Teksten havde først været tilbudt Weyse, som imidlertid ikke ville have noget med den at gøre; Kuhlau mente at kunne gøre noget ud af enkelte steder og påtog sig arbejdet, men skønt hans komposition udmærker sig ved stor ildfuldhed (begejstring) og ved nogle komiske scener af megen virkning, formåede han ikke at frelse den fra den dødsdom, som publikum fældede over teksten.