Søren Sørensen var søn af arbejdsmand Gunnar Carl Sørensen og vaskekone Elsa Karensine, f. Larsen. Han blev student fra Nakskov Gymnasium 1956, lærer fra Skårup Statseminarium 1960, ansat ved Dannelunde skole på Lolland samme år, skoleinspektør samme sted 1969 og på Sakskøbing Skole fra 1973, 1982-85 undervisningsinspektør ved direktoratet for folkeskolen, seminarer m.v., fra 1985 fri forfatter. Omfattende studier i sprog og historie. Han var gift og havde en datter og to sønner.  Organisations- og pressevirksomhed Redaktion af gymnasie- og seminarieblad, meddeler til lokale aviser, kronikforfatter, medarbejder ved Socialistisk Dagblad/Minavisen og redaktør af Socialistisk Folkepartis tidsskrift ”Her og Nu” (1974-78), 1994-2016 redaktør af Meddelelser fra Selskabet Bellman i Danmark. Klummeskriver i Ny Tid, finlandssvensk vänstertidning, Helsingfors   Aktiv i Danmarks Lærerforening, Tysklærerforeningen, Socialistisk Folkeparti, Foreningen Norden, 1993- 2016 formand for Selskabet Bellman i Danmark, 1999- 2016 formand i Samrådet for de Litterære Selskaber i Danmark. Debatindlæg og kronikker i dagblade og tidsskrifter helt fra gymnasieårene .  Formand for Dansk-Svensk Forfatterselskab 2002-2006. Æresmedlem af Selskabet Bellman i Danmark, æresmedlem af Bellmansällskapet (Sverige), Æresformand i Dansk-Svensk Forfatterselskab  Kunstnerisk virksomhed Søren Sørensen tegnede allerede som barn, begyndte at male i gymnasietiden og debuterede på censureret udstilling (”Fynske Talenter”) 1959. Siden talrige udstillinger i ud- og indland. Repræsenteret i offentlige samlinger i Danmark og Sverige.  Som maler har han fastholdt den ekspressionistisk-fauvistiske stil fra første færd i portrætter, figurbilleder og landskaber.  Som illustrator har Søren Sørensen virket i pressen og i bogudgivelser.  Litterær virksomhed Søren Sørensen debuterede sent som forfatter:  nogle ungdomsskuespil fra midten af 70’erne  og en samling essays fra 1984. I 1985 bestilte et skolebogsforlag en Nordenhistorie, og året efter kom en tilsvarende henvendelse fra Nordisk Råd om en Nordenshistorie for voksne.  Hans litterære produktion er præget af hans studier i det finske nationalepos Kalevala, den mangeårige beskæftigelse med den svenske digter Carl Michael Bellman og i det seneste tiår med Francesco Petrarca. Helt fra skoleårene har han været optaget af verdenslitteraturens store klassikere, men blev tidligt indfanget af nordisk litteratur.  Det fremgår også tydeligt af hans lyrik fra de senere år. Heri finder man også stærke indtryk af nordisk natur fra Island til Finlands østgrænse, fra Nordkap til Sydlolland. Karakteristisk for store dele af hans lyriske produktion er beherskelsen af de forskelligste versemål, med forkærlighed for heksameter og sonet.  I Petrarcas Canzoniere Sangenes Bog (2011) udgør sonetterne 317 af samlingen 366 digte, og  Gløden i hjertet (2016) af samme Petrarca findes en snes heksameterdigte i gendigtning fra latin.  Digtsamlingerne   Troldspejl (2008), Ellekrogselegier (2011) og Sophienholmsonetter og andre digte (2016) indeholder en lang række sonetter og en del heksameterdigte, hvortil kommer den i dansk lyrik yderst sjældne form villanelle.   I digtsamlingen Strandlangs (2001) er halvdelen af digtene skrevet på svensk. Typisk for Søren Sørensens poesi er det at bogens titel angiver motivkredsen: digte fra Limfjordskysten, fra Åland, Island, Middelhavsstrande og Finskebugten ud for Helsingfors.   Carl Michael Bellmans liv og digtning danner baggrund for romanen Sisyphos i Slotsvagten (2009), Sophienholmsonetter og andre digte har Bellman og hans værker som gennemgående motiv, oprindelig skrevet som de er til den årlige Bellmankoncert ved Bagsværd Sø på Sophienholm, og et udvalg af Bellmans hovedværker Fredmans Epistlar og Fredmans Sånger er gen- og omdigtet til thybomål i Skoel, bette pieger (2000).