.2013 antama tuomio kumotaan kokonaisuudessaan ja vastaajan asiassa COMP/39.092 — Kylpyhuonekalusteet 23.6.2010 tekemä päätös K(2010) 4185 lopull. todetaan mitättömäksi sikäli kuin se koskee valittajaa

               —

               toissijaisesti alentaa valittajalle riidanalaisessa päätöksessä määrätyn sakon määrää asianmukaisella tavalla

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja tukeutuu valituksessaan seuraaviin valitusperusteisiin:

               Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin rikkoi sen mukaan asetuksen N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 3 kohtaa ja loukkasi täsmällisyysperiaatetta, yhdenvertaisen kohtelun periaatetta sekä suhteellisuusperiaatetta, kun se tulkitsi asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen enimmäismääräksi ja kielsi näin sen, että komissio vahvisti sakon määrän lainvastaisesti, eikä tämän vuoksi alentanut sakon määrää lainmukaisella tavalla.

               Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin rikkoi asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 3 kohtaa, kun se ei ottanut huomioon vuoden 2006 suuntaviivojen lainvastaisuutta, joka liittyy siihen, että kestoa ja vakavuutta ei oteta huomioon kilpailusääntöjen rikkomistapauksissa, joihin ovat syyllistyneet ”yhden tuotteen yritykset”.

               Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä, että vastaajan olisi pitänyt käyttää vuoden 2006 suuntaviivojen 37 kohdan mukaista harkintavaltaansa siten, että sen olisi pitänyt vahvistaa ”yhden tuotteen yritysten” sakon määrä 10 prosentin rajan alapuolelle.

               Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin loukkasi valittajan mukaan taannehtivuuskiellon periaatetta, kun se katsoi, että vastaajan vuoden 2006 suuntaviivojen avulla toteuttama sakon laskenta oli laillinen.

               Unionin yleinen tuomioistuin teki myös oikeudellisia virheitä laskiessaan valittajalle määrätyn sakon määrää mitä tulee maantieteelliseen ulottuvuuteen, osallistumiseen ainoastaan yhteen kolmesta tuoteryhmästä ja valittajan toissijaiseen rooliin.

               Lopuksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin loukkasi menettelyn kohtuullisen keston periaatetta.

      (1)  EUVL 2003 L 1, s. 1.


title: Asia T-300/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 14.7.2009 — Hoo Hing v. SMHV — Tresplain Investments (Golden Elephant Brand) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Asetuksen (EY) N:o 40/94 63 artiklan 4 kohta [josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 65 artiklan 4 kohta] — Toimi, jolla hyväksyttiin kantajan väitteet kaikilta osin — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/16

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 14.7.2009 — Hoo Hing v. SMHV — Tresplain Investments (Golden Elephant Brand)
   (Asia T-300/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Asetuksen (EY) N:o 40/94 63 artiklan 4 kohta [josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 65 artiklan 4 kohta] - Toimi, jolla hyväksyttiin kantajan väitteet kaikilta osin - Tutkimatta jättäminen)
   2009/C 233/29
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Hoo Hing Holdings Ltd (Romford, Essex, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: barrister M. Edenborough)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. Novais Gonçalves)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Tresplain Investments Ltd (Tsing Yi, Hong-Kong) (edustaja: barrister D. McFarland)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne sellaisen 7.5.2008 tehdyn SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan päätöksestä (asia R 889/2007-1), joka koskee Hoo Hing Holdings Ltd:n ja Tresplain Investments Ltd:n välistä mitättömyysmenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Hoo Hing Holdings Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 247, 27.9.2008.


title: Asia T-474/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.9.2014 – Giorgis v. SMHV – Comigel (kahden pakatun maljan muoto) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Kolmiulotteinen yhteisön tavaramerkki — Kahden pakatun maljan muoto — Ehdoton hylkäämisperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Käytön seurauksena saavutetun erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta)

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/40

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.9.2014 – Giorgis v. SMHV – Comigel (kahden pakatun maljan muoto)
      (Asia T-474/12) (1)

      ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Kolmiulotteinen yhteisön tavaramerkki - Kahden pakatun maljan muoto - Ehdoton hylkäämisperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Käytön seurauksena saavutetun erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta))
      (2014/C 395/48)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Giorgio Giorgis (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat I. Prado ja A. Tornato)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: I. Harrington)

         Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Comigel SAS (Saint-Julien-lès-Metz, Ranska) (edustajat: asianajajat S. Guerlain, J. Armengaud ja C. Mateu)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.7.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 1301/2011-1), joka koskee Comigel SAS:n ja Giorgio Giorgisin välistä mitättömyysmenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Giorgio Giorgis velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 9, 12.1.2013.


title: Asia C-457/09: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 1.3.2011 (Tribunal de première instance de Liègen (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Claude Chartry v. Belgian valtio (Ennakkoratkaisupyyntö — EY 234 artikla — Tutkinta, jossa selvitetään kansallisen säännön yhteensoveltuvuus sekä unionin oikeuden että kansallisen perustuslain kanssa — Kansallinen säännöstö, jossa säädetään perustuslainmukaisuuden valvontaa koskevan erillisen menettelyn etusijasta — Euroopan unionin perusoikeuskirja — Edellytys liittymäkohdasta unionin oikeuteen — Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/7

         Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 1.3.2011 (Tribunal de première instance de Liègen (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Claude Chartry v. Belgian valtio
   (Asia C-457/09) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - EY 234 artikla - Tutkinta, jossa selvitetään kansallisen säännön yhteensoveltuvuus sekä unionin oikeuden että kansallisen perustuslain kanssa - Kansallinen säännöstö, jossa säädetään perustuslainmukaisuuden valvontaa koskevan erillisen menettelyn etusijasta - Euroopan unionin perusoikeuskirja - Edellytys liittymäkohdasta unionin oikeuteen - Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)
   2011/C 252/10
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de première instance de Liège

      Asianosaiset

      Kantaja: Claude Chartry

      Vastaaja: Belgian valtio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal de première instance de Liège — EU 6 ja EY 234 artiklan tulkinta — Kansallisilla tuomioistuimilla oleva velvollisuus saattaa asia ensin Belgian perustuslakituomioistuimen käsiteltäväksi, jos kyse on tilanteesta, jossa kansallisella lailla mahdollisesti loukataan perusoikeuksia — Sen säännöksen, jossa asetetaan tällainen velvollisuus, pätevyys yhteisön oikeuteen nähden — Tehokkaan oikeussuojan periaatteen ja puolustautumisoikeuksien loukkaaminen, jos asiakysymystä käsittelevä tuomioistuin ei voi valvoa kansallisten säännösten yhteensoveltuvuutta ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen kanssa — Itsenäisen ammatin harjoittamisesta saatujen tulojen verottamisesta tehtyjen verohallinnon päätösten vanhentuminen

      Määräysosa

   Unionin tuomioistuin ei selvästi ole toimivaltainen vastaamaan tribunal de première instance de Liègen (Belgia) esittämään kysymykseen.

