Ordet hijab er baseret på roden حجب ("tilsløre, tildække, skærme, beskytte"). I de arabiske skoler lærer børnene, at det betyder noget i retning af; "privat" og "moralsk", hvilke begge er ord som araberne forbinder med ære. I mange arabiske og vestlige lande betegner hijab først og fremmest kvindens tørklæde, men i lærd islamisk tradition har ordet en bredere betydning: ærbarhed, diskretion og moral. I Koranen bruges et andet ord for slør eller hovedtørklæde, khimār (خمار).  Religiøs baggrund Tørklædet dækker oftest håret, men ikke ansigtet, og i islamisk sammenhæng kalder man det også for hijab. Den islamiske begrundelse for anvendelsen af tørklædet er baseret på muslimernes religiøse tekst koranen. Ordet findes 7 gange i koranen, 5 gange som Hijab og to gange som Hijaban. Ordene findes i disse afsnit af koranen: 7:46 – 33:53 – 38:32 – 41:5 – 42:51 – 17:45 & 19:17. I ingen af disse afsnit var ordet brugt som den betydning, det har i dag, altså en lov om hvilket tøj kvinden skal have på. Det kan derfor hævdes, at ordet "Hijab" intet har at gøre med lovgivning om kvindens tøj. Koranen indeholder dog blandt andet de følgende to vers, hvis betydning mange muslimer tolker som et påbud om anvendelse af hijab: Sura Al-Ahzab 59 (kapitel 33, "klanerne", vers 59): Oh Profet! Sig til dine hustruer, deres døtre og de troende kvinder, at de skal dække sig helt med deres ydre klædning. Det er det bedste for dem, så de kan kendes (som troende kvinder) og ikke generes (af de troende). Og Allah er den evige Tilgivende og den mest Barmhjertige. Sura Al-Nur 31 (kapitel 24, "lyset", vers 31): Og sig til de troende kvinder, at de skal sænke deres blikke, optræde anstændigt og ikke åbenbare deres skønhed og smykker, undtagen hvad der er åbenbart af den, og at de skal trække deres hoveddække sammen om deres bryster og ikke åbenbare deres skønhed, undtagen over for deres ægtemænd, deres fædre, deres ægtemænds fædre, deres sønner, deres ægtemænds sønner, deres brødre eller deres brødres sønner eller deres søstres sønner, eller deres kvinder, eller de slaver som de ejer, eller mandlige tjenere som har fået fjernet deres lyst, eller børn, der endnu ikke ejer blusel; og de må ikke trampe i gulvet og tiltrække opmærksomhed til det de har tildækket. Oh I troende, vend jer Alle mod Allah at i må opnå velsignelse. Disse koranvers er grundlaget for, at de fleste muslimske kvinder er af den opfattelse, at de skal tildække sig selv og deres hår med et tørklæde, selvom ordet tørklæde ikke er nævnt. Om disse to koranvers betyder, at alle kvinder ifølge Islam skal tildække sig eller ej kan dog diskuteres. Kravet om anstændighed og om kvindernes egen sikkerhed ligger til grund for de to vers. Visse muslimske lærde finder derfor, at man i den vestlige verden ifølge Koranen blot skal klæde sig anstændigt. Der kan endda være grund til ikke at bære tørklæde i vestlige lande, da det kan medføre, at kvinder netop generes. Andre religiøse lærde mener ikke, at der noget at diskutere, og at brugen af hijab er en religiøs nødvendighed. Visse konservative muslimske lærde mener desuden, at en tildækning af ansigtet også er et religiøst krav, men et flertal af muslimernes lærde er imidlertid af den mening, at det ikke er påkrævet at tildække ansigtet.  Hvilken form for hijab Om der anvendes en abaya, jilbab, nederdel med blazer, niqab med tilhørende abaya, chadar eller noget helt sjette, er alle disse tilladt, så længe man ikke kan se kvindens former. Flere blandt den nuværende generation har den opfattelse, at så længe man tager et tørklæde på og tildækker håret, opfylder man islams lovgivning vedrørende hijab. Hensigten med, at en kvinde skal gå med hijab, er, at hun skal skjule sin skønhed, både sine former og sit hår.  Debatten om det islamiske tørklæde Debatten om det islamiske tørklæde er specielt intens i de vestlige demokratiske lande, hvor det er den almindelige og mest udbredte holdning, at der bør være total ligestilling mellem mænd og kvinder. Kritikere af hijab har kritiseret brugen af tørklædet for at være et symbol på seksuel undertrykkelse af de muslimske kvinder. I flere mellemøstlige lande har anvendelsen af hijab imidlertid spillet en væsentlig rolle i frigørelsen fra de vestlige magter. Et eksempel er i forbindelse med Algeriets uafhængighedskrig, hvor mange muslimske kvinder valgte at udskifte deres traditionelle hvide hijab med en sort for at markere deres utilfredshed med den franske kolonimagt. Mange muslimer i vesten opfatter desuden tørklædet som et frigørende element, der ligestiller kvinden med manden i det offentlige rum og fritager hende fra uønsket seksuel opmærksomhed, mens andre muslimske kvinder i vesten betragter tørklædet som et symbol på det undertrykkende religiøse styre, de er flygtet fra. Efter perspektiv kan man altså opfatte tørklædet som udtryk for undertrykkelse eller som et symbol på en stærk, religiøst engageret kvinde. I Tyrkiet har man forbudt tørklædet i offentlige bygninger, fordi det af dem anses for værende islamistisk og upassende i et sekulært demokrati.  Mere om ordet Hijab og dens brug Ordet Hijab har været brugt igennem mange årtusinder. Det findes tilbage i Græsk og Romersk kunst. I græsk/romersk kultur blev Hijab'en brugt som hovedbeklædning af både mænd og kvinder. Denne tradition var blevet overtaget fra jøderne. Faktisk var det sådan, at på et tidspunkt for mange år siden brugte alle religioner denne hovedbeklædning / Hijab, ikke på grund af islam, men på grund af traditionen. I nogle dele af verden er det faktisk kun mændene, der bruger denne Hijab, hvor det i andre dele af verden kun er kvinderne.