b'\n_START_ARTICLE_\nAndrej \xc5\xbdumer\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nKlasi\xc4\x8dno gimnazijo je obiskoval v Ljubljani (1861-1869). Leta 1869 se je vpisal na filozofsko fakulteto univerze v Pragi, zaradi pomanjkanja opustil \xc5\xa1tudij in v \xc5\xa1olskem letu 1871/1872 obiskoval u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de v Gradcu, kjer je opravil potrebne izpite za u\xc4\x8ditelja. Od jeseni 1872 je bil v Ljubljani u\xc4\x8ditelj na Waldherrjevem zavodu, od januarja 1873 na II. mestni ljudski \xc5\xa1oli, od 1891 na I. mestni de\xc5\xa1ki ljudski \xc5\xa1oli nadu\xc4\x8ditelj (od 1901 s \xc4\x8dastnim nazivom ravnatelj). Od 1882 je bil \xc5\xa1olski nadzornik za kamni\xc5\xa1ki in od 1888 za kranjski okraj, od reorganizacije \xc5\xa1olske nadzorne slu\xc5\xbebe 1894 do smrti pa hkrati za oba okraja. Bil je \xc4\x8dlan Slovenskega u\xc4\x8diteljskega dru\xc5\xa1tva in od 1888 predsednik Slovenske u\xc4\x8diteljske matice. Za zasluge v \xc5\xa1olstvu je 1895 prejel zlati kri\xc5\xbeec s krono._NEWLINE_Z A. Razingerjem je sestavil u\xc4\x8dbenike, ki izpri\xc4\x8dujejo odli\xc4\x8dno poznavanje pedagogike in metodike: Abecednik za slovenske ljudske \xc5\xa1ole (1880), Slovensko-nem\xc5\xa1ki abecednik(1880, 1882, 1884), Prvo berilo in slovnica za slovenske ljudske \xc5\xa1ole (1882 in do 1902; ve\xc4\x8d popravljenih ponatisov s spremenjenimi naslovi) in Stenske table za prvi pouk v branji (1882, 1896).'