      (1)  EUVL C 37, 13.2.2010.


title: Asia T-211/99: Borrekuil B. V:n 22.9.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
8.1.2000                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 6/23
J. H. Gankeman, joka toimii toiminimellä Bovanda Oil,                     Borrekuil B. V:n 22.9.1999 Euroopan yhteisöjen komissio-
20.9.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-                                      ta vastaan nostama kanne
                               ma kanne
                                                                                (Asia T-211/99)
                           (Asia T-210/99)
                                                                                (2000/C 6/42)
                             (2000/C 6/41)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                      Borrekuil B. V., kotipaikka te Beek (Alankomaat), on nostanut
                                                                          22.9.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                          tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                          vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Ph. W. A. M. van Roy,
J. H. Gankema, joka toimii tominimellä Bovanda Oil, kotipaik-             Beek.
ka Veendam (Alankomaat), on nostanut 20.9.1999 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
ja on asianajaja E. Maas, Groningen.
                                                                          –    kumoaa valtiontuesta, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa
                                                                               Saksan rajan tuntumassa sijaitsevien 633 alankomaalaisen
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                     huoltamon hyväksi, 20 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn
kumoaa valtiontuesta, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa Sak-                    komission päätöksen, joka on annettu tiedoksi numerolla
san rajan tuntumassa sijaitsevien 633 alankomaalaisen huolta-                  K(1999)2539 lopull. (1), ja toteaa, että tukea ei tarvitse
mon hyväksi, 20 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn komission                       periä takaisin, ja
päätöksen, joka on annettu tiedoksi numerolla K(1999)2539
lopull. (1), ja toteaa, että tuen antaminen Bovanda Oilille ei ole        –    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
ristiriidassa minkään eurooppaoikeuden säännöksen kanssa.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
                                                                          kuin asiassa T-210/99.
Riidanalaisessa päätöksessä säädetään muun muassa, että Alan-
komaiden on perittävä takaisin tuet, jotka se on myöntänyt                (1) EYVL L 280, 30.10.1999, s. 87.
450:lle Saksan rajan tuntumassa toimivalle huoltamolle
1.7.1997 Alankomaissa toteutetun valmisteveron korotuksen
johdosta. Tiettyjen näiden huoltamojen osalta Alankomaat ei
komission mukaan ollut hankkinut – tai se ei ollut hankkinut
riittävästi – tietoja omistussuhteista eikä sidoksista tavarantoi-
mittajiin, jotta se olisi voinut todeta, ettei tuella ole huomatta-
vaa merkitystä jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kilpailuun.
                                                                          Autoservice Fermans Exclusive B. V:n 29.9.1999 Euroo-
Kantaja harjoittaa omalla riskillä toimintaa omistuksessaan                    pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
olevalla huoltamolla. Kantaja esittää, ettei hän ole sidoksissa
mihinkään tiettyyn polttoaineiden toimittajaan ja että hänelle
                                                                                (Asia T-215/99)
myönnetty tuki sitä paitsi kuuluu myös de minimis -säännön (2)
soveltamisalaan.
                                                                                (2000/C 6/43)
(1) EYVL L 280, 30.10.1999, s. 87.                                                           (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(2) Komission tiedonanto vähämerkityksisestä tuesta, EYVL 1996,
    C 68, s. 9.
                                                                          Autoservice Fermans Exclusive B. V, kotipaikka Amstenrade
                                                                          (Alankomaat), on nostanut 29.9.1999 Euroopan yhteisöjen
                                                                          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on
                                                                          asianajaja H. F. A. Bronneberg, Geleen.


title: Asia C-490/10: Kanne 12.10.2010 — Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/18

         Kanne 12.10.2010 — Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-490/10)
   ()
   2011/C 13/30
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: M. Gómez-Leal, J. Rodrigues ja L. Visaggio)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Euroopan unionin energiainfrastruktuuriin liittyvien investointihankkeiden ilmoittamisesta komissiolle ja asetuksen (EY) N:o 736/96 kumoamisesta 24.6.2010 annettu neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 617/2010 (1) on kumottava

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Euroopan parlamentti vaatii kanteellaan kumottavaksi 24.6.2010 annetun asetuksen (EU, Euratom) N:o 617/2010, jolla neuvosto on vahvistanut yhteisen kehyksen komissiolle tehtäville ilmoituksille, jotka koskevat energiainfrastruktuuriin liittyviä investointihankkeita. Neuvosto on antanut tämän asetuksen kahden oikeusperustan eli SEUT 337 ja EA 187 artiklan nojalla. Parlamentin mukaan neuvosto on valinnut oikeusperustan virheellisesti, koska riidanalaisen asetuksen kohteena olevat toimenpiteet kuuluvat unionilla energia-alalla olevaan toimivaltaan, josta määrätään erityisesti SEUT 194 artiklassa. Kyseiset toimenpiteet olisi siis pitänyt toteuttaa SEUT 194 artiklan 2 kohdan nojalla siinä määrättyä tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen eikä SEUT 337 artiklan nojalla, jossa ei määrätä minkäänlaisesta parlamentin osallistumisesta. Lisäksi parlamentti katsoo, että kyseessä olevien toimenpiteiden toteuttamiseksi ei ollut tarpeen nojautua myös EA 187 artiklaan.

