Sagn er ofte allegorier og/eller traditionelle fortællinger; derfor er de begrebsmæssigt beslægtede med myter. I modsætning til sagn involverer myter altid uforklarlige fænomener, ligesom handlingsforløbet i myter ofte er skæbnebestemt. Sagn betegner derimod normalt begivenheder i historisk tid med menneskelige aktører som hovedpersoner. Begrebet legende sidestilles i almindelig tale til tider med sagn. En legende er oprindeligt en opbyggelig fortælling med kristent indhold – fx om en helgens eller helgenindes liv. Mens hovedpersonen i en legende er forbillede for en guddommelig vilje, er sagnhelten snarere et symbol på den fælles vilje, f.eks. til at forsvare sig mod en fjendtlig overmagt. I modsætning til eventyr, som er en fiktionsgenre, vil sagn ofte indeholde en kerne af sandhed, der f.eks. kan underbygges af skriftlige kilder.  Temaer Mens det jævne, daglige arbejdsliv sjældent vakte opmærksomhed i overleveringen til senere generationer, var det de bemærkelsesværdige hændelser, mærkelige menneskeskæbner, navngivne og historiske personer, som ved dåd eller lidenskab hævede sig over det almindelige, der satte hverdagen i perspektiv. Krigerfærd, som vikingetogter mod de fremmede folk og fejder indbyrdes mellem nordiske stammer og høvdinge, eller historiske personer, som Muhammed, Sankt Peter, Jomfru Maria, Rolf Krake og Olav den Hellige kan også optræde i sagn. Nogle af temaerne er så holdbare, at de lever videre i moderne litteratur og film. F.eks. i Braveheart, fortællingerne om Robin Hood og ikke mindst en række Westerns, hvor grænsen mellem fakta og fiktion er helt udvisket.  Eksempel på et sagn Romanen Barbara (roman) fra 1939 bygger på et gammelt færøsk sagn fra 1700-tallet om kvinden Beinta. "Kvinden Beinta var ond mod sine tre ægtemænd, der alle var præster. En fjerde præst nåede at bryde forlovelsen før de blev gift. Man var i følge overleveringerne overbevist om, at hun var skyld i sine ægtemænds død, og at hun også var ond imod sit tyende".