b'\n_START_ARTICLE_\nArnold Sommerfeld\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nGimnazijo je kon\xc4\x8dal v K\xc3\xb6nigsbergu. \xc5\xa0tudiral je matematiko in fiziko na Univerzi Albertina v svojem rodnem mestu. Poslu\xc5\xa1al je tudi Hurwitzeva in Hilbertova matemati\xc4\x8dna predavanja, ter Wiechertova fizikalna predavanja. Kot \xc4\x8dlan \xc5\xa1tudentovskega dru\xc5\xa1tva Deutsche Burschenschaft je med me\xc4\x8devanjem dobil brazgotino na \xc4\x8delu. Doktoriral je leta 1891 z nalogo Poljubne funkcije v matemati\xc4\x8dni fiziki (Die willk\xc3\xbcrlichen Functionen in der mathematischen Physik) pod von Lindemannovim mentorstvom._NEWLINE_Po doktoratu je ostal v K\xc3\xb6nigsbergu in se pripravljal na profesorski poklic. Leta 1892 je opravil profesorski izpit in za\xc4\x8del slu\xc5\xbeiti voja\xc5\xa1ki rok v rezervnem polku v K\xc3\xb6nigsbergu. Obvezno voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbeenje je opravil septembra 1893. S svojo pojavo je dajal vtis, da je huzarski polkovnik._NEWLINE_Oktobra 1893 je od\xc5\xa1el na Univerzo v G\xc3\xb6ttingenu, ki je bila tedanje nem\xc5\xa1ko matemati\xc4\x8dno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de. Tu je na Mineralo\xc5\xa1kem in\xc5\xa1titutu postal Liebischev asistent. Liebisch je bil profesor na Univerzi v K\xc3\xb6nigsbergu in prijatelj Sommerfeldove dru\xc5\xbeine. Njegovo delo je poleg drugega obsegalo pripravo iz\xc4\x8drpnih zapiskov med Kleinovimi predavanji in zapisovanje za matemati\xc4\x8dno \xc4\x8ditalnico, kakor tudi skrb za \xc4\x8ditalnico. Leta 1895 je pri Kleinu opravil habilitacijo, kar mu je omogo\xc4\x8dilo, da je postal privatni docent v G\xc3\xb6ttingenu. Kot privatni docent je predaval o \xc5\xa1irokem razponu snovi iz matematike in matemati\xc4\x8dne fizike. Predavanje o parcialnih diferencialnih ena\xc4\x8dbah je z leti postala \xc5\xa1esta knjiga njegovega niza u\xc4\x8dbenikov Predavanja o teoreti\xc4\x8dni fiziki z naslovom Parcialne diferencialne ena\xc4\x8dbe v fiziki._NEWLINE_Kleinova predavanja o vrte\xc4\x8dih telesih leta 1895 in 1896 so vodila Kleina in Sommerfelda, da sta napisala besedilo Teorija vrtavk (Die Theorie des Kreisels) v \xc5\xa1tirih delih, 13-letno sodelovanje med letoma 1897 in 1910. Prva dva dela sta vsebovala teorijo, zadnja dva pa uporabo v geofiziki, astronomiji in tehnologiji. Klein je na Sommerfelda vplival na njegov pogled na uporabno matematiko in umetnost pou\xc4\x8devanja._NEWLINE_V G\xc3\xb6ttingenu je Sommerfeld sre\xc4\x8dal Johanno H\xc3\xb6pfner, h\xc4\x8der Ernsta H\xc3\xb6pfnerja, skrbnika v G\xc3\xb6ttingenu. Oktobra 1897 je sprejel mesto na matemati\xc4\x8dni stolici na rudarsko-metalur\xc5\xa1ki fakulteti v Clausthal-Zellerfeldu, kjer je nasledil Wiena. To mesto mu je zagotovilo dovolj prihodkov, da se je nazadnje poro\xc4\x8dil z Johanno._NEWLINE_Na Kleinovo zahtevo je Sommerfeld prevzel mesto urednika 5. dela Enciklopedije matemati\xc4\x8dnih znanosti (Encyklop\xc3\xa4die der mathematischen Wissenschaften, EMW). Opravljal jo je med letoma 1898 in 1926._NEWLINE_Kot ekstraordinarij je v letu 1900 na Kleinovo pobudo prevzel stolico za uporabno mehaniko na Kraljevi tehni\xc5\xa1ki visoki \xc5\xa1oli v Aachnu (kasneje Tehni\xc5\xa1ka visoka \xc5\xa1ola v Aachnu). V Aachnu je razvil teorijo hidrodinamike, ki ga je \xc5\xa1e dolgo zanimala. Kasneje sta na Univerzi v M\xc3\xbcnchnu njegova \xc5\xa1tudenta Hopf in Heisenberg napisala svoji doktorski dizertaciji s tega podro\xc4\x8dja._NEWLINE_Od leta 1906 je bil ordinarij fizike in predstojnik novoustanovljenega In\xc5\xa1tituta za teoreti\xc4\x8dno fiziko na Univerzi v M\xc3\xbcnchnu. Za ti mesti ga je izbral R\xc3\xb6ntgen, predstojnik Fizikalnega in\xc5\xa1tituta v M\xc3\xbcnchnu._NEWLINE_V tedanjem \xc4\x8dasu je bila eksperimentalna fizika v