Skarpere end sin lærer, teologen Georg Calixt, gjorde han front mod den vidt udbredte fabel om indførelsen af Justinians ret i Tyskland allerede i 12. århundrede ved en lov af kejser Lothar III; de deraf flydende undersøgelser resulterede blandt andet i det berømte skrift De origine iuris Germanici Liber unus (1643), der efter Heinrich Brunners autoritative dom giver et afrundet samlet billede af den tyske rets historie, hvis grundlinier er trukne med en så genial træfsikkerhed, at de den dag i dag må anerkendes som rigtige.