Næst efter Cicero regnes Seneca for den største romerske stilist. Han var som filosof stoiker og opfordrede i sine skrifter til mildhed, mådehold og en afbalanceret holdning til tilværelsen. Hans menneskesyn er præget af humanisme, fx regner han principielt slaver for medmennesker (Epistel 47). Som ældre græske stoikere prøvede han at gå på kompromis med de strenge filosofiske krav til mennesket. Han er kritiseret for at være for blød og inkonsekvent i sin holdning, og for at hans eget velhaverliv og hans asketiske synspunkter var dobbeltmoralsk. Senecas skrifter er  meget velskrevne med stor sans for elegante stilistiske virkemidler. Blandt dem er hans  dialogi med Consolatio ad Marciam ("Trøsteskrift til Marcia" som hans ældst bevarede værk),  De tranquilitate animi ("Om sjælens havblik" eller "Om sindsro"),  De Ira (”Om vrede”, hvori han opfatter vreden som en følge af overdreven optimisme) og  De Brevitate Vitae (”Om livets korthed”, hvori han opfordrer til at udnytte sin tildelte tid bedst muligt med filosofi).  Seneca skrev også 124 breve om moralske emner til Lucilius. De er oversat til dansk af den store Seneca-filolog Martin Clarentius Gertz. Et mere specielt værk er hans satire Apocolocyntosis divi Claudii ("Den guddommelige Claudius' græskarliggørelse") om den døde kejser Claudius. Der har været særlig interesse for Senecas religiøse opfattelse, som har flere ligheder med kristendommen. Han opererer med et monoteistisk begreb (én-guds-opfattelsen), med udtryk som skyld og godhed og blev tidligere anset for hemmeligt kristen, en teori som er afvist med henvisning til hans accept af selvmord. Sandsynligvis skyldes ligheden de stoiske fællestræk. Seneca virkede også som dramatiker og skrev en række tragedier (de eneste bevarede fra det antikke Rom) med græske motiver. De er gennemgående præget af effektjageri og voldsomme optrin og vurderes i dag lavt, men har påvirket engelsk renæssancedrama (fx Shakespeares Hamlet), en ”senecansk tragedie”. I Danmark har Seneca i efterkrigstiden navnlig været dyrket af filosoffen Villy Sørensen, som har udgivet værker om og af ham. Desuden er Seneca fremstillet af Anders Dræby Sørensen.