b'\n_START_ARTICLE_\nStasi\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nStasi je bil osnovan 8. februarja 1950 po vzoru sovjetskih Ministrstva za dr\xc5\xbeavno varnost (rusko \xd0\x9c\xd0\xb8\xd0\xbd\xd0\xb8\xd1\x81\xd1\x82\xd0\xb5\xd1\x80\xd1\x81\xd1\x82\xd0\xb2\xd0\xbe \xd0\xb3\xd0\xbe\xd1\x81\xd1\x83\xd0\xb4\xd0\xb0\xd1\x80\xd1\x81\xd1\x82\xd0\xb2\xd0\xb5\xd0\xbd\xd0\xbd\xd0\xbe\xd0\xb9 \xd0\xb1\xd0\xb5\xd0\xb7\xd0\xbe\xd0\xbf\xd0\xb0\xd1\x81\xd0\xbd\xd0\xbe\xd1\x81\xd1\x82\xd0\xb8, MGB) in Ministrstva za notranje zadeve (rusko \xd0\x9c\xd0\xb8\xd0\xbd\xd0\xb8\xd1\x81\xd1\x82\xd0\xb5\xd1\x80\xd1\x81\xd1\x82\xd0\xb2\xd0\xbe \xd0\xb2\xd0\xbd\xd1\x83\xd1\x82\xd1\x80\xd0\xb5\xd0\xbd\xd0\xbd\xd0\xb8\xd1\x85 \xd0\xb4\xd0\xb5\xd0\xbb, MVD). Ti ministrstvi sta nasledili predvojna NKGB in NKVD._NEWLINE_Prvi minister Stasija je postal Wilhelm Zaisser. Po vstaji junija 1953 je moral Zaisser oditi s polo\xc5\xbeaja, saj je neuspe\xc5\xa1no posku\xc5\xa1al zamenjati generalnega sekretarja SED-a Walterja Ulbrichta. Ulbricht je na \xc4\x8delo Stasija namestil Ernsta Wollwebra. Slednji je leta 1957 po sporu v SED med Ulbrichtom in Erichom Honeckerjem dal odpoved, nasledil ga je dotedanji namestnik Erich Mielke._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je bila Stasiju leta 1957 odobrena na\xc4\x8delna neodvisnost delovanja, pa je vse do leta 1990 sovjetska obve\xc5\xa1\xc4\x8devalna slu\xc5\xbeba KGB, ustanovljena leta 1954, nadaljevala s postavljanjem svojih \xc4\x8dastnikov za zvezo v vseh osmih glavnih Stasijevih direktoratih, vsak \xc4\x8dastnik je imel svoj urad znotraj njihovih objektov, prav tako tudi v petnajstih obmo\xc4\x8dnih sede\xc5\xbeih Ministrstva po vsej Vzhodni Nem\xc4\x8diji. Sodelovanje je bilo tako tesno, da je KGB povabil Stasi k ustanovitvi delujo\xc4\x8dih baz v Moskvi in Leningradu za nadzor obiskov vzhodnonem\xc5\xa1kih turistov v Sovjetski zvezi. Leta 1978 je Mielke uradno odobril KGB \xc4\x8dastnikom v Vzhodni Nem\xc4\x8diji enake pravice in mo\xc4\x8d, kot so jih u\xc5\xbeivali njegovi \xc4\x8dastniki v Sovjetski zvezi.\n_START_SECTION_\nDelovanje\n_START_PARAGRAPH_\nV letih od 1950 do 1989 je bilo v Stasiju zaposlenih skupno 274.000 ljudi, v prizadevanju za izkoreninjenje razrednega sovra\xc5\xbenika. Pred njegovim koncem je bilo v njem polno zaposlenih 91.015 oseb, od tega 2.000 neuradnih sodelavcev, 13.073 vojakov in 2.232 \xc4\x8dastnikov vzhodnonem\xc5\xa1ke vojske, poleg njih pa \xc5\xa1e 173.081 neuradnih obve\xc5\xa1\xc4\x8devalcev znotraj dr\xc5\xbeave ter 1.533 obve\xc5\xa1\xc4\x8devalcev v Zahodni Nem\xc4\x8diji._NEWLINE_Medtem ko ti izra\xc4\x8duni o \xc5\xa1tevilu zaposlenih prihajajo iz uradnih evidenc, se, glede na zveznega komisarja, pristojnega za arhive Stasija v Berlinu, zaradi \xc5\xa1tevilnih uni\xc4\x8denih evidenc, \xc5\xa1tevilo obve\xc5\xa1\xc4\x8devalcev pribli\xc5\xbeuje 500.000-im, po mnenju nekdanjega Stasijevega polkovnika, zaposlenega v protiobve\xc5\xa1\xc4\x8devalni slu\xc5\xbebi, pa se ob vklju\xc4\x8ditvi ob\xc4\x8dasnih obve\xc5\xa1\xc4\x8devalcev lahko ta ocena povzpne vse do dveh milijonov.