Al-Qunaytirah (by) (også Al Qunaytirah, Qunaitira eller Kuneitra; arabisk القنيطرة, al-Qunayṭrah) er en by i guvernementet Quneitra i den sydvestlige del af Syrien. Byen ligger i en høj dal i Golanhøjderne 1.010 meter over havet. Quneitra blev grundlagt i den osmanniske tid som et stoppested på karavaneruten til Damaskus og blev så en garnisonsby med omkring 20.000 indbyggerer. Den lå strategisk nær våbenhvilelinjen med Israel. Det arabiske navnet betyder "den lille bro". Den 10. juni 1967, sidste dag i seksdageskrigen, kom Quneitra under israelsk kontrol. Den blev en kort tid generobret af Syrien under Yom Kippur-krigen i 1973, men Israel tog kontrollen tilbage i en modoffensiv. Byen blev næsten helt ødelagt, før israelerne trak sig tilbage i juni 1974. Den har siden ligget i den demilitariserede United Nations Disengagement Observer Force Zone mellem Syrien og Israel nær ved den de facto grænsen mellem de to lande og er befolket af blot nogen få familier. Syrien nægter at genopbygge byen og har aktivt gået imod nyindflytning i området. Israel blev kraftig kritiseret af FN for ødelæggelsen af byen, mens Israel har kritiseret Syrien for ikke at have genopbygget Quneitra.  Tidlig historie Det omliggende område har været bosat i tusindvis af år. Jægere og samlere skal have holdt til her, som nogen fund af flintredskaber i nærheden viser. En bosættelse blev anlagt mindst så tidlig som romersk og byzantinsk tid, og tjente som stoppested på vejen fra Damaskus til det vestlige Palæstina. Apostlen Paulus siges at have været i området på vej fra Jerusalem til Damaskus. Stedet, hvor hans omvendelse traditionelt skal have fundet sted, var den lille landsby Kokab nordøst for Quneitra, på vej til Damaskus. I 1868 stod der i en rejsehåndbog, at stedet var en "ruineret landsby med omkring 80 til 100 huse" og at en stor khan stod blandt ruinerne. Den moderne by voksede i sidste halvdel af 1800-tallet op omkring en gammel osmannisk karavanserai, som blev bygget med sten fra ruinerne af en ældgammel bousættelse. Midt i 1880-årene var Quneitra hovedbyen og sæde for guvernementet Jaulân. Schmacher skrev, at den "bestod af 260 bygninger, som er stort set solidt byggede med basaltsten og har 1.300 indbyggere, hovedsagelig tjerkessere". Under 1. verdenskrig slog det australske kavaleri osmanniske tyrkere der den 29. september 1918, før de tog Damaskus . Quneitra var omstridt i flere slag under Syrien-Libanon-felttoget under 2. verdenskrig, som slaget ved Damaskus og slaget ved Kissoué.  Mellemøstenkonflikten Da de moderne stater Syrien og Israel fik selvstændighed fra henholdsvis Frankrig og Storbritannien efter 2. verdenskrig, blev Quneitra en ny strategisk by, da den lå blot 24 km fra grænsen. Den blev en blomstende markedsby med en militær garnison og over 20.000 indbyggere, hovedsagelig arabere.  Seksdageskrigen Quneitra var det syriske hovedkvarter for Golanhøjderne. Da israelerne erobrede byen, skete det under kaotiske forhold den 10. juni 1967, den sidste dag af seksdageskrigen. Israelske styrker rykkede frem mod Quneitra fra nordvest, og syriske soldater tog stilling nord for byen under kraftig bombardement for at forsvare vejen til Damaskus. Klokken 8.45 om morgenen erklærede syrisk radio fejlagtigt, at byen var faldet. Den syriske hær trak sig så kaotisk tilbage langs vejen til Damaskus. Selv om den feijlagtige melding blev rettet to timer senere, udnyttede israelerne situationen, som opstod, og erobrede Quneitra. En panserbrigade under oberst Albert Mandler gik ind i Quneitra kl. 1430 og fandt byen tom men med meget militærudstyr efterladt. Det nåedes enighed om våbenhvile senere på eftermiddagen, og Quneitra forblev under israelsk kontrol. I juni 1967 rapporterede magasinet Time: "Byen El Quneitra var en spøgelsesby, butikkerne var lukkede, de tomme gader var patruljerede af israelere, som søgte fra hus til hus efter våben og ammunition. Åsene gav genlyd efter eksplosionerne, da de israelske sappører systematisk ødelagde den lille Maginot-linje, som syrerne havde bombet kibbutzim fra på den anden side af Genesaretsøen".  Israelsk okkupation Den tomme by forblev under Israel i næsten seks år. Israel og Syrien var i krigstilstand gennem denne periode (og er det endnu i dag - 2014). Byen fik en symbolsk værdi og blev af syrerene set som "symbolet på nederlaget for Syrien, et emblem af had mellem Syrien og Israel og et kors, som den syriske præsident Hafez al-Assad måtte bære." Syrien bombede byen flere gange i begyndelsen af 1970-erne. I juni 1970 gik en pansret styrke til angreb, og i november 1972 annoncerede radioen i Damaskus, at syrisk artilleri igen havde bombet Quneitra.  Yom Kippur-krigen I de første dage af Yom Kippur-krigen i 1973 blev Quneitra en kort stund generobret af den syriske hær før, at de blev drevet tilbage af et israelsk modangreb. Midt i oktober 1973 startede et israelsk modangreb. Syrerne havde samlet næsten 1.000 kampvogne langs en 100 km lang front. Med en massiv samling af stridsvogne hamrede israelerne løs på de syriske styrker. Syrerene faldt først tilbage, men klarede at få i stand et modangreb og presse sig ind igen i de okkuperede områder. Hvem, som havde kontrollen over Quneitra, ændrede sig flere gange. Til sidst fik israelerne med pansrede styrker og støtte fra Phantom- og A-4 Skyhawk-jagerfly, som brugte napalm mod de syriske styrker, stoppet det syriske angreb og drevet araberne tilbage. Israelerne havde kontrol over byen til tidlig i juni 1974, da den blev givet tilbage til syrisk civil kontrol efter, at der blev undertegnet en aftale den 31. maj 1974. Overgivelsen af Quneitra var kontroversiel, med israelske nybyggere, både Likud og Mafdal som var imod det, og der blev oprettet en israelsk bosættelse i udkanten for en kort periode. I følge Michael Mandelbaum skulle i følge aftalen byen være blevet befolket på ny for at demonstrere syrernes fredelige intentioner, ved at god opførsel fra syrerene så ville opfordre israelerne til at trække sig yderligere tilbage. Overdragelsen trådte i kraft den 6. juni. Den 26. juni rejste den syriske præsident Hafez al-Assad til Quneitra, hvor han bad om, at resten af Golan måtte blive overdraget til syrerne.  Den syriske borgerkrig Den 13. november 2012, under den syriske borgerkrig, som begyndte i marts 2011, gav præsident Bashar al-Assad en resolution, som oprettede en gren af Universitetet i Damaskus i Quneitra. Den 6. juni 2013 blev grænseovergangen nær Quneitra angrebet af oprørsstyrker og en kort stund okkuperet. Regeringsstyrkerne formåede hurtigt at genvinde overgangen. En filippinsk fredsbevarer fra UNDOF blev skadet under kampene. På grund af dette trak Østrig sine fredsbevarende styrker tilbage fra FN-opdraget. Oprørererne gik også til angreb på en militær kontrollstation i byen, og dagen efter blev flere syriske stillinger i Quneitra angrebne i et forsøg på at erobre byen.