b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Klemen IV.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nGvidov o\xc4\x8de Peter je posedoval \xc4\x8dedno posestvo in je bil sodnik v slu\xc5\xbebi grofa Rajmonda V. Toulu\xc5\xa1kega; med 1185 in 1196 je bil kancler grofa v Saint-Gilles. Tam se je rodil tudi Guy ali Gvido; mati je bila Marguerite Ruffi. O\xc4\x8de je zopet deloval na sodi\xc5\xa1\xc4\x8du vsaj do 1206. Po \xc5\xbeenini smrti je Pierre Foucois postal menih kartuzijanec in se umaknil v Grande Chartreuse, kjer je umrl in bil tam pokopan po letu 1210. _NEWLINE__NEWLINE_Gvido Foucois je bil dolo\xc4\x8den za o\xc4\x8detovega naslednika in je od\xc5\xa1el v Pariz \xc5\xa1tudirat pravo. \xc4\x8ceprav ni veliko podatkov, ka\xc5\xbee, da si je kmalu pridobil ugled priznanega pravnika v svojem doma\xc4\x8dem kraju in ne \xc5\xa1ele na kraljevskem francoskem dvoru. Prvo pri\xc4\x8devanje o njegovi karieri sestavlja sodni izrek, ki ga je prinesel skupaj s priorom v Montarenu v zvezi s fevdalnimi obveznostmi uz\xc3\xa8\xc5\xa1kih gospodov glede na krajevnega \xc5\xa1kofa. Odlo\xc4\x8ditev so objavili v navzo\xc4\x8dnosti uradnika francoske krone, beaucairskega \xc5\xbeupana z dne 29. oktobra 1234. Naslednje leto so Gvida poklicali kot pravnega izvedenca v Viviers z nalogo, da preu\xc4\x8di kraljeve obveznosti do \xc5\xa1kofije, kar je izvrstno opravil._NEWLINE_Za duhovni\xc5\xa1tvo se je odlo\xc4\x8dil po smrti svoje \xc5\xbeene, s katero je imel dve dekleti. Odlo\xc4\x8dno je nasprotoval nepotizmu. 1257 postal \xc5\xa1kof v Le Puyu, 1259 nad\xc5\xa1kof v Narbonnu in 1261 kardinal.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe pod francoskim vplivom\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tiri mesece po smrti Urbana IV., 5. februarja 1265, so kardinali za novega pape\xc5\xbea izvolili Guida Fulcodija, ki je bil tedaj na potovanju po Angliji kot pape\xc5\xa1ki legat. _NEWLINE_Deloval je v povezanosti s Francijo oziroma s Karlom An\xc5\xbeujskim, mlaj\xc5\xa1im in ambicioznej\xc5\xa1im bratom svetega kralja Ludvika IX.. Pape\xc5\xbe se je na Francoze naslovnil v upanju, da ga ne bodo izneverili kot \xc5\xa1tavfovski nem\xc5\xa1ki vladarji in hkrati sicilski kralji, katerih klavrn konec je do\xc4\x8dakal: tako Manfreda kot njegovega sina Konradina. Manfredovo vojsko je Karel popolnoma porazil pri Benevenetu 1266, ko je v boju padel tudi poveljnik. Svojim novim podlo\xc5\xbenikom se je Karel kmalu zameril zaradi lakomnosti, grozovitosti in trdosr\xc4\x8dnosti, kar je vodilo v kasnej\xc5\xa1e Siciljanske ve\xc4\x8dernice (1282) in izgon An\xc5\xbeuvincev s Sicilije. Pape\xc5\xbe je moral \xc5\xbeal kmalu izkusiti, da so se njegovi upi, ki jih je polagal v Karla An\xc5\xbeujskega kot svojega sicilskega vazala in rimskega za\xc5\xa1\xc4\x8ditnika, kar vsi po vrsti izjalovili. Karlu An\xc5\xbeujskemu je namre\xc4\x8d bil osnovni motiv ponovno zavzetje Bizantinskega cesarstva, v kar je vlagal ogromna sredstva._NEWLINE_Medtem je Manfredov sin Konradin (*1252) odrastel. Na povabilo \xc5\xa1tavfovskih gibelinov je podvzel jeseni 1267 svoj prvi in zadnji pustolovski pohod proti Italiji, da bi vzel v posest de\xc5\xbeelo svojega o\xc4\x8deta. Zaman ga je pape\xc5\xbe svaril in ga kon\xc4\x8dno tudi izob\xc4\x8dil. Nesre\xc4\x8den izid v bitki pri Tagliacozzu dne 23. avgusta 1268 je upanje mladoletnega Konradina in italijanskih gibelinov uni\xc4\x8dil, kon\xc4\x8dal pa je v ujetni\xc5\xa1tvu zmagovalnega Karla An\xc5\xbeujskega, ki je pora\xc5\xbeenca tudi usmrtil v Neaplju na glavnem trgu 29. oktobra 1268 in s tem kon\xc4\x8dal linijo cesarske hi\xc5\xa1e Hohenstaufen. Ni povsem gotovo, ali je pape\xc5\xbe svetoval in odobraval usmrtitev, saj politi\xc4\x8dni monopol izumrlih \xc5\xa0tavfovcev v ju\xc5\xbeni Italiji zamenjala hi\xc5\xa1a francoskih An\xc5\xbeujcev. _NEWLINE_Na pape\xc5\xa1kem dvoru v Orvietu, kjer je bival ves \xc4\x8das svojega pontifikata, se je dalj \xc4\x8dasa zadr\xc5\xbeeval tudi Toma\xc5\xbe Akvinski. _NEWLINE__NEWLINE_Njegova prizadevanja za cerkveno zedinjenje s Carigradom so ostala brezuspe\xc5\xa1na. Bizantinski cesar Mihael VIII. Paleolog je bil v formalno zdru\xc5\xbeitev obeh cerkev zainteresiran zgolj toliko, da je politi\xc4\x8dno osamil Karla An\xc5\xbeujskega, ki je posku\xc5\xa1al obnoviti prosulo kri\xc5\xbearsko Latinsko cesarstvo._NEWLINE__NEWLINE_Poljsko kraljico Hedviko (1174-1243) je pri\xc5\xa1tel med svetnike._NEWLINE__NEWLINE_Na pape\xc5\xa1kem dvoru v Orvietu, kjer je bival ves \xc4\x8das svojega pontifikata, se je dalj \xc4\x8dasa zadr\xc5\xbeeval tudi Toma\xc5\xbe Akvinski.\n_START_SECTION_\nSmrt in spomin\n_START_PARAGRAPH_\nMesec dni po Konradinovi smrti mu je sledil v smrt tudi pape\xc5\xbe Klemen. Pokopali so ga v dominikanskem samostanu Santa Maria in Gradi zunaj Viterba, kjer je bival med svojim pontifikatom. _NEWLINE__NEWLINE_1885 so njegove ostanke prenesli v cerkev San Francesco alla Rocca v Viterbu. Zaradi nepremagljive nesloge med kardinali je pape\xc5\xa1ki sedel ostal prazan skorej tri leta (1268-1271). Temu obotavljanju je najve\xc4\x8d botrovalo hudo razo\xc4\x8daranje nad novim francoskim "za\xc5\xa1\xc4\x8ditnikom".'