Udstillinger med rariteter (da de typisk var specielle og af fremmed herkomst), tiltrak et stort publikum, som "[gjorde] dem mere egnede emner til høflige diskussioner i Society.” Et emne blev ebtragtet som mindre egnet til høflig diskussion, hvis kuriositeten, der blev udstillet, blev akkompagneret af for meget andet baggrundsmateriale, da det indskrænkede muligheden for egne fortolkninger og udforskning af ideer om genstanden eller udstillingen.