Borgring (tidligere Borrering (1682: Borre Ring; 1877 & 1992: Borrering) (1860: måske Borgrings Marken; 2014: Borgring) - begge disse navneformer er officielle) - er en sjællandsk vikingeborg i Køge Kommune.  Dens vold er cirkulær deraf betegnelsen ringborg, som også bruges om andre danske vikingeborge. Ringborgen ligger øst for Gl. Lellingegaard i Højelse Sogn og nordøst for Lellinge. Marken, som borgen ligger på, har tilhørt Vallø Stift (marken og Gl. Lellingegaard har hørt under grevskabet Vallø (senere Vallø Stift) siden 1721).  Beskrivelse Ringborgen måler 145 m i ydre diameter (i indre ca. 122 meter) og er den tredjestørste af de kendte borge af trelleborgtypen. Den var udstyret med en 10-11 m bred vold, omkranset af en palisade (et skanseværk af tilspidsede træpæle). Der er ikke fundet en voldgrav i tilknytning til anlægget, men Ellebækken, der løb ret vest for borgen, kan måske have tjent som en naturlig barriere og en mindre sø nord/nordøst for borgen og dennes afløb øst om borgen (Sydmotorvejen er nu lagt hen over større dele af dette afløb) kan måske have tjent samme formål. Borgens nord- og østport lå ved udgravningen i 2014 præcis der, hvor man ville forvente de skulle være, når der er tale om en borg af trelleborgtypen. Borrering/Borgring er sandsynligvis det femte danske medlem af gruppen af trelleborge, som tæller Trelleborg ved Slagelse, Nonnebakken i Odense, Fyrkat ved Hobro og Aggersborg ved Limfjorden. Disse anlæg dateres til årene omkring 980 e.Kr. Det er dog endnu ikke fuldt ud påvist, at Borgrings datering svarer til de fire øvrige anlæg. Området omkring borganlægget har i vikingetiden ligget strategisk placeret, hvor de gamle hovedveje fra Roskilde og Ringsted mødtes og nåede ud til to vandløb i Køge Ådal, der i vikingetiden var en sejlbar fjord og én af Sjællands bedste naturhavne, hvor fra man let har haft adgang til Køge Bugt.  Andre navneformer og navnestrid I de seneste år har andre navneformer trængt sig på, og til en vis grad søgt at erstatte anlæggets oprindelige navn. Navnlig i årene 2013-2014 er der sket en udvikling hen imod brug af en række nyere betegnelser for anlægget. Borgringen ved Lellinge ses anvendt nogle gange i perioden 2013-2014, det noget kortere Borgring er også blevet brugt indtil flere gange, men navnlig ejeren af marken, Vallø Stift, har gjort sig bemærket i 2014, i forbindelse med offentliggørelsen af de foreløbige udgravningsresultater i september 2014, ved sit ønske om at omdøbe anlægget til Vallø Borgring. Protester mod Vallø Stifts navnevalg viste sig hurtigt, og som et modtræk oprettedes d. 8. september 2014 en Facebookgruppe, der har agiteret for navneformen Lellinge Ringborg. Vikingeskibsmuseet i Roskilde har også en enkelt gang benyttet sig af navneforslaget Lellinge Ringborg. TV 2/Lorry havde d. 30. september 2014 et indslag om navnestriden, hvori nogle af sagens parter – ejerne, beboerne i Lellinge samt Køge Kommune – ser meget forskelligt på spørgsmålet om stedets navn.  Nære lokaliteter med sagn tilknyttet Lidt øst for Borrering på den allervestligste del af Åsen (en del af Køge Ås) ligger Danhøj, om hvilken det siges, at kong Dan af Danmark skal være begravet der.  Begivenheder og hændelser Mandag den 30. juni 1947 blev præstefruen Elisabeth Balslev myrdet på marken ved Borrering af krybskytten Jacob Emil Vilhelm Frederiksen, efter hun havde været i biografen i Køge, hvor hun så filmen Himmerigets Nøgler. med skud fra en 11 mm Colt-pistol. Patronhylsteret blev fundet på marken, hvor Borrering er placeret.  Bygherre Harald Blåtand formodes at have været bygherren bag de øvrige danske ringborge af trelleborgtypen, og det er derfor nærliggende at antage, at han også har stået bag opførelsen af ringborgen ved Lellinge. De første dateringer baseret på kulstof 14-metoden viste, at ringborgen er fra 900-tallet, men kun med yderligere og mere præcise dateringer kunne det endeligt fastslås, om det var Harald Blåtand, der stod bag byggeriet. Et gennembrud for dateringen kom i slutningen af juni måned 2017, hvor et træstykke på ca. 1 m blev fundet i ådalen syd for borgen. Dendrokronologiske undersøgelser påviste, at træet er fældet efter år 966.  Der er tale om en brugsgenstand, så træstumpen siger ikke noget om selve borgens opførelse.  Afledte stednavne Et punkt, hvor der er væsentlige forskelle trelleborgene imellem, er i spørgsmålet om, hvor mange andre lokaliteter i borgenes nærhed, der har fået tillagt navn efter borgene, eller hvis navne på en eller anden måde refererer til en nærliggende borg. Her viser det sig, at der for Borrerings vedkommende er flere af sådanne afledte navne overleveret, end for nogle af de andre vikingetidsringborge. Nonnebakken / Nonneborg kan ganske vist dokumenteres ganske langt tilbage i tiden, men det er svært at lave en præcis opgørelse over, hvor mange afledte stednavne, der findes eller har fandtes i tilknytning til lokaliteten. Fyrkat har ikke et eneste stednavn i sit opland, der kan henledes til borgen, og borgen selv havde heller ikke noget navn, men er opkaldt efter Fyrkat Mølle (1608: Fyrkatte Mølle). Trelleborg kan fremvise tre stednavne afledt af borgens navn, nemlig: Trelleborg Enge, Trelleborg Marken og Trælleborg Gårde. Aggersborg kan fremvise 5-6 overleverede stednavne, der muligvis har tilknytning til borgen, nemlig: Aggersborg Kær, Aggersborg Rimme, Aggersborggård, Borreholm, Kongensgård og Sankt Nilaus Kilde. For Borrerings vedkommende er antallet af overleverede afledte stednavne dog væsentligt større, end for nogle af de øvrige trelleborges vedkommende. Følgende stednavne kan i hvert fald påvises som nogle, der efter al sandsynlighed er afledt efter Borrering: Borrerings Agre, Borrerings Mark, Borrebrink, Borrerings stykker / Borrerings Aas, Borreskov, Borreskovhus, Borrestruphus (eller Borrestubhuset) og Borrestub. Troligvis er også gårdnavnet Borgegård og vejnavnet Borgegårdsvej i den sydøstlige del af Højelse Sogn afledt efter Borrering.