ELDO er en forkortelse for European Launcher Development Organisation. ELDO blev oprettet den 29. marts 1962 men den formelle aftale var først på plads i 1964. Der var seks europæiske medlemslande: Belgien, Frankrig, Holland, Italien, Storbritannien og Vesttyskland samt Australien. Formålet var at bygge en europæisk løfteraket, ELDO-A. Storbritannien skulle bygge Blue Streak-førstetrinnet, Frankrig Coralie-andettrinnet og Vesttyskland Astris-tredjetrinnet. Satellitterne skulle udvikles i Belgien og Italien, mens Holland skulle tage sig af telemetri og fjernkontrol. Raketten skulle affyres fra Woomera i Australien. ELDO-A, senere omdøbt til Europa-1, skulle være 31,7 m lang og veje mere end 110 tons. Det var planen, at man i 1966 skulle være i stand til at sende 1.000-1.200 kg i kredsløb 500 km over Jordens overflade. Afprøvningen af første trin gik godt, men tidsplanen skred, og i 1966 blev det besluttet at man i stedet skulle bygge en fire-trins raket, der kunne sende satellitter i geostationært kredsløb. De skulle opsendes fra Kourou i Fransk Guiana En serie mislykkede affyringer medførte at Storbritannien og Italien forlod organisationen i 1969 og man opgav Europa-1 i 1970. I stedet begyndte man at udvikle Europa-2. Der blev kun foretaget en mislykket affyring den 5. november 1971, hvorefter projektet blev opgivet. Et mere ambitiøst projekt, Europa-3, blev sat i gang. Det blev aldrig realiseret, men det første trin kom til at danne grundlaget for den senere succesfulde Ariane-løfteraket. I 1975 blev ELDO en del af ESA.  Afviklingen En serie mislykkede affyringer medførte, at Storbritannien og Italien forlod organisationen i 1969 og man opgav Europa-1 i 1970. I stedet begyndte man at udvikle Europa-2. Der blev kun foretaget en mislykket affyring den 5. november 1971, hvorefter projektet blev opgivet. Et mere ambitiøst projekt, Europa-3, blev sat i gang. Det blev aldrig realiseret, men det første trin kom til at danne grundlaget for den senere succesfulde Ariane-løfteraket. I 1975 blev ELDO en del af ESA.  Opsendelser Samlet set planlagde den europæiske opsendelsesudviklingsorganisation elleve opsendelser, hvoraf kun 10 fandt sted. Af de ni faktiske opsendelser var fire succesfulde. Fire andre opsendelser var mislykkede, og der var en opsendelse, der blev indstillet. Den første opsendelse, F-1, fandt sted den 5. juni 1964, som kun testede første fase i lanceringen og var vellykket. Både F-2 og F-3, som fandt sted den 20. oktober 1964 og 22. marts 1965 på deres respektive datoer, testede kun den første fase igen og var begge succesfulde. Den fjerde opsendelse, F-4, fandt sted den 24. maj 1966. Denne opsendelse afprøvede kun den første fase af raketen med en dummy fase 2 og 3. Denne flyvning blev afsluttet efter 136 sekunders flyvning. Den femte opsendelse, F-5, fandt sted den 13. november 1966. Denne opsendelse havde til formål at fuldføre den samme opgave som F-4 og var vellykket. Den sjette opsendelse, F-6/1, fandt sted den 4. august 1967. Denne opsendelse havde en aktiv første og anden fase med en dummy tredje etape og satellit. Ved denne opsendelse blev anden fase ikke antændt og mislykkedes. Den syvende opsendelse, F-6/2, fandt sted den 5. december 1967. Det havde til formål at gøre det samme mål som F-6/1, men første og anden fase blev ikke adskilt. Den ottende opsendelse, F-7, fandt sted den 30. november 1968. Ved denne opsendelse var alle tre faser aktive og en satellit blev monteret. Efter anden fase blev antændt, eksploderede den tredje fase. Den niende opsendelse, F-8, fandt sted den 3. juli 1969 og havde til formål at gøre det samme som F-7, men endte på samme måde. Den tiende opsendelse, F-9, fandt sted den 12. juni 1970 og havde alle faser aktiv med En satellit udstyret. I denne opsendelse var alle faser succesfulde, men satellitten kom ikke i bane. Efter denne opsendelse begyndte ELDO at miste midler og medlemmer og blev gradvis indfaset i ESRO for at skabe ESA. Efter at F-10 blev aflyst, blev det besluttet, at Woomera-affyringslokaliteten ikke var egnet til at sætte satellitter i geosynkron bane. I 1966 blev det besluttet at flytte til det franske sted Kourou i Sydamerika. Frankrig opsendte der efter F-11 i rummet, men den fungerer ikke efter hensigten og eksploderede, da det blev ødelagt af sikkerhedsofficeren. Årsagen til dette var en statisk udladning fra festerne, der gik ned til tredje trins sequencer og inertial naviagationscomputer, som fik det til at hænge. Opsendelsen af F12 blev udskudt, mens en projektrevurdering blev gennemført, hvilket førte til beslutningen om at opgive Europa-designet.