Nygård dateres til 1600-tallet. Antages at være opført af hertug Hans den Yngre.  I Trap Danmark beskrives lokaliteten således:”Nygård. De nordborgske hertugers jagthus ”Neuenhoff” beskrives 1730 som ”meget vidt bygfældigt,forfaldent og ruineret”. Den grundmurede hovedbygning, der var beboet af skovrideren (”der Schoureiter”) og havde 24 fag i længden og 6 i bredden samt ”store skorstene og kaminer”, foreslås da nedrevet, ligesom den ubenyttede lade på 14 fag; materialerne foreslås anvendt til reparation af Østerholm slot . Da det imidlertid besluttes at nedbryde slottet, anvendes i stedet dettes materialer på Nygård, der foruden af jagthuset bestod af et forpagterhus, sammenbygget m. kostalden, lade, vestre tærskehus, studestald og et meget forfaldent hollænderi (mejeri). Istandsættelsen afsluttedes 1737. ”Die Hegereiter Wohnung Neuenhoff” blev på ny repareret 1791 og vistnok helt ombygget 1819-20 ved bygmester Nis Marcussen i Mjels. Nu fremtræder skovfogedgården som en meget indtagende helhed,m. to grundmurede, stråtækte avlslænger fra 1700-tallet, delvis opført af munkesten fra Østerholm,og en hvidkalket hovedbygning. Med fladbuede vinduer, lavt, halvt afvalmet tag og høj, fremspringende kælderetage.”   Den velbevarede runddysse, Baronens Høj   vidner om, at stedet har været befolket langt tidligere. Den stammer fra bondestenalderen  (fra ca. 3900 f.Kr. til 1800 f.Kr).