Hemming Hartmann-Petersen (4. november 1923 i København – 12. september 2004) var en dansk forfatter, musiker, lærer og programsekretær Fra sit 17. år var Hartmann-Petersen en aktiv del af den danske "jazz-guldalder". Under det meste af 2. verdenskrig spillede han kontrabas i Børge Roger Henrichsens kvintet. Fra slutningen af 1940'erne virkede han desuden som teatermusiker og optrådte med Osvald Helmuth og Liva Weel. Efter nogle år som matematiklærer på seminariet i Nuuk og et år som gymnasielærer på Stenhus Kostskole var han i 1960'erne med til at skabe det, vi i dag kender som P3, og var med radiodirektør Leif Lønsmanns ord var han en af dem, "som var fremsynede og modige nok til at tage de unge radiolyttere alvorligt". Således var han gennem 30 år blandt radioens mest skattede studieværter. Han lavede musikprogrammer, interviewer og programserien Mellem brødre med sin bror Jørgen Hartmann-Petersen, også kendt under pseudonymet "Habakuk". Sammen med oboisten Waldemar Wolsing lavede han en række radioprogrammer om døde komponister: Himmelske samtaler. Han var forfatter til syv bøger: monografier om Hans Scherfig og William Heinesen, tre essaysamlinger, Carl Madsen – en glad kommunist og En røst fra orkestergraven med erindringer fra et musik- og teaterliv. Hemming Hartmann-Petersen har fire børn: Gregers, Ulrik, Katrine og Mikkel Hartmann-Petersen.