Luis Enrique var en meget fleksibel spiller der kunne spille alle positioner, undtagen målmand. Han startede sin karriere hos det lokale hold Sporting Gijon i 1989, hvor han nåede at spille 36 ligakampe og score 14 ligamål, inden han i 1991 skiftede til Real Madrid.  Hos Real Madrid blev han brugt i en mere tilbagetrukket position, ofte som back, og skulle her bruge hele 157 kampe til at score samme antal mål som hos Sporting Gijon. I 1996 skiftede han fra Real Madrid til FC Barcelona. Barcelonas daværende træner Bobby Robson havde set Luís Enríques offensive kvaliteter og gav ham en langt mere offensiv rolle end den han havde haft hos Real Madrid. Robson så rigtigt og Luís Enrique scorede i sin første sæson for Barca 17 ligamål. Året efter var hans 18 ligamål med til at sikre Barca mesterskabet. Luis Enríque nåede i alt at spille 300 kampe og score 109 mål i sin karriere før han efter sæsonen 03/04 stoppede sin karriere. Luis Enríque opnåede 62 kampe og 12 mål på landsholdet, han deltog i VM-slutrunderne i 1994, 1998, 2002 og i EM slutrunden i 1996 (en skade holdt ham ude af truppen til EM i 2000). I 1992 var han med på holdet der vandt OL guld i Barcelona. Førhen var Enríque træner for FC Barcelona. Her opnåede han stor succes i sin første sæson, idet klubben vandt "The treble" (mesterskabet, den nationale cup samt Champions League).  Privat Den 29. august døde Luis Enriques datter af knoglekræft, i en alder af ni år.