Sin stilling i Højesteret opgav han i 1873 for at overtage en af posterne som direktør i Nationalbanken; der vistes ham ved denne lejlighed det særlige hensyn, at han udnævntes til ekstraordinær assessor i Højesteret med ret til atter at tage sæde i retten i sin tidligere plads i denne. 1871 var han blevet formand for de faste censorer ved de juridiske Examiner, og ved Universitetsfesten i 1879 tildeltes der ham den juridiske doktorgrad.