      (1)  EUVL L 180, s. 7.


title: Asia C-155/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.11.2008 — Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne — Päätös 2006/1016/EY — Yhteisön takuu Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolella toteutettuihin hankkeisiin liittyvistä lainoista ja lainatakauksista mahdollisesti aiheutuvien tappioiden varalta — Oikeusperustan valinta — EY 179 artikla — EY 181 a artikla — Yhteensopivuus)

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.11.2008 — Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-155/07) (1)

   (Kumoamiskanne - Päätös 2006/1016/EY - Yhteisön takuu Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolella toteutettuihin hankkeisiin liittyvistä lainoista ja lainatakauksista mahdollisesti aiheutuvien tappioiden varalta - Oikeusperustan valinta - EY 179 artikla - EY 181 a artikla - Yhteensopivuus)
   (2008/C 327/03)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: R. Passos, A. Baas ja D. Gauci)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Arpio Santacruz, M. Sims ja D. Canga Fano)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Aresu ja F. Dintilhac)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kumoamiskanne — Yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolella toteutettuihin hankkeisiin liittyvistä lainoista ja lainatakauksista mahdollisesti aiheutuvien tappioiden varalta 19.12.2006 tehty neuvoston päätös 2006/1016/EY (EUVL L 414, s. 95) — Oikeusperustan valinta — EY 181 a artikla — Pääasiassa kehitysmaita koskeva päätös — Tarve käyttää kahta oikeusperustaa — EY 179 ja EY 181 a artikla
   Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolella toteutettuihin hankkeisiin liittyvistä lainoista ja lainatakauksista mahdollisesti aiheutuvien tappioiden varalta 19.12.2006 tehty neuvoston päätös 2006/1016/EY kumotaan.

               2)

               Päätöksen 2006/1016 vaikutukset pysytetään Euroopan investointipankin sellaisen rahoituksen osalta, joka on toteutettu, kunnes kahdentoista kuukauden kuluessa tämän tuomion julistamispäivästä on tullut voimaan uusi päätös, joka on tehty asianmukaisen oikeusperustan eli sekä EY 179 että EY 181 a artiklan nojalla.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut lukuun ottamatta Euroopan yhteisöjen komission oikeudenkäyntikuluja.

               4)

               Euroopan yhteisöjen komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 155, 7.7.2007.


title: Asia T-744/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.5.2017 – Generis – Farmacêutica v. EUIPO – Corpak MedSystems (CORGRIP)

text:
               26.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.5.2017 – Generis – Farmacêutica v. EUIPO – Corpak MedSystems (CORGRIP)
   (Asia T-744/16) (1)

   (2017/C 202/46)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 475, 19.12.2016.


title: Asia T-441/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 1.9.2015 – Makhlouf v. neuvosto (Kumoamiskanne — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Syyriaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen tuomioistuimen tarjoamaan oikeussuojaan — Arviointivirhe — Omistusoikeus — Yksityiselämän suoja — Oikeasuhteisuus — Oikeusvoima — Kanteen nostamisen määräaika — Tutkittavaksi ottaminen — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               26.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 354/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 1.9.2015 – Makhlouf v. neuvosto
   (Asia T-441/13) (1)

   ((Kumoamiskanne - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Syyriaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen tuomioistuimen tarjoamaan oikeussuojaan - Arviointivirhe - Omistusoikeus - Yksityiselämän suoja - Oikeasuhteisuus - Oikeusvoima - Kanteen nostamisen määräaika - Tutkittavaksi ottaminen - Selvästi täysin perusteeton kanne))
   (2015/C 354/47)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Eyad Makhlouf (Damaskos, Syyria) (edustajat: asianajajat C. Rygaert ja G. Karouni)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: G. Étienne ja R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 31.5.2013 annettu neuvoston päätös 2013/255/YUTP (EUVL L 147, s. 14) siltä osin kuin se koskee kantajaa

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään selvästi täysin perusteettomana.

               2)

               Eyad Makhlouf velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 325, 9.11.2013.


title: Asia T-294/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.4.2013 — CBp Carbon Industries v. SMHV (CARBON GREEN) (Yhteisön tavaramerkki — Kansainvälinen rekisteröinti, jossa on nimetty Euroopan yhteisö — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki CARBON GREEN — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.4.2013 — CBp Carbon Industries v. SMHV (CARBON GREEN)
   (Asia T-294/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Kansainvälinen rekisteröinti, jossa on nimetty Euroopan yhteisö - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki CARBON GREEN - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)
   2013/C 147/26
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: CBp Carbon Industries, Inc. (Tortola, Brittiläiset neitsytsaaret, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: barrister S. Malynicz ja asianajaja J. Fish)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 21.4.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1361/2009-1), joka koskee hakemusta sanamerkin CARBON GREEN rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               CBp Carbon Industries, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 260, 25.9.2010.


