
_START_ARTICLE_
Bjergstad
_START_SECTION_
Norske bjergstæder
_START_PARAGRAPH_
I Norge er det kun Kongsberg og Røros, som har været omfattet af bjerglovene, og omtalt som bjergstæder. Kongsberg fik senere bystatus. Røros overvejede det samme men kom frem til, at det var mere unikt at fortsat præsentere sig som bjergstad frem for som by._NEWLINE_De norske bjerstæder adskilte sig fra landets købstæder og ladesteder ved, at de ikke var handelscentre således, som Norges byer ellers var, men derimod rene bjergværkssamfund med et vist selvstyre. Et andet særtræk var, at værkernes ansatte i begyndelsen var indkaldte fagfolk fra udlandet. Som fremmede forblev de isolerede fra omgivelserne også i forvaltningsmæssig henseende helt fra begyndelsen af.
_START_SECTION_
Kongsberg
_START_PARAGRAPH_
I 1624 fik Kongsberg kongebrev som såkaldt "fri bjergstad", det vil sige, at kun sølvværkets egne ansatte måtte bo på stedet. Værket fik tildelt politimyndighed og ret til at dømme i civil- og straffesager. Indbyggerne blev fritaget for skatter, offentlige afgifter og militærtjeneste._NEWLINE_I 1717 blev der oprettet et borgerskab på stedet, idet et mindre antal købmænd fik lov til at slå sig ned og drive handel. Tillige fik et antal håndværkere uden tilknytning til sølvværket ret til at bedrive deres næring. Begge grupper skulle betale skatter og andre afgifter._NEWLINE_I 1802 fik Kongsberg status som almindelig købstad.
_START_SECTION_
Røros
_START_PARAGRAPH_
Røros Kobberverk fik privilegier i 1646. Værket fik eneret til handel på stedet. Sandsynligvis var det deltagere fra værket, som styrede stedet Røros bergstad. Værkets direktør var forvalter for værket efter en instruks fra 1649. Han blev tillagt politi- og domsmyndighed på stedet og i omegnen.