b'\n_START_ARTICLE_\nSerapeum v Aleksandriji\n_START_PARAGRAPH_\nSerapeum ali serapejon v Aleksandriji je bil v ptolemajskem kraljestvu  starodavni gr\xc5\xa1ki tempelj, ki ga je zgradil Ptolemaj III. Everget (vladal 246\xe2\x80\x93222 pr. n. \xc5\xa1t.) in je bil posve\xc4\x8den Serapisu, ki je postal za\xc5\xa1\xc4\x8ditnik Aleksandrije. So tudi znaki Harpokrata. Imeli so ga za h\xc4\x8der Aleksandrijske knji\xc5\xbenice. Nahajali\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo oplenjeno.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nNahajali\xc5\xa1\xc4\x8de je na skalni planoti s pogledom na kopno in morje. Po vseh podrobnih pripovedih je bil serapejon najve\xc4\x8dji in najlep\xc5\xa1i med vsemi templji v gr\xc5\xa1ki \xc4\x8detrti Aleksandrije._NEWLINE_Poleg podobe boga je bila v templju tudi zbirka velike knji\xc5\xbenice v Aleksandriji . Geograf Strabon pi\xc5\xa1e, da je bila knji\xc5\xbenica na zahodu mesta._NEWLINE_Zdaj ni ni\xc4\x8d ostalo, razen ogromnega Pompejevega stebra. Po Rowu in Reesu, 1956, je Aftonij, gr\xc5\xa1ki retorik iz Antiohije, serapejon obiskal okoli leta 315.\n_START_SECTION_\nUni\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nAleksandrijski serapejon je uni\xc4\x8dila kr\xc5\xa1\xc4\x8danska drhal ali rimski vojaki leta 391 (\xc4\x8deprav se razpravlja o datumu) . Obstaja ve\xc4\x8d nasprotujo\xc4\x8dih si zapisov o njegovem uni\xc4\x8denju._NEWLINE_Ne glede na vzrok je bilo uni\xc4\x8denje, ki so ga opisali kr\xc5\xa1\xc4\x8danski pisci, kot sta Rufinus iz Ogleja in Sozomen, po mnenju Petra Browna najbolj spektakularen.  Nekateri drugi anti\xc4\x8dni in sodobni avtorji so namesto tega razlagali njegovo uni\xc4\x8denje kot predstavitev zmagoslavja kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva in odnos kristjanov do poganov. Vendar pa ga Peter Brown postavlja v okvir dolgotrajnega nasilja v mestu, kjer so se gr\xc5\xa1ke in judovske \xc4\x8detrti borile \xc5\xbee \xc5\xa1tiristo let, od 1. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. Tudi Evzebij Cezarejski omenja uli\xc4\x8dne spopade v Aleksandriji med kristjani in nekristjani, ki so se zgodili \xc5\xbee leta 249. Obstajajo dokazi, da so nekristjani sodelovali v mestnih bojih proti Atanaziju Aleksandrijskemu in zanj leta 341 in 356. Podobne opise najdemo v spisih Sokrata Konstantinopelskega. R. McMullan \xc5\xa1e poro\xc4\x8da, da je bil leta 363 (skoraj 30 let prej) Jurij Kapadokijski ubit zaradi ponavljajo\xc4\x8dih se dejanj nezasli\xc5\xa1anega ogor\xc4\x8denja, \xc5\xbealitev in ropanja najsvetej\xc5\xa1ih mestnih zakladov. _NEWLINE_Ne glede na predhodne dogodke aleksandrijski separejon ni bil obnovljen. Po uni\xc4\x8denju je bil ustanovljen samostan, zgrajena je bila cerkev svetega Janeza Krstnika, znana kot Angelium ali Evangelium. Vendar pa je cerkev okoli leta 600 propadla, ostale so ru\xc5\xa1evine, ko jo je obnovil patriarh Izak (681\xe2\x88\x92684) in bila kon\xc4\x8dno uni\xc4\x8dena v 10. stoletju. V zadnjem \xc4\x8dasu je bilo tu muslimansko pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de Bab Sidra.