Lippe var et selvstyrende område (Herrschaft) fra 1123 til 1536. Derefter blev landet et rigsgrevskab. Fra 1789 til 1918 var landet et fyrstendømme. Fra 1919 til 1947 var området en fristat (republik). Inden fyrst Woldemar døde i 1895, havde han udstedt et dekret, der gjorde prins Adolf af Schaumburg-Lippe til regent for Woldemars bror Karl Alexander, der var sindssyg. Dette førte til den lippeske arvefølgestrid, som endte med at Ernst af Lippe-Biesterfeld blev regent.