b'\n_START_ARTICLE_\nAachenska Mestna hi\xc5\xa1a\n_START_PARAGRAPH_\nAachenska mestna hi\xc5\xa1a (nem\xc5\xa1ko Aachener Rathaus) je gotska zgradba nasproti stolnice v Aachnu in je ena najosupljivej\xc5\xa1ih zgradb v Starem mestu (Altstadtu) v Aachnu v Nem\xc4\x8diji.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nV prvi polovici 14. stoletja so aachenski me\xc5\xa1\xc4\x8dani zgradili mestno hi\xc5\xa1o pod vodstvom takratnega \xc5\xbeupana Gerharda Chorusa (1285\xe2\x80\x931367) kot znak njihove dr\xc5\xbeavljanske svobode. Morali so obljubiti, da bo v njej prostor, v katerem bo tradicionalni praznik kronanja, ki je bil del slovesnosti kronanja Svetega rimskega cesarstva. Do takrat je imela to vlogo bli\xc5\xbenja Grashaus, ena najstarej\xc5\xa1ih \xc5\xa1e vedno stoje\xc4\x8dih zgradb v mestu. Gradnja se je za\xc4\x8dela leta 1330 na vrhu temeljev in zidov kraljeve dvorane (Aula Regia), dela opu\xc5\xa1\xc4\x8dene aachenske pfalce, zgrajene v obdobju karolin\xc5\xa1ke dinastije. Granusov stolp in zidovje iz obdobja Karla Velikega so vklju\xc4\x8dili v ju\xc5\xbeno stran objekta.  Delo je bilo kon\xc4\x8dano leta 1349. Medtem ko je bila mestna hi\xc5\xa1a upravno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de mesta, je bil del mestnega streliva in oro\xc5\xbeja v Granusovem stolpu, ki je bil nekaj \xc4\x8dasa tudi zapor.\n_START_SECTION_\nRelief Treh kraljev\n_START_PARAGRAPH_\nOd leta 1380 je vhod na Cesarjeve stopnice (Kaisertreppe) povezan od pritli\xc4\x8dja do dvorane za kronanja, ki ga je krasil apnen\xc4\x8dast relief Treh kraljev in s prikazom \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja Svetih treh kraljev. \xc5\xa0tirje apnen\xc4\x8dasti bloki oblikujejo relief, vsak za enega kralja, in zadnji, ki prikazuje Marijo in Jezusa._NEWLINE_Ob francoski zasedbi leta 1798 je bil relief delno uni\xc4\x8den, preostale dele so pustili nad vhodom v glavno stra\xc5\xbearnico.  Srednjeve\xc5\xa1ko umetni\xc5\xa1ko delo je leta 1879 nadomestil Gottfried G\xc3\xb6tting z repliko. Pred drugo svetovno vojno je bila prenesena v lokalni muzej (Heimatmuseum) v Aachnu in med vojno je izginil.\n_START_SECTION_\nBarok\n_START_PARAGRAPH_\nV velikem po\xc5\xbearu leta 1656 so zgoreli deli strehe in stolpi. Uni\xc4\x8deni elementi so bili potem nadome\xc5\xa1\xc4\x8deni v baro\xc4\x8dnem slogu. Od leta 1727 do leta 1732 je glavni aachenski arhitekt, Johann Joseph Couven, vodil temeljno baro\xc4\x8dno preoblikovanje strukture, predvsem sprednje fasade in vstopnih stopnic. Gotske figure in okna s kamnitim okenskim kri\xc5\xbeem so odstranili in tudi notranjost je bila predelana v baro\xc4\x8dnem slogu. Tako danes soba za zasedanja in Bela dvorana (Wei\xc3\x9fe Saal) \xc5\xa1e vedno ohranjata to spremembo v slogu._NEWLINE_Zna\xc4\x8dilnost \xc4\x8dasovnega obdobja je lesena obloga Bele dvorane v slogu aachensko-lie\xc5\xa1kega baro\xc4\x8dnega mojstra Jacquesa de Reuxa, medtem ko je poslikava delo mojstra slikarja Johanna Chrysanta Bollenratha. Ta dvorana je bila prvotno prostor za porotnike, ki so nadzirali kakovost tkanin, narejenih v Aachnu, pozneje pa je bila glavna pisarna \xc5\xbeupana Aachna._NEWLINE_Na slovesnosti ob podpisu pogodbe, ki je kon\xc4\x8dala avstrijsko nasledstveno vojno leta 1748, se je preimenovala v "dvorano miru", vendar se izraz ni uporabljal zaradi spora med odposlanci. Kot nadomestilo za to je mesto pridobilo portrete odposlancev, ki zdaj visijo v razli\xc4\x8dnih prostorih mestne hi\xc5\xa1e.