Oktaven har talforholdet 2/1, hvilket betyder at den høje tone svinger dobbelt så hurtigt som den dybe. Oktaven kan deles i de to mindre forhold en kvint på 3/2 og en kvart på 4/3. Tilsammen giver de en oktav idet (3/2)*(4/3) = 2/1. Hvis intervallet en kvart "vendes om", så det angiver et nedadgående interval, bliver forholdet 3/4, og sammen med en opadgående kvint danner det en stor sekund (3/2)*(3/4) = 9/8. Seks store sekunder giver intervallet (9:8)⁶ = 2,0273. Kæden rammer derfor 1,36 % for højt, hvilket kaldes for Pythagoras' komma. For at opnå en ren oktav må mindst et af intervallerne ofres, hvilket er fundamentet i enhver stemning af et musikinstrument.  Ulven Stemt med rene intervaller kan kun 11 af kvinterne være rene, og en kvint kan ikke stemmes rent. Den betegnes som ulven, "ulvekvinten". Kvinten er ganske følsom overfor forstemning; allerede 0,2 % er den tydelig hørbar, selv ved et sunget interval, og med 1,36 % er intervallet kassabelt. De fleste kilder angiver derfor at ulven blev lagt blandt toner, som ikke kom i brug. Imidlertid er der skrevne vidnesbyrd fra omkring 1450 om placering af ulven i yderkanten af det normale område. Forklaringen er, at ulven gav ganske brugbare store tertser.