Hertugdømmet Lancaster er en kongelig besiddelse i England, mens Englands andet nuværende hertugdømme (Hertugdømmet Cornwall) tilhører den britiske tronfølger. Lancashires traditionelle hovedby er Lancaster, mens Preston er nutidens hovedby.  Grænseområde mod Wales og Skotland Grevskabet Lancashire, der blev oprettet i 1182, blev et jarldømme i 1267. Jarldømmet fungerede som et markgrevskab i det engelske forsvar mod Wales og Skotland.  Delvist selvstyre I 1351 fik området status som hertugdømme og palatinatsgrevskab (County Palatine of Lancashire). Ved denne lejlighed fik Lancashire et omfattende selvstyre. Selvstyret er blevet reduceret flere gange – mest omfattende i 1873.  Union med England I 1399 blev Harry of Monmouth hertug af Lancaster. I 1413 blev han også konge under navet Henrik 5. af England. Siden 1413 har England og Lancaster (teoretisk) set været i personalunion. Dette betyder, at monarken udøver sine rettigheder i England som konge (eller regerende dronning), mens monarken udøver sine rettigheder i Lancashire som hertug (eller hertuginde).  Huset Lancaster Kongehuset Lancaster (den røde rose) regerede England fra 1399 til 1471. Kongerne Henrik 4., Henrik 5. og Henrik 6. tilhørte huset.  Ejendomsselskab Lancashire er et forsørgelseslen (fadeburslen). Indtægterne fra lenet betragtes som monarkens private indtægter. I nutiden fungerer hertugdømmet som et ejendomsselskab, der har omfattende besiddelser af jord og anden fast ejendom. Overskuddet fra driften tilfalder monarken.