\n_START_SECTION_\nInfiltracija\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8castniki Stasija so bili nastavljeni v vseh glavnih industrijskih objektih; obse\xc5\xbenost nadzora je bila ve\xc4\x8dinoma odvisna od vrednosti izdelkov za gospodarstvo; v vsakem stanovanjskem objektu je bil zadol\xc5\xbeen en stanovalec, ki je moral poro\xc4\x8dati lokalnemu predstavniku policije (Volkspolizei, Vopo). Vohuni so poro\xc4\x8dali o vsakem sorodniku ali prijatelju, ki je \xc4\x8dez no\xc4\x8d ostal v drugem stanovanju. V stenah apartmajev in hotelskih sob so bile izvrtane manj\xc5\xa1e luknje, skozi katere so agentje Stasija s posebnimi kamerami snemali dr\xc5\xbeavljane. \xc5\xa0ole, univerze in bolni\xc5\xa1nice so bile nadvse prepojene z vohuni._NEWLINE_Stasi je imel uradno kategorizacijo za vsako vrsto obve\xc5\xa1\xc4\x8devalca kot tudi uradne smernice, kako izvle\xc4\x8di od nekoga informacijo. Vloge obve\xc5\xa1\xc4\x8devalcev so bile razvr\xc5\xa1\xc4\x8dene od tistih, ki so \xc5\xbee bili nekako vklju\xc4\x8deni v dr\xc5\xbeavno varnost (policija, vojska), do disidentskih gibanj in protestantske Cerkve. Informacije, zbrane od slednjih dveh skupin, so bile uporabljene za delitev ali diskreditiranje posameznikov. Obve\xc5\xa1\xc4\x8devalce so naredili za pomembne, glede na materialne ali socialne spodbude, pre\xc5\xbeete z ob\xc4\x8dutkom dogodiv\xc5\xa1\xc4\x8din, pri tem je bilo po uradnih podatkih zgolj 7,7\xc2\xa0% obve\xc5\xa1\xc4\x8devalcev prisiljenih v sodelovanje. Velik dele\xc5\xbe teh je bilo \xc4\x8dlanov SED-ja, neobi\xc4\x8dajna ni bila niti zaposlitev na podlagi izsiljevanja. Veliko \xc5\xa1tevilo obve\xc5\xa1\xc4\x8devalcev je prihajalo iz vrst sprevodnikov, hi\xc5\xa1nikov, doktorjev, bolni\xc5\xa1kih sester in u\xc4\x8diteljev; Milke je verjel, da so najbolj\xc5\xa1i obve\xc5\xa1\xc4\x8devalci tisti, katerih delovna mesta so dovoljevala stalni kontakt z javnostjo._NEWLINE_Polo\xc5\xbeaj Stasija se je precej povzpel po tistem, ko so dr\xc5\xbeave Vzhodnega bloka leta 1975 podpisale Helsin\xc5\xa1ko listino, ki jo je tedanji generalni sekretar SED-ja Erich Honecker ozna\xc4\x8dil za gro\xc5\xbenjo njegovemu re\xc5\xbeimu, saj je vsebovala zavezujo\xc4\x8de spo\xc5\xa1tovanje \xc4\x8dlovekovih pravic, vklju\xc4\x8dno s svobodo mi\xc5\xa1ljenja, vesti, vere in prepri\xc4\x8danja. V tem letu je \xc5\xa1tevilo