b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Stahleck\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detki\n_START_PARAGRAPH_\nOd pribli\xc5\xbeno leta 1000 je bil Bacharach domnevajo, posest nad\xc5\xa1kofje iz K\xc3\xb6lna. Zgradili so grad, morda kot ju\xc5\xbeno postojanko za za\xc5\xa1\xc4\x8dito oddaljenih delov nad\xc5\xa1kofije, tukaj je prebival njihov vogt (glavar, upravnik). Ni jasno, ali je bil ta grad zgrajen kot nadomestitev starej\xc5\xa1e utrdbe morda iz okoli 1135.  To je bil prvi velik grad severno od Bingena in R\xc3\xbcdesheima._NEWLINE_\xc2\xbbGozwin von Stalecke\xc2\xab\xc2\xa0se prvi\xc4\x8d omenja v listinah leta 1120/21. To je bil Goswin von Falkenburg, ki je naveden tudi v latinskem prevodu Cozwinus de Staelechae iz leta 1135 iz in je bil prvi potrjen imetnik gradu v fevd. Bil je \xc4\x8dlan pomembne frankovske dru\xc5\xbeine in je dobil v posest grad preko poroke z Luitgard von Hengebach, vdovo Heinricha I. Katzenelnbogena, ki je umrl leta 1102. Od takrat naprej se je sam klical Goswin von Stahleck\n_START_SECTION_\nSede\xc5\xbe Pfal\xc5\xa1kih grofov ob Renu\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1125 se je Goswinov sin Hermann poro\xc4\x8dil z Gertrudo \xc5\xa0vabsko, sestro kralja Konrada III.. Po prejemu gradu Stahleck v fevd od svojega brata leta 1140, je leta 1140 dobil poleg \xc5\xa1e grofijo Pfalz ob Renu. To ga je naredilo za enega izmed najve\xc4\x8djih gospodov Svetega rimskega cesarstva in regije \xc5\xa0tirih dolin, ki je bila sestavljena iz naselij Bacharach, Steeg (zdaj del Bacharacha), Diebach in Manubach z gradovi Stahleck, F\xc3\xbcrstenberg in Stahlberg. Stahleck je bil sredi\xc5\xa1\xc4\x8de mo\xc4\x8di, kar je kasneje postalo Porenje, ozemlje Pfal\xc5\xa1kih grofov. Bacharach se je razvil v trgovalno mesto, med drugim tudi za trgovino z vinom in grad je pobiral dajatve. Ko je \xc5\xa1el Konrad na drugo kri\xc5\xbearsko vojno, je bil Hermann njegov regent._NEWLINE_Po Hermanovi smrti v letu 1156, je cesar Friderik I. Barbarossa podelil naziv Pfal\xc5\xa1kega grofa njegovemu polbratu Konradu Hohenstaufenu. Po smrti svojega preostalega sina v 1189, je bila edini Konradov dedi\xc4\x8d njegova h\xc4\x8di Agnes. Da bi grad in naslov ostala v dru\xc5\xbeini, je tega leta kralj Henrik VI. oddal v fevd iz osebnega v dednega. V prihodnosti bo to privedlo do ponavljajo\xc4\x8dih se konfliktov med Pfal\xc5\xa1kimi grofi in nad\xc5\xa1kofi iz K\xc3\xb6lna, saj je bil Stahleck posest volilnega nad\xc5\xa1kofa in kralj tega maj me bi mogel spremeniti._NEWLINE_Bila je o\xc4\x8detova \xc5\xbeelja da se Agnes poro\xc4\x8di s kraljem Filipom II., ampak ko je bil Konrad odsoten v januarju ali februarju 1194, se je na skrivaj poro\xc4\x8dila s Henrikom starej\xc5\xa1im Braunschweigom, sinom svojega sovra\xc5\xbenika Welfa, vojvoda Henrik Lev, s katerim je bila \xc5\xbee prej zaro\xc4\x8dena ; zakon je potrdil Johann I. nad\xc5\xa1kof Trierja, in je bil znan kot Stahleckov zakon ali Bacharachov zakon.  