b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Ostri vrh\n_START_SECTION_\nGrad Ostri vrh pod Spanheimi in Gori\xc5\xa1ko-Tirolskimi grofi\n_START_PARAGRAPH_\nGrad Ostri vrh so do sredine 12. stoletja zgradili Spanheimi na vzhodnem robu svoje ljubljanske posesti in sicer kot t. i. stolpast grad. Grad se v pisnih virih prvi\xc4\x8d omenja leta 1256 kot\xc2\xa0\xc2\xbbcastrum in Carniola Osterberch\xc2\xab\xc2\xa0v delilnem pismu, po katerem je pripadel Filipu Spanheimu, oglejskemu patriarhu in salzbur\xc5\xa1kemu nad\xc5\xa1kofu, bratu tedanjega koro\xc5\xa1kega vojvode Ulrika III.. Na gradu in gospostvu so gospodarili spanheimski ministeriali vitezi Osterbergi \xe2\x80\x93 v letu 1260 neki Henrik. \xc5\xbde Spanheimi so verjetno sredi 13. stoletja prvotni grad (stari grad) opustili in nekoliko ni\xc5\xbeje, kjer je najprej stal obrambni stolp zgradili nov grad. Grad je torej pripadal najprej rodbini Spanheimov, z njega so nadzirali tudi soto\xc4\x8dje Ljubljanice in Save ter tovorno pot v Zasavje. Po njihovem izumrtju je leta 1279 grad pripadel gori\xc5\xa1ko-tirolskim grofom, za njimi pa leta 1335 Habsbur\xc5\xbeanom. Upravljali so ga ministeriali Osterbergerji: Drechsel in Kuno (1282), Rutlib (1300), brata Walchil in Zenobij (1319). Lastni\xc5\xa1ko je bilo takrat osterber\xc5\xa1ko gospostvo \xc5\xbee precej razdrobljeno in je pripadalo ve\xc4\x8d rodbinam spanheimskega in gori\xc5\xa1ko-tirolskega porekla ter de\xc5\xbeelnemu knezu. V prvi polovici 14. stoletja so te\xc5\xbekih gospodarskih in politi\xc4\x8dnih razmerah lastniki svoje dele\xc5\xbee zapovrstjo prodajali. Leta 1338 je Ulrik Jeterben\xc5\xa1ki (Hertenberg) svoj del prodal ne\xc4\x8daku Nikolaju, ki je imel tudi dele\xc5\xbe po o\xc4\x8detu Otonu. Ta ga je \xc5\xbee naslednje leto del prodal Nikolaju Sommereckerju starej\xc5\xa1emu iz Zapric pri Kamniku, del pa leta 1342 svojemu stricu Nikolaju Reynmanu z Bleda. Dele\xc5\xbe, ki je tedaj pripadal de\xc5\xbeelnemu knezu, je leta 1340 dobil v fevd Seifrid \xc5\xa0entpetr\xc4\x8dan, svoj del pa je imel tudi Henrik z Gradenika. Vsi skupaj so leta 1348 grad s posestjo prodali Ortolfu Poumeku iz Ljubljane. Lahko, da je bil po\xc5\xa1kodovan v hudem potresu istega leta oz. slabo oskrbovan zaradi hude kuge in zdesetkanega prebivalstva. Poumek je leta 1360 tretjino gradu prodal Nikolaju Sommereckerju mlaj\xc5\xa1emu, drugi dve pa njegovemu tastu Viljemu Gallenbergu, ki je naslednje leto odkupil \xc5\xa1e svakov del.\n_START_SECTION_\nOstri vrh pod Gallenbergi\n_START_PARAGRAPH_\nPo letu 1360 je celotno gospostvo dobrih dvesto let, do leta 1567, posedovala stranska veja Gallenbergov, ene od vplivnej\xc5\xa1ih dru\xc5\xbein tistega \xc4\x8dasa na Kranjskem. Izvirajo iz Gallov, ande\xc5\xa1kih ministerialov z gradu Gamberk (Gallenberg) nad Zagorjem, \xc5\xa1e pred nakupom Ostrega vrha (Osterberga) pa so se ustalili v Mekinjah pri Kamniku. Grad Ostri vrh je bil v njihovem \xc4\x8dasu \xc5\xbee prostoren, imel je kapelo sv. Jude, kasneje celo dve (\xc5\xa1e kapelo Na\xc5\xa1e ljube gospe). Ne gre izklju\xc4\x8diti, da sta na njem so\xc4\x8dasno prebivali dve dru\xc5\xbeini. Ta veja se je odslej naslavljala kot "Gallenbergi z Osterberga". Najstarej\xc5\xa1e gallenber\xc5\xa1ke listine iz 13.