Et enkelt af bidragene, den såkaldte «Abdankungsrede», har forstået at skildre den bortgangnes fortjenester og de efterladtes sorg i smukke og varme udtryk ved navnlig at fremhæve foreningen i den afdødes person af ydre storhed og dyb kristelig ydmyghed, af højhedens glans og hjertelig ligegyldighed for hoflivets prunk.