obve\xc5\xa1\xc4\x8devalcev naraslo na 180.000, pred tem se je gibalo od 20 do 30 tiso\xc4\x8d v zgodnjih 50-ih, 100 tiso\xc4\x8d je doseglo leta 1968 kot odgovor na Ostpolitik (normalizacijo odnosov med Zahodno Nem\xc4\x8dijo in Vzhodno Evropo) in na \xc5\xa1tudentsko-delavske proteste po svetu tega leta. Stasi je deloval tudi kot pribli\xc5\xbeek KGB-ju za opravljanje dejavnosti v drugih  dr\xc5\xbeavah vzhodnega bloka kot je bila Poljska, kjer so bili Sovjeti prezirani._NEWLINE_Stasi se je infiltriral v skoraj vsak vidik \xc5\xbeivljenja NDR. V sredini 80-ih je mre\xc5\xbea obve\xc5\xa1\xc4\x8devalcev za\xc4\x8dela rasti v obeh nem\xc5\xa1kih dr\xc5\xbeavah; do trenutka, ko je Vzhodna Nem\xc4\x8dija padla v letu 1989, je v bilo Stasiju 91.015 zaposlenih in 173.081 obve\xc5\xa1\xc4\x8devalcev. Stasi je ohranil ve\xc4\x8dji nadzor nad prebivalstvom kot katerakoli druga tajna policija v zgodovini. Imel je enega polno zaposlenega agenta na vsakih 166 prebivalcev Vzhodne Nem\xc4\x8dije. Razmerje je naraslo ob vklju\xc4\x8ditvi obve\xc5\xa1\xc4\x8devalcev, to je na enega obve\xc5\xa1\xc4\x8devalca je pri\xc5\xa1lo med 6 in 7 ljudi. Za primerjavo, Gestapo je imel zaposlenega enega policista na 2.000 ljudi. Ta primerjava je vodila lovca na nacisti\xc4\x8dne zlo\xc4\x8dince Simona Wiesenthala k temu, da je oklical Stasi za bolj zatiralsko od Gestapa. Za dodatek so bili Stasijevi agentje med drugim vklju\xc4\x8deni tudi v vladne in vohunske agencije zahodnonem\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeave._NEWLINE_V nekaterih primerih je prihajalo tudi do vohunjenja med zakonci. Tak primer je bila mirovna aktivistka Vera Lengsfeld, katere mo\xc5\xbe, Knud Wollenberger, je bil obve\xc5\xa1\xc4\x8devalec Stasija._NEWLINE_Ljudje so bili zaprti v zaporih iz razli\xc4\x8dnih razlogov, od tega, da so hoteli zapustiti dr\xc5\xbeavo, do tega, da so pripovedovali politi\xc4\x8dne \xc5\xa1ale. Zapornike so dr\xc5\xbeali izolirane in dezorientirane, brez informacij o dogodkih v zunanjem svetu.\n_START_SECTION_\nZersetzung\n_START_PARAGRAPH_\nStasi je izpopolnil tehniko psiholo\xc5\xa1kega nadlegovanja zaznamovanih sovra\xc5\xbenikov dr\xc5\xbeave, poznano kot Zersetzung, izraz izposojen iz kemije, v pomenu korozije oz. spodkopavanja._NEWLINE_Do 70. let se je Ministrstvo odlo\xc4\x8dilo, da bo prenehalo z o\xc4\x8ditnim pregonom nasprotnikov re\xc5\xbeima na na\xc4\x8din, ki so ga uporabljali do tedaj, to je z aretacijami in krutim mu\xc4\x8denjem. Spoznali so, da je psiholo\xc5\xa1ko nadlegovanje veliko manj prepoznano kot tako, njegove \xc5\xbertve in podporniki pa s tem manj verjetno izzvani, da bi pozro\xc4\x8dali ve\xc4\x8dji odpor. \xc5\xbdrtve se naj ne bi niti zavedale vira svojih problemov ali celo njegove dejanske