Blodbadet i Rønneby var en svensk massakre, gennemført under ledelse af Erik 14., der fandt sted mandag den 4. september 1564 under Den Nordiske Syvårskrig i byen Rønneby i Blekinge, der den gang var det østlige Danmark.  Historie På vej ind i Blekinge blev de svenske soldater, som holdt sig bagest i felttoget, fanget af blekingeboerne og klynget op i træerne til skræk og advarsel. Vred over disse henrettelser befalede kong Erik 14., at mellem Lykkeby og Rønneby skulle alt slås ihjel og brændes. Svenske tropper ankom den 3. september til Rønneby og gav to gange Rønneby-boerne mulighed for at overgive sig. Men Rønneby-boerne vægrede sig og håbede på hjælp fra danske tropper et par mil vest for byen. Byen havde ikke nogen egentlige forsvarsværker, og det var derfor en let sag for de svenske soldater at forcere den palisade, som var blevet sat op som forsvar. Plyndringen kunne gå i gang, og over 2.000 indbyggere blev hugget ned. Bagefter skrev den svenske kong Erik i et brev "Et vældigt myrderi, så vandet i elven var rødt som blod af fra de døde kroppe".  Byerne Elleholm, Sølvesborg, Avskær og Lykkeby i Blekinge samt Åhus i Skåne blev alle plyndrede og ødelagte. Målet var at deportere den del af befolkningen, som havde overlevet plyndringerne, fra Kalmar til Stockholm, for som den svenske konge selv udtrykte det: "...det är bättre att hafva ett öde än ett fiendeland..." Blodbadet blev senere i propagandamæssig af svenskerne fremstillet massakren som en stor sejr med kong Erik 14. i spidsen, mens danskerne fremførte historien om hvor brutale svenskerne var, for på den måde at samle modstand i egne rækker.