Den første generation af Fiorino, som blev bygget mellem oktober 1977 og december 1987, var baseret på Fiat 147, den brasilianske version af Fiat 127, med en bagtil påmonteret varekasse. Fiorino blev fremstillet på fabrikken i Betim, Brasilien. Motoren var de første år på 0,9 liter med 33 kW (45 hk) og gav bilen en topfart på 125 km/t. Nyttelasten var ca. 360 kg. I januar 1980 fik modellen nogle mindre modifikationer. Motoren var nu på 1,0 liter med 37 kW (50 hk), og kofangerne var nu fremstillet af kunststof. Samtidig med et yderligere sideløbende med 127 gennemført facelift i foråret 1982 tilkom en dieselversion med 33 kW (45 hk). Firmaet Weinsberg lavede en autocamperudgave af Fiorino.  Fiorino (type 146, 1988−2013) Den anden generation af Fiorino, som kom på markedet i januar 1988, var bygget på platformen fra den brasilianske Fiat Uno, og fandtes i tre teknisk set meget forskellige underserier: Frontpartiet på den mellem starten af 1988 og foråret 1992 byggede første serie var frem til B-søjlen optisk identisk med Uno, ligesom kabineudstyret. Teknikken var derimod stort set uændret i forhold til første generation. Det tekniske forbillede var den brasilianske udgave af Uno (Uno CS) med bagakslen fra Fiat 127, som kunne kendes på den høje motorhjelm hvorunder reservehjulet lå. Ligesom før var hele undervognen og drivlinien overtaget direkte fra forgængeren. Dermed var fjederben, foraksel samt den tværliggende bladfjeder og de trapezformede tværled magen til Fiat 147. Til den mellem foråret 1992 og slutningen af 1993 byggede anden serie blev den gamle teknik igen genbrugt. Karrosseriet havde fået et facelift med front og optiske træk fra Uno II. Forlygter, forskærme, motorhjelm, kølergrill og andet kunne dog i Europa kun findes på Fiorino, og var dermed ikke identisk med den europæiske Uno. Disse dele stammede fra Uno CS, som i denne form kun blev bygget i Brasilien. Kabinen beholdt designet fra Uno I. Den tredje serie, bygget mellem 1994 og 2013, havde såvel teknik fra type 147 som designmæssige træk fra Uno I. Akselafstanden og bilens længde voksede en smule, undervognen og akselgeometrien fortil havde nu teknik fra Uno mens bagakslen stadigvæk var stiv og ophængt på to langsliggende bladfjedre, hvilket bidrog til forbedring af køreegenskaberne. Den udvendige form var stort set uændret i forhold til anden serie; disse senere modeller kan ofte kendes på det forhøjede tag og den let modificerede kassepåbygning. De glaserede hhv. gennemsigtige dele på siden af bilen havde nu kun to flader pr. side i stedet for fire. Sene eksemplarer af tredje serie fik en ny kølergrill med kun én tværstribe. Kabinen i tredje serie fik udstyr fra Uno II. Opbygningsvarianterne omfattede en lukket varekasse, en varekasse med vinduer og en pickup. Sidstnævnte er relativt sjælden og efterspurgt. Der blev også bygget autocampere på basis af Fiorino. Motorprogrammet omfattede ud over en 1,7-liters dieselmotor forskellige benzinmotorer på mellem 1,1 og 1,6 liter. Da Fiorino primært var en håndværkerbil, var dieselversionen, som i de sidste modelår også kunne fås med turbo og 46 kW (63 hk), den mest solgte. I december 2001 ophørte produktionen af Fiorino-serien i Europa, hvor den blev afløst af Fiat Doblò (kassevogn) hhv. Fiat Strada (pickup). I Brasilien blev Fiorino i modificeret form fortsat produceret til Sydamerika frem til 2013 og herefter afløst af Fiorino Furgao.  Lastrum Lastrummet har en længde på 1,52 m (2,49 m med fremklappet passagersæde) og en bredde på 1,47 m. Afstanden mellem hjulkasserne er 1,04 m. Lastrummet har en højde på 1,18 m og en lastvolume på 2,5 m³. Med passagersædet klappet frem kan det øges til 2,8 m³. Bagpå er bilen udstyret med to asymmetisk delte (i forholdet 40:60), blændede fløjdøre, som kan åbnes op til 90° hhv. 180° hvilket letter af- og pålæsning. Den bageste åbning har en bredde på op til 1,14 m og en højde på op til 1,06 m. Derudover har Fiat Fiorino en kun 527 mm høj lastekant, som er den laveste i segmentet. Nyttelasten ligger på 610 kg, og anhængervægten på 600 kg med hhv. 400 kg uden bremser.  Sikkerhed Til sikkerhedsudstyret hører ABS med elektronisk bremsekraftfordeling (EBD), hydraulisk servostyring, skivebremser fortil, trepunktssikkerhedsseler med selestrammere og selekraftbegrænsere, førerairbag samt Deadlock-system (en tyverisikring som låser alle døre så de hverken kan åbnes indefra eller udefra). Passagerairbag, sideairbags og parkeringssensorer afrunder sikkerhedspakken. Både ved af- og pålæsning og under kørslen øger den separate låsning af for- og bagdørene sikkerheden. Dermed er det muligt at have lastrummet åbent og førerkabinen aflåst samtidig, eller omvendt. I modsætning til søstermodellerne fra Peugeot og Citroën har Qubo i udstyrsvarianten "Trekking" som standard ESP med bremseassistent, ASR, MSR og bjergigangsætningsassistent. Ved en elgtest udført af det tyske ADAC i slutningen af april 2010 væltede Citroën Nemo, hvorfor PSA gav dieselmodellerne ESP-system som standardudstyr.  Fiorino (type 327, 2013−) Siden 2013 er der i Brasilien en ny model på basis af den nye Fiat Uno på markedet.