Der var tre officielle ansøgere til vinter-OL 2018 og vinter-PL 2018: Franske Annecy, tyske München og sydkoreanske Pyeongchang. Sidstnævnte blev valgt som værtsby for legene.  Annecy I første omgang var Frankrigs Olympiske Komite (CNOSF) tilbageholdende med at ansøge om vinter-OL og foretrak at fokusere på en ansøgning om sommer-OL 2024, men fire byer: (Annecy, Grenoble, Nice og Pelvoux) ønskede at være vært for 2018-legene. Den 24. september 2008 annoncerede CNOSF, at den ville imødekomme disse ønsker og indsende en ansøgning i 2011, og den 18. marts 2009 blev Annecy valgt som officiel kandidatby af CNOSF. CNOSF anerkendte den skarpe konkurrence fra de øvrige kandidatbyer, men valgte at anvende den erfaring man fik ved Paris' mislykkede forsøg på at sikre sig sommerlegene i 2012 til at sikre en sejr med Annecy og anlagde derfor en ydmyg tilgang til kampagnen. Ansøgningskampagnens leder var den tidligere olympiske mester i skiløb, Edgar Grospiron, som udtalte, at "vi har et exceptionelt spektakulært landskab med Mont Blanc, økonomisk styrke med en million turister hvert år, og derfor mener vi at vores ansøgning er troværdig. Vi vil gerne invitere hele verden til en fest i et verdensberømt område." Grospiron blev assisteret af IOC-medlemmerne Jean-Claude Killy og Guy Drut, som også var tidligere olympiske mestre. Områderne, hvor legene skulle foregå, er koncentreret i Annecy og omkring Mont Blanc, hvor 65 % af faciliteterne allerede fandtes, og Annecy ansås for "verdens førende vintersportsdestination". I en kommentar til de vanskelige sneforhold ved vinter-OL 2010 udstedte de franske arrangører snegaranti i Pays de Savoie, hvor der i gennemsnit falder 80 cm sne i februar måned. Annecy er en mindre by, så hele Haute-Savoie-departementet skulle bruges ved legene, inklusive de kendte skisteder Chamonix, Megeve, La Clusaz, Morzine og Le Grand-Bornand. Området dækker et areal med en radius på 50 km, hvor alt er inden for en times kørsel fra Annecy, og der var planlagt to olympiske landsbyer. Af de 13 idrætsanlæg skulle seks opgraderes permanent, mens to nye anlæg allerede var planlagt opført, og yderligere fire anlæg ville blive bygget, hvis Annecy var tildelt legene. Bobslæde-, kælkning- og skeleton-konkurrencerne skulle være afholdt i La Plagne på den samme bane, som blev anvendt ved vinter-OL 1992, og som blev opgraderet i 2008. Omkostningerne ved ansøgningen var 21 millioner US$. Anlægsbyggeriet var sat til $419 millioner, og forbedringer til transport og infrastruktur (nogle var allerede planlagt og andre afhængige af, at Annecy havde fået legene) var forventet at koste $2,1 milliarder. Transportudgifterne omfattede bl.a. en ny lift mellem Flaine og Mont Blanc med høj kapacitet og en togforbindelse. De nærmeste lufthavne findes i Lyon og Geneve (35 minutters kørsel væk). Den folkelige støtte til ansøgningen var 88 % i hele landet og 81 % i Annecy-regionen. Annecy-ansøgningens logo forestillede de franske alper, herunder Mont Blanc, og antydede bogstavet A for Annecy.  München München var vært for sommer-OL 1972, og hvis byen var blevet valgt som værtsby for vinterlegene i 2018, ville det være første gang, at en by havde været vært for både sommer- og vinter-OL. Berlin og Hamborg overvejede at ansøge om sommer-OL i 2024 eller 2028, men Tysklands Olympiske Komite prioriterede Münchens ansøgning højest. Efter Salzburgs mislykkede forsøg på at sikre sig vinterlegene i 2014 mente Tyskland, at landet havde en bedre chance, og foretrækker at få et OL så hurtigt som muligt. München har en stærk allieret i IOC's næstformand Thomas Bach, som man håbede kunne påvirke afstemningen til Münchens fordel, selvom 2014-legene også skulle afholdes i Europa. Ikke desto mindre overvejede München allerede på forhånd at ansøge om vinterlegene i 2022, hvis denne ansøgning mislykkes. München fremhævede en miljørigtig tilgang til legene og planlagde at anvende eksisterende anlæg i byen (nogle fra OL 1972) og eksisterende anlæg i de bayerske alpebyer Garmisch-Partenkirchen (hvor vinter-OL 1936 blev afholdt) og Schönau am Königssee, som begge ligger en times kørsel fra München. Femten idrætsanlæg skulle anvendes, og heraf eksisterede otte, tre anlæg krævede ombygning, mens de sidste fire var tænkt som midlertidige anlæg. Af miljøhensyn ville nye anlæg blive opført på steder, hvor der i forvejen fandtes idrætsanlæg, således at der ikke skulle inddrages nye landområder. Iskonkurrencerne skulle afholdes i München, ligesom åbnings- og afslutningsceremonierne skulle afvikles på Olympiastadion fra 1972. Det olympiske svømmestadion ville midlertidigt blive ombygget til en curlingarena, og kunstskøjteløb og short track ville blive afviklet i Olympiahalle. To ishockeyhaller skulle opføres i Olympiaparken som erstatning for to eksisterende anlæg, og den ene ville blive omdannet til en multifunktionshal efter legene. Endelig skulle der opføres en midlertidig arena til hurtigløb på skøjter i Olympiaparken ved Münchens Tekniske Universitet. Schnee-Park Garmisch-Partenkirchen indeholder ni skisportsanlæg, herunder det historiske Kombinierte Kunsteisbahn am Königssee, som blev renoveret i forbindelse med VM 2011. Der ville blive opført olympiske landsbyer i både München og Garmisch-Partenkirchen. Der skulle opføres et anlæg til langrend og skiskydning, men ellers skulle der anvendes eksisterende faciliteter til resten af skisportskonkurrencerne. Det var opbakning til ansøgningen fra 75,5 % af indbyggerne i München, mens støtten var 68 % på landsbasis. Mindst en oppositionsgruppe var bekymret for miljøet, men Bogner udtalte: "vi er i god kontakt og god dialog – vi kan ikke se noget større problem der." Arrangørerne havde budgetteret med 42 millioner US$ for ansøgningskampagnen og £331 millioner til nye anlæg, herunder $143 millioner til en ny ishockeyarena. $743 millioner var allokeret til planlagte og nye transportforbedringer. Som supplement til Tysklands historiske styrke som en passioneret vintersportsnation promoverede kunstskøjteløbsstjernen Katarina Witt ansøgningen sammen med den alpine skiløber Maria Riesch og den olympiske mester i skiskydning Magdalena Neuner fra Bayern. Legenes slogan skulle være "Die Spiele im Herzen" (Legene i hjertet) og blev også omtalt som "The Friendly Games". Logoet var et stiliseret 'M', der ledte tankerne hen på en silhouet af de Bayerske Alper eller Münchens Olympiapark.  Pyeongchang Efter at budt på Vinter-OL i både 2010 og 2014 og tabt med en lille margin, bød Pyeongchang igen for tredje gang i 2007 på vinter-OL 2018.