I 1946 holdt Sartre sin tale "Eksistentialismen er en humanisme"; men Bernhard-Henri Levy bruger overskriften: "Eksistentialismen er en anti-humanisme." For virkeligheden, der trænger sig kvalmende ind på subjektet og understreger, at det er radikalt anderledes, gør også Sartre "vildt forelsket i tingene og samtidig rædselsslagen for dem, og næsten endnu mere fascineret af deres "charme" og "frygtelighed", end fascineret af andre mennesker".   "Eksistens kommer før essens," som Sartre udtrykte det.