Freiberg ligger ved nordskråningen af Erzgebirge, på vestsiden af floden Freiberger Mulde. I ældre tider var Freiberg omgivet af en ringformet bymur. Kun rester står tilbage af selve bymuren, men den kan fortsat genfindes som et grønt bælte omkring bykernen.  Byudvidelser I 1907 og 1908 blev forstederne Freibergsdorf og Friedeburg lagt til den historiske by. I 1950'erne fulgte Waldhufendorf, Loßnitz og den spredtbebyggede Kreis Lößnitz. I 1979 blev Halsbach på østsiden af Freiberger Mulde indlemmet. De foreløbig sidste byudvidelser kom i 1994, da Zug og Kleinwaltersdorf blev en del af Freiberg.  Historie Frem til 1168 var området hvor Freiberg ligger, tyndt beboet. Dette år fandt vejfarende sølv her, og snart oplevede området en stor tilstrømning af mennesker. De første betydelige fund blev gjort ved den lille landsby Christiansdorf, som blev kimen til det som snart skulle blive bjergstaden Freiberg. Borgen Friedenstein og en husklynge ved Obermarkt blev også en del af byen som voksede frem mellem 1170 og 1220. Foruden at bringe herskerne i Meissen store skatteindtægter, udviklede byen sig hurtigt til at blive både et handels- og finanscentrum, og fra 1240 fik Freiberg privilegium til at  præge mønter. Snart fandt byen det nødvendig at beskytte sig, og en ringmur med 39 tårne blev bygget. Rester af denne står fortsat. I denne første blomstringsperioden blev der hvert år udvundet i gennemsnit seks ton rent sølv. Omkring 1350 aftog sølvproduksjonen mærkbart; alligevel trivedes, og kom sig også efter bybranden i 1484. I 1542 blev den øverste bjergmyndighed for Sachsen lagt til Freiberg, og helt frem til 1945 havde tysk bjergmyndighed sæde i Freiberg. Vinteren 1642/-43 – under trediveårskrigen – var Freiberg belejret af svenske tropper. Schwedendenkmal i Albertparken mindes begivenheden. Påvirkningerne fra under trediveårskrigen og senere syvårskrigen bragte Freiberg ind i en stagnation. I 1765 blev Bjergakademiet grundlagt, og denne ledende institution i tysk bjergvæsen har siden været en hjørnesten i Freiberg. Den dag i dag er Bjergakademiets efterfølger – det tekniske universitet – byens største arbejdsgiver. Et sidste opsving i sølvudvindingen fandt sted i 1800-tallet, men mod slutningen af århundredet gik det jævnt nedover, og i 1913 lukkede sølvgruberne endeligt. Under Det tredje rige kom der  gang i drift efter andre metaller, som bly, zink og tin. Denne virksomhed fortsatte i DDR-tiden, men i 1969 måtte den sidste grube lukke. I takt med tilbagegangen i grubedriften fremvoksede imidlertid andre industrier , og i løbet af 1800- og 1900-tallet øgedes befolkningen fra under 10.000 til over 50.000 i 1990. Efter Tysklands genforening er folketallet gået noget ned. Den 29. Juni 1985 blev der i Freiberg indviet et mormon-tempel med regeringens accept og støtte (dog ikke finansiel). Det var i sig selv sensationelt, idet DDR's regering ikke i almindelighed var kendt for at være religionsvenlig. Årsagen til at der blev etableret et mormon-tempel her, var dels at der i det nuværende Sachsen historisk har været en relativ høj koncentratione af mormoner, og dels at man ved at vælge en mindre by som Freiberg, frem for eksempelvis Dresden eller Chemnitz, forsøgte at undgå for megen offentlig opmærksomhed omkring stedet- Det lykkedes imidlertid kun ringe, idet der i den uge der var åbent hus kom ikke mindre end 90.000 besøgende nysgerrige gæster.