title: Asia T-181/02: Neue Erba Lautex GmbH Weberei und Veredlungin Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
24.8.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 202/31
–     määrää henkilöstösääntöjen 73 artiklan mukaisesi myön-            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      nettävälle pääomalle 5,75 prosentin suuruisen viivästys-
      koron, jota peritään 26.1.1988 eli onnettomuuspäivästä            –     toteaa pätemättömäksi kantajasta tehdyn arvioinnin vuo-
      alkaen;                                                                 delta 2001 (ECB Performance Appraisal 2001);
–     määrää siitä aineettomasta ja aineellisesta vahingosta,
      jota kantajalle on aiheutunut riidanalaisesta päätöksestä,        –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      maksettavaksi vahingonkorvausta, jonka suuruudeksi on
      väliaikaisesti arvioitu 138 358,88 EUR sillä varauksella,
      että tätä määrää voidaan korottaa aineellisen vahingon
      osalta ja että aineettoman vahingon perusteella määrättä-         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      vä korvaus arvioidaan kohtuuden mukaan.
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              Kantaja on vastaajan virkamies, joka vaatii kantajasta vuodelta
                                                                        2001 tehdyn arvioinnin. Hän katsoo, että on kyse raskauttavas-
                                                                        ta toimenpiteestä häntä kohtaan, koska vastaaja ei ole arvios-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     saan rajoittunut tarkastelemaan kantajan työsuorituksia. Arvi-
                                                                        ointi perustuu kantajan mukaan pikemminkin tosiseikkaole-
                                                                        tuksiin, jotka kantaja riitauttaa, ja jotka vaarantavat kantajan
Niiden vammojen perusteella, joita kantaja sai synnyttäessään           ammatillisen etenemisen.
vuonna 1988, vastaaja on yhtäältä katsonut, etteivät nämä
vammat olleet tapaturman aiheuttamia, ja toisaalta todennut,
että kantaja oli pysyvästi täysin työkyvytön, minkä vuoksi hän          Kantaja väittää, että vastaaja ei saa tietosuojasyistä käyttää
ei voinut työskennellä.                                                 arvioinnissa sähköisesti kerättyjä tietoja ja että näihin tietoihin
                                                                        perustuva arviointi on jo tästä syystä pätemätön. Lisäksi
Kantaja vetoaa uuteen tosiseikkaan, minkä johdosta hänen uusi           arviointi on todettava pätemättömäksi siitä syystä, että se
vaatimuksensa henkilöstösääntöjen 73 artiklassa tarkoitetun             perustuu paikkaansapitämättömiin tosiseikkoihin.
etuuden myöntämisestä on perusteltu, ja väittää, että hänen
vammansa ovat tapaturman aiheuttamia. Kantajan mukaan
lääketieteellisen lautakunnan vuonna 1988 antamat lausunnot
eivät kuvasta hänen tämänhetkistä terveydentilaansa, sillä
hänen vammansa ovat suurentuneet ja lisääntyneet vuosien
kuluessa. Lautakunta ei ole kantajan terveydentilaa tutkiessaan
ottanut huomioon hoitoon liittyvää epävarmuutta. Kantaja
katsoo, että hänen vammojaan on pidettävä tapaturman
aiheuttamina, koska ne perustuvat hoitoon liittyvään epävar-
                                                                        Neue Erba Lautex GmbH Weberei und Veredlungin Eu-
muuteen.
                                                                          roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
Näin ollen vastaaja on kantajan hakemuksen hylättyään rikko-
nut henkilöstösääntöjen 73 artiklaa sekä Euroopan yhteisöjen                                      (Asia T-181/02)
virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutusta koskevia
määräyksiä ja erityisesti niiden 12, 14 ja 22 artiklaa. Lisäksi                                   (2002/C 202/52)
kantaja vetoaa huolenpitovelvollisuuden rikkomiseen.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                        Neue Erba Lautex GmbH Weberei und Veredlung, Neugersdorf
Jan Pflugradtin 12.6.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota                (Saksa) on nostanut 13.6.2002 kanteen Euroopan yhteisöjen
                     vastaan nostama kanne                              ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhtei-
                                                                        söjen komissiota vastaan. Kantajan asiamies on U. Ehricke ja
                          (Asia T-179/02)                               prosessiosoite Luxemburgissa.
                          (2002/C 202/51)
                                                                        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                        –     kumoaa 12.3.2002 tehdyn komission päätöksen
                                                                              C(2002)944 LOP, joka koskee Saksan liittotasavallan
Jan Pflugradt, Frakfurt am Main (Saksa), on nostanut 12.6.2002                valtiontukea Neue Erba Lautex GmbH:lle ja konkurssissa
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                     olevalle Erba Lautex GmbH:lle
messa kanteen Euroopan keskuspankkia vastaan. Kantajan
asiamiehenä on asianajaja N. Pflüger.                                   –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- C 202/32                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       24.8.2002
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                Uni-Pharma – Kléon Tsetis Pharmakeutika Ergastiria Ano-
                                                                         nimos Viomihaniki kai Emboriki Eterian 10.6.2002 sisä-
                                                                         markkinoiden harmonisointivirastoa vastaan nostama
                                                                                kanne
Kyseisellä päätöksellä komissio velvoitti Saksan liittotasavallan
perimään takaisin konkurssissa olevasta Erba Lautex GmbH:sta                                      (Asia T-182/02)
ja Neuen Erba Lautex GmbH:sta muodostuvaksi väitetyltä
yritysryhmältä tukea yhteensä 7 834 miljoonaa euroa.
                                                                                (2002/C 202/53)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantaja väittää, että se komission toteamus on virheellinen,
jonka mukaan kantaja ja Erba Lautex Gmbh muodostavat
yrityskokonaisuuden tai konsernin ja että tämän vuoksi pelas-            Uni-Pharma – Kléon Tsetis Pharmakeutika Ergastiria Anoni-
tus- ja rakenneuudistustukien hyväksyttävyys voidaan tutkia              mos Viomihaniki kai Emboriki Eteria, kotipaikka Kato Kifissio,
vain suhteessa konserniin, että Deggendorf-doktriinia on sovel-          Attiki (Kreikka), on nostanut 10.6.2002 Euroopan yhteisöjen
lettava ja että tuki on perittävä takaisin molemmilta konsernin          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-
jäseniltä. Komission päätös perustuu siihen virheelliseen pää-           markkinoiden harmonisointivirastoa (OHMI) vastaan. Kanta-
telmään, että kantajan osalta ei ole kysymys suuntaviivojen              jan edustajat ovat asianajajat Eleni Gioti-Manthou ja Maria Bra,
10 (1) alaviitteen mukaisessa poikkeussääntelyssä tarkoitetusta          prosessiosoite Luxemburgissa.
ratkaisusta (Auffanglösung). Kun komissio ei ole soveltanut
tätä poikkeussääntelyä, se on loukannut yhdenvertaisen kohte-
lun periaatetta, eikä se ole esittänyt mitään asiallisia perusteita      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
epäyhdenvertaiselle kohtelulle.
                                                                         –     toteaa, ettei riidanalaisten tavaramerkkien välillä ole se-
                                                                               kaantumisvaaraa;
Kantaja katsoo, että komission päätelmä, jonka mukaan kanta-             –     kumoaa neljännen valituslautakunnan 27.2.2002 teke-
jaa ja Erba Lautex GmbH:ta on pidettävä konsernina, on                         män riidanalaisen päätöksen;
virheellinen, koska kantaja ei ole Erba Lautex gmbH:n vaan
pesänhoitajan määräysvallassa. Komission virheellisestä oletta-          –     velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston kor-
masta seuraa, että koska kyseinen päätös on jo EY 87 artiklan                  vaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien
3 kohdan c alakohdan ja suuntaviivojen vastaisena lainvastai-                  kantajan asianajajilleen maksamat palkkiot.
nen, se on kumottava.
                                                                         Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Kantaja esittää toissijaisesti, että komissio on virheellisesti
katsonut kyseisen toimen tueksi tai että komissio on olettanut
tuki-intensiteetin liian suureksi. Lisäksi katsoessaan, että Erba        Yhteisön     tavaramerkin      Kantaja
Lautex GmbH:ta koskevaa tuen takaisin perintää koskevaa                  hakija:
päätöstä vuoden 1999 osalta ei ole täytetty, komissio on
päätynyt ilmeisen virheellisen tosiseikkojen toteamiseen.                Haettu tavaramerkki:           Sanamerkki ”Apotel”, joka koskee
                                                                                tiettyjä luokan 5 tuotteita (särky-
                                                                                lääkkeet ja kuumetta vähentävät
                                                                                lääkkeet) – rekisteröintihakemus
                                                                                nro 613554
Kantaja katsoo lisäksi, että komissio on tehnyt ilmeisen
arviointivirheen ja rikkonut olennaisia menettelymääräyksiä.             Sen tavaramerkki- tai          Biofarma (aiemmin Orsem)
Perusteluvelvollisuus on laiminlyöty ja Saksan liittotasavallan          merkkioikeuden haltija,
oikeutta tulla kuulluksi on loukattu. Komissio on riidanalaisen          johon väitemenettelyssä
päätöksen tehdessään käyttänyt väärin harkintavaltaansa eikä             on vedottu:
ole noudattanut hyvää hallintotapaa.
                                                                         Tavaramerkki- tai merk-        Kansallinen ja kansainvälinen sa-
                                                                         kioikeus, johon väiteme-       namerkki ”Aportex”, joka koskee
                                                                         nettelyssä on vedottu:         tiettyjä luokan 5 tuotteita (lääk-
(1) Yhteisön suuntaviivat valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten                                  keet menopaussiin liittyvien vai-
    pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi (EYVL C 288, 9.10.1999,
    s. 2).
                                                                                vojen ehkäisyyn ja/tai hoitoon)
                                                                         Väiteosaston ratkaisu:         Väitteen hylkääminen kononai-
                                                                                suudessaan
                                                                         Valituslautakunnan rat-        Väiteosaston päätöksen kumoa-
                                                                         kaisu:                         minen


