Han udgav en række tragedier af Euripides til forelæsningsbrug og påbegyndte en større udgave af samtlige tragedier, hvoraf lidt over 2 bind udkom (1831—41); han fortsatte Erfurdts mindre udgave af Sofokles (7 bind, 1811—25); efter hans død udkom en stor udgave af Aischylos (2 bind, 1852; 2. udgave 1859).