\n_START_SECTION_\nKr\xc5\xa1\xc4\x8danska razli\xc4\x8dica\n_START_PARAGRAPH_\nPo zgodnjih kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih virih je bil \xc5\xa1kof pape\xc5\xbe Teofil Aleksandrijski nicejski patriarh, ko so odloki cesarja Teodozija I. prepovedali javne obrede v kakr\xc5\xa1ni koli obliki, razen kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih. Teodozij I. je postopoma (leta 389) svete praznike drugih veroizpovedi spremenil v delovne dni, prepovedal javno \xc5\xbertvovanje, zaprl templje in kon\xc4\x8dal lokalno nasilje kristjanov nad glavnimi kultnimi kraji. Odlok, ki ga je razglasil leta 391, da nih\xc4\x8de ne sme iti v sveti\xc5\xa1\xc4\x8da ali hoditi skozi templje, je povzro\xc4\x8dil opustitev \xc5\xa1tevilnih templjev po cesarstvu, kar je postavilo temelje za raz\xc5\xa1irjeno preoblikovanje teh krajev v kr\xc5\xa1\xc4\x8danske cerkve._NEWLINE_V Aleksandriji je \xc5\xa1kof Teofil dobil pravno oblast nad enim zapu\xc5\xa1\xc4\x8denim Dionizovim templjem (ali po drugi razli\xc4\x8dici zgodbe mitrejem), ki ga je nameraval spremeniti v cerkev. Med obnovo so bile razkrite vsebine podzemnih prostorov ("skrivnih votlin" v kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih virih) in oskrunjene, zaradi \xc4\x8desar se je mno\xc5\xbeica nekristjanov hotela ma\xc5\xa1\xc4\x8devati. Kristjani so hoteli vrniti milo za drago, Teofil se je umaknil, pogani so se umaknili v serapejon, ki je bil \xc5\xa1e vedno najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e od preostalih mestnih sveti\xc5\xa1\xc4\x8d in se zabarikadirali v njem, pri \xc4\x8demer so zajeli kristjane. Ti viri poro\xc4\x8dajo, da so bili zaporniki prisiljeni \xc5\xbertvovati prepovedanim bo\xc5\xbeanstvom in da so tisti, ki so to zavrnili, bili mu\xc4\x8deni (raztrgali so jim golenice) in nazadnje vrgli v jame, ki so bile zgrajene za krvavo \xc5\xbertvovanje. Ujeti pogani so ga oplenili (Rufinus in MacMullen 1984)._NEWLINE_Teodozij je poslal Teofilu pismo, v katerem ga je prosil, naj prizanese poganom in jih pozove k uni\xc4\x8denju vseh poganskih podob, ki naj bi povzro\xc4\x8dile nemir. Zato so serapejon poru\xc5\xa1ili rimski vojaki in menihi, ki so pri\xc5\xa1li iz pu\xc5\xa1\xc4\x8dave, kakor tudi zgradbe, posve\xc4\x8dene egip\xc4\x8danskemu bogu Kanopu. Val uni\xc4\x8denja nekr\xc5\xa1\xc4\x8danskih idolov se je raz\xc5\xa1iril po celotnem Egiptu v naslednjih tednih, kot je dokumentirano z obrobno ilustracijo na papirusu iz svetovne kronike, napisane v Aleksandriji v za\xc4\x8detku 5. stoletja, ki prikazuje zmagoslavnega Teofila (slika zgoraj); kultna podoba Serapisa, okronana s krono, je vidna v templju na dnu.