b'\n_START_ARTICLE_\nPlaton\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPlaton se je rodil na sedmi targelij (27. maj 427 pr. n. \xc5\xa1t.) na Ajgini. Pripadal je ugledni aristokratski dru\xc5\xbeini, nekatere legende pa pravijo, da je bil Apolon njegov o\xc4\x8de (Platonov rojstni dan sovpada z Apolonovim). V mladostni\xc5\xa1kih letih je bil dele\xc5\xbeen izbrane vzgoje, ki je temeljila na vzgoji telesa in razuma. Vzdevek Platon (\xc5\xa0iroki, Ple\xc4\x8dati - dobesedno Platon pomeni \xc5\xa1irokople\xc4\x8d) je dobil od svojega u\xc4\x8ditelja gimnastike, bodisi zaradi \xc5\xa1irokega \xc4\x8dela, ple\xc4\x8d, na\xc4\x8dina govora ali pa zaradi \xc5\xa1irine duha. Aristokrat Kritija (materin stric) je imel mo\xc4\x8dan vpliv na Platonovo politi\xc4\x8dno stali\xc5\xa1\xc4\x8de. Platon je nekajkrat hotel sodelovati v politiki, vendar si je premislil ali pa ni imel uspeha. Na splo\xc5\xa1no je sicer cenil matematiko, vendar je kazal najve\xc4\x8d zanimanja za umetnost; ukvarjal se je s slikarstvom, pisal je pesmi (najprej ditirambe, potem napeve in tragedije). Nobeno od njegovih del iz maldosti ni ohranjeno, saj je vse za\xc5\xbegal; pravijo, da zaradi Sokratovega vpliva._NEWLINE_\xc4\x8cas Platonove mladosti je bil v obdobju zadnjega dela pelopone\xc5\xa1ke vojne med \xc5\xa0parto in Atenami. Po porazu Atencev se je vzpostavila nova demokracija, vendar s tem ni bilo konec prelivanja krvi. Oblast je Sokrata, katerega je Platon poimenoval\xc2\xa0\xc2\xbbnajpravi\xc4\x8dnej\xc5\xa1i \xc4\x8dlovek svojega \xc4\x8dasa\xc2\xab, obsodila na smrt. Sokrat je imel na Platona najve\xc4\x8dji vpliv, zato je bila Sokratova smrt zanj zelo bole\xc4\x8da; takrat pa je tudi spoznal, da je svet poln razpadajo\xc4\x8dih vrednot. Platon je bil ogor\xc4\x8den nad splo\xc5\xa1no izgubo moralnih vrednot v politiki in dru\xc5\xbebi, zato je zapustil Atene in prepotoval Sredozemlje, obiskal Egipt, ju\xc5\xbeno Italijo in Sirakuze. Tu je \xc5\xbeelel prosvetliti tirana Dionizija Starej\xc5\xa1ega, kar se je slabo kon\xc4\x8dalo, saj ga je ta kot su\xc5\xbenja prodal \xc5\xa1partanskim trgovcem, ki so ga odpeljali na Ajgino. Ta je bila z Atenami v vojni in njeni prebivalci so umorili vsakega Atenca, ki jim je pri\xc5\xa1el v roke. Vendar so Platona zaradi dostojanstvenega obna\xc5\xa1anja - pred skup\xc5\xa1\xc4\x8dino je mol\xc4\x8dal, ne da bi moledoval za \xc5\xbeivljenje - (po najstarej\xc5\xa1em izro\xc4\x8dilu) prodali nekemu reve\xc5\xbeu ali (po drugem izro\xc4\x8dilu) prijatelju Anikeridu, ki ga je osvobodil._NEWLINE_Anikerid naj bi ga napotil v Atene, kjer je ustanovil filozofsko skupnost, imenovano Akademija. Akademija ni bila \xc5\xa1olska ustanova v dana\xc5\xa1njem smislu, pa\xc4\x8d pa prostor svobodnega in ustvarjalnega miselnega sobivanja. Na za\xc4\x8detku je pou\xc4\x8deval na samem