Po Konradovi smrti ga je Henrik nasledil kot Pfal\xc5\xa1ki grof in tako pri\xc5\xa1el v posest gradu. Leta 1212 se je odpovedal naslovu in pravicam, povezanimi z njim v korist svojega sina Henrika mlaj\xc5\xa1i. Ko je slednji leta 1214 umrl mlad in brez otrok, je njegova mlaj\xc5\xa1a sestra Agnes podedovala Stahleck. Preostanek grofije je vrnila kroni, ki jo je nato podelila bavarskemu vojvodi Ludviku I.  Wittelsbachu.\n_START_SECTION_\nLastni\xc5\xa1tvo Wittelsbachov\n_START_PARAGRAPH_\nDa bi si zagotovil v posest tudi grad in Bacharach, je Ludvik I. leta 1222 uredil poroko med sinom Ottom in Agnes. Leta 1243, pod Ottom (Otto II.), je bila sklenjena poravnana dolgotrajnega konflikta z nad\xc5\xa1kofijo iz K\xc3\xb6lna in je dobil kot dodatne fevde gradova F\xc3\xbcrstenberg in Stahlberg._NEWLINE_Ludvik I. je obdr\xc5\xbeal svoje primarno prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de v Heidelbergu, tako da se je od takrat naprej Stahleck uporabljal le ob\xc4\x8dasno in ga je upravljal grof, ki se je imenoval \xc2\xbbRitter (vitez) von Stahleck\xc2\xab. Od 15. stoletja dalje je bil upravitelj sodni izvr\xc5\xa1itelji. Kljub temu da grad ni bil ve\xc4\x8d upravno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Palatinata, so pomembna sre\xc4\x8danja plemstva \xc5\xa1e naprej poteka v 15. stoletju, vklju\xc4\x8dno z izvolitvijo Ludvika IV. kot kralja Nem\xc4\x8dije v maju 1314 in poroke cesarja Karla IV. in Ane, edine h\xc4\x8dere Rudolfa II., pfal\xc5\xa1kega grofa, 4. marca 1349. Poleg tega je bil grad v 14. stoletju ve\xc4\x8dkrat zastavljen. V decembru 1314 za kritje stro\xc5\xa1kov izvolitve, ga je Ludvik IV. zastavil za 58.300 funtov helerjev Janezu Luksembur\xc5\xa1kemu, \xc4\x8de\xc5\xa1kemu kralju in njegovemu stricu Baldwinu, volilnemu nad\xc5\xa1kofu iz Trierja. V juliju 1328 so morali predati Stahleck in tudi gradova Stahlberg in Braunshorn kot jamstvo za pla\xc4\x8dilo globe grofici Loretti Sponheim. Grad je bil pripisan grofu Wilhelmu I. Katzenelnbogen kot regentu, dokler ni bila pla\xc4\x8dana celotna vsota 11.000 funtov. Grad je bil leta 1346 odprt tudi za voja\xc5\xa1ko uporabo za Gerlacha iz Nassaua, nad\xc5\xa1kofa v Mainzu._NEWLINE_Leta 1353 je bil Palatinat razdeljen in grad Stahleck je pripadel Rupertu II., ki ga je kasneje vklju\xc4\x8dil v utrdbo okoli mesta Bacharach. Konec leta 1400 je Rupertov sin, prav tako imenovan Rupert Pfal\xc5\xa1ki, praznoval svojo izvolitev za kralja Nem\xc4\x8dije in Rima po odstavitvi kralja Vaclava IV. Luksembur\xc5\xa1kega. Leta 1408 je Rupert gostil banket za volilne kneze Svetega rimskega cesarstva, po tem pa je Stahleck postopoma izgubil svoj pomen za imperij. Leta 1442 je volilni knez Ludvik IV, palatinski grof, priredil sprejem in volilni banket za kralja Friderika Habsbur\xc5\xa1kega, ko je bil na poti v Aachen, da ga kronajo za cesarja. V 15. in 16. stoletju je postal grad nepomemben.