Ligesom Bernstorff holdt han det for nødvendigt at slutte sig nær til Rusland, især for at opnå en heldig afslutning af den gamle gottorpske strid, som han selv tidligere havde haft så meget at gøre med; Struensee derimod ønskede vistnok ikke noget brud med Rusland, men mente, at man alt for stærkt fulgte dets kølvand, blandt andet ved sammen med det at modarbejde, at frihedstidens statsforfatning i Sverige ændredes til gavn for kongemagten.