narave. Zersetzung je bil oblikovan kot proces dajanja \xc5\xbertev na stranski tir in postopnega izklju\xc4\x8devanja, saj naj bi s takim nadlegovanjem izgubile voljo do nadaljevanja \xc2\xbbneprimernih\xc2\xab\xc2\xa0dejavnosti._NEWLINE_Taktike v okviru Zersetzunga so na splo\xc5\xa1no \xc5\xa1le za motnje v \xc5\xbertvinem privatnem ali dru\xc5\xbeinskem \xc5\xbeivljenju. Te so pogosto vklju\xc4\x8devale vdore v domove, preme\xc5\xa1\xc4\x8danje pohi\xc5\xa1tva, spreminjanje \xc4\x8dasovnih alarmov, odstranjevanje slik s sten, nadome\xc5\xa1\xc4\x8danje ene vrste \xc4\x8daja z drugo ... Druge dejavnosti so vklju\xc4\x8devale kampanjo spodkopavanja ugleda, neosnovane obto\xc5\xbebe, provokacijo, psiholo\xc5\xa1ko vojno, prislu\xc5\xa1kovanje, skrivnostne telefonske klice, nepotrebne dobave na dom. Navadno \xc5\xbertve vsega tega niso povezovale z delovanjem Stasija, ob vsem tem se jim je za\xc4\x8delo me\xc5\xa1ati, pri\xc5\xa1lo je tudi do du\xc5\xa1evnih zlomov ali celo samomorov._NEWLINE_Velika prednost takega nadlegovanja je bila v tem, da ga je zaradi njegove subtilne narave bilo mo\xc5\xbeno zanikati. To je bilo pomembno tudi zaradi poskusa vzhodnonem\xc5\xa1kih oblasti, da izbolj\xc5\xa1ajo svojo podobo na mednarodnem prizori\xc5\xa1\xc4\x8du v 70. in 80. letih._NEWLINE_Tehniko Zersetzung so sprejele tudi druge vzhodnoevropske varnostne slu\xc5\xbebe, zlasti ruska FSB.\n_START_SECTION_\nPadec Sovjetske zveze\n_START_PARAGRAPH_\nZaposlovanje novih obve\xc5\xa1\xc4\x8devalcev je postalo te\xc5\xbeavnej\xc5\xa1e proti koncu obstoja Vzhodne Nem\xc4\x8dije, po letu 1986 je njihov dele\xc5\xbe za\xc4\x8del upadati. To je imelo pomemben vpliv na Stasijevo zmo\xc5\xbenost nadzora prebivalstva, za\xc4\x8delo se je obdobje nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8dih nemirov, prav tako se je raz\xc5\xa1irilo vedenje o aktivnostih Stasija. Stasi je v tem \xc4\x8dasu posku\xc5\xa1al prepre\xc4\x8diti, da bi nastajajo\xc4\x8de gospodarske te\xc5\xbeave postale politi\xc4\x8dni problem, vendar mu z zatiranjem najhuj\xc5\xa1ih problemov, s katerimi se je soo\xc4\x8dila dr\xc5\xbeava, to ni uspelo._NEWLINE_Stasijevi \xc4\x8dastniki so razpravljali o predelavi javne podobe Vzhodne Nem\xc4\x8dije kot demokrati\xc4\x8dne kapitalisti\xc4\x8dne dr\xc5\xbeave Zahoda, ki naj bi jo v praksi prevzeli. Na\xc4\x8drt je predvideval 2.587 \xc4\x8dastnikov s posebno nalogo (Offiziere im besonderen Einsatz), registriran je bil kot tajni dokument 0008-6/86 z dne 17. marca 1986. Po Ionu Mihaiu Pacepi, glavnem \xc4\x8dastniku varnostnoobve\xc5\xa1\xc4\x8devalne slu\xc5\xbebe v komunisti\xc4\x8dni Romuniji, so imele tudi varnostno-obve\xc5\xa1\xc4\x8devalne slu\xc5\xbebe v ostalih komunisti\xc4\x8dnih re\xc5\xbeimih