b'\n_START_ARTICLE_\nTodi\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nTodi so ustanovila starodavna italska plemena Umbri v 8. do 7. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem in ga imenovala Tutere. Ime pomeni\xc2\xa0\xc2\xbbmejo\xc2\xab, saj mesto le\xc5\xbei na meji etru\xc5\xa1\xc4\x8danskih gospostev. Rimljani so ga osvojili leta 217 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Rimski konzul Silius Italicus (ca. 28 \xe2\x80\x93 ca. 103) je zapisal, da je imel dvojno linijo obrambnih zidov, ki so ustavili Hannibala po njegovi zmagi na Trasimenu._NEWLINE_Kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo se je v Todi raz\xc5\xa1irilo zelo zgodaj, za kar je zaslu\xc5\xbeen sveti Terentianus, ki je bil \xc5\xa1kof v Todiju in ubit v \xc4\x8dasu cesarja Hadrijana. \xc5\xa0kof, sveti Fortunat, je postal zavetnik mesta zaradi njegove juna\xc5\xa1ke obrambe v \xc4\x8dasu obleganja Ostrogotov (535\xe2\x80\x93554). V \xc4\x8dasu vladavine Lombardov, je bil Todi del vojvodine Spoleto._NEWLINE_Po 12. stoletju se je mesto za\xc4\x8delo ponovno raz\xc5\xa1irili. Vladali so najprej konzuli, nato na\xc4\x8delniki in kapitani, od katerih so nekateri dosegli veliko slavo. Leta 1244 so bile zgrajene nove stavbe za stanovanja in predvsem nove obrtnike. Leta 1290 je imelo mesto 40.000 prebivalcev. Avtonomija je bila izgubljena v letu 1367, ko je mesto pripadlo pape\xc5\xa1ki dr\xc5\xbeavi. Mestu so vladale razli\xc4\x8dne dru\xc5\xbeine (Tomacelli, Malatesta, Braccio da Montone, Francesco Sforza in drugi). \xc5\xa0tevilo prebivalcev se je prepolovilo, venda je Todi kratko obdobje razko\xc5\xa1no \xc5\xbeivel pod \xc5\xa1kofom Angelo Cesijem, ki je obnovil ve\xc4\x8d zgradb ali dodal nove, kot na primer Cesijev vodnjak, ki \xc5\xa1e vedno nosi njegovo ime._NEWLINE_V juliju 1849 je Todi zavzel Giuseppe Garibaldi, ki je bil na begu po neuspelem poskusu ustanoviti demokrati\xc4\x8dno Rimsko republiko._NEWLINE_Todi je rojstna hi\xc5\xa1a pesnika, fran\xc4\x8di\xc5\xa1kana, Jacopone da Todi, ki je pokopan v posebni kripti v cerkvi S. Fortunato.\n_START_SECTION_\nGlavne znamenitosti\n_START_PARAGRAPH_\nSkoraj vsi glavni spomeniki v Todiju so srednjeve\xc5\xa1ki: katedrala (Duomo), Palazzo del Capitano, Palazzo del Priore in Palazzo del Popolo. Celotno mesto je ume\xc5\xa1\xc4\x8deno nad nekaterimi velikimi rimskimi cisternami, z ve\xc4\x8d kot 500 jamami, ki so bile v uporabi do leta 1925.