Alm. Bukkehorn er en enårig, urteagtig plante med en spinkel, opret til opstigende vækst. Stænglerne er runde i tværsnit og rigt forgrenede. Bladene sidder spredtstillet, og de er trekoblede (som kløverblade) med smalle, omvendt ægformede småblade, der har savtakket rand på den yderste halvdel, mens den inderste er helrandet. Blomstringen foregår i april-juni, hvor man finder blomsterne enkeltvis eller parvis i bladhjørnerne. De enkelte blomster er kortstilkede, 5-tallige og bygget som andre blomster i Ærteblomst-familien. Kronbladene er flødefarvede til gulligt-hvide med en lysviolet basis. Frugterne er hornformede, smalle bælge med 10-20 frø i hver. Rodnettet er kraftigt med en dybtgående pælerod og flere trævlede siderødder. Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,80 x 1,00 m (80 x 100 cm/år).  Hjemsted Alm. Bukkehorn hører hjemme i Nordafrika, Mellemøsten, Kaukasus, Centralasien og Central- og Sydøsteuropa. Genetiske undersøgelser viser, at Nordafrika og Mellemøsten formentlig må være artens oprindelige hjemsted. Her findes den i halvtørre områder med vinterregn og veldrænet jord, men helt vildtvoksende eksemplarer er vanskelige at adskille fra dyrkede.  Aktive stoffer Planten indeholder stoffer med kraftig, antioxidant virkning , og frøene har en god effekt over for sukkersyge. Nyere undersøgelser viser, at udtræk af planten virker dræbende på nematoder i jorden