I juli 1986 fik Micra sit første facelift med blandt andet betydeligt større kofangere. Den første generation af Micra kunne som alternativ til den standardmonterede, femtrins manuelle gearkasse leveres med en tretrins automatgearkasse, hvilket dengang var usædvanligt for en minibil. Fra 1989 lagde modellen platform til modellerne Pao, S-Cargo og Figaro. Det andet og sidste facelift fandt sted i september 1989. Dette facelift kunne kendes på en lidt rundere front, hvor overgangen mellem forlygterne og de lidt mindre kofangere var flydende. Desuden fik Micra en kølergrill med to ved siden af hinanden liggende luftindtag. Fra dette tidspunkt fandtes Micra i udstyrsvarianterne L, LX og Super S. L var basismodellen, som kunne kendes på de manglende sidebeskyttelseslister og ulakerede kofangere. LX-modellen var med tonede sideruder, fjernoplåselig bagklap, midterkonsol og delt bagsæde for daværende forhold meget godt udstyret. Modellen Super S havde derudover sportssæder, brede dæk og omdrejningstæller (i stedet for uret i L og LX). Som ekstraudstyr kunne LX og Super S leveres med et stort elektrisk foldetag; modellen bar så tilnavnet Topic. I de sidste produktionsår fandtes der flere forskellige specialmodeller af Micra I, som f.eks. Micra Peppermint med mintgrøn metallakering. Den eneste tilbageværende motor for alle udstyrsvarianter var herefter en 1,2-liters benzinmotor med 42 kW (57 hk) og reguleret katalysator. I juli 1992 blev produktionen af Micra K10 indstillet.  Facelifts I løbet af sin tiårige byggetid fik Micra K11 to facelifts. Det første facelift fandt sted i februar 1998. Disse modeller kan kendes på de større forlygter samt de modificerede luftindtag på kølergrillen. I september 2000 fik Micra et yderligere facelift, som kunne kendes på krompynten på kølergrillen og de afmørkede baglygter. I oktober 2002 blev produktionen af Micra K11 indstillet.  Facelift I juni 2005 gennemgik Micra et facelift, som kunne kendes på det modificerede frontparti med stødliste, et større luftindtag under nummerpladen, forberedelse til tågeforlygter samt hvide blinklys fortil. K12-serien blev ikke så stor en succes som forgængeren (K11), blandt andet på grund af det teknisk avancerede formsprog. Dertil kom i starten problemer med knastkæden. Især på 1,2-liters benzinmotorerne med 65 og 80 hk blev der af fabrikanten i årgangene 2003 og 2004 monteret en kortlivet knastkæde, som allerede var nødt til at udskiftes ved 80.000 kørte kilometre. På de senere årgange aftog problemet lidt efter lidt, og Micra blev af det tyske ADAC i år 2007 udnævnt til den bil med færrest driftsstop. I juni 2010 blev produktionen indstillet. Efterfølgeren kom på markedet i slutningen af året.  Micra C+C Efter at det i slutningen af 2003 blev besluttet at sætte den på Paris Motor Show 2002 præsenterede prototype i serieproduktion, kunne Micra K12 fra juni 2005 leveres som C+C (coupé-cabriolet). Tagsystemet blev produceret af Karmann på Nissans fabrik i Washington. I marts 2009 blev produktionen indstillet på grund af manglende efterspørgsel.  25th Edition Til Micra-seriens 25-års fødselsdag introducerede Nissan specialmodellen 25th Edition, som kan kendes på de sølv/grå sidespejle og hjulkapsler samt fodmåtter med sølvkanter. Modellen havde på bagklappen et cirkelrundt logo med påskriften 25th.  160SR Fra november 2005 fandtes der også en sportsversion af Micra K12. Modellen hed 160SR og var udstyret med 1,6-litersmotoren med 81 kW (110 hk). Modellen havde spoilere, alufælge og i 160SR-pakkeudgaven ligeledes fuldt udstyr.  