Durand-linjen er betegnelsen for den 2.640 kilometer lange grænse mellem Afghanistan og Pakistan. Efter at to krige mod afghanerne havde resulteret i en fastlåst stilling, tvang briterne i 1893 emir Abdur Rahman Khan af Afghanistan til at indgå en traktat under trusler, om at afmærke grænsen mellem Afghanistan og hvad som dengang var Britisk Indien (nu Pakistans Nordvestlige Grænseprovins, Pakistans Føderalt Administrerede Stammeområder og Baluchistan-provinsen i Pakistan). Durand-linjen har navn efter Sir Mortimer Durand, udenrigsministeren i den britisk-indiske regering, og traktaten tilkendte også Afghanistans amir (Abdur Rahman Khan) et årligt beløb fra Storbritannien foruden våbenforsyninger. En af den afghanske regerings to repræsentanter var Ahmadi Sahibzada Abdul Latif af Khost. Durand-linjen kaldes nogen gange nul-linjen. Bortset fra ørkenafsnittet syd for 66 grader vest 15 minutter øst længde, følger 84% af linjen klare fysiske konturer (flod- og vandskel). Det nøjagtige forløb af de resterende 16% er rette linjer afmærket i grænse-rapporter fra 1894-95, såvel som i efterfølgende optegnelser som de detaljerede (1:50.000) sovjettiske kort fra 1980'erne.  Territoriale disputter Afghanistan's loya jirga erklærede i 1949 Durand-linjen for ulovlig, fordi de anså aftalen som manglende en part (latin:ex parte) – eftersom Britisk Indien ophørte med at eksistere i 1947, samtidigt med Pakistans uafhængighed. Dette havde ingen særlig effekt, eftersom der aldrig er taget skridt til at sætte magt bag såden en erklæring, på grund af de lange perioder med konstante krige med andre naboer i regionen. Og yderst vigtigt: Der er ingen tidsfrister nævnt i Durand Traktaten. Hvad mere er, så opretholdes universelt af verdens domstole hvad der på latin kaldes uti possidetis juris, dvs. bindende bilaterale aftaler med eller mellem kolonimagter 'går i arv' til de uafhængige arvtagerlande, således som det er sket i det meste af Afrika. En unilateral erklæring af en part har ingen effekt; grænseændringer skal gøres bilateralt. Derfor er Durand-linjen fortsat i kraft i dag som den internationale grænse mellem Afghanistan og Pakistan, og anerkendes som sådan af de fleste nationer. På trods af gentagne internet-rygter om det modsatte, så har USA's udenrigsministeriums og British Foreign Commonwealth Offices dokumenter og talsmænd bekræftet at Durand-linjen, ligesom så godt som alle andre internationale grænser, ingen udløbsdato har, ligesom en sådan ikke omtales i Durand-linje dokumenterne. 1921-traktat udløbsdatoen refererer udelukkende til 1921-aftalerne. Fordi Durand-linjen kunstigt adskiller det Pashtun'ske folk, vedbliver den med at være en kilde til spændinger mellem Afghanistans og Pakistans regeringer. Ofte gentagede udtalelser mellem 2005 og 2007, fremsat af Pakistan's præsident Pervez Musharraf, med krav om at bygge et hegn langs den afghansk-pakistanske grænse er blevet mødt med modstand fra politiske partier i begge lande. Pashtunernes ledere på begge sider af grænsen anerkender ikke Durand-linjen. Fra 2003 til nu har pakistanske militære patruljer etableret baser to til tre kilometer inde på den afghanske side af grænsen på den anden side af Pakistans Mohmand Agency  og et par hundrede meter inde i Afghanistan nær den grænseoverskridende, men af pakistanske grænsesoldater kontrollerede basar Angoor Adda (Angoor Ada) i Sydwaziristan .