b'\n_START_ARTICLE_\nBangui\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1889 so Francozi ustanovili voja\xc5\xa1ko postojanko nizvodno od kraja, kjer zdaj stoji Bangui, ob soto\xc4\x8dju rek Ubangi in Mpoko. Poimenovali so jo po brzicah. Dve leti kasneje so jo preselili na sedanje mesto. V tem \xc4\x8dasu so se pogosto spopadali z doma\xc4\x8dini, po njihovem podjarmljenju pa je Bangui postal administrativni sede\xc5\xbe province Ubangi-Shari, del kolonije Francoska ekvatorialna Afrika. Kot administrativno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de je po\xc4\x8dasi rastlo, ve\xc4\x8djega razmaha pa do druge svetovne vojne ni do\xc5\xbeivelo, saj je gospodarstvo temeljilo na prisilnem delu za koncesionarje._NEWLINE_Ve\xc4\x8dji razmah se je zgodil med vojno in tik po njej, ko so kolonialni gospodarji dali \xc4\x8drnskemu prebivalstvu ve\xc4\x8d pravic in izvedli razne infrastrukturne projekte da bi uti\xc5\xa1ali te\xc5\xbenje po osamosvojitvi, hkrati pa je napredovala tudi ekonomija zaradi rasto\xc4\x8dih cen glavnih izvoznih produktov - gume, bomba\xc5\xbea, kave in diamantov - na mednarodnem trgu. Po osamosvojitvi Srednjeafri\xc5\xa1ke republike leta 1960 je pri\xc5\xa1lo do intenzivnej\xc5\xa1ega priseljevanja s pode\xc5\xbeelja. Leta 1975 je v Banguiju \xc5\xbeivelo skoraj 280.000 prebivalcev in leta 2001 \xc5\xbee dvakrat toliko. Po drugi strani se od 1970. let dalje soo\xc4\x8da z medetni\xc4\x8dnim in medverskim nasiljem, pa tudi korupcijo ter finan\xc4\x8dnimi te\xc5\xbeavami, ki jih simbolizira ekstravagantno kronanje diktatorja Jean-Bedela Bokasse leta 1977, strmoglavljenega \xc5\xbee dve leti kasneje.'