Magerøya (nordsamisk: Máhkarávju ) er en 436,6 km² stor ø i Nordkap kommune i Finnmark fylke, i det allernordligste Norge. Øen ligger ved Barentshavet lige nord for Porsangerhalvøen, og udmundingen af Porsangerfjorden ligger langs øens østlige bredder.  Nordkap Nordkapplateauet udgør den nordligste del af Magerøya, og det højeste punkt på øen hæver sig 417 m.o.h. Det nordligste punkt på Magerøya er samtidig Norges nordligste punkt, Knivskjellodden, beliggende på 71° 11ʹ 9ʹʹ n.br.  Øen er forbundet med fastlandet via Nordkaptunnelen under Magerøysundet. På sydsiden af Magerøya ligger byen Honningsvåg, som er administrationscentrum for Nordkap kommune.  Stenalderfundene på Sarnes På Magerøya findes også de ældste sikre spor efter stenalderbopladser i Norge fra 10.000 år tilbage.  (De ældste fund efter mennesker i Norge (men ikke af en boplads) er imidlertid fra Blomvåg i Øygarden kommune udenfor Bergen, og går tilbage til 10.500 f.Kr.) På sydsiden af Magerøya ligger den fraflyttede landsby Sarnes. En flad, forblæst grusryg bag bebyggelsen tjente tidligere som fodboldbane. Da der skulle bygges vej tværs over grusryggen, blev området undersøgt med tanke på kulturminder, sidste gang sommeren 1993. I grusen fandtes afslag, dvs. afslåede stenfliser efter tilvirkning af redskaber, samt fint tilhugne stenredskaber typiske for ældste del af tidlig stenalder. For det meste var der tale om kvarts og kvartsit, som findes lokalt; men også enkelte fund af flint, som stammer fra Sydskandinavien. Muligvis kan flint være flydt nordpå med isflager langsmed kysten.  For 10.000 år siden, lige efter sidste istid, stod havet omkring 40 meter højere end i dag, så den gang var Sarnes en landtange med rige fangstmuligheder. Men inde i fjordene, som i Porsanger, la der stadig en enorm, kilometertyk gletsjer, så Sarnes må have været et koldt og barskt tilholdssted. Den ældste boplads på Sarnes ligger nu 28 m.o.h., de yngre længre nede i skråningerne. Beboernes etnicitet er i dag umulig at fastslå.