vadbi\xc5\xa1\xc4\x8du, kasneje pa v hi\xc5\xa1i, kjer je \xc5\xbeivel v dru\xc5\xbebi mladih ljudi, ki so prihajali ne samo iz Gr\xc4\x8dije, temve\xc4\x8d tudi iz tujih de\xc5\xbeel; nekateri zaradi znanja, drugi pa so \xc5\xbeeleli pridobiti splo\xc5\xa1no izobrazbo ali se pripraviti na dr\xc5\xbeavno slu\xc5\xbebo. \xc5\xa0ola je bila narejena po pitagorejskem zgledu, vendar brez tajnih obredov in ritualov, u\xc4\x8denci pa so svobodno prihajali in odhajali. Vzgajal je bodo\xc4\x8de rodove filozofov ter tako omogo\xc4\x8dil nadaljevanje in razvoj filozofije. Za svoja predavanja ni zahteval pla\xc4\x8dila, temve\xc4\x8d se je \xc5\xa1ola vzdr\xc5\xbeevala z rednimi prispevki u\xc4\x8dencev. Platon je svoje delo v Akademiji prekinil dvakrat, in sicer med letoma 366 in 365 ter 361 in 360 p. n. \xc5\xa1t., se je odzval na povabilo Dionizija Mlaj\xc5\xa1ega in odpotoval v Sirakuze. Pogajanja o spremembi siraku\xc5\xa1ke tiranije v humanej\xc5\xa1o obliko oblasti so bila ponovno neuspe\xc5\xa1na. Platonov ideal o filozofu na prestolu je, \xc4\x8deprav le za kratek \xc4\x8das in za ceno lastnega \xc5\xbeivljenja, uresni\xc4\x8dil Siraku\xc5\xbean Dion, eden od njegovih najljub\xc5\xa1ih u\xc4\x8dencev. Razen Dionizija so Platona vabili tudi mnogi drugi kralji in dr\xc5\xbeavniki, da bi jim s svojimi nasveti pomagal pri vzpostavitvi bolj\xc5\xa1e dru\xc5\xbebene ureditve._NEWLINE_Pred smrtjo je Platon blagroval tri re\xc4\x8di; da se je rodil kot \xc4\x8dlovek, da se je rodil kot Grk (Helen) in da je \xc5\xbeivel za \xc4\x8dasa Sokrata. Platon je umrl star 80 let, leta 347 pr. n. \xc5\xa1t. v Atenah. Pokopan je v bli\xc5\xbeini Akademije.\n_START_SECTION_\nDu\xc5\xa1a\n_START_PARAGRAPH_\nO nobenem posameznem Platonovem filozofemu se v tiso\xc4\x8dletnih razpravah o njegovi filozofiji ni toliko in tako intenzivno diskutiralo kot o nauku o nesmrtnosti du\xc5\xa1e. Pri tem se je vedno znova postavljalo vpra\xc5\xa1anje \xe2\x80\x93 ki se ga seveda vodili izklju\xc4\x8dno interesi eventuelnega usklajevanja s kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko dogmatiko \xe2\x80\x93 ali je bilo v tem nauku govora prav o individualni osebni du\xc5\xa1i. Seveda se je pri tem metodi\xc4\x8dno pozabljalo, da ne samo Platon, ampak noben Grk njegove dobe ni imel izgrajenega pojma kake individualne osebnosti, v na\xc5\xa1em smislu beside, tj. pojma, ki je postal mo\xc5\xbeen \xc5\xa1ele s pojavom kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva, \xc4\x8deprav je bil do neke mere pripravljen \xc5\xbee v zgodnjem neoplatonizmu._NEWLINE_Vse, kar je Platon bistvenega povedal o du\xc5\xa1i, je povedal izklju\xc4\x8dno z mitom. Edini poskus, da se poka\xc5\xbee nekaj bistvenega o naravi du\xc5\xa1e, najprej nujnost njene nesmrtnosti s pomo\xc4\x8djo svojevrstnega dialekti\xc4\x8dnega izpeljevanja. Mit je pri Platonu