title: Asia C-355/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 31.7.2007 — Schering Plough SpA v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) ym.

text:
               20.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 31.7.2007 — Schering Plough SpA v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) ym.
   (Asia C-355/07)
   (2007/C 247/13)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Schering Plough SpA

      Vastaajat: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) ym.
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Direktiivin 89/105 2 ja 3 artiklassa (1) säädetään jäsenvaltion viranomaisten ja lääkeyritysten välisestä suhteesta siten, että niiden mukaan tietyn lääkkeen hinta määritellään tai sen hintaa korotetaan mainittujen antamien tietojen perusteella mutta siinä määrin kuin toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät tämän, eli yritysten ja lääkkeiden valvonnasta vastaavien viranomaisten välisen vuoropuhelun perusteella, minkä jälkeen kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa säädetään ”kaikkia lääkkeitä tai tiettyjä lääkeryhmiä koskevan hintasulun” määräämisestä, joka on yleisluontoinen keino, jonka yhteydessä on vähintään kerran vuodessa todennettava, onko sulun jatkaminen jäsenvaltion makroekonomisten olosuhteiden vuoksi perusteltua.
               Säännöksessä annetaan toimivaltaisille viranomaisille 90 päivän määräaika toimia, ja siinä säädetään, että niiden on määräajan päättyessä ilmoitettava, mitä mahdollisia korotuksia tai alentamisia hintoihin ollaan tekemässä.
               On selvitettävä, onko tätä säännöstä, siltä osin kuin siinä viitataan ”mahdollisiin hintojen alentamisiin”, tulkittava siten, että kaikkia lääkkeitä tai tiettyjä lääkeryhmiä koskevaan hintasulkuun liittyvän yleisen toimenpiteen lisäksi säädetään myös toisesta yleisestä toimenpiteestä, joka kattaa mahdollisuuden kaikkien lääkkeiden tai tiettyjen lääkeryhmien hintojen alentamiseen, vai onko maininta ”mahdolliset alentamiset” ymmärrettävä siten, että siinä viitataan yksinomaan lääkkeisiin, jotka ovat jo hintasulun kohteena.

               2)

               On selvitettävä, voidaanko direktiivin 89/105 4 artiklan 1 kohtaa, siltä osin kuin siinä velvoitetaan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset vähintään kerran vuodessa todentamaan, onko hintasulun jatkaminen muuttamattomana makroekonomisten olosuhteiden vuoksi perusteltua, tulkita siten, että jos hintojen alentaminen hyväksytään ensimmäiseen kysymykseen annettavassa vastauksessa, on mahdollista turvautua tähän toimenpiteeseen myös useita kertoja yhden vuoden aikana ja toistaa se useiden vuosien ajan (vuodesta 2002 vuoteen 2010).

               3)

               Voidaanko edellä mainitun direktiivin 89/105 4 artiklan nojalla — jota on luettava niiden perustelukappaleiden valossa, jotka koskevat yksittäisten lääkkeiden hintojen valvontakeinojen ensisijaista päämäärää, joka on ”kansanterveyden edistäminen varmistamalla lääkkeiden riittävä saatavuus kohtuullisin kustannuksin ja sellaisten erojen välttäminen tällaisten toimenpiteiden kesken, jotka saattavat estää ja vääristää yhteisön sisäistä lääkekauppaa” — katsoa, että sellaisten toimenpiteiden toteuttaminen on yhteensopivaa yhteisön oikeuden kanssa, joissa viitataan ainoastaan kulujen ”arvioituun” taloudelliseen arvoon eikä ”selvitettyyn” arvoon (kysymys koskee molempia tapauksia)?

