Rødkløver er en flerårig urt med en opstigende eller helt opret vækst. Stænglerne er fint hårede og let furede. Bladene sidder spredt og er trekoblede med elliptiske småblade, der har hel rand. Oversiden er grågrøn med lyse aftegninger, mens undersiden er ensartet grågrøn. Hvert blad har to lysegrønne fodflige, der er pludseligt børsteformet tilspidsede. Blomstringen sker i maj-september, og den består af lyserøde til karminrøde, smalle ærteblomster, der sidder samlet i endestillede hoveder. Frugterne er rette bælge med et til tre frø. Rodnettet er dybtgående og kraftigt. Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,50 x 0,35 meter (50 x 35 centimeter pr. år).  Voksested Rødkløver formodes oprindeligt at stamme fra den Frugtbare halvmåne. Den dag i dag vokser den i tyrkiske lavlandsområder sammen med eksempelvis Aegilops triuncialis (en gedeøjeart), agernigella, agerranunkel, agersnerle, almindelig brunelle, bulmeurt, cikorie, hyrdetaske, klinte, almindelig kællingetand, almindelig rajgræs, almindelig sar, bibernelle, bitter bakkestjerne, farvegåseurt, græsk ene, gul snerre, gærdevalmue, hvidkløver, hvidmelet gåsefod, knoldet storkenæb, kruset skræppe, lucerne, markstenkløver, middelhavsene, musevikke, plettet arum, Quercus infectoria (en egeart), rank potentil, rød arve, rødknæ, sort rævehale, strandkrageklo, sølvbladet pære, vild gulerod, vild hør, våriris og weichseltræ . Arten er dog naturaliseret overalt i Europa – især efter fysiokraternes anbefaling af den som jordforbedringsmiddel. Den er i Danmark meget almindelig over hele landet på skrænter, overdrev og enge.