Betegnelsen kontinentalfilosofi stammer fra engelske filosoffer i anden havdel af det 20. århundrede, der fandt det brugbart at have en samlet betegnelse for en række tankestrømninger især fra Frankrig og Tyskland, der havde det tilfælles, at de var meget forskellige fra analytisk filosofi.  Udgangspunkt Kants ødelæggelse af metafysikken er udgangspunket for kontineltalfilosofien. De vigtigste inspirationskilder er den tyske idealisme, Søren Kierkegaard og Nietszche. Af tidlige repræsentanter kan måske regnes udviklingsfilosofferne vitalisten Henri Bergson og Oswald Spengler, der arbejder ud fra udviklingtanken fra den tyske idealisme.