b'\n_START_ARTICLE_\nBoris Orel (etnolog)\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPo osnovni \xc5\xa1oli, ki jo je obiskoval v Nomnju in Gorici je \xc5\xa1olanje nadaljeval na gori\xc5\xa1ki gimnaziji (1914/15), Kranju (1915/17) in II. dr\xc5\xbeavni realni gimnaziji v Ljubljani (1917\xe2\x80\x9322), kjer je tudi maturiral; 1922/23 je dokon\xc4\x8dal te\xc4\x8daj dr\xc5\xbeavne trgovske akademije v Ljubljani. Od 1924\xe2\x80\x9327 je bil uradnik Ljubljanske kreditne banke, v letih 1928\xe2\x88\x9244 pa blagajnik podru\xc5\xbenice Jugoslavenske banke v Ljubljani. Leta 1944/45 je bil v tabori\xc5\xa1\xc4\x8dnik v Dachau. Po vojni je 1958 diplomiral na ljubljanski Filozofski fakulteti in prav tam \xc5\xbee leta 1959 tudi doktoriral iz etnologije._NEWLINE_Orel je bil v letih 1945\xe2\x88\x921962 ravnatelj Etnografskega muzeja v Ljubljani. Sprva je raziskoval zlasti ljudske \xc5\xa1ege, o teh je napisal tudi \xc5\xa1ir\xc5\xa1i pregled. Kot muzealec je preu\xc4\x8deval predvsem ljudsko materialno kulturo; najpomembnej\xc5\xa1i so izsledki o ornem orodju in blo\xc5\xa1kih smu\xc4\x8deh. V letih 1948-1962 je urejal revijo Slovenski etnograf; 1947 je na novo oblikoval razstavne zbirke Etnografskega muzeja; 1948-1961 je vodil 18 ekip pri zbiranju terenskega etnolo\xc5\xa1kega gradiva na Dolenjskem in Primorskem. V letih 1922\xe2\x88\x9224 je bil \xc4\x8dlan Slovenskega marionetnega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da; pisal je tudi \xc4\x8dlanke o lutkarstvu.'