b'\n_START_ARTICLE_\nMunicipij\n_START_PARAGRAPH_\nMunicipij  (latinsko municipium, mn. municipia  iz latinskega munus - darilo, dol\xc5\xbenost, slu\xc5\xbeba in capio \xe2\x80\x93 vzamem) je bil v rimski dr\xc5\xbeavi naziv drugorazrednega mesta, ki je imelo ni\xc5\xbeji polo\xc5\xbeaj kot kolonija (latinsko colonia). Emona, na primer, je bila kolonija (Colonia Iulia Emona)._NEWLINE_Municipiji so imeli nekaj samouprave, me\xc5\xa1\xc4\x8dani pa za razliko od kolonij niso imeli rimskega dr\xc5\xbeavljanstva, ampak je za njih veljalo latinsko pravo (ius Latii). Municipiji so se od kolonij razlikovali tudi po tem, da jih Rimljani niso ustanavljali, ampak so osvojenim nerimskim mestom vsilili svojo oblast. Namen podeljevanja statusa municipija je bil razbiti star plemenski na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja, kar pa ni zagotovilo popolne romanizacije. V odmaknjenih in nedostopnih predelih cesarstva so se ohranili tako domorodni jeziki kot star na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja._NEWLINE_Me\xc5\xa1\xc4\x8dani municipijev so imeli enake dol\xc5\xbenosti kot polnopravni dr\xc5\xbeavljani. Morali so pla\xc4\x8devati davke in slu\xc5\xbeiti v rimski vojski, v politi\xc4\x8dnem \xc5\xbeivljenju pa niso smeli sodelovati, se pravi da niso mogli niti voliti niti biti izvoljeni za javne funkcionarje. Izvr\xc5\xa1no oblast v municipijih so obi\xc4\x8dajno izvajali  \xc5\xa1tirje magistrati z enoletnim mandatom \xe2\x80\x93 dva duumvirja in dva edila. Svetovalni organ municipija so sestavljali dekurioni, organizirani podobno kot rimski senat._NEWLINE_Municipiji so izgubili svoj pomen leta 212, ko je cesar Karakala z zakonom razglasil vse rimske podlo\xc5\xbenike za rimske dr\xc5\xbeavljane. _NEWLINE_Izraz municipij se je v romanskih in nekaterih drugih evropskih jezikih v tak\xc5\xa1ni ali druga\xc4\x8dni obliki ohranil kot naziv za ob\xc4\x8dino.'