\n_START_SECTION_\n19. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nOd konca obdobja statusa cesarskega mesta in Napoleonove zasedbe obmo\xc4\x8dja je bila struktura zanemarjena, tako da je bila zgradba videti leta 1840 precej razpadla. Po tem, \xc5\xa1e posebej pod budnim o\xc4\x8desom 19. stoletja, je glavni arhitekt Friedrich Joseph Ark postopoma obnavljal zgradbo v neogotskem slogu in posku\xc5\xa1al posnemati prvotne gotske elemente. Stran nasproti trga je bila okra\xc5\xa1ena s kipi 50 kraljev ter simboli umetnosti, znanosti in kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva._NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu je bila obnovljena dvorana za kronanja in zgrajen nov vhod. Poleg tega je slikar Alfred Rethel okrasil sobo s serijo fresk. Za\xc4\x8del je leta 1847, dokon\xc4\x8dal pa jih je njegov \xc5\xa1tudent leta 1861. Freske prikazujejo legende iz \xc5\xbeivljenja Karla Velikega. Po uni\xc4\x8denju podobne umetnine v Novem muzeju (Neues Museum) v Berlinu je ta slika ena najpomembnej\xc5\xa1ih pri\xc4\x8devanj poznega romanti\xc4\x8dnega sloga v Nem\xc4\x8diji.\n_START_SECTION_\nPo\xc5\xbear 1883\n_START_PARAGRAPH_\nPo\xc5\xbear se je z drogerije Johanna Petra Josepha Monheima in skladi\xc5\xa1\xc4\x8da na Antonijevi ulici 26 (Antoniusstra\xc3\x9fe) najprej raz\xc5\xa1iril prek strehe na Granusov stolp. [3] V \xc5\xa1tirih urah so bili streha in stolpa mestne hi\xc5\xa1e v ognju, prav tako tudi \xc5\xa1tevilne okoli\xc5\xa1ke hi\xc5\xa1e na ju\xc5\xbeni strani trga. Mestni hi\xc5\xa1i, dvorani za kronanje s freskami Alfreda Rethela, pa tudi prvemu nadstropju zgradbe je bilo prizaneseno. Takoj po po\xc5\xbearu so njeno streho in stolpe obdr\xc5\xbeali pokon\xc4\x8dno z za\xc4\x8dasnimi podporami._NEWLINE_1. novembra 1884 je mesto Aachen razpisalo nate\xc4\x8daj med nem\xc5\xa1kimi arhitekti za obnovo mestne hi\xc5\xa1e. Od 13 predlo\xc5\xbeenih modelov je prvo nagrado dobil aachenski arhitekt Georg Frentzen, ki je leta 1891 dobil naro\xc4\x8dilo za obnovo zgradbe in njenih stolpov. Notranji prostori so bili obnovljeni pod vodstvom Josepha Laurenta in okoli 1895 sta bila kipa, ki prikazujeta viteza Gerharda Chorusa in Johanna von Punta (ki sta vodila mesto \xc5\xa1estkrat od 1372 do 1385), zopet postavljena v obok okna na hrbtni strani mestne hi\xc5\xa1e, osem \xc5\xa1\xc4\x8ditov, ki prikazujejo grbe srednjeve\xc5\xa1kega plemstva (Margarten, Berensberg, Roide, Hasselholz, Surse, Wilde, Joh Chorus in Zevel), pa je bilo predelanih v spandrele. To je izvedel Karl Krauss._NEWLINE_Obnova je bila dokon\xc4\x8dno kon\xc4\x8dana leta 1902 in 19. junija 1902 odprta z blagoslovom cesarja Viljema II.\n_START_SECTION_\n20. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nMestna hi\xc5\xa1a je pre\xc5\xbeivela svetovno vojno in ni bila po\xc5\xa1kodovana. Toda med nemiri, ki so nastali zaradi gibanja separatistov, katerega cilj je bila ustanovitev neodvisne renske republike, jo je napadla skupina in povzro\xc4\x8dila veliko \xc5\xa1kodo v notranjosti in zunanjosti. Deli fasade, kot so kipi in uri, so bili razbiti, pa tudi vsa okenska stekla v prvem nadstropju na strani trga. Poleg tega so oplenili ve\xc4\x8d prostorov v zgradbi in po\xc5\xa1kodovali veliko slovitih fresk s streljanjem. Pohi\xc5\xa1tvo (\xc5\xa1e posebej v \xc5\xbeupanovem uradu in dvorani za kronanja) so po\xc5\xa1kodovali izstrelki. V cesarjevi dvorani je bila odkrita neaktivirana bomba. _NEWLINE_Med drugo svetovno vojno je bila mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovana zaradi bombardiranja, zlasti 14. julija 1943 in 11. aprila 1944. 