[[Kategori:[Koordinater på Wikidata]] Luoyang (洛阳; pinyin: Luòyáng), tidligere også kendt som Loyang, er en kinesisk by på præfekturniveau i provinsen Henan i det centrale Kina. Præfekturet har et areal på 15,208 km², hvoraf byområdet udgør 4,304 km²; Det har en befolkning på 6.544.000 mennesker , hvoraf 1,5 millioner bor i byområdet (2008). Ikke langt fra Luoyang ligger Longmengrotterne, som i år 2000 blev opført på UNESCOs liste over verdensarven. Disse grotter blev bygget på det nordlige Wei-dynastis tid, omkring 500 e.Kr. Floden Yi løber gennem Luoyang.  Historie Byen blev grundlagt i det 11. århundrede f. Kr. og hed den gang Chengzhou (成周). Det siges at Konfucius studerede her og at Laozi også virkede her. Luoyang blev hovedstad for det østlige Zhou-dynasti i 770 f.Kr.. Den blev ødelagt i 510 under en borgerkrig, men blev genopbygget året efter af kongen. Sui-dynastiet valgte også Luoyang som hovedstad for sit rige. Byen blev da hurtigt genopbygget efter omfattende ødelæggelser, og fik da en befolkning som efter sigende kom op i én million indbyggere. I 1971 fandt arkæologer et kornlager fra Sui-tiden som var stort nok til at kunne beskytte 250.000 ton afgrøde fra fugt og utøj. Det derpå følgende Tang-dynastiet flyttede hovedstaden til Chang'an, og dermed begyndte Luoyang igen en tilværelse som en normal kinesisk by.  Jernbane I Luoyang standser togene på Longhaibanen, Kinas vigtigste jernbanelinje i øst-vestlig-retning, som løber fra Lianyungang til Lanzhou via blandt andet Xuzhou, Kaifeng, Zhengzhou, Weinan og Xi'an.