\n_START_SECTION_\nUni\xc4\x8denje v 17. stoletju\n_START_PARAGRAPH_\nPo uvedbi topov je bila srednjeve\xc5\xa1kemu gradu na severovzhodni strani dodana topni\xc5\xa1ka plo\xc5\xa1\xc4\x8dad za pokrivanje dostopne poti, vendar to\xc4\x8den datum gradnje ni znan. Kljub temu je bil grad oblegan, osvojen in oplenjen skupno osemkrat v \xc4\x8dasu tridesetletne vojne. 4. oktobra 1620 so grad in mesto Bacharach zavzeli \xc5\xa1panski vojaki, ki jih vodil Ambrogio Spinola. \xc5\xa0panci so se izselili pred protestantskimi \xc5\xa0vedi 9. januarja 1632. Grad je bil med obleganjem mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovan. Bakrorez v Topographia Germaniae Matth\xc3\xa4usa Meriana iz leta 1646, prikazuje bitko._NEWLINE_V juliju 1635 so cesarske sile pod poveljstvom Matthiasa Gallasa, grofa Campo, uspe\xc5\xa1no oblegale Stahleck. \xc5\xa0tiri leta kasneje, julija 1639 so jih pregnali Sa\xc5\xa1ko-Weimarski vojaki, vendar so ga marca 1640 zasedli bavarski vojaki. Ti so ostali le kratek \xc4\x8das in po njihovem umiku so grad in mesto ponovno okupirale Sa\xc5\xa1ko-Weimarske. Jeseni 1640, po 14-dnevnem obleganju so ga ponovno zajeli \xc5\xa1panski vojaki._NEWLINE_V septembru 1644 so grad in mesto po 10-dnevnem obleganju zajeli francoski vojaki; naslednji mesec so jih napadli k\xc3\xb6lnski vojaki in jih prisilili k umiku v grad s te\xc5\xbekimi izgubami. K\xc3\xb6lnski poveljnik, Constantin von Nievenheimb, je zato odredil bombardiranje \xc2\xbbbolj ali manj poru\xc5\xa1en\xc2\xab\xc2\xa0grad . Francoski vojaki so ostali do 24. julij 1650, vendar so morala zapustiti grad v skladu s pogoji iz Vestfalskega miru, ki ga je vrnil v Pfal\xc5\xa1ko in palatinskemu grofu Karlu Ludviku. Leta 1666 je dal grad popraviti in narediti nekaj sprememb: mo\xc4\x8dno je spremenil notranjost palacija in med njim in severnim obzidjem zgradil veliko novo stavbo z zgornjo polleseno eta\xc5\xbeo. Vpis v kamniti plo\xc5\xa1\xc4\x8di na palas spominja na njegovo obnovo gradu._NEWLINE_Med vojno za Palatinsko nasledstvo je bil grad odlo\xc4\x8dno uni\xc4\x8den, tako kot ve\xc4\x8dina utrdb v zgornji srednji dolini Rena. Njegov poveljnik, von Dachenhausen, ga je predal francoskim vojakom 11. oktobra 1688, ki so ga 15. marca 1689 razstrelili.  Eksplozija je popolnoma uni\xc4\x8dila tako obzidje kot bivalni stolp, stanovanjski objekti so pregoreli v nastalem ognju, ostanki eksplozije so uni\xc4\x8dili gotsko Wernerjevo kapelo ob vzno\xc5\xbeju grajskega hriba. Grad je bil tako mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovan, da ni bil obnovljen. S Pogodbo iz Ryswicka iz 1697 so bile ru\xc5\xa1evine vrnjene na Pfal\xc5\xa1ko, kjer so ostale do razpada grofije ob koncu 18. stoletja.