Bjergkortkrone er udbredt i Nordafrika, Mellemøsten, Lilleasien samt Øst- og Centraleuropa. Arten foretrækker lysåbne voksesteder med tør og varm, næringsrig sandjord. Derfor træffes den oftest i vinmarker og på overdrev og klippefyldte stepper. Desuden kan den ses på affaldspladser og ruderater. Planten betragtes som markukrudt i de lande, hvor den forekommer naturligt. I det nordøstlige Bulgarien, hvor klimaet er kontinentalt med varm, tørre somre og hårde vintre, findes steppeområder af samme type, som kan ses i f.eks. Ungarn og Ukraine. Her vokser arten sammen med bl.a. agernigella, almindelig blærebælg, almindelig judastræ, almindelig nældetræ, almindelig parykbusk, almindelig syren, asfaltkløver, asiatisk singrøn, balkanpæon, bjergstenfrø, blå staudeklematis, buskhestesko, dværgmandel, farvegåseurt, foderesparsette, fransk rose, glatbladet tidselkugle, gul læbeløs, hvid diktam, hårtotfjergræs, kronelimurt, lav iris, Melica transsilvanica (en art af flitteraks), melittis, opret galtetand, pigget lakrids, Potentilla cinerea (en art af potentil), purpurkongelys, russisk løn, Scabiosa argentea (en art af skabiose), sibirisk klokke, skarleje, skærmokseøje, slank sternbergia, spinkel kambunke, strandasters, sølvsalvie, sølvbladet pære, Teucrium polium (en art af kortlæbe), uldhåret fingerbøl, våradonis og weichsel  Anvendelse Flere steder i det sydøstlige Europa høster og tørrer man blomster og blade i juli. Produktet bliver brugt som urtete. Videnskabelige undersøgelser har vist, at planten indeholder polyfenoler med antioxidante virkninger og flere forskellige andre stoffer, som er antibakterielle