Vzhodne Evrope podobne na\xc4\x8drte._NEWLINE_12. marca 1990 je nem\xc5\xa1ki \xc4\x8dasopis Der Spiegel poro\xc4\x8dal, da je Stasi dejansko posku\xc5\xa1al izvesti na\xc4\x8drt 0008-6/86. Pacepa je ugotovil, da dogodki v Rusiji, ko je nekdanji polkovnik KGB-ja Vladimir Putin prevzel oblast, spominjajo na ta na\xc4\x8drt._NEWLINE_7. novembra 1989 je dal vodja Stasija Erich Mielke odpoved kot odgovor na hitro spreminjajo\xc4\x8de se politi\xc4\x8dno in dru\xc5\xbebeno stanje v NDR. 17. novembra je Svet ministrov (Ministerrat der DDR) preimenoval Stasi v Urad za dr\xc5\xbeavno varnost (Amt f\xc3\xbcr Nationale Sicherheit \xe2\x80\x93 AfNS), ki ga je prevzel generalpolkovnik Wolfgang Schwanitz. 8. decembra je ministrski predsednik NDR Hans Modrow naro\xc4\x8dil razpustitev AfNS, ki jo je potrdil Svet ministrov 14. decembra 1989._NEWLINE_Kot del te odlo\xc4\x8ditve je Svet prvotno razpravljal o evoluciji AfNS v dve razli\xc4\x8dni organizaciji: novo tiskovno agencijo (Nachrichtendienst der DDR) in Urad za za\xc5\xa1\xc4\x8dito Ustave NDR (Verfassungsschutz der DDR), analogno zahodnonem\xc5\xa1kemu Zveznemu uradu za za\xc5\xa1\xc4\x8dito Ustave (Bundesamt f\xc3\xbcr Verfassungsschutz), vendar je bila reakcija javnosti izredno negativna. Pod pritiskom \xc2\xbbokrogle mize\xc2\xab\xc2\xa0(Runder Tisch) je vlada opustila ustanovitev Urada in naro\xc4\x8dila takoj\xc5\xa1njo razpustitev za dan 13. januar 1990. Dolo\xc4\x8dene funkcije AfNS, ki so se nana\xc5\xa1ale na izvr\xc5\xa1evanje zakonov, so bile prenesene na Ministrstvo za notranje zadeve, prav tako je to ministrstvo prevzelo varstvo nad ostalimi objekti AfNS. _NEWLINE_V parlamentarni preiskavi javnih sredstev, ki so izginila po padcu Berlinskega zidu, je bilo ugotovljeno, da je Vzhodna Nem\xc4\x8dija predala velike koli\xc4\x8dine denarja Martinu Schlaffu preko ra\xc4\x8dunov v Vaduzu, prestolnici Liectensteina, v zameno za dobrine pod zahodnim embargom. Poleg tega so visoki \xc4\x8dastniki nekdanjega Stasija nadaljevali svoje kariere na vodilnih mestih Schlaffovih tovarn.</ref> Preiskave so zaklju\xc4\x8dile, da je \xc2\xbbimel Schlaffov poslovni imperij klju\xc4\x8dno vlogo\xc2\xab\xc2\xa0pri Stasijevih poskusih zavarovanja finan\xc4\x8dne prihodnosti njihovih agentov in ohranitve obve\xc5\xa1\xc4\x8devalnega omre\xc5\xbeja pri \xc5\xbeivljenju.\n_START_SECTION_\nObnovitev dokumentov Stasija\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu politi\xc4\x8dnega preobrata, v Nem\xc4\x8diji poznanega pod imenom die Wende, in mirne revolucije jeseni 1989 so Stasijeve urade preplavili \xc5\xa1tevilni protestniki. Ocenjujejo, da je do takrat Stasiju uspelo uni\xc4\x8diti pribli\xc5\xbeno 5\xc2\xa0% vseh dokumentov. Obseg dokumentarnega gradiva ocenjujejo na milijardo listov papirja._NEWLINE_Ko je dr\xc5\xbeavna politika Vzhodne Nem\xc4\x8dije pri\xc4\x8dela popu\xc5\xa1\xc4\x8dati, ji je sledil tudi Stasi. Ro\xc4\x8dno in z drobilniki so za\xc4\x8deli uni\xc4\x8devati obse\xc5\xbene dokumente. Ko se je za te dejavnosti razvedelo, so pred zgradbami Stasija izbruhnili protesti. 