"Dancing in the Street" blev oprindeligt skrevet af William "Mickey" Stevenson og Marvin Gaye. Sangen var tiltænkt at være en hyldest til konceptet om at have det rart. Idéen til sangen kom fra Stevenson, der havde set mennesker på gaderne i Detroit, der havde kølet sig i åbnede brandhaner, og Stevenson syntes, at det så ud som om de dansede i vandet. Stevenson præsenterede en skitse til sangen for Marvin Gaye. Stevensons skitse til sangen var en ballade, men Gaye mente, at sangens tekst var mere egnet som et dansehit. Gaye og Stevenson skrev herefter et oplæg til en single, som var tiltænkt Kim Weston. Weston ønskede imidlertid ikke at indspille sangen, og da Martha Reeves senere kom forbi Motown's Hitsville USA studier, præsenterede Gaye og Stevenson sangen for Reeves. Reeves var dog ikke helt tilfreds med sangen, som hun anså for værende for monoton, hvorfor Gaye og Stevenson fik Ivy Jo Hunter til at justere sangens musikalske komposition. Sangen blev herefter indspillet af Martha and the Vandellas over to indspilninger den 19. juni 1964. Musikken spilles af orkesteret The Funk Brothers (med bl.a. Marvin Gaye på trommer), der var backinggruppe på en lang række af Motowns hits. Selvom sangen var skrevet som et pop-hit med en hyldest til fest og dans, fik sangen senere en anden betydning, idet mange sorte demonstranter under 1960'ernes raceuroligheder i amerikanske storbyer tog sangen til sig, og indfortolkede en opfordring til at gå på gaderne i protest. Denne nye betydning af sangen medførte, at nogle radiostationer indførte forbud mod at spille sangen. Martha Reeves har kategorisk afvist, at sangen på nogen måde var andet end en "party song", og indehaveren af Motown Berry Gordy, jr. har ligeledes afvist, at sangen på nogen måde var at anse som en protestsang eller på anden måde skulle opfordre til uroligheder. "Dancing in the Street" opnåede en andenplads på den amerikanske Billboard Hot 100, da den blev udgivet som den første single fra gruppens album Dance Party. Sangen nåede en plads som nr. 28 de britiske hitlister og banede vejen for Martha and the Vandellas' gennembrud i Storbritannien. Sangen blev senere genudgivet i Storbritannien i 1969, hvor den nåede en fjerdeplads på hitlisterne. Den 12. april 2006 blev det offentliggjort, at Martha and the Vandellas' version af "Dancing in the Street" ville blive optaget som en af 50 lydoptagelser, der af Library of Congress var udpeget til at indgå i National Recording Registry.  Mick Jagger-David Bowie version Mick Jagger og David Bowie indspillede som en duo en coverversion af "Dancing in the Street" i 1985. Indspilningen var en del af Live Aid-arrangementet. Det var oprindelig planen, at Bowie og Jagger via satellit skulle optræde samtidig under arrangementet, således at Bowie skulle medvirke fra Wembley Stadium og Jagger skulle medvirke fra John F. Kennedy Stadium, men det ville være teknisk umuligt at gennemføre optrædenden uden at én af de to skulle mime, idet der ellers ville være en forsinkelse på lyden på ½-1 sekund. Ingen af de to ønskede at mime til sangen, hvorfor sangen i stedet blev indspillet som en video, der blev vist to gange under Live Aid koncerten. Sangen blev indspillet i Abbey Road Studios i London under Bowies indspilning af sit bidrag til soundtracket til filmen Absolute Beginners. Sangen blev indspillet på fire timer og parret tog herefter straks ud i London Docklands for at indspille videoen til sangen. Umiddelbart efter Live Aid arrangementet blev sangen udsendt på single, der nåede førstepladsen på den britiske singlehitliste, hvor den lå nr. 1 i fire uger. I USA nåede singlen en syvendeplads. Topplaceringen var den sidste topplacering for David Bowie og den eneste topplacering som Mick Jagger har opnået som soloartist i England. Alt overskud fra singlen gik til Live Aid fonden. Bowie og Jagger har siden optrådt sammen med sangen ved Prince's Trust Concert den 20. juni 1986.  Indspilning med Van Halen Det amerikanske rockband Van Halen indspillede et cover af "Dancing in the Street", og udgav sangen som den anden single fra 1982-albummet Diver Down. Van Halens version har en flitig brug af synthesizer, der er spilet af Eddie Van Halen. Van Halens version blev en moderat succes, og nåede op blandt top 40 på Billboard Hot 100 og en top 15 placering i Canada.