Relationspsykologi, en teoretisk platform inden for socialpsykologi, der består i særlig psykologisk tilgang til at møde, forstå og skabe forandring hos mennesket. Udgangspunktet er, at relationer er grundlaget for al personlig udvikling. Endvidere at mennesket først og fremmest er menneske - og udvikler sig som menneske i relation (samspil) med øvrige mennesker. Omkring 1980 blev forskning i relationspsykologi bredere og repræsenterer i dag et kompleks billede af menneskets relationer til hinanden. Relationspsykologien har fællestræk med personalismen, og kan forstås som et eksempel på udfoldelsen af personalismens relationelle menneskesyn i praksis. Den grundlæggende tese er, at menneskets udvikling er afhængig af relationer; at relationer er afgørende for menneskets liv.