Den danske spids har været en del af Danmarks historie siden tidernes morgen. Nationalmuseet beretter om flere fund af skelletter i historiske udgravninger. Dog kan der ikke peges på præcis hvornår den danske spids er opstået som race, eller hvilke racer som ligger bag den.   Ved første øjekast ligner den umiddelbart samojeden med den fyldige hvide pels, men udseendet er alligevel betragteligt anderledes i forhold til de arktiske spidser. Ser man nærmere, vil man se, at den har flest ligheder med den Islandske fårehund. Nogen mener, at racen er i familie med den tyske spids, og måske endda også med den Amerikanske eskimohund, og at dens aner skal spores tilbage sammen med disses aner. De tidligste informationer om racen finder man i gamle malerier og fotografier fra de seneste to hundrede år. Eksempelvis ses der en afbildning af en formklippet Dansk spids, i det kendte maleri Det Rybergske familiebillede af Jens Juel fra 1797. Dette kan ses på Statens Museum for Kunst. Også fotografier fra omkring 1900 viser den danske spids.  Rolle i familien De har almindeligvis været anvendt som selskabs hunde på landet, især i Jylland, men blev længere tilbage primært ejet af det bedre borgerskab. Storhedstiden havde den i 1930'erne, hvor den var forholdsvis almindelig på gårdene rundt omkring. Her havde den danske spids rollen som børnenes hund. Siden den tid er antallet af danske spidser dog faldet gevaldigt, og racen var næsten ved at uddø fuldkommen. Men siden sidst i 1980'erne har man gjort en stor indsats for at rekonstruere racen, efter at den var ved at forsvinde.  I dag er der et stigende antal eksemplarer af racen varetaget under Dansk Kennel Klub.  Karakteristika Dansk Spids er en middelstor, rektangulært bygget, spidshund med opretstående ører. Bevægelsen er let og effektiv og kønspræget er udtalt. Skulderhøjde for hanner 43 til 49 cm, for tæver 39 til 46 cm. Kropslængden er lidt større end skulderhøjden. Næsepartiet har samme længde som skallen. Farven går fra hvidlig og over i bisquit (gullig-cremefarvet). Kan også virke svagt rosa, men må ikke give et lysebrunt indtryk. De har en middellang dækpels med blød og tyk underuld. Pelsen er lidt længere pels ved ørerne og på halen er pelsen godt busket. Dækpelsen er tilliggende og må ikke stå ud fra kroppen. De bør fremstå livlige, venlige, nysgerrige og modige. Racen fungerer udmærket som vagthund, men må ikke have udpræget jagtinstinkt.