\n_START_SECTION_\nFrancoski in Pruski lastniki\n_START_PARAGRAPH_\nPo okupaciji delov Palatinata na levem bregu Rena od francoskih revolucionarnih sil v 1794, je leta 1801 Lun\xc3\xa9villski mir prinesel uni\xc4\x8den grad Francozom. Leta 1804 so ga ponudili v prodajo. Leta 1815 ga je Dunajski kongres prenesel v lasti Kraljevini Prusiji. Leta 1828 ga je pridobil takratni prestolonaslednik Frederick Viljem, da bi ga dal \xc5\xbeeni Elizabeti Ludoviki Bavarski, princesa Wittelsbach. V povezavi z njenim obiskom leta 1850, so bili o\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8deni veliki deli prevrnjenih zidov , ru\xc5\xa1evine raztresene \xc4\x8dez dvori\xc5\xa1\xc4\x8de pa so se uporabljale za zasipanje jarka. Vse kar je ostalo so bili zidovi pala\xc4\x8de na strani dvori\xc5\xa1\xc4\x8da, obzidje na strani doline Steeg do vi\xc5\xa1ine obrambnega hodnika in ko\xc5\xa1\xc4\x8dek notranjega ali \xc5\xa1\xc4\x8ditnega zidu._NEWLINE_Ru\xc5\xa1evine grad so postale znane med romantiki in nacionalisti in so bile pogosto upodobljene v 19. stoletju. Od leta 1907 je Axel Delmar na\xc4\x8drtoval dom za umetnike v ru\xc5\xa1evinah gradu, vendar ga pruska kraljeva dru\xc5\xbeina ni hotela prodati.\n_START_SECTION_\nRekonstrukcija v 20. stoletju\n_START_PARAGRAPH_\nPrvo delo za stabilizacijo in obnovo obzidja in \xc5\xa1\xc4\x8ditnega zidu se je za\xc4\x8delo \xc5\xa1ele leta 1909, ko so bile ru\xc5\xa1evine prenesene od pruske krone na Rensko zdru\xc5\xbeenje za ohranjanje spomenikov in varstvo krajine (Rheinischer Verein f\xc3\xbcr Denkmalpflege und Landschaftsschutz). Zdru\xc5\xbeenje je uspelo pove\xc4\x8dati finan\xc4\x8dna sredstva za obnovo z donacijami. Delo je prekinila prva svetovna vojna in grad utrpel nadaljnje vandalizme in propad. Leta 1924 je Richard Blankenhorn, lastnik vile nad gradom, \xc5\xbeelel ustanoviti podjetje v ru\xc5\xa1evinah, vendar 5 let do svoje vloge za najem ni bilo odziva._NEWLINE_Zgodaj leta 1925 je bila sprejeta odlo\xc4\x8ditev za gradnjo mladinskega hotela na gradu. Stati\xc4\x8dni na\xc4\x8drti so bili narejeni marca istega leta. Zdru\xc5\xbeenje je sklenilo pogodbo z arhitektom Ernstom Stahlom za \xc2\xbbgradnjo v ru\xc5\xa1evinah, v duhu starih stavb in uporabo starih zidov, stavbe, ki [bi] se prilegale tudi v pokrajino\xc2\xab.  Financiranje za\xc4\x8detnega dela je bilo ocenjeno na 50.000 reichsmarks._NEWLINE_Stahleck je postal presti\xc5\xbeni projekt dru\xc5\xa1tva. Namen je bil popolnoma obnoviti grad. Stahl je osnoval svoje na\xc4\x8drte na zgodovinskih modelih in jih priredil ostalim strukturam, a jih spet spremenil, po stari, prej neznani postavitvi temeljev, ki so se pojavili pri izkopavanjih, ki so se za\xc4\x8dela v avgustu 1925. Izkopavanja in spremljajo\xc4\x8de ponavljajo\xc4\x8de izmere so odlo\xc5\xbeile za\xc4\x8detek gradnje do poznega poletja 1925. Prva stavba, dolga hi\xc5\xa1a, je bila mi\xc5\xa1ljena kot dom za fante. V prvem nadstropju, izvedenem kot fachwerk (predal\xc4\x8dna lesena gradnja), je bil prostor za upravljavca hostla in spalnico z umivalnico. V pritli\xc4\x8dju, zgrajenem iz zdrobljenega kamna, je bila kuhinja in dnevna soba, medtem ko se v zgornjem nadstropju, ki ima na dvori\xc5\xa1\xc4\x8dni