Urban Hansen var søn af lokomotivfører M.F.A Hansen (død 1962) og hustru Kirsten Rasmine f. Jørgensen (død 1957). Han tog realeksamen 1925 og fik sin uddannelse på Næstved Kommunekontor, og arbejdede her fra 1925-34. Så blev han ansat i arbejderbevægelsen til 1956, bl.a. i Alka Forsikring fra 1934 og Arbejderbevægelsens Informations-Central 1947. Hansen var medlem af Landstinget i 1953 og dernæst af Folketinget (Køgekredsen) for Socialdemokratiet fra 1953-56. Fra 1946-56 var han medlem af Københavns Borgerrepræsentation, hvor han var formand for den socialdemokratiske gruppe 1954-56, blev valgt til borgmester for Magistratens 3. afdeling (socialborgmester) i 1956, mens han fra 1962-76 var overborgmester. Han lagde især vægt på bysanering og opførelse af socialt boligbyggeri, som f.eks. Urbanplanen. Der skulle også have været bygget almene boliger på Bådsmandsstrædes Kaserne på Christianshavn, men det forhindrede oprettelsen af Christiania i 1971. I hans periode var der store infrastrukturelle projekter fremme, der ville have ændret byens ansigt for altid, bl.a. Søringen og City Plan Vest (1968). Disse projekter blev påbegyndt, men skrinlagt igen, da den økonomiske afmatning satte ind i 1970'erne. I samme periode ændrede kommunens ledelse politik med hensyn til sanering af Indre By. Store projekter i lighed med det kolossale Gutenberghus-kompleks, der fik lov at ekspandere i centrum på bekostning af gamle gadeforløb og huse, blev droppet og flyttet ud af byen. Det gælder f.eks. planerne om udbygning af DTU, der i sidste ende blev flyttet til Lundtofte. Han var desuden kredsformand og hovedbestyrelsesmedlem i Danmarks socialdemokratiske Ungdom 1928-34, medlem af bestyrelsen for Socialdemokratisk Forening i 9. kreds 1935-44, formand 1942-44 og formand for foreningen i 18. kreds 1944-54 samt sekretær i fællesledelsen for København 1942-54; medlem af hovedbestyrelsen for Socialdemokratisk Forbund 1946-54 og 1957-71 og formand for Socialdemokratiet i Hovedstaden 1967-71.