If you see language as a living being, formed by the entity of all speakers, dividing strictly into "right" and "wrong" makes little sense.
אם אתה רואה בשפה יצור חי, שנוצר על ידי הישות של כל הדוברים, חלוקה קפדנית ל"נכון" ו"לא נכון" אינה הגיונית.
אם אתה רואה את השפה כיצור חי, המעוצב על ידי ישות של כלל דובריה, אזי בחלוקה פשטנית של "נכון" ו-"לא נכון" אין היגיון רב.
"האם הוא מייצג את העולם, או שזה לא אומר לחלוטין על פי המילה שלנו", נכתב במקור.