strani fr\xc4\x8dade, nahajajo nadaljnje spalnice in pralni prostor. Oblikovanje se je v \xc4\x8dim ve\xc4\x8dji meri dr\xc5\xbealo uporabe prostora v starem gradu. Stara klet v vzhodnem kotu je bila obnovljena in pokrita z armiranim betonom, kar je ustvarilo razgledno teraso. Nadaljnja izkopavanja so potekala vzporedno z gradbenimi deli, kamen je bil uporabljen kot gradbeni material za obnovo obzidja in temelje bivalnega stolpa._NEWLINE_Uradna predaja hostla je potekala 12.-13. junija 1926, ko je sledila druga gradbena faza od jeseni 1926 do julija 1927, v kateri so bili zgrajeni stanovanjski stolp, z dvema kriloma pod pravim kotom in stolpi\xc4\x8dem v kotu. Stavba kot dekli\xc5\xa1ki hostel je bila narejena na temeljih dveh fachwerk stavb proti \xc5\xa1\xc4\x8ditnemu zidu. V pritli\xc4\x8dju je bila sestavljena iz velike dnevne sobe, v prvem nadstropju velika spalnica, umivalnica in dnevni in spalni prostor za matrone. Nadaljnja spalnica je bila pod enokapno streho, poleg tega pa \xc5\xa1e 4-posteljna soba znotraj stolpa. Obnova celotnega obzidja in \xc5\xa1\xc4\x8ditnega zidu je trajala do leta 1927. _NEWLINE_Ko je odprt, je bil hostel skoraj vedno poln, kar je vodilo do te\xc5\xbeav z oskrbo z vodo. Nezadostna koli\xc4\x8dina vode pogosto privedla do popolne prepovedi pranja. Problem je bil ubla\xc5\xbeen z novim virom vode na zahodnem pobo\xc4\x8dju._NEWLINE_Leta 1929 je bil bivalni stolp, z dvema luknjama v njem od eksplozije, kon\xc4\x8dno stabiliziran do vi\xc5\xa1ine 3 m. Luknja na vzhodni strani je bila uporabljen kot vhod v stolp. V letu 1929 so bile tudi dnevne sobe preurejene z leseno oblogo v spodnjem delu zidov in freskami. V 1930-31 je bilo obnovljeno pritli\xc4\x8dje uni\xc4\x8dene palas, narejena jedilnica, pomivalna soba in stanovanje za upravitelja hostla. Leta 1932 je potekalo delo na \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denju ru\xc5\xa1evin iz jarka.\n_START_SECTION_\nPod Nacizmom\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1934 je imel hostel ve\xc4\x8d kot 30.000 preno\xc4\x8ditev, a dela na obnovi \xc5\xa1e niso bila kon\xc4\x8dana. 25. oktobra 1935 je bila obnovljena stavba uradno posve\xc4\x8dena v prisotnosti \xc4\x8dlanov Hitler Jugend, Deutsches Jungvolk, Bund Deutscher M\xc3\xa4del (zveza nem\xc5\xa1kih deklet) in tako SA in SS in gauleiterja Gustava Simona.  Stahleck je postal eden od 27 Jugendburgen (mladinskih gradov), ki so se uporabljali za indoktrinacijo najstnikov in mladih odraslih. Med letoma 1937 in v za\xc4\x8detku leta 1938 so zgradili stolpi\xc4\x8de na \xc5\xa1\xc4\x8ditnem zidu in nad streho obrambni hodnik. Obisk  Rudolfa Hessa junija 1938 je spodbudil za\xc4\x8detek del za dokon\xc4\x8danje obnove na bivalnem stolpu, ki je bil \xc5\xa1e vedno v ru\xc5\xa1evinah. Na\xc4\x8drt je bil, da ga rekonstruirajo do vi\xc5\xa1ine 36 m, 7 nadstropij in ga poimenujejo stolp Rudolfa Hessa. Vendar obstoje\xc4\x8di temelji niso bi bili sposobni nositi