Blandt åerne omkring Aalborg var Østerå den bredeste og dybeste, så den kunne fungere som havn. Aalborg opstod i Vikingetiden som en landsby ved åens udløb, der samtidig var et godt overfartssted ved et af Limfjordens smalleste steder. I 1600-tallet var Østerå en vigtig del af Aalborgs infrastruktur. Åen forsynede i renæssancen byen med vand til husholdning og energi til en stigende mølledrift. Desuden fungerede åen som vaskested og kloakafløb. Den var også et naturligt element i fæstningsværket omkring Aalborghus. Købmændene byggede deres gårde omkring Østerå. Gårdenes størrelse og opbygning vidner om den omfattende handel, som har fundet sted. To af de oprindelige købmandsgårde er bevaret: Jens Bangs stenhus og hans halvbror Jørgen Olufsens købmandsgård. Også torvehandelen med kød, grønt, brød m.m. fandt sted i området omkring Østerå. Sidst i 1800-tallet blev åen gennem rør ledt uden om byens centrum, men det oprindelige forløb kan findes i stednavnene Østerå, Aagade og Mølleplads. I 2009 afgav Teknik og Miljøudvalget indstilling til byrådet om at godkende en arbejdsproces frem mod en genåbning af åen.