b'\n_START_ARTICLE_\nKidinu\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nStrabon in Plinij starej\xc5\xa1i sta ga imenovala Kidenas ali Cidenas. Kidinu je bil Evdoksov sodobnik in sodobnik njegovega u\xc4\x8denca Kalipa. Bil je predstojnik astronomske \xc5\xa1ole v babilonskem mestu Sipar (Sippar), (sedaj Abu Habbah, jugozahodno od Bagdada, Irak) v Akadu (Akkadu)._NEWLINE_\xc5\xbdivel je okoli leta 379 pr. n. \xc5\xa1t. Za tropsko leto je uporabljal 365 6. Za dol\xc5\xbeino sinodskega meseca je verjetno \xc5\xbee v mladih letih navedel 29,530614...\xe1\xb5\x88 = 29\xe1\xb5\x88 12\xca\xb0 44 5,0 z napako manj\xc5\xa1o od 1\xcb\xa2. Napako je zmanj\xc5\xa1al pod 0,5\xcb\xa2 na spo\xc5\xa1tljivih 23/50\xcb\xa2 \xc5\xa1ele Hiparh okoli leta 139 pr. n. \xc5\xa1t. po Strabonu po vsej verjetnosti prav blizu Kidinujevega mesta v Babilonu. Klasi\xc4\x8dno vrednost 29\xe1\xb5\x88 31:50:8:20 (\xc5\xa1estdeseti\xc5\xa1ko) = 29\xe1\xb5\x88 + 12 \xca\xb0 + 793/1080\xca\xb0 = 29,53059414...\xe1\xb5\x88 tudi pripisujejo Kidinuju._NEWLINE_Verjetno je Kidinu izdelal tudi zapletene postopke in ena\xc4\x8dbe za ra\xc4\x8dunanje neregularnih gibanj Lune in drugih planetov, \xc5\xa1e posebej pa Sonca, katerega navidezna kotna hitrost je najmanj\xc5\xa1a v odson\xc4\x8dju, ko je Zemlja najdlje od njega. Ker ni vztrajal kot tradicionalno starogr\xc5\xa1ki astronomi pri tem, da se planeti gibljejo s stalno hitrostjo, je lahko dobil razmeroma dobre pribli\xc5\xbeke za njihova gibanja._NEWLINE_Kidinu je iz Naburimanijevega sistema A izdelal \xc5\xa1e popolnej\xc5\xa1i sistem B. To so bile skupine efemerid ali tabel, ki so podajale lege Lune, Sonca in planetov za vsak trenutek dneva. Temeljile so na stoletnih opazovanjih in so bile neobdelane. V njih so bile navedene nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8de in padajo\xc4\x8de vrednosti leg planetov, ki jih v\xc4\x8dasih imenujejo cikcakaste funkcije._NEWLINE_Tako kaldejski astronomi niso znali samo to\xc4\x8dno dolo\xc4\x8devati konjunkcije Sonca in Lune ampak so poznali spremembe v gibanju Lune in spremembe navidezne kotne hitrosti Sonca ter celo planetov. Bili so sposobni dolo\xc4\x8diti periode teh nepravilnosti, anomalisti\xc4\x8dne mesece, posledice elipti\xc4\x8dnih tirov nebesnih teles. \xc5\xbde v zgodnjem 6. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. so tako dolo\xc4\x8dili relativna gibanja Sonca in Lune, Lunino prizemlje in odzemlje in njuna vozla, prese\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8di Luninega tira z ekliptiko, ki botrujeta saro\xc5\xa1kemu ciklu. Okoli leta 500 pr. n. \xc5\xa1t. je Naburimani s svojimi izbolj\xc5\xa1animi opazovanji Luninih mrkov popravil te vrednosti. Gibanje Lune relativno na Sonce je bilo za 10" na leto premajhno, gibanje Luninega prizemlja za 20" na leto preveliko in gibanje njenih vozlov premajhno za 5" na leto. Te vrednosti pa je izbolj\xc5\xa1al \xc5\xa1e Kidinu, ki je prav gotovo imel odli\xc4\x8dne u\xc4\x8ditelje, saj je bil okoli leta 383 pr. n. \xc5\xa1t. \xc5\xa1e zelo mlad. Za Kidinujeve vrednosti je pozneje zvedel Hiparh._NEWLINE_Kidinu je verjetno leta 383 pr. n. \xc5\xa1t. v babilonski koledar vpeljal 19-letni cikel, znan kot Metonov cikel, ki ga je zaradi napak lunisolarnega koledarja, ki se je uporabljal v Gr\xc4\x8diji, uvedel Meton. Atene so ga uradno uvedle leta 432 pr. n. \xc5\xa1t. Za ta cikel je zna\xc4\x8dilno, da v periodo 19. let, ki vsebuje vsaka po 12 luninih (sinodskih) mesecev, vnesemo po vrsti 7 dodatnih mesecev, tako da celoten cikel vsebuje 235 mesecev. Trajanje Metonovega cikla (235 mesecev po 29,5306 dni = 6939,69 dni) je pribli\xc5\xbeno enako 19 julijanskim letom (19 let po 365,25 dni = 6939,75 dni). Z uvedbo tega cikla so lahko ra\xc4\x8dunanje po mesecih prilagodili ra\xc4\x8dunanju po letih (ker cikel vsebuje dolo\xc4\x8deno celo \xc5\xa1tevilo luninih mesecev). Ta cikel z vrednostjo srednjega sinodskega meseca so kasneje privzeli v hebrejskem koledarju in se uporablja vse do danes._NEWLINE_Kaldejski astronomi so odkrili tudi spremembe navideznega Luninega premera. Ugotovili so, da se spreminnja njen premer od 29\' 30" do 34\' 16". Dejanske vrednosti so 29\' 30" in 32\' 55", kar je zelo blizu. Ni pa \xc5\xa1e znano ali so poznali tudi spremembe navideznega polmera Sonca, kar je pozneje spoznal Sosigen iz Aleksandrije._NEWLINE_Leta 314 pr. n. \xc5\xa1t., (\xc4\x8de je bil \xc5\xa1e \xc5\xbeiv), naj bi vedel, da je dol\xc5\xbeina siderskega leta dalj\xc5\xa1a od tropskega leta in tako se je morda zavedal pojava precesije enakono\xc4\x8dij. S tem naj bi zgladil pot za to\xc4\x8dnej\xc5\xa1e Hiparhove ra\xc4\x8dune, saj je kakor zgleda Hiparh, ki je verjetno nekaj \xc4\x8dasa delal v Babilonu, poznal Kidinujevo delo. Kidinu je vplival tudi na Ptolemeja._NEWLINE_Po\xc5\xa1kodovana klinopisna tablica v obliki dnevnika iz Babilona (Babilonska kronika 8: Aleksandrova kronika; BM 36304) omenja, da\xc2\xa0\xc2\xbbso ki-di-nu-ja ubili z me\xc4\x8dem\xc2\xab\xc2\xa0na petnajsti dan, verjetno petega meseca tistega leta, kar da datum 14. avgust 330 pr. n. \xc5\xa1t., le eno leto preden je Aleksander Veliki zavzel Babilon. Ni pa znano ali tablica govori o astronomu Kidinuju.\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPo njem se imenuje krater Kidinu (Kidinnu) na Luni.'