Kejserinden, der nu havde glemt Poniatovski og kastet sig i armene på en ny elsker, Gregorius Orloff, følte sig snart trykket ved i Osten at have en mand på nært hold, der havde været hendes fortrolige under hendes tidligere elskovsforhold, og han skaffede sig bitre uvenner i de 2 mænd, der på denne tid havde mest at sige med hensyn til Ruslands udenrigspolitik, russeren Nikita Ivanovich Panin og Holsteneren Caspar von Saldern.