Her fandt man da afmalet en ganske vist snu og dygtig person, men en mand, der agtede sofisteri højere end sandhed, en statsmand, der forhandlede på den måde, at diplomaterne kaldte ham «pater difficiiltatum», en mand, der foregav svagt helbred for i Hamborg at belure Tyskland og lede smughandelen på Frankrig, en mand med et plettet skjold med hensyn til redelighed og en undersåt, der mistvivlede om sin slægts fremtid her i landet og anbragte sine penge i udenlandske banker og ikke i jordegods.