14. julija 1943 so bili za\xc5\xbegani streha in stolpa, struktura pa je ohranila zna\xc4\x8dilno obliko zaradi toplote, ki je zvila jeklen skelet znotraj kape stolpa. Dvorana za kronanje je bila spet mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovana, severna stena celo nagnjena ponekod do 30 centimetrov iz vertikale. Neposredno nevarnost poru\xc5\xa1itve je ustavila uporaba izrednih podpor. Zaradi de\xc5\xbeja, ki je prodrl v notranjost zgradbe, so bile mo\xc4\x8dno prizadete freske. Pet od osmih je previdno odstranil Franz Stiewi in jih shranil v Suermondt-Ludwigovem muzeju._NEWLINE_Arhitekt profesor Otto Gruber in gradbeni in\xc5\xbeenir profesor Richard Stumpf sta leta 1945 pripravila poro\xc4\x8dilo o strukturnem stanju zgradbe. S pomo\xc4\x8djo profesorja Josefa Pirleta je bila razpadajo\xc4\x8da severna fasada oja\xc4\x8dana z jeklenimi in napetimi palicami in leta 1946 popravljena streha s provizori\xc4\x8dnimi plo\xc5\xa1\xc4\x8dami iz cinka. Potem ko je bila narejena strukturna analiza in fasada okrepljena, so za\xc4\x8deli zamenjavo severne fasade, saj so bili skoraj vsi loki zlomljeni. Leta 1950 so oboke v pritli\xc4\x8dju spet zaprli zaradi popravila. Rekonstrukcija cesarjeve dvorane je bila v glavnem kon\xc4\x8dana do leta 1953, v naslednjih nekaj letih pa je bila obnovljena tudi oprema prostora._NEWLINE_Vpra\xc5\xa1anje, kako je treba obnoviti kape stolpov, je ostalo sredi\xc5\xa1\xc4\x8de sporne razprave. Leta 1966 je profesor Wilhelm K. Fischer, ki se je intenzivno ukvarjal z obnovo Aachna, je izdelal skico za oblikovanje stolpov. Pri razpravi so sodelovali tudi \xc5\xa1tudenti z Univerze RWTH v Aachnu in predlagali v obravnavo 24 modelov. Leta 1968 je bilo predlaganih \xc5\xa1e osem dodatnih strokovnih modelov delovni skupini, katere naloga je bila obnova stolpov. Po razpravljanju o ve\xc4\x8d re\xc5\xa1itvah je skupina me\xc5\xa1\xc4\x8danov odlo\xc4\x8dila o na\xc4\x8drtu konservatorsko-restavratorskega strokovnjaka Lea Hugota, ki je predlagal zgodovinsko podobo stolpov. Obnova je bila kon\xc4\x8dana leta 1978.\n_START_SECTION_\nDanes\n_START_PARAGRAPH_\nDanes replike cesarskih insignij, ki so v dunajski cesarski zakladnici, hranijo v mestni hi\xc5\xa1i. Narejene so bile okrog leta 1915 po naro\xc4\x8dilu cesarja Viljema II. za razstavo o 31 kronanjih, ki so bila v Aachnu med letoma 813 in 1531. Med replikami so kopija dunajskih evangelijev o kronanju, sablje Karla Velikega, cesarska krona Otona I. in cesarsko jabolko._NEWLINE_Mestna hi\xc5\xa1a je od leta 2009 postaja na "poti Karla Velikega" pri sprehodu turistov, na katerem obiskovalcem predstavijo zgodovinske znamenitosti Aachna. Muzejska razstava pojasnjuje zgodovino in umetnost zgradbe ter daje ob\xc4\x8dutek zgodovinskih banketov ob kronanju. Ogledati si je mogo\xc4\x8de Napoleonov portret iz leta 1807, ki je delo Louisa-Andr\xc3\xa9a-Gabriela Boucheta, in portret Napoleonove \xc5\xbeene Josephine iz leta 1805, ki je delo Roberta Lef\xc3\xa8vra._NEWLINE_Mestna hi\xc5\xa1a je danes sede\xc5\xbe \xc5\xbeupana Aachna in mestnega sveta, v njej vsako leto od leta 1950 podelijo nagrado Karla Velikega ljudem, ki so prispevali k idealom, na katerih je bila ustanovljena Nem\xc4\x8dija.'