Cockcroft-Walton (CW) generator eller CW-multiplierer opkaldt efter de to personer som i 1932 anvendte dette elektroniske kredsløb til at forsyne deres partikelaccelerator elektrisk. Partikelacceleratoren udførte historiens første kunstige atomkernespaltning. John Douglas Cockcroft og Ernest Thomas Sinton Walton anvendte denne kaskade af spændingsdoblere i det meste af deres forskning, som i 1951 udmøntede sig i Nobelprisen i fysik for "Transmutation of atomic nuclei by artificially accelerated atomic particles". Mindre kendt er det at dette kredsløb faktisk blev opfundet meget tidligere, i 1919, af Heinrich Greinacher, en svejsisk fysiker. Derfor bliver den doblerkaskade også kaldt Greinacher multiplier. CW er grundlæggende set en spændings-multiplier som konverterer en vekselspænding eller pulset jævnspændingsenergi fra en lavt spændingsniveau til et højere jævnspændingsniveau. Den er lavet af en stige af spændingsdoblere af kondensatorer og dioder til at genererer høje spændinger. I modsætning til transformatorer, eliminerer denne metode en tung transformatorkerne med krævede elektrisk isolation.  Anvendelse CW multipliere kan anvendes til at generere spændinger fra få volt og op til millioner af volt som anvendes i højenergifysik eksperimenter og lyn sikkerhedstest. De bliver i stort tal også fundet i gaslasere, højspændingsspændingsforsyninger, røntgenstrålesystemer, LCD/TFT bagbelysning, luftionisatorer "friskluftgenerator", partikelacceleratorer, kopimaskiner, videnskabelig instrumentation, oscilloskoper med billedrør, fjernsyn med billedrør og mange andre anvendelser der kræver højspænding.