Nem\xc4\x8diji na bolj\xc5\xa1em glasu. V zgodnjem 20. stoletju so teoretiki, kot sta bila Sommerfeld v M\xc3\xbcnchnu in Born v G\xc3\xb6ttingenu, s svojim zgodnjim znanjem matematike to spremenili, tako da je matemati\xc4\x8dna fizika, oziroma teoreti\xc4\x8dna fizika, postala gonilna sila, eksperimentalna fizika pa je za\xc4\x8dela presku\xc5\xa1ati teorije. Po doktoratu pri Sommerfeldu so Pauli, Heisenberg in Heitler postali Bornovi asistenti in veliko prispevali k razvoju kvantne mehanike, ki se je tedaj zelo hitro razvijala._NEWLINE_Ve\xc4\x8d kot 32 let v M\xc3\xbcnchnu je Sommerfeld pou\xc4\x8deval splo\xc5\xa1na in posebna podro\xc4\x8dja, ter imel seminarje inkolokvije. V splo\xc5\xa1nih podro\xc4\x8djih so bili mehanika, mehanika deformabilnih teles, elektrodinamika, optika, termodinamika in statisti\xc4\x8dna mehanika, ter parcialne diferencialne ena\xc4\x8dbe v fiziki. Trajali so \xc5\xa1tiri ure na teden, 13 tednov pozimi in 11 tednov poleti. Nanje so hodili \xc5\xa1tudenti, ki so poslu\xc5\xa1ali predavanja iz eksperimentalne fizike pri R\xc3\xb6ntgenu in kasneje pri Wienu. Vsak teden so dve uri tudi razpravljali o problemih. V posebnih podro\xc4\x8djih so bila aktualna vpra\xc5\xa1anja in vpra\xc5\xa1anja na osnovi Sommerfeldovega raziskovalnega zanimanja. Snov iz teh predavanj se je kasneje pojavila v njegovih znanstvenih objavah. Namen teh posebnih predavanj je bilo spoprijetje s trenutnimi problemi v teoreti\xc4\x8dni fiziki, ter za Sommerfelda in \xc5\xa1tudente pridobitev sistemati\xc4\x8dnega razumevanja problemov, neodvisno od tega ali so bili tedaj \xc5\xbee re\xc5\xa1ljivi ali ne. Na seminarjih in kolokvijih so \xc5\xa1tudenti pripravili pisne prispevke iz trenutnih virov, nato pa so se pripravili na ustno predstavitev. Med letoma 1942 in 1951 je Sommerfeld zbiral svoje zapiske in jih pripravljal za objavo. Objavljene so bile v \xc5\xa1estih deli z naslovom Predavanja iz teoreti\xc4\x8dne fizike._NEWLINE_\xc5\xa0tirje Sommerfeldovi doktorski \xc5\xa1tudentje: Heisenberg, Pauli, Debye in Bethe so prejeli Nobelovo nagrado za fiziko. Prav tako sta prejela Nobelovi nagradi njegova dva podiplomska \xc5\xa1tudenta: Pauling (Nobelovo nagrado za kemijo in za mir) in Rabi (za fiziko). Mnogi njegovi \xc5\xa1tudenti pa so postali svetovno znani. Born je verjel, da so Sommerfeldove sposobnosti vklju\xc4\x8devale \xc2\xbbodkritje in razvoj talentov\xc2\xab. Einstein je dejal Sommerfeldu: \xc2\xbbKaj \xc5\xa1e poseben cenim pri vas je, da ste znali poiskati toliko mladih talentov\xc2\xab. Sommerfeldov slog kot profesorja in predstojnika in\xc5\xa1tituta ga ni omejil pred njegovimi sodelavci in \xc5\xa1tudenti. Sprejel je sodelovanje z njimi, njihove zamisli pa so ve\xc4\x8dkrat vplivale na njegove lastne poglede v fiziki. Zabaval jih je na svojem domu, se sre\xc4\x8deval z njimi v restavracijah po seminarjih in kolokvijih. Imel je smu\xc4\x8darsko kolibo v katero je povabljal \xc5\xa1tudente na razprave o fiziki in \xc5\xa1portu._NEWLINE_V M\xc3\xbcnchnu je spoznal Einsteinovo posebno teorijo relativnosti, ki tedaj \xc5\xa1e ni bila splo\xc5\xa1no sprejeta. Njegovi matemati\xc4\x8dni prispevki so pomagali k njenemu priznavanju skeptikov. Leta 1914 je delal z Brillouinom o \xc5\xa1irjenju elektromagnetnega valovanja v disperzivni snovi. Postal je eden od ustanoviteljev kvantne mehanike. Med njegovimi prispevki so bili soodkritje Sommerfeld-Wilsonovih kvantizacijskih pravil (1915), posplo\xc5\xa1itev Bohrovega modela atoma, vpeljava konstante fine strukture (1916), skupaj s Kosselom okritje Sommerfeld-Kosselovega zakona o premiku (1919) in objava dela Zgradba atomov in spektralne \xc4\x8drte (Atombau und Spektrallinien) (1919), ki je postalo \xc2\xbbbiblija\xc2\xab\xc2\xa0atomske teorije za novo generacijo fizikov, ki so razvijali atomsko in kvantno fiziko.'