Lejlighedsdigte udgav han i 2 bind Dikter (1866), der fulgtes af et Efterskörd (1892), og som prosaforfatter optrådte Hedberg blandt andet i Stockholmslif och Skärgårdsluft (1886—87), Från Skärgården och fastlandet (1893); men interessantere som prosaist er han dog i sine selvbiografiske Fyra år vid landsortsteatern (1857—58) og Levnadsminnen (1908) og de mere litterærhistoriske værker Bidrag till skådespelarekonstens och dramatikens historia (1890) og Gustaf III's Operahus och dess minnen (1891).