Rigsrådet udøvede for det første medvirken ved rigslovenes udarbejdelse og vedtagelse, selv om det i sidste henseende kun skete i form af en såkaldt indsigelsesret, idet rigsrådet vel havde et suspensivt veto over for alle rigslove, men dette dog regelmæssigt kunne væltes ved gentagen vedtagelse med 2/3 flertal fra rigsdagens side.