Ligesom i Jean Cocteau-filmen hedder den kvindelige hovedperson Belle. Faderen hedder Maurice og er opfinder. De bor i en landsby i Frankrig, men Belle synes ikke, hun passer ind i landsbylivet. Hun er smuk, meget selvstændig og viljestærk. Modsat de fleste andre i landsbyen holder hun utroligt meget af at læse. I skovene et stykke væk fra landsbyen, bor Udyret på et forhekset slot, hvor alt inventaret og alle menneskene er blevet forvandlede. Eksempelvis er tjenere og kokkepiger blevet forvandlet til levende tepotter og lysestager, som indtager en ikke uvæsentlig rolle i filmen. Denne forbandelses skyldes, at Udyret engang – da han endnu var menneske – afviste en gammel tiggerkone, der så viste sig at være en smuk troldkvinde. For at lære ham at elske og ikke dømme på det ydre, forheksede hun slottet. Betingelsen for at kunne blive menneske igen var, at han før sit 21. år måtte lære at elske og blive elsket. Hun gav ham en magisk rose, som ville visne, hvis han ikke opnåede at lære kærligheden at kende, og rosens visnen ville dermed besegle hans skæbne. I Disney-versionen findes også en skurk – Belles bejler Gaston, en brutal og selvglad bølle, der i slutningen kæmper med Udyret og næsten slår ham ihjel, før han selv styrter i døden fra et af slottets tårne. Herefter følger Disney-versionen det traditionelle eventyr, hvor skønheden Belle beder for udyrets liv. I sidste øjeblik, kort før den magiske rose endeligt visner, hæves forbandelsen, og derefter forvandles Udyret atter tilbage til den smukke prins, han engang var.