-15. stoletja sta predstavila Brunner in Otorepec. Ve\xc4\x8dina se jih nana\xc5\xa1a na glavno deblo rodovine v Mekinjah, nekaj pa tudi na Osterberg.  Viljem, ki je leta 1360 kupil Ostri vrh, je imel dva sina in ve\xc4\x8d h\xc4\x8dera. Starej\xc5\xa1i sin Nikel je po o\xc4\x8detovi smrti leta 1366 prevzel Mekinje, mlaj\xc5\xa1i Jurij pa \xc5\xa0enkov turn nad Vodicami, ki so ga kupili \xc5\xa1e pred Ostrim vrhom. Glede na listino z dne 28. 9. 1372 (hrani ARS) je verjetno \xc5\xbee Viljem kmalu po nakupu gospostva del ostrovr\xc5\xa1ke posesti v Podgradu zastavil in izgubil, saj sta jo njegovemu sinu Niklu tega dne nazaj prodala brata Jurij in Nikel Kamni\xc5\xa1ka (Stein). H\xc4\x8di Margareta se je poro\xc4\x8dila z delnim lastnikom Ostrega vrha Nikolajem Summereckerjem ml. Kot gallenber\xc5\xa1ki Osterbergerji se leta 1386 nazivajo mlaj\xc5\xa1i trije Nikljevi sinovi Gilg, Viljem in Albreht; najstarej\xc5\xa1i sin Seifrid pa je dedoval doma\xc4\x8de gospostvo. Lahko da so bratje posest vsaj nekaj \xc4\x8dasa skupaj upravljali. Najmlaj\xc5\xa1i od njih, Albreht, pa je lahko istoveten z Albertom, ki ga na Ostrem vrhu leta 1411 navaja Sch\xc3\xb6nleben.  Po obdobju treh bratov je na Ostrem vrhu v za\xc4\x8detku 15. stoletja verjetno nastopila rodbinska kriza in je grad pre\xc5\xa1el nazaj na Mekinj\xc4\x8dane. Leta 1417 sta ga imela Seifridova vdova Ana in sin Viljem, ki sta tedaj kupila gospostvo Mala Loka pri Ihanu in se o\xc4\x8ditno tja tudi odselila.  Leta 1423 je Nikolaj Gallenberg, verjetno Seifridov starej\xc5\xa1i sin, izpraznjeni grad Ostri vrh s petimi kmetijami in dvema mlinoma prodal Janezu Hohenwartu.  Ta je moral na gradu res stanovati, saj je bil prvi svojega rodu na Kranjskem. Listina iz leta 1434 omenja Elizabeto, h\xc4\x8der pokojnega Janeza Osterbergerja (Hohenwarta).  Sch\xc3\xb6nleben kot lastnika Ostrega vrha po letu 1440 navaja Nikolaja (verjetno gre za istega kot zgoraj), torej so Gallenbergi po Janezovi smrti okoli leta 1434 gospostvo spet pridobili. Kot navaja Smoletova, je v za\xc4\x8detku 16. stoletja gospostvo imel Viljem III.. Viljem je imel z \xc5\xbeeno iz rodbine Lambergov \xc5\xa1tiri otroke: Ga\xc5\xa1perja, Janeza, Konrada in Ur\xc5\xa1ulo.  Ga\xc5\xa1per se v virih aktivno ne pojavlja, gospostvo je po Viljemovi smrti (pred 1. 1518) vodil Janez, ki je umrl leta 1535.  