b'\n_START_ARTICLE_\nDvoklopniki\n_START_SECTION_\nTelesne zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nSkupina je dobila ime po zna\xc4\x8dilni obliki karapaksa, ki je grajen iz dveh loput in popolnoma obdaja telo, zaradi \xc4\x8desar po mnogih znakih spominjajo na \xc5\xa1koljke. Loputi sta ovalne oblike, oja\xc4\x8dani s kalcijevim karbonatom, povezani na hrbtni strani s te\xc4\x8dajem in zapirajo ju mi\xc5\xa1i\xc4\x8dna vlakna, ki se pripenjajo v sredini vsake od njiju. V splo\xc5\xa1nem so to majhne \xc5\xbeivali, dolge po nekaj milimetrov in rjavkasto ali zelenkasto obarvane. Najve\xc4\x8dji znan dvoklopnik zraste 3 cm v dol\xc5\xbeino._NEWLINE_Glava zaseda ve\xc4\x8dino prostora znotraj karapaksa, na njej so dobro razvite tipalnice in obustne okon\xc4\x8dine. Vse vrste imajo na glavi neparno navplijevo oko, sestavljene o\xc4\x8di pa imajo le predstavniki skupine Myodocopa. Oprsje je mo\xc4\x8dno reducirano, njegova \xc4\x8dlenjenost je zabrisana in nosi kve\xc4\x8djemu dva para nog, ki so lahko oblikovane kot hodilne, plavalne, grabilne ali \xc4\x8distilne okon\xc4\x8dine._NEWLINE_Dvoklopniki dihajo skozi telesno povr\xc5\xa1ino in nimajo \xc5\xa1krg. Mnoge vrste so tudi brez srca in o\xc5\xbeilja.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjski krog\n_START_PARAGRAPH_\nZa dvoklopnike je znano, da privabljajo spolne partnerje z bioluminiscenco. Parjenje poteka tako, da samec zgrabi samico s tipalnicami in izbrizga semensko teko\xc4\x8dino med njuni loputi v spolno odprtino. Njihova posebnost so tudi izjemno velike semen\xc4\x8dice, ki lahko po dol\xc5\xbeini ve\xc4\x8dkrat presegajo samca. Samica oplojena jaj\xc4\x8deca izlega posami\xc4\x8d v vodo ali jih prilepi na podlago. Pri nekaterih vrstah se jaj\xc4\x8deca razvijajo znotraj oklepa samice. Sladkovodne vrste, ki \xc5\xbeivijo v za\xc4\x8dasnih vodnih telesih, pre\xc5\xbeivijo su\xc5\xa1na obdobja kot jaj\xc4\x8deca. Mnoge od teh se lahko razmno\xc5\xbeujejo tudi partenogenetsko._NEWLINE_Li\xc4\x8dinke so podobne odraslim \xc5\xbeivalim. Ob vsaki levitvi odvr\xc5\xbeejo tudi karapaks; po preobrazbi v odraslo \xc5\xbeival se nehajo leviti.\n_START_SECTION_\nEkologija\n_START_PARAGRAPH_\nPredstavniki skupine \xc5\xbeivijo po vsem svetu v morjih in vseh vrstah sladkovodnih okolij. Ve\xc4\x8dinoma se zadr\xc5\xbeujejo pri dnu ali \xc5\xbeivijo pritrjeni na vodno rastlinje oz. druge potopljene predmete, dolo\xc4\x8dene vrste pa so planktonske. Druge \xc5\xbeivijo pritrjene na ve\xc4\x8dje \xc5\xbeivali. Tudi prehransko so zelo raznolika skupina, med njimi so rastlinojede, mesojede, mrhovinarske in filtratorske vrste.\n_START_SECTION_\nEvolucija in taksonomija\n_START_PARAGRAPH_\nDvoklopniki so starodavna skupina, ki obstaja \xc5\xbee od kambrija. Njihovi fosilni ostanki so zaradi trdnega skeleta izredno \xc5\xa1tevil\xc4\x8dni in fosilni zapis je prakti\xc4\x8dno neprekinjen od takrat. Opisanih je kar 10.000 fosilnih vrst, kar je ve\xc4\x8d od znanih \xc5\xbeive\xc4\x8dih. Taksonomija fosilnih ostankov temelji izklju\xc4\x8dno na morfologiji loputastega karapaksa, saj je to edini ostanek. Zaradi svoje pogostosti so uporabni za datiranje kamnin._NEWLINE_Po ocenah danes \xc5\xbeivi okrog 12.000 vrst, od tega je opisanih 5650. Slovenska favna \xc5\xa1e ni temeljito raziskana, zaenkrat je za slovensko ozemlje znanih okrog 50 vrst.'