te\xc5\xbee, zato so ru\xc5\xa1evine novembra 1938 podrli in za\xc4\x8dela dela na povsem novem stolpu na manj\xc5\xa1em tlorisu. Delo na tem je bilo prekinjeno zaradi izbruha druge svetovne vojne._NEWLINE_Od leta 1940 do 1942, je grad slu\xc5\xbeil kot voja\xc5\xa1ka bolni\xc5\xa1nica. Poleg tega so se v novembru 1940 za\xc4\x8deli \xc5\xa1tudenti, ki so prej \xc5\xa1tudirali na nem\xc5\xa1kih in avstrijskih univerzah, ko se je za\xc4\x8dela vojna, udele\xc5\xbeevati re-izobra\xc5\xbeevalnih te\xc4\x8dajev in na koncu je bil ustanovljen \xc5\xa1e mladinski prevzgojni tabor. Mo\xc5\xa1ki dijaki in \xc5\xa1tudenti iz Esch-sur-Alzette in Echternacha so bili internirani na gradu 4 mesece, kot kazen za protestiranje leta 1942 proti razglasitvi uvedbe obvezne voja\xc5\xa1ke slu\xc5\xbebe v Luksemburgu in prisilnega vpoklica, povezanega s tem, kot tudi za sodelovanja v splo\xc5\xa1ni stavki, ki je sledila. (Dekleta so bila poslana v hostel v Adenau.) Tiste voja\xc5\xa1ke starosti so nato poslali na fronto. Na gradu je spominska plo\xc5\xa1\xc4\x8da, dr\xc5\xbeava Porenje-Pfal\xc5\xa1ko in mesto Bacharach so organizirali spominsko prireditev, na kateri so govorili sodobne pri\xc4\x8de. _NEWLINE_V za\xc4\x8detku januarja 1943 je bil grad uporabljen kot internacijsko tabori\xc5\xa1\xc4\x8de za nem\xc5\xa1ko mladino, ki ni pokazala zadostne zvestobe stranki, nekateri so iz Stahlecka od\xc5\xa1li v koncentracijska tabori\xc5\xa1\xc4\x8da. Od junija 1943 do poletja 1944 je bil v gradu tabor za voja\xc5\xa1ko usposabljanje za Nemce med 14 in 18 letom.\n_START_SECTION_\nPo vojni in danes\n_START_PARAGRAPH_\nPo koncu vojne je bil grad Stahleck najprej uporabljen za za\xc4\x8dasno bivali\xc5\xa1\xc4\x8de francoskih vojakov, pred vrnitvijo v uporabo kot mladinski hotel v novembru 1947. Ministrstvo za zdravje in dobro po\xc4\x8dutje Porenje-Pfal\xc5\xa1ko je na gradu odprlo mladinsko \xc5\xa1olo vodenja januarja 1948 za usposabljanje bodo\xc4\x8dih mened\xc5\xbeerjev hostlov in osebja, vendar pa je bilo prisiljeno ga zapreti ob koncu istega leta zaradi slabega finan\xc4\x8dnega polo\xc5\xbeaja dr\xc5\xbeave. Hostel sam pa je bil nespremenjen. Leta 1957 je imel grad na voljo 270 postelj in 60 zasilnih prostorov in je bil tako tretji najve\xc4\x8dji hostel v Porenje-Pfal\xc5\xa1ko, za tistim v Koblenzu in Mainzu._NEWLINE_Z za\xc4\x8detkom oktobra 1965, je bil za\xc4\x8det \xc5\xa1e en program obnove gradu v okviru vlade, ki je temeljil na na\xc4\x8drtih Stahla, ki je umrl leta 1957. To je bila notranja posodobitev in obnovo in nova upravna stavba. Poleg tega je nastala velika terasa na ju\xc5\xbeni strani, ki \xc5\xa1e ni bila kon\xc4\x8dana iz leta 1966 in prekrita z visoko sto\xc5\xbe\xc4\x8dasto streho. Ceremonial ponovnega odprtja je potekal 20. maj 1967._NEWLINE_Grad je \xc5\xa1e vedno hostel, ki je zdaj v zakupu organizacije mladinskih hotelov Porenje-Pfal\xc5\xa1ka. Trenutno ponuja 168 postelj in ima pribli\xc5\xbeno 42.000 no\xc4\x8ditev na leto. Skoraj vedno je zaseden. Leta 1990 so bili objekti nazadnje posodobljeni.