I stedet for at have en dedikeret lydsyntese chip, havde Apple II et skiftekredsløb der udelukkende kunne lave et klik gennem en indbygget højttaler eller et udgangsjack; alle andre lyde (inklusive to, tre, og med tiden fire-stemmigt musik og afspilning af lydklip og syntetiseret tale) blev genereret udelukkende ved software der klikkede højttaleren på netop det rigtige tidspunkt.