Han tog ikke ringe del i forhandlingerne, var imod den almindelige værnepligts hovedkulds indførelse såvel som imod næringsfrihed og nævninger, talte især skarpt imod den almindelige valgret og ville sikre købstæderne en tredjedel af rigsdagsmændene. 1840 blev han Ridder af Dannebrog, 1849 etatsråd og 1857 Dannebrogsmand.