\n_START_SECTION_\nDo 1689\n_START_PARAGRAPH_\nNiz arheolo\xc5\xa1kih izkopavanj med letoma 1925 in 1927 so pokazala \xc5\xa1tevilne skrite temelje srednjeve\xc5\xa1kih zgradb na mestu gradu, zato je mogo\xc4\x8de rekonstruirati, kaj je bilo tam \xc5\xa1e preden je bil grad leta 1689 uni\xc4\x8den. Glede na dokaze iz srednjega veka, je imel grad Stahleck 3 vhode. En so bila dvojna vrata in dostopna po stopnicah iz doline Rena, in so vodila v majhen, podolgovat cvinger, iz katerega je bil vstop v grad skozi vrata z dvojno zaporo v severnem \xc5\xa1\xc4\x8ditnem zidu, 8 m od severozahodnega vogala. Nekdanja glavna vrata so bila v zahodnem kotu, na mestu dana\xc5\xa1njega glavnega vhoda in so bila dostopna bodisi iz severnega cvingerja ali preko dvi\xc5\xbenega mostu od skupine gospodarskih poslopij na jugozahodu. Glavna vrata so pripeljala do vrat cvingerja in notranjih vrat, iz katerega je pripeljal ozek prehod na dvori\xc5\xa1\xc4\x8de. Tretji vhod je bil sestavljen iz majhnih vrat v zunanji steni ju\xc5\xbenega cvingerja, ki je vzporeden z obzidjem in je imel okrogel stolp v ju\xc5\xbenem kotu._NEWLINE_Takoj v notranjosti severnega obzidja je bila precej dolga stavba s kamnito stanovanjsko stavbo pritrjeno na njenem severnem koncu. Njeno pritli\xc4\x8dje je bilo razdeljeno na ve\xc4\x8d manj\xc5\xa1ih prostorov, na ju\xc5\xbenem koncu je bila lesena predal\xc4\x8dna stavba, katere zunanji zid je bil ju\xc5\xbeni obrambni zid. Dve leseni predal\xc4\x8dni stavbi sta stali na zahodni strani v zavetju \xc5\xa1\xc4\x8ditnega zidu, ki je za\xc5\xa1\xc4\x8ditil grad na strani, kjer je bilo pobo\xc4\x8dje vi\xc5\xa1je. Stavbe so tako zapirale dolgo, ozko notranje dvori\xc5\xa1\xc4\x8de, v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du katerega je bil okrogel romanski bergfrid, z zunanjo steno debelo 4 m._NEWLINE_Voda je bila pripeljana v grad preko v pobo\xc4\x8dje \xc5\xa1\xc4\x8ditnega zidu vkopanega vodnjaka. Bil je povezan s predorom na globini pribli\xc5\xbeno \xc5\xa1tirih metrov v jarek izven obzidja._NEWLINE_Najdbe fragmentov zgodnje gotskih obokov ter gotskega okna so pokazale, da je imel grad kapelo. Do takrat je bil edini dokaz omemba iz leta 1471, testament Ruprechta iz Pfalza, nad\xc5\xa1kofa v K\xc3\xb6lnu. Nemogo\xc4\x8de je natan\xc4\x8dno ugotoviti kje je bila kapela, vendar se domneva, da je bila v prvem nadstropju palas, kjer Merianova gravura ka\xc5\xbee majhen obok okna na Renski strani objekta. [3]_NEWLINE_Poleg tega \xc5\xa1e vedno obstoji topni\xc5\xa1ka plo\xc5\xa1\xc4\x8dad na jugozahodni strani in bastijon na severovzhodu.