Døvblindhed er betegnelsen for et handikap, der viser sig ved, at personen både har syns- og hørenedsættelse i en sådan grad, at det sammen gør det svært for personen at klare sig uden hjælp. Døvblindhed ses ikke som hverken døvhed eller blindhed men som en funktionsnedsættelse i sig selv. Døvblindhed kan enten være medfødt eller erhvervet senere i livet. Døvblinde kan kun kommunikere med stemmen og fagter. Fagterne bruges i døvblindes sprog, Lorm. Den amerikanske forfatterinde Helen Keller er en af de mest kendte døvblinde personer.  Døvblindfødte Medfødt døvblindhed er en funktionsnedsættelse, der opstår som følge af alvorlig grad af kombineret syns- og hørenedsættelse. Funktionsnedsættelsens udtryk vil variere alt efter syns- og hørenedsættelsens omfang, og hvorvidt døvblindheden optræder alene eller er kombineret med andre funktionsnedsættelser. Medfødt døvblindhed adskiller sig fra erhvervet døvblindhed på den måde, at funktionsnedsættelsen er til stede ved fødslen eller indtræder, inden en sproglig kommunikation er udviklet. Medfødt døvblindhed kan først og fremmest medføre mange forskellige former og grader af kommunikationsproblemer. Funktionsnedsættelsen begrænser ikke blot mulighederne for at udvikle kommunikation, den begrænser også udvikling af sociale kompetencer.  Identifikation Identifikation af medfødt døvblindhed er en kompliceret og tidskrævende proces. Døvblindhed kan nemt forveksles med andre funktionsnedsættelser, og det kræver trænede øjne og et tværfagligt samarbejde at lave en tilstrækkelig udredning. Det er meget vigtigt at få identificeret medfødt døvblindhed så hurtigt som muligt. Børn, der er født med nedsat syn og hørelse, risikerer alvorlige udviklingsforstyrrelser, hvis ikke de får de rette pædagogiske tilbud tidligt i livet. Ansvaret for udredning ligger hos kommunerne, som kan trække på specialister fra Døvblindecentrets landsdækkende konsulentfunktion. I særligt svære sager kan et nationalt udredningsteam træde til og hjælpe med udredning og identifikationen. Teamet har medlemmer fra det medicinske, det psykologiske og det pædagogiske felt. Procedurerne omkring identifikationen er under stadig udvikling. De ændrer sig i takt med, at der bliver udviklet ny viden om medfødt døvblindhed og nye procedurer for såvel medicinsk som pædagogisk/psykologisk udredning. Gennem de seneste år er der især blevet lagt stor vægt på at analysere sansernes funktion i samspilssituationer, da det er her, at funktionsnedsættelsen træder tydeligst frem. Derudover er det nødvendigt at lave både medicinske undersøgelser og funktionelle udredninger.  Diagnoser Der er mange forskellige årsager til medfødt døvblindhed. Blandt de knap 200 danskere, der har medfødt døvblindhed, er der fundet mere end 40 forskellige medicinske hoveddiagnoser, der ligger til grund for funktionsnedsættelsen. Den mest udbredte årsag til medfødt døvblindhed er medfødt rubella syndrom (røde hunde-virus i det tidlige fosterstadie). Døvblindfødte med rubella syndrom findes dog i dag ikke i børnegruppen på grund af et effektivt vaccinationsprogram mod røde hunde. CHARGE syndrom, præmaturitet (tidlig fødsel) og cytomegalovirus er andre diagnoser, der har en vis udbredelse. Derudover er der en lang række sjældne syndromer og enkelte andre vira, der er skyld i et enkelt eller to tilfælde af medfødt døvblindhed. I mange tilfælde er det ikke kun syn og hørelse, der ikke fungerer normalt. Nogle diagnoser indebærer også skader på andre organer, hjerneafvigelser og nogle har et progredierende forløb, som kan resultere i et relativt kort livsforløb.  Antal døvblindfødte i Danmark Danmark er det land i verden, hvor forekomsten af medfødt døvblindhed er undersøgt grundigst. Alligevel er det vanskeligt at komme med et helt præcist tal på, hvor mange mennesker i Danmark, der er døvblindfødte. I 2004 blev der gennemført en kortlægningsundersøgelse, hvor alle landets kommuner blev kontaktet med henblik på at identificere alle tilfælde af medfødt døvblindhed i Danmark. Resultatet blev 180 tilfælde, men i nogle af landets største kommuner – blandt andet Københavns Kommune – blev der fundet bemærkelsesværdigt få tilfælde. Så det reelle tal er sandsynligvis en smule højere end 180.  Speciel tilrettelæggelse Mennesker med medfødt døvblindhed har brug for speciel tilrettelæggelse i næsten alle livets aspekter. Alt lige fra bolig over hjælpemidler til pædagogiske tiltag skal indrettes efter den enkeltes behov, hvis den døvblindfødte skal have mulighed for at skabe sig den bedst mulige livskvalitet og udvikling. Behovene for specifikke tilpasninger af omgivelser og tilbud varierer meget inden for gruppen af døvblindfødte. De afhænger af flere forskellige forhold: • graden af høre- og synsnedsættelse • om døvblindheden er kombineret med andre funktionsnedsættelser • om funktionsnedsættelsen er stabil eller progressiv.