Lykke-Per er en delvist selvbiografisk roman af Henrik Pontoppidan.  Romanen udkom første gang i årene 1898-1904 i form af otte hæfter med følgende undertitler: Hans Ungdom (1898), Lykke-Per finder Skatten (1898), Hans Kærlighed (1899), Lykke-Per i det Fremmede (1899), Hans store Værk (1901), Lykke-Per og hans Kæreste (1902), Hans Rejse til Amerika (1903) og Hans sidste Kamp (1904).  Handling Romanen handler om den utilpassede præstesøn Peter Andreas Sidenius, der vokser op i Østjylland og hans videre færd. Peter Andreas tager afstand fra det miljø, han kommer fra, så han rejser som 16-årig til København for at studere på Den Polytekniske Læreanstalt. Her læser han til ingeniør. Per, som han nu kalder sig, har en stor plan om at skabe et kanalsystem i Jylland. Med dette ene projekt som formål søger han indpas i kredse i København, som vil kunne finansiere projektet. Herigennem knytter han kontakt til familien Salomon, blandt hvis døtre han skaber en nær kontakt til Jakobe, Via udlandsrejser, kritisk indflydelse fra Dr. Nathan, naturoplevelser, modstand fra finanskapitalen i København, religiøse anfægtelser, et ægteskab med en grundtvigiansk præstedatter finder han endeligt sit kald som vejassistent i Thy, hvor han dør.  Senere udgaver/omskrivninger Anden udgave af Lykke-Per i tre bind (1905) er en kraftig omskrivning og en vis reduktion (med omkring 10 procent) af førsteudgavens otte hæfter. Pontoppidan begyndte omskrivningsarbejdet endnu før han var færdig med første udgave. Der er træk ved førsteudgavens sidste bind, der kun fuldt ud forstås på baggrund af andenudgaven. I 1918 foretog Pontoppidan endnu en revision af teksten, som siden har været den tekst, der er blevet bogudgivet af Gyldendal, fra 1984.  I 2018 blev bogen filmatiseret af Bille August, igen under titlen Lykke-Per. Esben Smed spillede hovedrollen som Peter Andreas (Per) Sidenius.