Facelift I juni 2013 gennemgik Micra et hovedsageligt optisk facelift. Den faceliftede Micra kom ud til forhandlerne i september 2013.  Teknik Bilen blev bygget på en nyudviklet "V"-platform, som kendetegnes ved høj stabilitet og lav vægt. Kabinen havde på grund af ændrede ydermål og større akselafstand mere plads end i forgængeren. Modellen fandtes i modsætning til forgængerne kun med fem døre. Den markante linje over sideruderne fra forgængeren gled ind i designet, da den skulle bibeholdes som kendetegn for modelserien. K13 var den første generation af Micra, som ikke kunne fås med anhængertræk (heller ikke til eftermontering). I Europa fandtes Micra med to trecylindrede benzinmotorer på 1,2 liter, enten som sugemotor eller med kompressor. Disse nyudviklede motorer med variabel ventilstyring kom fra HR-serien, der med fire cylindre gør tjeneste i Tiida og Qashqai. Kompressorversionen udmærkede sig ved et lavere CO₂-udslip og brændstofforbrug, og opnåede på grund af kompressorladningen omtrent den samme effekt som en 1,5-liters sugemotor. Ved hjælp af direkte indsprøjtning, brug af Miller-processen og et start/stop-system blev effektiviteten yderligere forbedret. Ved introduktionen fandtes kun sugemotoren, men i 2011 fulgte kompressorversionen. Begge motorer kunne kombineres med en femtrins manuel gearkasse eller et trinløst CVT-gear.  Udstyr Det standardmæssige sikkerhedsudstyr bestod af seks airbags (fører/forsædepassager, side samt gennemgående gardinairbags foran og bagi), ABS med bremseassistent samt ESP. Bilen har ligeledes antispinregulering, af Nissan benævnt TRC – Traction Control System. Basismodellen Visia First var udstyret med elektrisk servostyring med højdejusterbart rat, manuelt justerbare sidespejle, el-ruder foran, centrallåsesystem med fjernbetjening, udelt fremklappeligt bagsæderyglæn og Isofix-børnesædefastgørelse på bagsædet. Bilen var udstyret med 14" stålfælge på dæk af størrelse 165/70 R 14, og kunne uden merpris kun leveres i sort eller hvid. Ud over metallak var det eneste fra fabrikken tilgængelige ekstraudstyr til basismodellen den såkaldte Comfort Paket bestående af et manuelt klimaanlæg med pollenfilter samt en cd-radio med fire højttalere. Micra Acenta havde ud over manuelt klimaanlæg kørecomputer, el-justerbare sidespejle, et læderbetrukket rat, fartpilot og hastighedsbegrænser, cd-radio med fire højttalere, tågeforlygter, ekstra fralægningsrum, læselampe og et 60:40 delt bagsæderyglæn. Acenta var udstyret med 15" alufælge på dæk af størrelse 175/60 R 15 og kunne som den eneste version leveres med CVT-gear. Topmodellen hed Micra Tekna og havde el-justerbare og -indklappelige sidespejle, automatisk klimaanlæg med pollenfilter, glastag, regnsensor, 15" alufælge, parkeringsassistent med parkeringssensorer bagtil, Intelligent Key med start/stop-knap samt tågeforlygter. Navigationssystemet Nissan Connect med 5" farveskærm, som mod merpris kunne leveres til Acenta, var standard i Tekna.  Sikkerhed Ved kollisionstesten udført af Euro NCAP i november 2010 fik Micra 30 point for personsikkerhed, 39 point for børnesikkerhed og 21 point for fodgængersikkerhed.  Sikkerhed I 2017 blev Micra testet af Euro NCAP. I basisudgaven fik Micra fire ud af fem mulige stjerner. Da modellen som ekstraudstyr kan leveres med sikkerhedspakke, blev Micra også testet med denne og fik ved denne test fem ud af fem mulige stjerner.