I begyndelsen af 1864 blev Ulysses S. Grant forfremmet til generalløjtnant og fik kommandoen over alle Unionens hære. Han valgte at opslå sit hovedkvarter sammen med Army of the Potomac, selv om generalmajor George G. Meade fortsatte som denne hærs kommandør. Grant overlod kommandoen over de vestlige hære til generalmajor William Tecumseh Sherman. Grant forstod begrebet total krig og troede sammen med Sherman og præsident Abraham Lincoln på, at krigen kun kunne bringes til en afslutning, ved at den konfødererede hær og dens økonomiske basis i Sydstaterne blev totalt besejret. Derfor ville det blive nødvendigt at anvende den brændte jords taktik i visse betydningsfulde områder. Grant opstillede en samlet strategi, som betød, at Konføderationen skulle angribes på en lang række punkter på samme tid: Grant, Meade og generalmajor Benjamin F. Butler skulle angribe Robert E. Lees Army of Northern Virginia i nærheden af Richmond. Generalmajor Franz Sigel skulle invadere Shenandoah Dalen og ødelægge Lees forsyningslinier. Sherman skulle invadere Georgia og erobre Atlanta. Endelig skulle generalmajor Nathaniel P. Banks erobre Mobile i Alabama.