Sandsynligheden for at føde et barn med Downs syndrom stiger med moderens alder. Når kvinden er 25 år, er sandsynligheden for at føde et barn med Downs Syndrom 1 ud af 1340. Når kvinden er 30 er sandsynligheden 1 ud af 940. Når kvinden er 35, er sandsynligheden 1 ud af 353. Når kvinden er 40, er sandsynligheden 1 ud af 85. Når kvinden er 45, er sandsynligheden 1 ud af 35. Til sammenligning er risikoen for spontan abort efter en moderkagebiopsi eller fostervandsprøve 1 % uanset kvindens alder. Desuden stiger sandsynligheden, hvis forældrene i forvejen har et eller flere børn med Downs syndrom eller har aborteret et eller flere fostre med Downs syndrom.  Trisomi 21 Et normalt udviklet menneske har 46 kromosomer bestående af 23 par. Et par af disse kromosomer er kønskromosomer (X og Y kromosomer), de 22 andre kromosompar er ens for alle køn.  Mennesker med Downs syndrom har et ekstra kromosom og kommer derfor op på 47 kromosomer. Således har mennesker med Downs syndrom et ekstra 21. kromosom, og derfor kaldes Downs syndrom også for Trisomi 21 (tri = 3 og somi = krop. Det sidste henviser til, at kromosomer ligner små kroppe).  Langt de fleste mennesker med Downs syndrom (94 %) har trisomi 21. Af de resterende 6 % har 5/6 såkaldt translokation (altså 5 % af alle), der er arveligt, og de resterende (1 % af alle) har mosaik-trisomi 21, hvor celler med et ekstra kromosom 21 er blandet med celler, der har normalt kromosomtal.  Translokation Denne type består i, at et ekstra kromosom (nr. 21), eller en del af kromosomet (partiel trisomi 21), har hæftet sig på et andet kromosom, som regel kromosom nr. 14. Translokation kan, i modsætning til trisomi 21, være arveligt.  Sandsynligheden for at fostret under en graviditet har en translokation af kromosom 21 forhøjes væsentligt, såfremt forældrene selv bærer translokationen (15 % hvis moderen bærer translokationen, og 5 % hvis faderen er bærer). Derudover er der ingen forskel på varianterne trisomi 21 og translokation.  Mosaik Personer med mosaicisme har en blanding af "almindelige" celler, dvs. celler med 23 kromosompar og celler med trisomi 21, altså en "mosaik" af celler. Der kan være færre træk af Downs syndrom hos personer med mosaik-Downs syndrom. Denne form for Downs syndrom er heller ikke arvelig.  Downs Syndrom eller Mongolisme Betegnelsen "mongol" eller "mongolisme" anvendt i relation til Down Syndrom, stammer oprindeligt fra den lidt bredere betegnelse Mongolian Idiocy eller "mongolsk idioti". Så vidt vides var det den engelske læge John Langdon Down, der introducerede begrebet "mongolsk idioti" i 1862, og senere (i 1866) dokumenterede han betegnelsen i skriftet "Observations on an ethnical classification of Idiots" (dansk: Observationer angående en etnisk klassifikation af idioter). John Langdon Down anvendte betegnelsen "mongol" eller "mongolsk idioti" idet han mente at børn med Downs syndrom delte visse ansigtstræk med det mongolske folk. John Langdon Down mente desuden, at Downs syndrom repræsenterede et evolutionært tilbageskridt fra den overlegne kaukasiske race til den underudviklede orientalske race, herunder det mongolske folk. Den danske professor Dyre Trolle (1914-2002) var den første til at opdage, at graviditeter, hvor fostret havde Downs syndrom, udviste lave værdier af hormonet østriol.  I andre lande og verdensdele er anvendelsen af betegnelsen "mongolsk idioti" for længst ændret til "Downs syndrom". F.eks. droppede WHO (The World Health Organization) officielt alle referencer til betegnelsen "mongolisme" i 1965.