In Esperanto, the main stress always falls on the second-to-last syllable.
באספרנטו, הדגש העיקרי נופל תמיד על ההברה השנייה אחרונה.
באספרנטו, ההטעמה הראשית נופלת תמיד על ההברה הלפני-האחרונה.
אבל הנקודה המובילה של מילה זו הייתה: "לא, לא.