               4)

               Onko vaatimusten, jotka liittyvät lääkekulujen enimmäismäärien noudattamiseen ja jotka jokainen jäsenvaltio on toimivaltainen määrittämään, kohdistuttava tarkasti yksinomaan lääkekuluihin vai voidaanko katsoa valtioiden toimivaltaan kuuluvaksi, että ne ottavat harkintavaltansa mukaan huomioon muitakin terveydenhuollon kustannuksiin liittyviä tietoja?

               5)

               Onko direktiivistä johdettavissa olevia avoimuuden periaatetta ja periaatetta, jonka mukaan asianomaiset yritykset osallistuvat päätöksentekoon lääkkeitä koskevista hintasulkutoimenpiteistä tai lääkkeiden hintojen yleisestä alentamisesta, tulkittava siten, että on välttämätöntä säätää aina ja joka tapauksessa mahdollisuudesta poiketa määrätystä hinnasta (direktiivin 89/105 4 artiklan 2 kohta) ja hakijana olevan yrityksen konkreettisesta osallistumisesta, jolloin viranomaisten on perusteltava mahdollinen kielto?

      (1)  Ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden hintojen sääntelytoimenpiteiden avoimuudesta ja niiden soveltamisesta kansallisissa sairausvakuutusjärjestelmissä 12.12.1988 annettu neuvoston direktiivi 89/105/105/ETY (EYVL L 40, s. 8).


title: Asia F-85/10: Kanne 23.9.2010 — AI v. tuomioistuin

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/39

         Kanne 23.9.2010 — AI v. tuomioistuin
   (Asia F-85/10)
   ()
   2011/C 13/77
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: AI (edustaja: asianajaja M. Erniquin)

      Vastaaja: Euroopan unionin tuomioistuin

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Yhtäältä kokeisiin perustuvaan toimielimen sisäiseen kilpailuun CJ 12/09 sisältyneen ranskan kielen kokeen tuloksia koskevien valintalautakunnan päätösten kumoaminen ja kyseisessä kilpailussa hyväksyttyjen henkilöiden palvelukseen ottamista koskevien sopimusten ja nimittämispäätösten kumoaminen tarvittavin osin sekä toisaalta sen päätöksen kumoaminen, jolla kantajan palvelussuhdetta väliaikaisena toimihenkilönä koskeva sopimus on jätetty uudistamatta, ja vahingonkorvausvaatimus.

      Vaatimukset

               —

               Kokeisiin perustuvaan toimielimen sisäiseen kilpailuun CJ 12/09 sisältyneen ranskan kielen kokeen tuloksia koskevat valintalautakunnan päätökset on kumottava

               —

               tässä kokeessa hyväksyttyjen kahdeksan hakijan nimittämisestä tehdyt päätökset on tarvittavin osin kumottava

               —

               henkilövalinnan perusteena käytetyistä arviointiperusteista on annettava tieto

               —

               ensisijaisesti on vahvistettava, että kantajan määräaikainen työsopimus on muuttunut toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi, joten päätös olla uudistamatta hänen palvelussuhdettaan väliaikaisena toimihenkilönä koskevaa tammikuussa 2009 tehtyä sopimusta on kumottava ja hänen on siten todettava olevan edelleen väliaikainen toimihenkilö; toissijaisesti päätös olla uudistamatta hänen palvelussuhdettaan väliaikaisena toimihenkilönä koskevaa tammikuussa 2009 tehtyä sopimusta on kumottava ja hänen on siten todettava olevan edelleen väliaikainen toimihenkilö

               —

               näin ollen on vahvistettava oikeus korvaukseen, joka vastaa sen palkan, jota kantaja olisi saanut, jos edellä mainittu sopimus olisi jatkunut 1.1.2010, ja hänen todellisuudessa saamiensa palkkasummien erotusta laskettuna kyseisestä päivästä alkaen hänen tosiasialliseen työhön palaamiseensa asti

               —

               kantajalle on maksettava korvaus siitä aineettomasta vahingosta, jonka hän on kärsinyt hänen työsopimuksensa lainvastaisen uudistamatta jättämisen johdosta ja jonka määräksi arvioidaan 100 000 euroa siinä tapauksessa, että kantajan palvelussuhteen määrätään jatkuvan, tai vaihtoehtoisesti 500 000 euron vahingonkorvaus, jos hänen palvelussuhteensa jatkuminen osoittautuu mahdottomaksi

               —

               Euroopan unionin tuomioistuin on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-481/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.11.2014 – Espanja v. komissio (Maatalous — Yhteiset markkinajärjestelyt — Hedelmä- ja vihannesala — Sitrushedelmät — Kumoamiskanne — Vahvistava toimi — Uudet ja olennaiset seikat — Tutkittavaksi ottaminen — Kaupan pitämisen edellytykset — Pakkausmerkintöjä koskevat säännökset — Korjuun jälkeisessä käsittelyssä käytettyjen säilöntäaineiden tai muiden kemiallisten aineiden merkitseminen — Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission hyväksymät standardisuositukset)

text:
               12.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.11.2014 – Espanja v. komissio
   (Asia T-481/11) (1)

   ((Maatalous - Yhteiset markkinajärjestelyt - Hedelmä- ja vihannesala - Sitrushedelmät - Kumoamiskanne - Vahvistava toimi - Uudet ja olennaiset seikat - Tutkittavaksi ottaminen - Kaupan pitämisen edellytykset - Pakkausmerkintöjä koskevat säännökset - Korjuun jälkeisessä käsittelyssä käytettyjen säilöntäaineiden tai muiden kemiallisten aineiden merkitseminen - Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission hyväksymät standardisuositukset))
   (2015/C 007/27)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (edustaja: abogado del Estado A. Rubio González)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: I. Galindo Martin, B. Schima ja K. Skelly)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7.6.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 (EUVL L 157, s. 1) liitteessä I olevan B 2 osan VI D kohdan viidennessä luetelmakappaleessa olevan säännöksen kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 319, 29.10.2011.


