En almindelig metode til at opnå dette er at indskyde en forstærker eller spændingsfølger foran selve voltmeteret; kredsløb, hvis indgang kan indrettes til at have en enorm indgangsimpedans eller indre modstand, og som gennem sin udgang afleverer en spænding "magen til", blot ved en meget lavere impedans, tilstrækkeligt mindre end selve voltmeterets indre modstand til, at føromtalte "spændingsdeler-virkning" ikke har nogen praktisk betydning for instrumentet.