\n_START_SECTION_\nKatedrala\n_START_PARAGRAPH_\nKatedrala (11. stoletje) je gotska stavba, postavljena nad starodavno rimsko stavbo, verjetno templjem, posve\xc4\x8denem Apolonu (tukaj so na\xc5\xa1li anti\xc4\x8dni bronasti kip Marsa, ki je zdaj v vatikanskem muzeju). Sedanja cerkev je bila skoraj v celoti obnovljena po po\xc5\xbearu leta 1190. Glavna zna\xc4\x8dilnost je oglata fasada z velikim oknom v obliki rozete, dodano leta 1513. Iz istega obdobja so lesena vrata na portalu, avtor Antonio Bencivenni Mercatello, od teh so le \xc5\xa1tiri zgornje plo\xc5\xa1\xc4\x8de prvotne._NEWLINE_Cerkev ima obliko latinskega kri\xc5\xbea, z glavno in dvema stranskima ladjama. Bonifacio VIII. naj bi imel poseben hodnik na eni strani, znan kot\xc2\xa0\xc2\xbbLa navatina\xc2\xab. Na fasadi je velika freska, ki ponazarja Poslednjo sodbo avtorja Ferra\xc3\xb9 Faenzoneja, ki se imenuje Il Faenzone, in je delo po naro\xc4\x8dilu kardinala Angela Cesija. V notranjosti je gotski oltar in veli\xc4\x8dasten lesen kor iz leta 1521 v dveh eta\xc5\xbeah. Pomembna umetnina je Kri\xc5\xbeanje iz 13. stoletja, umbrijska \xc5\xa1ola.\n_START_SECTION_\nPalazzo del Popolo\n_START_PARAGRAPH_\nPalazzo del Popolo (\xc2\xbb Ljudska pala\xc4\x8da \xc2\xab) je Lombardska gotska zgradba iz leta 1213 in je ena najstarej\xc5\xa1ih mestnih hi\xc5\xa1 v Italiji. Obsega dve veliki dvorani: Sala Grande Inferiore ali Sala delle Pietre in Sala Grande Superiore, danes mestna Umetnostna galerija.\n_START_SECTION_\nPalazzo del Capitano\n_START_PARAGRAPH_\nGotska Palazzo del Capitano je bila zgrajena okoli leta 1293 in so jo poimenovali Nova mestna hi\xc5\xa1a, da se lo\xc4\x8di od prej\xc5\xa1nje. Ima veli\xc4\x8dastne zunanje stopnice. Po\xc4\x8diva na mogo\xc4\x8dnih arkadah. V 1. nadstropju so tri elegantna tridelna okna. Ima dve eta\xc5\xbei: v prvi domuje sodi\xc5\xa1\xc4\x8de (trenutno sede\xc5\xbe ob\xc4\x8dinskega sveta), z uradi. Nekatere sobe imajo freske o zgodovini mesta in portrete njegovih najbolj slavnih mo\xc5\xbe.\n_START_SECTION_\nPalazzo dei Priori\n_START_PARAGRAPH_\nPalazzo dei Priori se nahaja na ju\xc5\xbeni strani trga, nasproti katedrale. Graditi so jo za\xc4\x8deli leta 1293 in jo kasneje raz\xc5\xa1irili za sede\xc5\xbe \xc5\xbeupana in pape\xc5\xa1kega guvernerja. Trapezna stolp je bil prvotno ni\xc5\xbeji in je imel nadzidke. Na fasadi je velik bronast orel, delo Giovanni di Giliaccio (1347).\n_START_SECTION_\nPalazzo Vescovile\n_START_PARAGRAPH_\nNahaja se na levi strani katedrale in je \xc5\xa1kofijska pala\xc4\x8da zgrajena leta 1593. Zgradil jo je kardinal Angelo Cesi na lastne stro\xc5\xa1ke. Njegov grb je viden preko velikega portala, pripisa avtorju Vignoli. V zgornjih nadstropjih so sobe poslikane z deli Ferra\xc3\xb9 Fenzonija in galerija poslikana z deli Andrea Polinorija iz leta 1629.