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehtiEUVL C 275, 15.11.2003

text:
C 289/38         FI                       Euroopan unionin virallinen lehti                29.11.2003
                                                          III
                                                     (Tiedotteita)
                                                  (2003/C 289/73)
                       Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti
         EUVL C 275, 15.11.2003
         Luettelo aiemmista julkaisuista
         EUVL C 264, 1.11.2003
         EUVL C 251, 18.10.2003
         EUVL C 239, 4.10.2003
         EUVL C 226, 20.9.2003
         EUVL C 213, 6.9.2003
         EUVL C 200, 23.8.2003
                                            Nämä tekstit ovat saatavilla:
                                         EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex
                                          CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Asia T-301/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 13.11.2008 — Lemaître Sécurité v. komissio (Kumoamiskanne — Polkumyynti — Kiinan kansantasavallasta ja Intiasta peräisin olevien, suojaavalla kärjyksellä varustettujen jalkineiden tuonti — Komission päätös polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä — Päätös ei koske kantajaa erikseen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/29

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 13.11.2008 — Lemaître Sécurité v. komissio
   (Asia T-301/06) (1)

   (Kumoamiskanne - Polkumyynti - Kiinan kansantasavallasta ja Intiasta peräisin olevien, suojaavalla kärjyksellä varustettujen jalkineiden tuonti - Komission päätös polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä - Päätös ei koske kantajaa erikseen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   (2009/C 6/60)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Lemaître Sécurité SAS (La Walck, Ranska) (edustaja: asianajaja D. Bollecker)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. van Vliet ja C. Giolito)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Associazione nazionale calzaturifici italiani (Milano, Italia) (edustaja: asianajaja D. Bollecker)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kiinan kansantasavallasta ja Intiasta peräisin olevien, suojaavalla kärjyksellä varustettujen jalkineiden tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä 28.8.2006 tehdyn komission päätöksen 2006/582/EY (EUVL L 234, s. 33) kumoamista koskeva vaatimus
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Lemaître Sécurité SAS vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               L'Associazione nazionale calzaturifici italiani vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006.


title: Asia T-99/07 P: Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 29.3.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-92/05, Genette v. komissio, 16.1.2007 antamasta tuomiosta

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/34

         Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 29.3.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-92/05, Genette v. komissio, 16.1.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia T-99/07 P)
   (2007/C 117/53)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Joris ja D. Martin)

      Muu osapuoli: Genette, Belgian kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               Virkamiestuomioistuimen asiassa F-92/05 16.1.2007 antama tuomio on kumottava.

               —

               Kanne on jätettävä tutkimatta.

               —

               Toissijaisesti kanne on hylättävä perusteettomana.

               —

               On päätettävä, että jokainen asianosainen vastaa tässä oikeusasteessa ja virkamiestuomioistuimessa aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Virkamiestuomioistuin hyväksyi asiassa F-92/05, Genette vastaan komissio, 16.1.2007 antamallaan tuomiolla Genetten nostaman kanteen, joka koski komission 25.1.2005 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla kieltäydyttiin yhtäältä poistamasta kantajan vuonna 2001 tekemää hakemusta hänen Belgiassa ansaitsemiensa eläkeoikeuksien siirtämiseksi, ja toisaalta antamasta hänelle oikeutta hakea uutta siirtoa.
   Valituskirjelmässään komissio vetoaa ensinnäkin alkuperäisen kanteen tutkittavaksi ottamista koskevaan kysymykseen. Se väittää, että virkamiestuomioistuin on muuttaessaan oikeudenkäynnin kohdetta ratkaissut asian utra petita ja että se on tehnyt useita arviointivirheitä kantajan ensimmäisessä oikeusasteessa määräaikojen palauttamisen perusteeksi esittämien, väitettyjen uusien tosiseikkojen tutkinnassa. Komissio väittää, että oikeudenkäynnin kohteen, sellaisena kuin sen määritelty ensimmäiseen oikeusasteeseen jätetyssä kannekirjelmässä, kuten myös kantajan esittämien väitettyjen uusien tosiseikkojen asianmukainen arviointi olisi välttämättä johtanut siihen, että virkamiestuomioistuin jättää kanteen tutkimatta. Komissio väittää siten, että virkamiestuomioistuin on ylittänyt toimivaltansa ja loukannut samoin sen puolustautumisoikeuksia, koska tuomioistuin oli lausunut tietyistä sellaisista seikoista ilman, että komissiolla oli mahdollisuus esittää niistä huomautuksensa.
   Virkamiestuomioistuimen riidanalaisessa tuomiossa pääasiassa suorittamansa arvioinnin osalta komissio vetoaa valituksensa tueksi useisiin valitusperusteisiin, jotka koskevat sitä, että virkamiestuomioistuin on loukannut yhteisön oikeuden säännöksiä, erityisesti henkilöstösääntöjä ja oikeuskäytännöstä ilmeneviä periaatteita siltä osin kuin riidanalaisella tuomiolla sen mukaan mahdollistetaan lainmukaisten toimien peruuttaminen ja toissijaisesti siltä osin kuin sillä loukataan komissiolla olevaa itsenäistä oikeutta olla peruuttamatta riidanalaisia päätöksiä.


title: Asia C-17/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.1.2010 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta (Julkiset palveluhankinnat — Bio- ja kasvijätteen hävittämispalvelut — Julkista hankintaa koskevan sopimuksen tekeminen ilman avointa tarjouskilpailua)

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.1.2010 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-17/09) (1)

   (Julkiset palveluhankinnat - Bio- ja kasvijätteen hävittämispalvelut - Julkista hankintaa koskevan sopimuksen tekeminen ilman avointa tarjouskilpailua)
   2010/C 179/13
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Schima ja C. Zadra)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma ja B. Klein)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1) 8 artiklan ja III–VI osaston säännösten rikkominen — Muodollisen eurooppalaisen tarjouskilpailun järjestämättä jättäminen ennen Bonnin kaupungin ja yksityisen yrityksen välisen bio- ja kasvijätteen hävittämistä koskevan sopimuksen tekemistä

      Tuomiolauselma

               1)

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY 8 artiklan ja III–VI osaston mukaisia velvoitteitaan, koska Bonnin kaupunki ja Müllwertungsanlage Bonn GmbH ovat tehneet bio- ja kasvijätteen hävittämiseen liittyvän julkista palveluhankintaa koskevan sopimuksen ryhtymättä hankintamenettelyyn, johon liittyy eurooppalainen tarjouskilpailu.