15. januarja 1990 zve\xc4\x8der se je pred vhodom glavne stavbe Stasija v Vzhodnem Berlinu zbrala ve\xc4\x8dja skupina ljudi, da bi ustavila uni\xc4\x8devanje dokumentov. Razmi\xc5\xa1ljali so, da bi morali biti vsi ti dokumenti dostopni in da bi se jih uporabilo za kaznovanje tistih, ki so bili vpleteni v Stasijeve akcije. \xc5\xa0tevilo protestnikov je raslo do te mere, da so uspeli prebiti policijski zid in vstopili v kompleks. Pri tem so postali tudi nasilni, uni\xc4\x8devali so vrata, okna, pohi\xc5\xa1tvo in portrete predsednika dr\xc5\xbeave Ericha Honeckerja. Med to mno\xc5\xbeico so se zna\xc5\xa1li tudi uradniki zahodnonem\xc5\xa1ke vlade, prav tako nekdanji neuradni sodelavci Stasija, ki so dokumente hoteli uni\xc4\x8diti. Ena od domnev, zakaj Stasijevi varnostniki niso za\xc4\x8deli streljati na protestnike, je bila bojazen, da bi zadeli koga od svojih. Kljub nasilju je uspelo dolo\xc4\x8denim ljudem pod krinko uspeti prodreti v dokumentacijsko sobo in pobrati \xc5\xa1tevilne dokumente, ki so jih kasneje uporabili pri iskanju nekdanjih \xc4\x8dlanov Stasija.\n_START_SECTION_\nZdru\xc5\xbeitev Nem\xc4\x8dij\n_START_PARAGRAPH_\nZ zdru\xc5\xbeitvijo Vzhodne in Zahodne Nem\xc4\x8dije 3. oktobra 1990 je bil ustanovljen Urad zveznega komisarja za arhive Stasija, s katerim se je za\xc4\x8dela razprava o tem, ali naj arhivi ostanejo zaprti ali se jih odpre za javnost._NEWLINE_Tisti, ki so nasprotovali odprtju arhivov, so kot razlog navedli zasebnost. Menili so, da bi informacije v dokumentih vodile k negativnim \xc4\x8dustvom do nekdanji \xc4\x8dlanov Stasija in v dolo\xc4\x8denem trenutku povzro\xc4\x8dile nasilje. Pastor Rainer Eppelmann, ki je po marcu 1990 postal minister za obrambo in razoro\xc5\xbeitev je menil, da bi novo politi\xc4\x8dno svobodo nekdanjih pripadnikov Stasija ogrozila ma\xc5\xa1\xc4\x8devalna dejanja. Ministrski predsednik Lothar de Maizi\xc3\xa8re je predvidel umore. Argument proti uporabi dokumentacije za pregon Stasijevih agentov je bil tudi, da niso bili vsi nekdanji \xc4\x8dlani kriminalci in ne bi smeli biti kaznovani zgolj zato, ker so bili \xc4\x8dlani Stasija. Nekateri so verjeli, da je bil prakti\xc4\x8dno vsak kriv ne\xc4\x8desa. Peter Michael Diestel, minister za notranje zadeve, je menil, da dokumentov ne bi smeli uporabljati za ugotavljanje nedol\xc5\xbenosti ali krivde in trdil, da \xc2\xbbobstajata zgolj dve vrsti posameznikov, ki so bili dejansko nedol\xc5\xbeni v tem sistemu. To so novorojeni in alkoholiki.