b'\n_START_ARTICLE_\nPoslednji val\xc4\x8dek\n_START_SECTION_\nPovzetek filma\n_START_PARAGRAPH_\nDokumentarni film, ki se za\xc4\x8dne z navodilom \xc2\xbbTa film je treba igrati na glas!\xc2\xab, opisuje vplive na The Band in njihovo kariero. Skupina\xe2\x80\x94Rick Danko, bas, violina in vokal; Levon Helm na bobnih, mandolini in vokal; Garth Hudson na tipkah in saksofonu; kantavtor Richard Manuel na klaviaturi, tolkalih in vokal; in pa kitarist, tekstopisec in ob\xc4\x8dasen vokalist Robbie Robertson\xe2\x80\x94so za\xc4\x8deli igrati proti koncu petdesetih\xc2\xa0kot rock and roll skupina pod vodstvom Ronnieja Hawkinsa, ki se tudi pojavi kot prvi gost. Skupina je v \xc5\xa1estdesetih igrala z Bobom Dylanom, ki prav tako nastopi z njimi proti koncu koncerta._NEWLINE_Tudi razli\xc4\x8dna druga znana imena so zraven: Muddy Watters, Paul Butterfield, Neil Young, Joni Mitchell, Van Morrison, Dr. John, Neil Diamond in Eric Clapton. Zvrsti vklju\xc4\x8dujejo blues, rock and roll, New Orleans R&B, Tin Pan Alley pop, folk in rock. Nadaljnje zvrsti pridejo na vrsto v segmentih, posnetih kasneje, z Emmylou Harris (country) in Staple Singers (soul in gospel)_NEWLINE_Film se za\xc4\x8dne z zadnjo pesmijo ve\xc4\x8dera, ko skupina kot poslednji encore zaigra cover verzijo uspe\xc5\xa1nice\xc2\xa0Marvina Gayea \xc2\xbbDon\'t Do It\xc2\xab. Film nato sko\xc4\x8di nato na za\xc4\x8detek koncerta, ki mu potem bolj ali manj kronolo\xc5\xa1ko sledi. Band, ob podpori obse\xc5\xbene sekcije pihal, tekom filma odigra \xc5\xa1tevilne uspe\xc5\xa1nice, kot so \xc2\xbbUp on Cripple Creek\xc2\xab, \xc2\xbbStage Fright\xc2\xab\xc2\xa0in \xc2\xbbThe Night They Drove Old Dixie Down\xc2\xab._NEWLINE_Pesmi v \xc5\xbeivo pesmi se menjajo s posnetki v studio in intervjuji re\xc5\xbeiserja, v katerih se skupina spominja svoje preteklosti. Robertson tako pripoveduje, kako se jim je Hudson pridru\xc5\xbeil pod pogojem, da mu drugi \xc4\x8dlani pla\xc4\x8dajo vsak po 10 dolarjev na teden za glasbeni pouk.\xc2\xa0Klasi\xc4\x8dno izobra\xc5\xbeeni Hudson je tako lahko dal svojim star\xc5\xa1em vedeti, da je u\xc4\x8ditelj glasbe, ne pa rock and roll muzikant. Robertson tudi opisuje nadrealisti\xc4\x8dno vzdu\xc5\xa1je, ko so igrali v po\xc5\xbeganem no\xc4\x8dnem klubu Jacka Rubyja._NEWLINE_Manuel se spominja, da se je Band v prvih letih imenoval med drugim tudi \xc2\xbbThe Honkies\xc2\xab\xc2\xa0in \xc2\xbbThe Crackers\xc2\xab. Ker so jim Dylan in njihovi prijatelji ter sosedje v Woodstocku, New York, pravili enostavno \xc2\xbbskupina\xc2\xab\xc2\xa0- The Band - so na to ime pristali konec koncev tudi sami._NEWLINE_Danko pospremi Scorseseja skozi studio Shangri-La in mu predvaja posnetek "Sip the Wine",skladbe z njegovega bodo\xc4\x8dega solo albuma\xc2\xa0 Rick Danko iz leta 1977._NEWLINE_Tema, na katero se film v pogovorih z Robertsonom vedno znova vra\xc4\x8da, je pomen koncerta kot znaka za konec obdobja 16 let na cesti in za za\xc4\x8detek sprememb.\xc2\xa0\xc2\xbbZadnji Val\xc4\x8dek je: \xc5\xa1estnajst let na cesti. \xc5\xa0tevilke postajajo po\xc4\x8dasi srhljive,\xc2\xab\xc2\xa0pravi Robertson. \xc2\xbbDvajset let na cesti mislim da ne bi pre\xc5\xbeivel. \xc5\xa0e misliti ne bi hotel o tem.\xc2\xab'