               2)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 21.3.2009.


title: Asia F-74/08: Kanne 29.8.2008 — Ramaekers-Jørgensen v. komissio

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/52

         Kanne 29.8.2008 — Ramaekers-Jørgensen v. komissio
   (Asia F-74/08)
   (2008/C 272/101)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Dominique Ramaekers-Jørgensen (Genval, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Yhtäältä kumoamisvaatimus, joka kohdistuu nimittävän viranomaisen päätökseen laskea kantajan yhteisön vero kumuloimalla henkilökohtaisen palkan ja jälkeen jääneen eläkkeen määrä, sekä päätökseen hylätä vaatimus siitä, että yhteisön veroa, joka rasittaa hänen jälkeen jääneen eläkettään, ei kannettaisi ennalta, ennen eläkkeen maksamista, hänen palkkansa määrästä. Toisaalta neuvoston asetuksen N:o 260/68, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella N:o 2182/2003, 3 ja 4 artiklan lainvastaisuuden toteaminen
   Vaatimukset

               —

               On kumottava 20.5.2008 tehty nimittävän viranomaisen päätös, jolla on hylätty 16.1.2008 tehty valitus, jolla vaadittiin 16.10.2007 tehdyn päätöksen osittaista kumoamista siltä osin kuin siinä määriteltiin kantajalle myönnettyyn jälkeen jääneen eläkkeeseen liittyvän yhteisön veron laskemisen ja kantamisen yksityiskohtaiset säännöt

               —

               tarpeellisin osin on myös osittain kumottava mainittu 16.10.2007 tehty päätös siltä osin kuin siinä täsmennetään kantajalle myönnettyyn jälkeen jääneen eläkkeeseen liittyvän yhteisön veron laskemisen ja kantamisen yksityiskohtaiset säännöt

               —

               perustamissopimuksen 241 artiklan mukaisesti on todettava neuvoston asetuksen N:o 260/68, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella N:o 2182/2003, 3 ja 4 artiklan lainvastaisuus siltä osin kuin mainituissa säännöksissä säädetään virkamiehelle myönnetyn jälkeen jääneen eläkkeen kumuloitumisesta tämän palkan kanssa laskettaessa siihen liittyvää yhteisön veroa

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-188/16: Kanne 26.4.2016 – repowermap.org v. EUIPO – Repower AG (REPOWER)

text:
               20.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 222/29

         Kanne 26.4.2016 – repowermap.org v. EUIPO – Repower AG (REPOWER)
   (Asia T-188/16)
   (2016/C 222/37)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: repowermap.org (Bern, Sveitsi) (edustaja: asianajaja P. González Bueno Catalán de Ocón)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Repower AG (Brusio, Sveitsi)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen malli: Euroopan unionin sanamerkki REPOWER – Kansainvälinen rekisteröinti nro 1 020 351

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 8.2.2016 asiassa R 2311/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               kumoaa riidanalaisen tavaramerkin kaikkien niiden palvelujen ja tavaroiden osalta, joita riidanalaisella päätöksellä vahvistettu kumoaminen ei koske, lukuun ottamatta luokkaan 39 kuuluvia palveluja (matkojen järjestäminen, tavaroiden pakkaus ja varastointi) ja luokkaan 9 kuuluvia tavaroita (tulensammutuslaitteet)

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja REPOWER AG:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan rikkominen.


title: Asia C-39/04: Tribunal administratif de Dĳon 30.12.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Laboratoires Fournier SA vastaan Direction des Vérifications nationales et internationales

text:
C 71/16                  FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                     20.3.2004
Euroopan yhteisöjen komission 30.1.2004 Alankomaiden                   Tribunal administratif de Dijon 30.12.2003 tekemällään
            kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                       päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Labo-
                                                                       ratoires Fournier SA vastaan Direction des Vérifications
                                                                                nationales et internationales
                            (Asia C-38/04)
                                                                                (Asia C-39/04)
                           (2004/C 71/26)
                                                                                (2004/C 71/27)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.1.2004 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-               Tribunal administratif de Dijon, on pyytänyt 30.12.2003
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Michel van               tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
Beek.                                                                  mioistuimeen 2.2.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimel-
                                                                       ta ennakkoratkaisua asiassa Laboratoires Fournier SA vastaan
                                                                       Direction des Vérifications nationales et internationales, seu-
                                                                       raaviin kysymyksiin:
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       –     ovatko edellä mainitut code général des impôts’n sään-
1)    toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-               nökset, sellaisena kuin niissä varataan tutkimusverovä-
      nut vaarallisten valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja               hennyksen tekemisoikeus Ranskassa suoritettavalle tutki-
      merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten              mukselle, 25.3.1957 tehdyn Euroopan talousyhteisön
      määräysten lähentämisestä 31 päivänä toukokuuta 1999                   perustamissopimuksen 49 artiklan vastaisia
      annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
      1999/45/EY (1) ja vaarallisten valmisteiden luokitusta,
      pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja         –     jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, [...] kuu-
      hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun Eu-                  luuko kyseisissä säännöksissä säädetty edellytys siitä,
      roopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/45/                   että tutkimustyö on suoritettava Ranskassa, yhtiöveron
      EY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen 7 päivänä                     johdonmukaisuuden piiriin ja mahdollistaa siten perusta-
      elokuuta 2001 annetun komission direktiivin 2001/60/                   missopimuksen 49 artiklan vastaisuuden
      EY (2) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
      kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja,
      asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ainakaan
      ole ilmoittanut niitä komissiolle
2)    velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
      oikeudenkäyntikulut.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komission 6.2.2004 Ranskan tasaval-
                                                                                taa vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Asia C-47/04)
Direktiivien 1999/45/EY ja 2001/60/EY täytäntöönpanemi-
seksi varattu määräaika päättyi 30.7.2002.                                                     (2004/C 71/28)
(1) EYVL L 200, 30.7.1999, s. 1.
(2) EYVL L 226, 22.8.2001, s. 5.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.2.2004 Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                       vastaan. Kantajan asiamiehet ovat A. Bordes ja F. Simonetti,
                                                                       prosessiosoite Luxemburgissa.