Smitteformen er såkaldt vektorbåren smitte. Ved vektorbåren smitte kan smittekilden (her plasmodium parasitten) ikke smitte direkte fra dyr (menneske) til dyr (menneske) men må have en vektor, en bærer (her myggen), til at viderebringe smitten.  Malariaparasitten Der findes fire typer malariaparasitter der rammer mennesker: Plasmodium falciparum, Plasmodium vivax, Plasmodium ovale og Plasmodium malariae. Den første forårsager ondartet malaria, medens de tre andre såkaldte VMO-former forårsager godartet malaria. Plasmodium reichenowi er en parasit der inficerer chimpanser, men ikke mennesker. Modsat forårsager Plasmodium falciparum kun en lille infektion i chimpanser. Den nærmeste slægtning til P. vivax er Plasmodium simium, en parasit der findes hos visse aber (Alouatta fusca og Brachyteles arachnoides). En malariaparasit kan også inficere gråspurve. Forskere mener at menneskets malaria er opstået fra menneskeabernes Plasmodium-infektion. Således fandt en forskergruppe i 2009 at menneskets Plasmodium ovale kan stamme fra Pan t. troglodytes, en underart af chimpansen. Malariaparasitten har proteiner, der virker som molekylære "kroge", der for falsiparum-parasitten kaldes for PfEMP1-familien. Disse proteiner hægter parasitten til blodårenes overfladeproteiner.  Visse undertyper af PfEMP1-familien hæfter sig til en receptor kaldet EPCR (endothelial protein C receptor). EPCR er involveret i værtsorganismes blodkoagulering, immunrespons og integritet af celleoverfladen.  Klassifikation Der er en række ICD koder for malaria: B50 (Plasmodium falciparum malaria), B51 (Plasmodium vivax malaria), B52 (Plasmodium malariae malaria), B53 og B54 (andre former for malaria).  Malaria i behandling På trods af, at malaria er en alvorlig sygdom, har den ikke desto mindre været brugt i sygdomsbehandling. Patienter blev påført malaria og udviklede høj feber der kunne have en effekt på visse andre alvorlige sygdomme.  Den østrigske læge Julius Wagner-Jauregg modtog i 1927 Nobelprisen i fysiologi og medicin for opdagelsen af denne effekt mod syfilis,  og behandling blev foretaget på titusinder af mennesker fra 1920'erne til 1950'erne. Også i Danmark har man beskæftiget sig med denne behandlingsmetode. Psykiateren Margrete Augusta Lomholt fik i 1944 en doktorgrad for en afhandling med titlen Clinic and Prognosis of Malaria-treated Paralysis.  Malaria i Italien Ved Italiens samling i 1861, blev Rom valgt til hovedstad, men længe gjorde malariaen dette til et omdiskuteret projekt. I Lazio-regionen, hvor Rom ligger, var i 1869 to tredjedele af befolkningen kronisk malariasyge. Indføring af nye landbrugsmetoder og bygning af jernbanelinjer førte også til sumpdannelse og yderligere flere sygdomstilfælde. Sæson-arbejderne, der i årtier var kommet til Lazio for at deltage i indhøstningen, begyndte at sky febersletterne, og da udvandring til Amerika blev en reel mulighed, foretrak mange en fremtid der. Bare i 1907 rejste en halv million italienere til Amerika, en udvandring, der tappede landet netop for den arbejdskraft, det havde brug for. Samme år begyndte opdæmningen af Tiberen hvor den løber gennem Rom, et projekt, man var tvunget til som et led i malaria-bekæmpelsen. Frihedshelten Garibaldi gik ind for at få floden ledet udenom Rom, men det projekt blev der aldrig noget af.  Berømte personer med malaria Alexander den Store døde muligvis af malaria i 323 f.Kr., da han er ved at planlægge et felttog.  Han blev knap 33 år. Prins Henrik af Battenberg døde i 1896 om bord på et skib på vej til Madeira efter at have pådraget sig malaria i Vestafrika. Wilson Kipketer fik malaria mens han var på toppen af sin karriere. Det holdt ham væk fra konkurrence i omkring et halvt år. Den amerikanske forfatter Jared Diamond har også haft malaria, og beretter at hans pølseforgiftning var mere smertefuld. Den engelske popsanger Cheryl Cole fik konstateret malaria i juli 2010 efter et ferieophold i Afrika. På et tidspunkt lå hun og svingede mellem liv og død. I dag er hun rask og er en af til hurtigste til at slippe af med infektionen.  Den ivorianske fodboldspiller Didier Drogba fik i november 2010 konstateret malaria.  Efter flere måneders ubemærkede symptomer, begyndte Chelsea-stjernen at få mavesmerter og måtte dermed holdes ude af enkelte Premier League-kampe.