b'\n_START_ARTICLE_\nDeliberativna demokracija\n_START_PARAGRAPH_\nDeliberativna demokracija, po zaslugi Johna Dryzeka imenovana tudi diskurzivna demokracija, je tip neposredne demokracije, v katerem politi\xc4\x8dne odlo\xc4\x8ditve oblikuje in sprejema ljudstvo, skozi proces deliberacije ali razprave, ki poteka v javni sferi. V nasprotju s tradicionalnimi modeli demokracije, v katerih je fokus demokrati\xc4\x8dnega procesa usmerjen v glasovalne mehanizme, kot so volitve, referendum, plebiscit ali nenazadnje glasovanje v parlamentu, v modelu deliberativne demokracije osrednje mesto zaseda deliberacija in komunikacijski mehanizmi. Osrednji namen razvoja modela deliberativne demokracije, je v odpravljanju pomanjkljivosti, ki jih vsebujejo modeli predstavni\xc5\xa1ke demokracije in sami glasovalni mehanizmi, kot so izkrivljanje ali celo neposredno zanemarjanje volje ljudstva, problematika preglasovanja, itd.\n_START_SECTION_\nIzvor pojma in pomembni avtorji\n_START_PARAGRAPH_\nTermin deliberativna demokracija je prvi uporabil Joseph M. Bessette, v delu \xc2\xbbDeliberative Democracy: The Majority Principle in Republican Government\xc2\xab, ki je bilo prvi\xc4\x8d objavljeno leta 1980. idejo je kasneje zagovarjal in nadalje razvijal v delu \xc2\xbbThe Mild Voice of Reason\xc2\xab\xc2\xa0(1994). Kasneje so k razvoju modela deliberativne demokracije bistveno prispevali \xc5\xa1e: Jon Elster, J\xc3\xbcrgen Habermas, David Held, Joshua Cohen, John Rawls, Amy Gutmann, John Dryzek, James Fishkin, Dennis Thompson in Seyla Benhabib, v Sloveniji pa so svoj prispevek dodali: Andrej A. Luk\xc5\xa1i\xc4\x8d, Andrej Pinter, Simon Delakorda, Nenad Mi\xc5\xa1\xc4\x8devi\xc4\x87, Irena Sovdat in An\xc5\xbee \xc5\xa0inkovec.'