Hovedforhandling betegner den del af processen i en retssag, der foregår ved en domstol umiddelbart før eventuelt afgørelse af skyldsspørgsmål og afsigelse af dom. Før retsplejereformen i 2007 kaldtes hovedforhandlingen i Danmark for domsforhandling, men betegnelsen blev ændret så den stemmer med, hvad hovedforhandlingen kaldes i de øvrige nordiske lande.  Fysiske rammer I reglen foregår hovedforhandlinger altid i en retsbygning i et særligt lokale indrettet dertil. Dommeren eller dommerne sidder i den ene ende af lokalet, ofte på en forhøjning i gulvet. I mange lande bærer dommerne særlige kapper, oftest sorte, og i enkelte lande desuden en særlig paryk. Midt i retslokalet er der en vidneskranke, som vidner placeres i under afhøring. I hver side af lokalet sidder sagens parter. I Danmark er hovedreglen, at sagsøger (eller anklager) sidder til venstre for dommerne (set fra dommerens vinkel) og sagsøgte (eller den tiltalte) til højre. Desuden er der i retslokalet tilhørerpladser.  Offentlighedens adgang Efter grundlovens § 65 skal den danske retspleje i videst muligt omfang gennemføres offentligt og mundtligt. Udgangspunktet i den danske retsplejelov (§ 28a) er derfor også, at retsmøder er offentlige, medmindre andet er bestemt ved lov eller i medfør af lov. Det betyder, at journalister og andre som udgangspunkt har ret til at overvære møder og referere, hvad der foregår. Retten kan bestemme, at et retsmøde skal holdes for lukkede døre. Dette kan have flere begrundelser. Når retsmøder holdes bag lukkede døre, betyder det at offentligheden ikke må få at vide, hvad der sker i retsmødet.  I visse tilfælde kan også selve spørgsmålet om, hvorvidt retsmødet skal holdes for lukkede døre, behandles uden at offentligheden har adgang. Dette kaldes populært for dobbelt lukkede døre.