b'\n_START_ARTICLE_\nRichard Evelyn Byrd\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nByrd je sprva obiskoval Univerzo Virginije, vendar so ga denarni razlogi prisilili, da se je pre\xc5\xa1olal in diplomiral na Pomorski akademiji ZDA. V prvi svetovni vojni se je nau\xc4\x8dil pilotirati in postal strasten letalec. Razvil je \xc5\xa1tevilne tehnike, uporabne pri letenju nad odprtim morjem. Njegovo znanje iz tega podro\xc4\x8dja mu je prineslo zadol\xc5\xbeitev na\xc4\x8drtovanja poti prekatlantskega leta ameri\xc5\xa1ke mornarice v letu 1919. Od treh lete\xc4\x8dih \xc4\x8dolnov, ki so se odpravili na pot, je na cilj prispel le eden. To je bilo letalo NC-4, ki mu je poveljeval Albert Reed. S tem je prvo preletelo Atlantski ocean.\n_START_SECTION_\nSeverni te\xc4\x8daj\n_START_PARAGRAPH_\n9. maja 1926 sta Byrd in Floyd Bennett poskusila preleteti Severni te\xc4\x8daj. Trdila sta, da jima je uspelo, vendar so kasnej\xc5\xa1i dokazi iz njunih dnevnikov in mehanske analize letala, ki jih je potrdil norve\xc5\xa1ko-ameri\xc5\xa1ki raziskovalec in letalec Bernt Balchen, o tem zanetili precej\xc5\xa1en dvom. Ta polet je kljub temu Byrdu prinesel splo\xc5\xa1no priznanje in mu s tem omogo\xc4\x8dil, da je pridobil vire za kasnej\xc5\xa1e odprave na Antarktiko.\n_START_SECTION_\nAntarktika\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1928 se je Byrd z dvema ladjama in tremi letali odpravil na svojo prvo antarkti\xc4\x8dno odpravo. Bazni tabor so postavili na Rossovi ledeni polici, od koder so se odpravljali na znanstvene odprave s pasjo vprego, motornimi sanmi in letali. Prvo poletje so se ukvarjali z fotografiranjem in geolo\xc5\xa1kimi raziskovanji, vzdr\xc5\xbeevali pa so tudi stalno radijsko zvezo s svetom. Po prvi zimi so nadaljevali z odpravami in 29. novembra 1929 vzleteli proti Ju\xc5\xbenemu te\xc4\x8daju. Letalo Floyd Bennet z Byrdom, pilotom Berntom Balchenom, kopilotom oziroma navigatorjem Haroldom Juneom in fotografom Ashleyem McKinleyem je za potovanje do te\xc4\x8daja in nazaj potrebovalo 18 ur in 41 minut. Imeli so te\xc5\xbeave pri pridobivanju vi\xc5\xa1ine, zato so za dosego Te\xc4\x8dajne planote morali odmetavati prazne posode z gorivom in zasilne zaloge. Po nadaljnjem poletju raziskovanja se je 18. junija 1930 odprava vrnila v ZDA._NEWLINE_Byrd je med letoma 1933 in 1939 organiziral \xc5\xa1e tri odprave na Ju\xc5\xbeni te\xc4\x8daj, ki so dosegle vrh v letih 1946 in 1947 z operacijo Highjump (Visoki skok). Byrd je prav tako poveljeval Operaciji Deep Freeze (Globoko zamrzovanje), ki je vzpostavila stalne postaje v o\xc5\xbeini McMurdo, Zalivu kitov in na Ju\xc5\xbenem te\xc4\x8daju.\n_START_SECTION_\nNagrade in odlikovanja\n_START_PARAGRAPH_\nDo smrti je Byrd prejel 22 odlikovanj, od katerih jih je bilo 9 za pogum, dve pa za izjemno juna\xc5\xa1tvo pri re\xc5\xa1evanju \xc5\xbeivljenj drugih. Prislu\xc5\xbeil si je medaljo \xc4\x8dasti, kongresno medaljo za re\xc5\xa1evanje \xc5\xbeivljenj, medaljo za zasluge, letalski kri\xc5\xbeec, mornari\xc5\xa1ki kri\xc5\xbeec in tri parade s papirnatimi ka\xc4\x8dami (Ticker-tape parades). Byrd je bil glede odlikovanj po pripovedovanju zelo skromen, vztrajal je na vsebini svojih do\xc5\xbeivetij in pri zgodbah o tistih, ki so zgre\xc5\xa1ili pot.'