Flygtningelejren i Oksbøl var en flygtningelejr ved Oksbøl i Sydvestjylland. Lejren blev nødtørftigt oprettet i februar 1945 på et område, der tidligere havde huset en militærlejr, som blev oprettet i 1929. Man påbegyndte her indkvartering, og lejren rummede tre måneder senere ved 2. verdenskrigs afslutning 9.000 flygtninge fra Tyskland, et tal der senere voksede til 36.000 mennesker, og den blev dermed Danmarks sjettestørste "by". Lejren lukkede i foråret 1949. De sidste flygtninge, der blev sendt hjem, var syge, som havde brug for behandlinger. Danmark havde i alt brugt 50-60 millioner kr på lejren.  Senere anvendelse Da de sidste beboere forlod lejren i 1949, havde indenrigsministeren og boligministeren bestemt, at lejren skulle ryddes helt og genstandene derfra sælges, hvorpå man ville genskabe Aal Plantage, som var blevet ryddet, da lejren skulle bygges. Lejrområdet kom til at indgå i en militærnægterlejr, hvor militærnægterne i løbet af de næste ti år arbejdede med at nedbryde det meste af flygtningelejren samt genetablere plantagen. Kun lazaretbygningen og en kostforplejningsbygning overlevede nedbrydningen af lejren. I 1959 overtog Hæren området, og året efter blev den sydlige del af lejren hjemsted for kampvognsskolen. Hæren rømmede den nordlige del i 1982; det var her de overlevende bygninger stod, og de blev fra 1983 lavet til vandrerhjem. Per 2018 står bygningerne tomme, idet Vardemuseerne arbejder på at rejse penge til at anlægge et flygtningemuseum på stedet. Når man kommer til Oksbøl, kan man på Blåvandshuk Egnsmuseum finde oplysninger om flygtningelejren (1945-1949).  Flygtningekirkegården (Oksbøl) På den tyske gravlund ved Oksbøl er 1675 flygtninge og 121 soldater fra 2. verdenskrig begravet.