\n_START_SECTION_\nDanes\n_START_PARAGRAPH_\nGrad je danes rekonstrukcija 20. stoletja, ki v glavnem temelji na rezultatih izkopavanj in gravure Matth\xc3\xa4usa Meriana iz leta 1646. Na\xc4\x8drti obnove so ve\xc4\x8dinoma delo Ernsta Stahla, ki je tesno sledil Merianu. Na primer, skoraj pravokotna oblika gradu, ki meri pribli\xc5\xbeno 55 s 24 m, prikazuje tipi\xc4\x8dno postavitev in jasno delitev gradu iz obdobja Hohenstaufen. Velikost sodobnih zgradb se pribli\xc5\xbeuje tistim prvotnega gradu, najstarej\xc5\xa1i deli so temelji bivalnega stolpa, deli kleti pod palasom in deli obzidja._NEWLINE_Ker se grad uporablja kot hostel, ni na voljo za obiske, vendar pa je dvori\xc5\xa1\xc4\x8de dostopno javnosti in ponuja lep razgled na Ren, ker je na tej strani je le nizek parapet.\n_START_SECTION_\nBergfried\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav dokazila vodijo do zaklju\xc4\x8dka, da je bil grad zgrajen najkasneje v 12. stoletju, arheolo\xc5\xa1ke raziskave niso mogle predlo\xc5\xbeiti dokaza. Stahl je verjel, kljub temu, da je treba ohranjene temelje bergfrida, datirati v 12. stoletje. Ohrani je okrogli stolp premera 7,5 m, ki stoji na \xc5\xbeivi skali v centru notranjega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da. Ima stene debeline 2 metra in zaklju\xc4\x8den s 16 m visoko sto\xc5\xbe\xc4\x8dasto streho. Zgornje nadstropje, visoko 4 m, je bilo dodamo kasneje, kar je razvidno iz razli\xc4\x8dnih barv kamna.\n_START_SECTION_\nObzidje in glavni vhod\n_START_PARAGRAPH_\nGrad se je branil z visokim pobo\xc4\x8djem na zahodu s \xc5\xa1\xc4\x8ditnim zidom, ki je bil utrjen z 2,6 m debelim zidom. V notranjosti so stopnice, ki pa ne dose\xc5\xbeejo pokritega obrambnega hodnika na vrhu zidu. Uporabljajo se za dosego zgornjih nadstropjih stolpa iz 1930-ih. Nekatere od visokih, ozkih topovskih strelnic so se dale zapreti na dnu in so opremljene z lesenim ogrodjem, ki je absorbiral udar zgodnjega strelnega oro\xc5\xbeja. Njihova oblika ka\xc5\xbee, da stena sega v prvo polovico 14. stoletja. Na vrhu se bo\xc4\x8dijo na obeh straneh mnogokotni stolpi\xc4\x8di, ki nadome\xc5\xa1\xc4\x8dajo prej\xc5\xa1nja dva okrogla stolpa._NEWLINE_Pod \xc5\xa1\xc4\x8ditnim zidom je jarek vsekan v skalo. Odsek, ki meri 18 krat 13 metrov je lo\xc4\x8den in napolnjen z vodo, kot dodatna cisterna. Kamniti most vodi \xc4\x8dez jarek do glavnega vhoda. prehod je varovan s strelnim stolpi\xc4\x8dem in vodi do podolgovatega cvingerja.\n_START_SECTION_\nDrugi objekti\n_START_PARAGRAPH_\nNekdanjih fantovski dom se zdaj imenuje dolga hi\xc5\xa1a. Ima pritli\xc4\x8dje iz zdrobljenega kamna in predal\xc4\x8dno leseno prvo nadstropje. Streha iz skrilavca je mansardna na dvori\xc5\xa1\xc4\x8dni strani z ukrivljeno preslico._NEWLINE_Kar je zdaj znano kot stolp in je bil nekdaj dekli\xc5\xa1ki dom, stoji pred \xc5\xa1\xc4\x8ditnim zidom. Spominja v detajlih na dolgo hi\xc5\xa1o._NEWLINE_Obzidana plo\xc5\xa1\xc4\x8dad izrezana iz skale malo nad gradom na jugozahodu je po-srednjeve\xc5\xa1ko mesto za topni\xc5\xa1tvo, katerega cilj je bilo pobo\xc4\x8dje, ki je bilo pomembno za del obrambe gradu po uvedbi smodnika. Iz gravure Matth\xc3\xa4usa Meriana je razvidno, da je obstajal \xc5\xbee leta 1646.'