Af islandske tekster fremgår det, at en gode i kristen tid udelukkende var verdslig leder uden religiøse forpligtelser, mens det fra bl.a. ældre danske runesten som Glavendrupstenen fremgår, at goden oprindeligt både havde både verdslig og religiøs lederfunktion; på stenen omtales Sølve, viets gode.