b'\n_START_ARTICLE_\nBeringija\n_START_PARAGRAPH_\nBeringija je ohlapno opredeljena regija, ki jo obdaja Beringov preliv med \xc4\x8cukotskim morjem in Beringovim morjem. Vklju\xc4\x8duje dele \xc4\x8cukotskega polotoka in Kam\xc4\x8datke v Rusiji kot tudi del\xc4\x8dek Aljaske v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike. Obmo\xc4\x8dje obsega ozemlja, ki le\xc5\xbeijo na severni ameri\xc5\xa1ki tektonski plo\xc5\xa1\xc4\x8di in sibirska ozemlja vzhodno od sibirskega gorovja \xc4\x8cerski. V zgodovinskih kontekstih pa vklju\xc4\x8duje tudi kopenski most Bering, starodavni kopenski most, ki je bil do 1000 km \xc5\xa1irok ob svojem najve\xc4\x8djem obsegu in je pokrival okoli 1.600.000 kvadratnih kilometrov. Ta kopenski most je v razli\xc4\x8dnih obdobjih v pleistocenskih ledenih dobah, povezoval Azijo in Severno Amerike._NEWLINE_Izraz Beringija je skoval \xc5\xa1vedski botanik Eric Hult\xc3\xa9n leta 1937.  V ledenih dobah Beringija, kot ve\xc4\x8dina Sibirije in ves sever in severovzhod Kitajske, ni bila poledenela ker je bilo sne\xc5\xbeenje zelo lahko.  To je bila travnata stepa, vklju\xc4\x8dno s kopenskim mostom, ki je le\xc5\xbeala na stotine kilometrov dale\xc4\x8d na obeh straneh celin. Menijo, da je v Beringiji le majhna \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka populacija, kve\xc4\x8djemu nekaj tiso\xc4\x8d osebkov, pre\xc5\xbeivela  pleniglacial, izolirana od populacije svojih prednikov v Aziji za vsaj 5.000 let, preden se je \xc5\xa1irila v Ameriki pred nekje okoli 16.500 leti, v poznem ledeni\xc5\xa1kem maksimumu, ko so se ameri\xc5\xa1ki ledeniki, ki so blokirali pot proti jugu, stopili, in preden je most zajelo morje okoli 11.000 let pred sedanjostjo. _NEWLINE_Pred evropsko kolonizacijo, je bila Beringija naseljena z ljudstvom Jupik na obeh straneh o\xc5\xbeine. Ta kultura \xc5\xa1e vedno \xc5\xbeivi v regiji skupaj z drugimi. V letu 2012 sta vladi Rusije in Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeav Amerike objavili na\xc4\x8drt za formalno ustanovitev "\xc4\x8dezmejnega prostora skupne Beringijske dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine". Med drugim bi ta sporazum vzpostavil tesne vezi med za\xc5\xa1\xc4\x8ditenimi obmo\xc4\x8dji Bering Land Bridge National Preserve in Cape Krusenstern National Monument v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike in na\xc4\x8drtovanim Narodnim parkom Beringija v Rusiji\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nMed zadnjo ledeno dobo je v velikem ledenem pokrovu dovolj zemeljske vode, ki je pokrival Severno Ameriko in Evropo, zamrznilo, da je povzro\xc4\x8dilo zni\xc5\xbeanje morske gladine. Na tiso\xc4\x8de let so bila morska tla izpostavljena mnogim interglacialnim plitvim morjem, vklju\xc4\x8dno tista ob Beringovem prelivu. Drugi kopenski mostovi po svetu so se pojavili in izginili na podoben na\xc4\x8din. Pred pribli\xc5\xbeno 14.000 leti je bila celinska Avstralija povezana z Novo Gvinejo in Tasmanijo, Britansko oto\xc4\x8dje je postalo podalj\xc5\xa1ek celinske Evrope prek suhih ozemelj v Rokavskem prelivu in Severnem morju in suha pore\xc4\x8dja ju\xc5\xbeno kitajskega morja so povezala Sumatro, Javo in Borneo z azijsko celino._NEWLINE_Vzpon in padec globalnih morskih gladin je nastal v ve\xc4\x8d obdobjih pleistocenske dobe potapljanja in izpostavljanja premostitveni kopenski masi med Azijo in Severno Ameriko. Beringov kopenski most naj bi bil izpostavljen tako v \xc4\x8dasu poledenitve, ki je nastala pred 35.000 leti pred sedanjostjo in v bolj zadnjem obdobju 22.000-17.000 let pred sedanjostjo. O\xc5\xbeino se je ponovno odprla pribli\xc5\xbeno 15.500 let pred sedanjostjo in pribli\xc5\xbeno 11.000 let pred sedanjostjo blizu svoje sedanje oblike. Post-glacialni pasovi \xc5\xa1e naprej opozarjajo na nekaterih delih obale._NEWLINE_Osr\xc4\x8dje Beringije brez ledu je slu\xc5\xbeilo kot velikansko ekolo\xc5\xa1ko pribe\xc5\xbeali\xc5\xa1\xc4\x8de med maksimalno poledenitvijo za tiste rastline tundre, ki lahko pre\xc5\xbeivijo vetru izpostavljene arkti\xc4\x8dne pu\xc5\xa1\xc4\x8davske razmere.  