\n_START_SECTION_\nPoganska razli\xc4\x8dica\n_START_PARAGRAPH_\nV zapisih Evnapija, poganskega zgodovinarja kasnej\xc5\xa1ega neoplatonizma, najdemo razli\xc4\x8dico opisa uni\xc4\x8denja. Kr\xc5\xa1\xc4\x8danska drhal je uspe\xc5\xa1no uporabila taktiko, podobno voja\xc5\xa1ki, da je uni\xc4\x8dila serapejon in ukradla vse, kar je morda pre\xc5\xbeivelo napad. Po mnenju Evnapija so si ostanke kriminalcev in su\xc5\xbenjev, ki so med napadom zasedli serapejon, prilastili nekristjani in jih postavili v (pre\xc5\xbeivele) poganske templje ter jih \xc4\x8dastili kot mu\xc4\x8denike.\n_START_SECTION_\nIzkopavanja\n_START_PARAGRAPH_\nArhitektura je sledila zgodnjemu ptolemajskemu in drugemu rimskemu obdobju. Pri izkopavanjih na najdi\xc5\xa1\xc4\x8du Dioklecijanovega stebra leta 1944 so na\xc5\xa1li ostanke temeljev serapejona in v njih dva kompleta desetih plo\xc5\xa1\xc4\x8d, po ena iz zlata, srebra, brona, egip\xc4\x8danske keramike, na soncu su\xc5\xa1enega nilskega blata in petih neprozornih stekel . Napis, da je Ptolemaj III. Everget zgradil Serapejon, v gr\xc5\xa1\xc4\x8dini in egiptov\xc5\xa1\xc4\x8dini je na vseh plo\xc5\xa1\xc4\x8dah; dokazano je, da je bil  arhitekt Parmeniskos (Parmenion). _NEWLINE_Ostanki templja so bili posve\xc4\x8deni Harpokratu iz obdobja, ko je vladal Ptolemaj IV. Filopator. _NEWLINE_Prvo uni\xc4\x8denje je bilo med Kitosovo vojno leta 116, obnovljeno pa verjetno pod Hadrijanom. To je podprto z najdbo \xc4\x8drnega dioritskega kipa leta 1895, ki je predstavljal Serapisa v inkarnaciji bika Apisa s son\xc4\x8dno plo\xc5\xa1\xc4\x8do med rogovi; napis se nana\xc5\xa1a na vladanje Hadrijana (117\xe2\x88\x92138)._NEWLINE_Morda so tu \xc4\x8dastili boginjo zdravja, poroke in modrosti Izido. Podzemne galerije pod templjem so bile najverjetneje kraj skrivnosti Serapisa. Granitni stebri ka\xc5\xbeejo rimsko obnovo in raz\xc5\xa1iritev aleksandrijskega serapejona med letoma  181 in 217. Pri izkopavanjih so odkrili 58 bronastih kovancev in 3 srebrnike z datumi do 211 . Trup marmornega kipa Mitre je bil najden leta 1905/6.\n_START_SECTION_\nKipi\n_START_PARAGRAPH_\nGlede na drobce so bili tu kipi dvanajstih bogov. Mimaut je v 19. stoletju omenil devet stoje\xc4\x8dih kipov, ki so se ujemali z devetimi boginjami umetnosti, ki naj bi bile prisotne v Aleksandrijski knji\xc5\xbenici . V Sakari je bilo najdenih enajst kipov. V pregledu  Les Statues Ptol\xc3\xa9ma\xc3\xafques du Sarapieion de Memphis je bilo ugotovljeno, da so bili verjetno oblikovani v 3. stoletju z apnencem in \xc5\xa1tukaturo, nekateri stoje\xc4\x8di, drugi sede\xc4\x8di. Rowe in Rees sta leta 1956  menila, da imata oba prizora v aleksandrijskem separejonu in Sakari podobno temo, kot je na primer mozaik Platonove akademije, pri \xc4\x8demer so figure v Sakari: "(1) Pindar, (2) Demetrij Falerski, (3) x (?), (4) Orfej, (5) Heziod, (6) Homer, (7) x (?), (8) Protagora, (9) Tales, (10) Heraklit, (11) Platon, (12) Aristotel (?). "'