\xc2\xab_NEWLINE_Zagovorniki odprtja arhivov so trdili, da ima vsak pravico dostopati do dokumentov o sebi. Trdili so tudi, da morajo biti dokumenti na voljo za preiskavo nekdanjih agentov Stasija in njihov pregon in da ti ljudje ne morejo ve\xc4\x8d delovati v uradih. Odprtje dokumentov bi prav tako pomagalo pre\xc4\x8distiti govorice. Nekateri so verjeli, da bi morali biti preiskovani tudi politiki, ki so bili vpleteni v Stasijevo delo._NEWLINE_Usodo dokumentov je dolo\xc4\x8dil sporazum o zdru\xc5\xbeitvi Zvezne republike Nem\xc4\x8dije in Nem\xc5\xa1ke demokrati\xc4\x8dne republike. Ta je ob \xc5\xa1e nadaljnjem upo\xc5\xa1tevanju zakonodaje Vzhodne Nem\xc4\x8dije dovolil ve\xc4\x8dji dostop in uporabo dokumentov. Vzporedno z odlo\xc4\x8ditvijo, da se arhiv hrani na osrednji lokaciji na Vzhodu, je dolo\xc4\x8dil tudi, kdo ima lahko vpogled v dokumente, pri \xc4\x8demer dovoljuje vsakemu posamezniku, da vidi svoj dosje. Leta 1992 je nem\xc5\xa1ka vlada preklicala tajnost arhivov in odlo\xc4\x8dila, da se Stasijev arhiv odpre._NEWLINE_Med letoma 1991 in 2011 je dostop do svojih dokumentov zahtevalo pribli\xc5\xbeno 2,750.000 posameznikov, prete\xc5\xbeno dr\xc5\xbeavljanov nekdanje Vzhodne Nem\xc4\x8dije. Odlo\xc4\x8ditev je ljudem omogo\xc4\x8dila izdelavo duplikatov. Eno izmed pomembnih vpra\xc5\xa1anj je bilo tudi, kako lahko mediji uporabljajo in koristijo arhiv. Odlo\xc4\x8dili so, da smejo mediji pridobiti dokumentacijo, dokler je razosebljena. To je omogo\xc4\x8dilo dostop tudi mladoletnim osebam in nekdanjim \xc4\x8dlanom Stasija.\n_START_SECTION_\nSojenje nekdanjim sodelavcem Stasija\n_START_PARAGRAPH_\nKljub mnogim izsleditvam nekdanjih obve\xc5\xa1\xc4\x8devalcev obto\xc5\xbebe proti njim niso mogle biti podane zgolj zaradi \xc4\x8dlanstva v organizaciji. Oseba v preiskavi bi morala biti udele\xc5\xbeena v nelegalni dejavnosti, ne samo registrirana kot agent Stasija. Med visoko postavljenimi posamezniki na seznamu Stasija, ki so jih aretirali in jim sodili, sta bila Erich Mielke in Erich Honecker. Mielke je bil minister za dr\xc5\xbeavno varnost NDR v letih od 1957 do 1989. Oktobra 1993 je bil obsojen na \xc5\xa1est let zapora zaradi umora dveh policijskih \xc4\x8dastnikov v letu 1931. Umrl je maja 2000 v berlinskem negovalnem domu. Erich Honecker je bil predsednik dr\xc5\xbeave v letih od 1976 do 1989. Obto\xc5\xbeen je bil odobritve umorov ube\xc5\xbenikov na meji med Vzhodno in Zahodno Nem\xc4\x8dijo oz. iz Vzhodnega v Zahodni Berlin (Berlinski zid). V \xc4\x8dasu sojenja se je zdravil zaradi raka na jetrih. Zaradi bli\xc5\xbeajo\xc4\x8de se smrti je smel oditi v \xc4\x8cile, kjer je maja 1994 tudi umrl.'