\n_START_SECTION_\nCerkev San Fortunato\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev San Fortunato in redke ru\xc5\xa1evine srednjeve\xc5\xa1ke trdnjave (Rocca) le\xc5\xbeijo na drugi strani hriba, na katerem je zgrajeno mesto. San Fortunato je starokr\xc5\xa1\xc4\x8danski tempelj (7. stoletje), kjer sta skulpturi leva na vhodnem portalu. Leta 1292 so fran\xc4\x8di\xc5\xa1kani za\xc4\x8deli gradnjo nove gotske zgradbe dvoranske oblike. Gradnja je bila ustavljena v \xc4\x8dasu kuge leta 1348. Spodnji del fasade je bil kon\xc4\x8dan v drugi polovici 15. stoletja. Na glavnem portalu sta kipa angela in Marije (Oznanjenje) in Izakova daritev. Glavna in dve stranski ladji imajo vsaka svoj portal. Ti so obogateni z drobnimi okraski portretov svetnikov in prerokov ter viticami vinske trte in fig. Celotna apsida je zasedena z lesenim korom kon\xc4\x8danim leta 1590, avtorja Antonio Maffeija iz Gubbia. V \xc4\x8detrti kapeli desno je freska iz leta 1432. V kripti so ostanki svetega Fortunata iz Todija in drugih svetnikov, kakor tudi grobnica pesnika Jacopone da Todija (1230-1307), pesnika Stabat Mater. Omembe vredno umetni\xc5\xa1ko delo je Marija z detetom, avtor Masolino da Panicale.\n_START_SECTION_\nCerkev Santa Maria della Consolazione\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev Santa Maria della Consolazione, z renesan\xc4\x8dnimi kupolami (za\xc4\x8detek leta 1508), se nahaja na boku mestnega hriba, zunaj obzidja, in jo pogosto neutemeljeno pripisujejo Bramanteju. Ima tloris gr\xc5\xa1kega kri\xc5\xbea. Tri apside so mnogokotne in na severni strani polkro\xc5\xbene, podpirajo jih \xc5\xa1tirje ogromni stebri, ki tvorijo kvadrat. Cerkev je zgrajena iz apnenca iz Titignana v bli\xc5\xbeini Todija in iz bli\xc5\xbenjih ru\xc5\xa1evin srednjeve\xc5\xa1ke trdnjave. Arhitekti, ki so delali na tem so: Cola da Caprarola, Antonio da Sangallo ml., Baldassarre Peruzzi, Galeazzo Alessi, Michele Sanmicheli, Vignola in Ippolito Scalza. Skulpture je izdelal Antonio Rosignolo (1601-04). Cerkev je bila odprta \xc5\xa1ele leta 1607. Apsida ima teraso s 4 orli na vogalih, iz katere se dviga kupola. Glavni oltar je iz zgodnjega 18. stoletja. V notranjosti oltarne ni\xc5\xa1e je podoba \xc4\x8dude\xc5\xbene Matere Bo\xc5\xbeje. 12 ni\xc5\xa1 v prvih treh apsidah ima velike kipe apostolov. Omeniti je treba tudi lesen kip pape\xc5\xbea Martina I., po rodu iz obmo\xc4\x8dja Todi, izdelal ga je leta 1638 francoski kipar Carlo Laurenti.\n_START_SECTION_\nObzidje\n_START_PARAGRAPH_\nTodi je obdan s tremi bolj ali manj popolnimi koncentri\xc4\x8dnimi obzidji: najbolj oddaljeno je srednjeve\xc5\xa1ko, srednji zid je rimski in najgloblji delno etru\xc5\xa1\xc4\x8danski. Znamenitosti so tudi ogromne rimske konstrukcije neznanega namena (Nicchioni), ru\xc5\xa1evine rimskega amfiteatra, okoli ducat manj\xc5\xa1ih cerkva in nekaj renesan\xc4\x8dnih ali klasi\xc4\x8dne pala\xc4\x8d, med katerimi je najbolj pomembna ena z Vignola._NEWLINE_V okolici mesta so \xc5\xa1tevilni zgodovinski gradovi, utrdbe in starodavne cerkve, tudi znameniti grad Todi, ki je bil zaradi vojne po\xc5\xa1kodovan, zdaj pa obnovljen za dru\xc5\xbeino Santoro in se uporablja kot letovi\xc5\xa1\xc4\x8de za obiskovalce.'