Begrebet fik igen i den katolske middelalderlige tænkning en central betydning. Tingene eksisterer, fordi de har et formål – en telos. I nyere tid fik tanken stor betydning med romantikken og den hegelske filosofi. I Hegels historiefilosofi genoptages flere temaer fra den græske og aristoteliske historiefilosofi. I Danmark optræder telostanken hos Grundtvig. I Det nye Testamente bruges tænketanken om verdens mål eller fuldendelse, saliggørelsen eller herliggørelsen. Hos Paulus er verdens eller livets telos alle menneskers taksigelse eller glæde, frelse og lykke. Tanken om tingenes formål og mening er filosofisk set det modsatte af den positivistiske eller empiristiske tanke om årsag og virkning.  Kritik Platons forestilling om formålsårsagen er grundigt behandlet af Karl Popper i bogen 'Det åbne samfunds og dets fjender' – her bliver Platon, Marx og Hegel tage i behandling. Popper var også Positivismens "banemand" i det han fandt at denne ikke kan give os et endeligt/legitimt bud på alle videnskabens filosofiske behov.  Anden anvendelse Telon betyder dels ' den endlige løsning' (endlösung?), og er også navnet på en kodegenerator udviklet af Pansophic i slutningen af 70serne. (CA-Telon)