Matija, Janezov sin in nosilec rodu na Ostrem vrhu, je umrl pred letom 1553, skrbniki njegovega mladoletnega sina Jurija pa so bili sorodniki Raspi in Hagni. \xc4\x8cetrti sin Aleksander naj bi v ravnini preko Save v Dolu leta 1540 postavil svoj dvorec (Lustthal). Tega je (skupaj s svojim osterber\xc5\xa1kim dele\xc5\xbeem, ki naj bi ga imel \xc5\xbee od leta 1518), v oporoki leta 1548 zapustil ne\xc4\x8dakoma po sestri Ur\xc5\xa1uli, poro\xc4\x8deni z de\xc5\xbeelnim oskrbnikom Pavlom Raspom, Viljemu in Sigfridu. Na Ostrem vrhu naj bi Janezu sledil sin Jurij, ki pa je 1. februarja 1562 padel pri Biha\xc4\x8du v boju s Turki. Bil je samski in zadnji mo\xc5\xa1ki potomec svojega imena, zato je z njim osterber\xc5\xa1ka veja Gallenbergov izumrla. Za njegovo dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino vnel spor med njegovima sestrama Agnezo, poro\xc4\x8deno Hagen, in Felicito, poro\xc4\x8deno Merklinz, ter potomci Ur\xc5\xa1ule Rasp, ki so \xc5\xbee bili lastniki dela Ostrega vrha. Spor je bil poravnan z delilno pogodbo leta 1567, po kateri je Feliciti, Agnezi in Raspom pripadla po ena tretjina imetja._NEWLINE_Po smrti Jurija pl. Gallenberga je opu\xc5\xa1\xc4\x8den grad hitro propadel. Plemi\xc4\x8di Raspi z Dola so ga posedovali do leta 1688, potem pa do 19. stoletja dolski Erbergi. Leta 1789 je Jo\xc5\xbeef Kalasanc Erberg ru\xc5\xa1evine podrl in na njih pozidal vilo. Kasneje je grad prehajal iz rok v roke, nekaj \xc4\x8dasa je bil v lasti Franca Pov\xc5\xa1eta in nato podgrajskih tovarnarjev zakoncev Kansky. V virih najdemo tudi izraze "Pov\xc5\xa1etov grad" in "Novi grad". Jo\xc5\xbeef Kalasanc Erberg je od ostankov nekdanjega gradu ohranil le vzhodni zunanji zid, visok pribli\xc5\xbeno 10 metrov in prav toliko dolg. K njemu je iz grajskih ru\xc5\xa1evin prizidal enonadstropno renesan\xc4\x8dno vilo s slemenom, naslonjenim na stari zid. Vila je imela rde\xc4\x8do fasado, zato je dobila ljudsko ime Rde\xc4\x8di grad. Ru\xc5\xa1evine starega gradu - ostanki zidov, visoki do 4m, so iz grobo obtesanega pe\xc5\xa1\xc4\x8denjaka iz kamnoloma tik nad Besnico pod gradom. V tem kamnolomu so klesali tudi mlinske kamne.\n_START_SECTION_\nZanimivosti \xe2\x80\x93 izvor in pomen imena\n_START_PARAGRAPH_\nValvasor je izpeljal slovensko ime za Osterberg kar iz imena vasi Sostro, ki sicer ni tako blizu. V svoji razlagi ena\xc4\x8di lego vasi Sostro z vasjo Podgrad, ki je res v neposredni bli\xc5\xbeini obeh gradov, to je ob vzno\xc5\xbeju Ka\xc5\xa1eljskega hriba. Pojasnjuje, da se je hrib imenoval Sosterberg, iz \xc4\x8desar naj bi nastalo ime Osterberg. Vendar pa se ime Sosterberg za hrib nikjer v virih ne omenja. Drugo teorijo nastanka imena Osterberg je postavil Pettauer, ki meni, da je ime nastalo po \xc5\xbee obstoje\xc4\x8dem ledinskem imenu Ostri vrh, v doma\xc4\x8di fonetiki Oster verh. Germanski priseljenci naj bi ime obrnili po svoje v Osterberg. Dejstvo je, da se relief ujema z imenom - Stari grad res stoji na dokaj priostrenem vrhu. Kos in Otorepec podpirata razlago nastanka imena s sestavljanjem germanskih besed: stare nem\xc5\xa1ke prepone oster (s pomenom vzhodni) in besede berg oz. njene sopomenke burg (grad). Skupaj torej Osterberg ali Vzhodni grad, podprto z dejstvom, da je grad Osterberg res predstavljal vzhodni mejnik posesti Spanheimov.'