Body Mass Index (engelsk for legemsmasseindeks, forkortet BMI), er en matematisk formel for en sammenhæng mellem personers højde og vægt.  Formlen anvendes til at beregne under- og overvægt hos en større gruppe af mennesker, men kan også bruges til at indikere over- eller undervægt hos enkelte personer, men bør ikke bruges til præcise målinger hos individuelle. Body Mass Index blev opfundet af Adolphe Quetelet i 1832, da han havde brug for en måde at sammenligne vægt og højde på befolkningsgrupper.  Anvendelse Da BMI bygger på beregninger af store grupper af voksne personer, bør beregningen ikke anvendes på børn eller ældre. Dertil kommer, at formlen ikke tager højde for den individuelles kropsbygning, hvilket kan give fejludregninger og angive, at en person er enten overvægtig eller undervægtig, uden reelt set at være det. Eksempelvis har den østrigsk-amerikanske skuespiller og body-builder Arnold Schwarzenegger med en legemshøjde på 188 cm og en vægt på 133 kg et BMI på 37,6 kg/m² og henhører derfor til kategorien svært overvægtig (fedme af klasse II).  Samtidig er det en svaghed ved BMI-formlen, at formlen kun sætter vægten i forhold til kvadratet af højden, idet en krop ikke er 2-dimensionel, men 3-dimensionel. Denne "fejl" i BMI formlen betyder, at voksne med lav legemshøjde får relativt små BMI værdier og voksne med høj legemshøjde får relativt store BMI værdier. For børn betyder det, at BMI-værdierne slet ikke kan bruge som sammenligningsgrundlag. Det er i stedet foreslået af Nick Korevaar, at bruge en potens på mellem 2,3 og 2,7 (som det også originalt blev noteret af Quetelet).  (For den teoretiske baggrund for disse værdier se MacKay.) For bedre og mere brugbare resultater for den enkelt, bør fedtprocenten i kroppen måles.