Fredensborg bestod i midten af 1800-tallet for en stor del af landsteder og boliger for pensionister og andre folk, der have trukket sig tilbage, men havde også en del embedsmænd, handlende og håndværkere, var tingsted for Kronborg østre Birk og Hellebæk Birk og bolig for birkedommeren, havde postekspedition, 2 gæstgiverier og var valgsted. I 1857 blev opført ting- og arresthus med kontorer for birkedommeren og arrester for 21 arrestanter, kommuneskole, realskole, betalingsskoler, Dronning Louises Børneasyl (oprettet 1865), en 1866 opført fattig- og forsørgelsesanstalt (maksimal belægning 108), der da blev slået sammen med det Winterfeldt-Vossiske Hospital, apotek, missionshus (opført 1893), Hegels Rekreationshjem (oprettet 1891), var valgsted for Frederiksborg Amts 2. Folketingskreds, havde postkontor (med 1 postmester og 1 ekspedient), telegraf- og telefonstation, 2 hoteller og en station på Nordbanen (anlagt i 1864). Byen havde ingen egen kirke, men benyttede slotskirken. Fredensborg havde i 1801 443 indbyggere, i 1840 618 indbyggere, i 1860 758 indbyggere, i 1870 776 indbyggere, i 1880 795 indbyggere.  Byudviklingsplan Udviklingen bevirkede, at der i begyndelsen af 1960-erne nedsatte et byudviklingsudvalg for Helsingør-egnen, som også omfattede Asminderød-Grønholt Kommune. Mens Helsingør købstad, Tikøb Kommune og Humlebæk-området blev behandlet for sig, blev Asminderød og Fredensborg behandlet som et særskilt byudviklingsområde med en egen byudviklingsplan. Denne anviste Fredensborgs og Asminderøds fuldstændige sammenbygning og udvikling som et samlet byområde. I 1963 opførtes Fredensborghusene efter et samlet projekt, tegnet af Jørn Utzon.