Nunarput utoqqarsuanngoravit er den grønlandske nationalmelodi , som oversat betyder Vort land, som er blevet så gammelt. Den har været anvendt officielt siden 1913 og er komponeret af Jonathan Petersen med tekst af Henrik Lund, der begge er grønlændere.  Grønlandsk Tekst Nunarput, utoqqarsuanngoravit niaqqut ulissimavoq qiinik.  Qitornatit kissumiaannarpatit tunillugit sineriavit piinik. Akullequtaasutut merlertutut ilinni perortugut tamaani  kalaallinik imminik taajumavugut niaqquit ataqqinartup saani. Atortillugillu tamaasa pisit ingerlaniarusuleqaagut  nutarterlugillu noqitsigisatit siumut, siumut piumaqaagut. Inersimalersut ingerlanerat tungaalitsiterusuleqaarput,  oqaatsit "aviisit" qanoq kingunerat atussasoq erinigileqaarput. Taqilluni naami atunngiveqaaq, kalaallit siumut makigitsi.  Inuttut inuuneq pigiuminaqaaq, saperasi isumaqaleritsi.  Dansk tekst Vort ældgamle land Vort ældgamle land under isblinkens bavn med lysende snehår om dit hoved! Du trofaste moder, som bar os i din favn, mens dine kysters havvildt os du loved. Som umodne børn er vi groet af din jord og trygt vokset op blandt dine fjelde, Vort navn er Kalaallit, i sagnets dybe spor ærværdigt for dit hvide åsyns ælde. Og alt mens din rigdom blev brugt til vor gavn vi længtes mod verdens nye former. Forløst fra de snærende bånd i hjemmets stavn nu fremad, frem mod fjerne mål vi stormer I voksne nationer, stræk ud jeres hånd! Jert spor vi nu længes snart at følge. En verden af bøger skal mane frem den ånd, som bær os op på nykulturens bølge. Umuligt nu længer at blive i ro - Kalaallit stand op! Det ny imøde! Som fribårne menneske herefter vil vi gro; begynd at tro på evnens morgenrøde!