Beringija je nenehno spreminjala svoj ekosistem kot je spreminjajo\xc4\x8de podnebje vplivalo na okolje, ki so ga rastline in \xc5\xbeivali bile sposobne pre\xc5\xbeiveti. Masa ozemlja bi lahko bila ovira, kot tudi most: v hladnej\xc5\xa1ih obdobjih, ko so ledeniki napredovali je raven padavin padla. V toplej\xc5\xa1ih intervalih so oblaki, de\xc5\xbe in sneg spremenili tla in na\xc4\x8din odvodnjavanja. Fosilni ostanki ka\xc5\xbeejo, da so smreka, breza in topol enkrat prerasli njihovo dana\xc5\xa1nje najsevernej\xc5\xa1e obmo\xc4\x8dje, kar ka\xc5\xbee, da so bila obdobja, ko je bilo podnebje toplej\xc5\xa1e in bolj mokro. Okoljske razmere v Beringiji niso bile homogene. Nedavne \xc5\xa1tudije stabilnih izotopov kostnega kolagena volnatega mamuta ka\xc5\xbeejo, da je bila zahodna Beringija (Sibirija) hladnej\xc5\xa1a in bolj suha kot vzhodna Beringija (Aljaska in Jukon), ki je ekolo\xc5\xa1ka raznolikost izrazitej\xc5\xa1a.  Mastodont, ki je bil za hrano odvisen od grmovnic, se je pogosto pojavil v odprti suhi tundri, ki je bila krajinska zna\xc4\x8dilnost Beringije v hladnej\xc5\xa1ih obdobjih. V tej tundri so u\xc5\xbeivali namesto mamutov. Izumrli bor vrste Pinus matthewsii je bil opisan iz pliocenskih sedimentov na podro\xc4\x8djih Jukona kot pribe\xc5\xbeali\xc5\xa1\xc4\x8da.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8clove\xc5\xa1ka naselitev\n_START_PARAGRAPH_\nBeringov kopenski most je bil verjetno pot migracij iz Azije v Ameriko pred pribli\xc5\xbeno 20.000 leti.  \xc5\xa0tudija  je pokazala, da jih je od ljudi, ki so migrirali \xc4\x8dez ta kopenski most v tistem \xc4\x8dasu, samo 70 zapustilo svoj genetski zapis v sodobnih potomcih, morda pravih ustanoviteljev populacije (to se lahko napa\xc4\x8dno razume, kot da pomeni, da je le 70 ljudi pre\xc4\x8dkalo v Severno Ameriko), obalni kolonisti so verjetno tudi \xc5\xbee veliko prej pre\xc4\x8dkali ozemlje, vendar znanstveno mnenje ostaja razdeljeno in obalni predeli niso ponudili dodatne informacije, saj sedaj le\xc5\xbeijo potopljena v do sto metrov globokem morju. Kopenske \xc5\xbeivali so tudi migrirale preko Beringije in prinesle v Severno Ameriko vrste, ki so se razvile v Aziji: sesalci, kot so proboscideans in levi (Panthera leo atrox or P. atrox), ki so se razvili v zdaj-izumrle endemi\xc4\x8dne severnoameri\xc5\xa1ke vrste; in omogo\xc4\x8dalo kopitarjem in kamelam, ki so se razvile v Severni Ameriki (in kasneje tam izumrl), da so se selili v Azijo._NEWLINE_\xc5\xa0tudija, objavljena leta 2007, ka\xc5\xbee, da so se migracije preko Beringovega kopenskega mostu zgodile pred 12.000 leti in da je vsak \xc4\x8dlovek, ki je migriral \xc4\x8dez  ta most pri\xc5\xa1el iz vzhodne Sibirije in da je vsak avtohton Ameri\xc4\x8dan neposreden potomec iz iste skupine priseljencev iz vzhodne Sibirije.  Avtorji ugotavljajo, da "edinstvena genetska varianta raz\xc5\xa1irjena med doma\xc4\x8dini na obeh celinah ka\xc5\xbee, da so prvi ljudje v Ameriko pri\xc5\xa1li v enem migracijskem ali ve\xc4\x8d valovih iz enega samega vira, ki niso valovi migracij iz razli\xc4\x8dnih virov."\n_START_SECTION_\nPrej\xc5\xa1nje povezave\n_START_PARAGRAPH_\nBiogeografski dokazi ka\xc5\xbeejo dosedanje povezave med Severno Ameriko in Azijo. Podobni fosili dinozavrov se pojavljajo tako v Aziji kot v Severni Ameriki. Za primer je dinozaver Saurolophus, ki so ga na\xc5\xa1li tako v Mongoliji kot v zahodni Severni Ameriki. Sorodniki troodonta, triceratops a in celo tiranozavra vsi pri\xc5\xa1li iz Azije._NEWLINE_Fosili na Kitajskem ka\xc5\xbeejo migracije azijskih sesalcev v Severno Ameriko pred pribli\xc5\xbeno 55 milijoni let. Od pred 20 milijoni let, dokazi v Severni Ameriki ka\xc5\xbee na nadaljnjo izmenjavo vrst sesalcev. Nekateri, kot starodavne sabljezobe ma\xc4\x8dke, imajo ponavljajo\xc4\x8d geografski razpon: Evropa, Afrika, Azija in Severna Amerika. Edini na\xc4\x8din, da bi lahko dosegli Novi svet je bil  Beringov kopenski most. \xc4\x8ce tega mostu v tistem \xc4\x8dasu ne bi bilo, bi bila favna po svetu zelo razli\xc4\x8dna._NEWLINE_Raziskovalci so za\xc4\x8deli uporabljati molekularno filogenijo za sledenje zgodovini favnisti\xc4\x8dne izmenjave in diverzifikacije, s pomo\xc4\x8djo genetske zgodovine parazitov in patogenov v severnoameri\xc5\xa1kih kopitarjih. Mednarodni projekt Beringian Coevolution Project je sodeloval pri zagotovitvi gradiva za oceno vzorca in \xc4\x8dasa favnisti\xc4\x8dne izmenjave in morebitnega vpliva zadnjih vremenskih dogodkov na diferenciacijo.'