b'\n_START_ARTICLE_\nEric Mj\xc3\xb6berg\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nMj\xc3\xb6berg je prvo odpravo odpeljal v severozahodno Avstralijo in tam raziskoval v letih 1910 in 1911. Naslednjo odpravo je vodil v letih 1912\xe2\x80\x931913, ko je raziskoval Queensland. V letih 1919\xe2\x80\x931922 je delal na raziskovalni postaji v Medanu na Sumatri, nato pa je bil med letoma 1922 in 1924 kurator muzeja v Sarawaku na Borneu._NEWLINE_Pred tem je bil med letoma 1903 in 1906 zaposlen v dr\xc5\xbeavnem entomolo\xc5\xa1kem in\xc5\xa1titutu ter v narodnem muzeju. Po vrnitvi z raziskovanj Avstralije je med letoma 1916 in 1917 opravil turnejo po ZDA, kjer je imel serijo predavanj na to temo. Nato je bil leta 1920 za kratek \xc4\x8das \xc5\xa1vedski konzul na Sumatri, med letoma 1921 in 1925 pa je \xc5\xa1tudiral v ZDA.\n_START_SECTION_\nAvstralske ekspedicije\n_START_PARAGRAPH_\nNa svoji ekspediciji v The Kimberleys, zahodni avstralski regiji je postal prvi Mj\xc3\xb6bergov cilj raziskovanje avstralskih staroselcev in dokazovanje Darwinove teorije. Kmalu so ga Aborigini tako prevzeli, da se je ekspedicija, katere prvi cilj je bilo zbiranje in raziskovanje avstralske flore in favne, spremenila v roparski pohod. Mj\xc3\xb6berg je namre\xc4\x8d za\xc4\x8del iskati staroselska grobi\xc5\xa1\xc4\x8da in ropati vsebino grobov ter celo tihotapiti posmrtne ostanke v \xc5\xa0vedsko._NEWLINE_Zgodovinarji opisujejo Mj\xc3\xb6berga kot agresivnega, arogantnega in hudobnega \xc4\x8dloveka, ki je bil nenehno v sporu tako z domorodci kot z misijonarji in celo s svojo znanstveno ekipo._NEWLINE_Leta 1912 je organiziral \xc5\xa1e eno ekspedicijo. Tokrat se je z ekipo podal na vzhodno obalo Avstralije, v Queensland, Novi Ju\xc5\xbeni Wales in Viktorijo. V vsaki izmed zveznih dr\xc5\xbeav je izropal po en grob, vsebino pa je spet pretihotapil iz Avstralije._NEWLINE_Leta 1915 je Mj\xc3\xb6berg izdal dnevnik o prvi ekspediciji v Avstralijo, v katerem  je opisal svoja dejanja do podrobnosti. Ve\xc4\x8dino gradiva, ki ga je hranil \xc5\xa1vedski eetnografski muzej je bilo naropano med letoma 1910 in 1911. O celotni zgodbi je \xc5\xa1vedski antropolog Claes Hallgren iz Univerze v Dalarni napisal knjigo z naslovom Dva popotnika - dve sliki Avstralije, v kateri je preu\xc4\x8deval Mjobergove metode in se spra\xc5\xa1eval o eti\xc4\x8dnosti takih dejanj. Na podlagi te knjige je \xc5\xa1vedski muzej stopil v stik z avstralsko vlado in za\xc4\x8del pogovore o vrnitvi posmrtnih ostankov, kar se je naposled zgodilo septembra 2004. Predstavniki Aboriginov so v Stockholmu tako prevzeli ostanke in za\xc4\x8deli proces duhovnega zdravljenja. Ob tej prilo\xc5\xbenosti je predstavnik pravnega in kulturnega centra Aboriginov iz Kimberleya, Neil Carter izjavil:_NEWLINE_\xc2\xabVerjamemo v to, da duhovi in de\xc5\xbeela ne bosta mirovala, dokler se ostanki iz oropanih grobov ne vrnejo.\xc2\xab\xc2\xa0 _NEWLINE_Aborigini namre\xc4\x8d verjamejo, da duhoavi umrlih ne morejo odpotovati v onostranstvo, \xc4\x8de so njihove kosti premaknjene._NEWLINE_Osemnajst \xc5\xa1katel, v katerih so bile kosti, med njimi naj bi bili tudi sve otro\xc5\xa1ki okostji, je bilo prepeljanih v avstralski narodni muzej. Tam so jih najprej pregledali, nato pa vrnili na prvotno mesto.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nMj\xc3\xb6berg je umrl v rev\xc5\xa1\xc4\x8dini v Stockholmu po dolgotrajni nepojasnjeni bolezni. Zadnja leta je imel nenehne no\xc4\x8dne more, v katerih je podo\xc5\xbeivljal svojo ekspedicijo v Kimberleys, ve\xc4\x8dkrat pa je imel tudi preganjavico. Svoje ob\xc4\x8dutke je opisal v svojem zadnjem avtobiografskem prispevku, v katerem je opisal, da ga preganjajo duhovi Aboriginov in Wandjina - duhovi sanj. V zadnjih mesecih svojega \xc5\xbeivljenja je bil prisiljen prodati ve\xc4\x8dino svoje zbirke.'