najprej, kot je neko\xc4\x8d rekel K. Reinhardt, zgodovina in zgodba izven\xc4\x8dasovnega dogajanja in kozmi\xc4\x8dnega \xc5\xbeivljenja du\xc5\xa1e. Na na\xc4\x8din mita je Platon spregovoril o\xc2\xa0\xc2\xbbonstranstvu\xc2\xab, o \xc5\xbeivljenju du\xc5\xa1 po smrti\xc2\xa0in pred ponovno izbiro \xc5\xbeivljenja, o neutemeljivi in nerazlo\xc5\xbeljivi svobodi tega izbiranja, o spominjanju na ono, pred tem \xc5\xbeivljenjem videno kot pravi naravi vsakega, posebno filozofskega spoznanja._NEWLINE_Celotni Platonov nazor o du\xc5\xa1i kulminira po eni strani v poznih dognanjih o bistvu du\xc5\xa1e kot po\xc4\x8delu gibanja iz sebe, v Fajdonu in posebnih Zakonih, po drugi strani miti\xc4\x8dno predstavljenem nauku o konstituciji, o zgradbi du\xc5\xa1e sveta v Timaju. Oba nauka \xc5\xa1e danes nista zadostno razlo\xc5\xbeena in pojasnjena in interpretativno produktivno prisvojena.\n_START_SECTION_\nNauk o dveh svetovih\n_START_PARAGRAPH_\nSkozi vsa Platonova dela, od Fajdona pa vse do Timaja se kot konstanta, ki je ni mogo\xc4\x8de zaobiti, vle\xc4\x8de ostro in na oko nepremostljivo razdvajanje postajajo\xc4\x8dega, torej nastajajo\xc4\x8dega in izginjajo\xc4\x8dega na eni strani in tega, kar je, samega bivajo\xc4\x8dega na drugi strani. Nauk o dveh oddvojenih in med seboj nezdru\xc5\xbeljivih podro\xc4\x8djih, \xc4\x8dutnem in miselnem, senzibilnem in noumenalnim pripada skupaj z naukom o idejah skozi vso zgodovino filozofije samemu, kot pravimo, jedru obi\xc4\x8dajno razumljivega platonizma.\n_START_SECTION_\nPomen in vplivi\n_START_PARAGRAPH_\nS svojo filozofijo je Platon odprl veliko vpra\xc5\xa1anj, na veliko ve\xc4\x8dino le-teh pa je podal tudi odgovore. Med drugim je usvaril tudi novo filozofsko smer - platonizem. Nekatera njegova dela so se po zaslugi Bizanca ohranila v rokopisih, ohranilo se je 43 spisov. Zapisal je tudi nekaj modrosti, ki se jih je nau\xc4\x8dil od Sokrata in jih ta ni zapisal._NEWLINE_Platonov najpomembnej\xc5\xa1i u\xc4\x8denec je bil Aristotel, vendar je ta kmalu zapustil akademijo in ustvaril lastno filozofijo. Platon je s svojo filozofijo odprl ve\xc4\x8d vpra\xc5\xa1anj kot kateri koli drugi filozof, sam pa je na ve\xc4\x8dino le-teh tudi podal odgovore. Ker njegov u\xc4\x8ditelj Sokrat ni ni\xc4\x8desar zapisal, je Platon ostalim \xc5\xbeelel zapustiti del u\xc4\x8diteljeve modrosti, ki je je bil sam dele\xc5\xbeen. Njegova dela so se ohranila v \xc5\xa1tevilnih rokopisih, pod njegovim imenom pa je danes 43 spisov. V Apologiji (Sokratovem zagovoru) je pokazal, da obto\xc5\xbenica Sokrata ne dr\xc5\xbei in da je posledica globokega sovra\xc5\xa1tva. Ali je Apologija poro\xc4\x8dilo o Sokratovem zagovoru ali pa je le umetni\xc5\xa1ko delo, nikoli ne bomo vedeli, vendar je odgovor verjetno tak: ni ne eno ne drugo, je hkrati umetni\xc5\xa1ko ter zgodovinsko delo.'