Aljechin, som vandt verdensmesterskabet ved en match mod José Raúl Capablanca i 1927, ignorede et tilbud om at afvikle en revanchematch i Bradley Beach, New Jersey, og tog i stedet imod en udfordring fra Bogoljubov. Bogoljubov var udpeget af en komité under verdensskakforbundet FIDE som en mulig udfordrer til VM-titlen. Men da Aljechin selv sad i denne komité, var det reelt ham selv, der udvalgte udfordreren.  Matchregler Der blev spillet til bedst af 30 partier dog med minimum seks gevinster. Aljechin ville beholde titlen ved 15-15.  Styrkeforholdet inden matchen Bogoljubov havde vundet et par store turneringer i 1920'erne, Moskva 1925 og Bad Kissingen 1928, begge gange foran bl.a. Capablanca med efter at have tabt til denne i deres indbyrdes partier. Desuden havde han vundet i Bad Pistyan, 1922, det alrussiske mesterskab (som også var Sovjetmesterskab) i 1924 og Breslau 1925 samt delt førstepladsen i Karlsbad (Karlovy Vary) i 1923. Umiddelbart før matchen deltog Bogoljubov i den store turnering i Karlsbad 1929, som Aljechin afstod fra at deltage i, men kommenterede fra. I sine kommentarer undrede han sig over, at udfordreren ville bruge sine kræfter i en turnering, der sluttede blot otte dage, før matchen om verdensmesterskabet begyndte, men Bogoljubov glædede sig over at få praktisk træning. Bogoljubov endte på en ottendeplads med 11½ point ud af 21 mulige.