Ideen om The Bands farvelkoncert opstod i begyndelsen af 1976, da Richard Manuel var blevet hårdt såret i en bådulykke. Robbie Robertson begyndte efter dette at overveje, om The Band skulle stoppe med koncerterne og gå over til udelukkende at blive et studieorkester i lighed med The Beatles' beslutning i 1966. Resten af orkesteret var dog ikke enige med Robertson, men koncerten blev alligevel planlagt til Winterland Ballroom. I første omgang var det meningen, at The Band skulle spille alene, men da man fik ideen med at invitere Ronnie Hawkins og Bob Dylan, greb det om sig, og der endte med at være en lang række gæstemusikere.  Synopsis Efter en indledende tekst med opfordringen: "This film should be played loud!" ("Denne film bør spilles med høj volumen!") får man koncertens sidste nummer, "Don't Do It", inden der springes tilbage i tiden til koncertens indledning. Derpå følger filmen koncerten nogenlunde kronologisk, idet der dog mellem numrene indskydes stumper af studieoptagelser og interviews med gruppens medlemmer. Instruktøren, Martin Scorsese, får i samtalerne med gruppens medlemmer dem til at mindes deres karriere med små anekdoter. En rød tråd i samtalerne er, at koncerten markerer slutningen af en epoke for gruppen.