Et regulært udtryk, også kaldet et mønster, er et udtryk som beskriver en mængde af tekst som mønsteret passer til. De kan være nyttige når man skal afgøre om en tekststreng tilhører en godkendt mængde, når man vil søge efter mønsteret for en delstreng i en større tekst, eller hvis man desuden vil erstatte dele af en tekststreng med en anden. Regulære udtryk har en syntaks hvor tegn er delt op i almindelige tegn, der betyder hvad der står, og metategn, der har særlige betydninger. Der findes flere dialekter inden for regulære udtryk som afgør hvilke tegn der er specielle. Nedenfor er en dialekt givet som er kompatibel med flere implementeringer som benyttes i moderne programmeringssprog.  De almindelige tegn De almindelige tegn er lettest. Det regulære udtryk, Hejsa er netop det:  en sekvens af fem tegn, hvor det første er et H, det næste er et e og så videre. Det er således underordnet hvad der kommer foran eller bagved de fem tegn. Udtrykket Hejsa matcher således med tekst som indeholder Hejsan og med Hejsa!, men derimod ikke hejsa, da der er afhængighed af om det er med stort eller småt – se afsnittet Tegnklasser nedenfor. Alle alfanumeriske tegn er almindelige tegn. Bogstaver uden for ASCII-tegnsættet, som æ, ø og å er desuden også, og det samme gælder for andre ikke-engelske bogstaver.  Praktisk anvendelse Regex bliver ofte brugt i selv de mest simple programmer skrevet i Perl, men finder sin generelle anvendelse når der skal forekomme parsning/analyse af tekst (f.eks. i programmer som Emacs eller vi-editoren). Et eksempel kunne være at sikre sig at brugere ikke indtastede ulovlige (eller uønskede) værdier i en formular på internettet eller i et program – så problemer som f.eks. SQL-injektions kan nemt kan undgås (ved f.eks. kun tillade bogstaver og tal: [a-zæøåA-ZÆØÅ0-9]))