Nahums Bog er en bog i Bibelen og den jødiske Tanakh. Den tilhører i jødisk tradition delen kaldet de sene profeter eller skriftprofeterne. Bogen indgår som en del af skriftet med de andre 11 små profeter. Nahum profeterede formentlig i begyndelsen af kong Akaz' regeringsperiode (omkring 740 f.Kr.). Ander mener at profeten skal dateres til den sidste del af kong Hizkijas regeringsperiode (omkring 700 f.Kr.). Formentlig er bogen skrevet i Jerusalem, hvor han var vidne til Sankeribs invasion (2 Kong 19,35). Emnet for hans profetier er den endelige og totale ødelæggelse af byen Nineve som nærmer sig, og som profeten forudsiger. Nineve var hovedstaden i det daværende blomstrende assyriske rige, og bredte sig over et enormt geografisk område. Byen var centrum for civilisationen og et stort handelsknudepunkt: “blodets by, altid falsk, fyldt med rov..." (Nah 3,1), fordi beboerne havde plyndret en lang række af omkringliggende lande. Den var stærkt befæstet på alle sider, og bød enhver fjende at underlægge sig. Byen var kendt for at være fuld af prostituerede: "Jeg kommer over dig, siger Hærskarers Herre. Dine skørter slår jeg op i ansigtet på dig og lader folkeslag se dit skød og kongeriger din skam." (Nah 3,5) Profeten Jonas havde allerede bekendtgjort et ligendende budskab som en advarsel til Nineve, hvorefter byen vendte om og angrede. Profeten Sefanias forudsagde også byens ødelæggelse senere, hvilke alle, utroligt nok, gik i opfyldelse i 625 f.Kr., hvor byen blev ødelagt. Det assyriske rige overvandt aldrig slaget, og begivenheden ændrede Asiens historie.