b'\n_START_ARTICLE_\nCiril Zlobec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nCiril Zlobec se je rodil v kme\xc4\x8dki dru\xc5\xbeini kot najmlaj\xc5\xa1i med sedmimi otroki. Osnovno \xc5\xa1olo je obiskoval v vasi Avber, gimnazijo pa v Gorici in Kopru. Iz gimnazije je bil zaradi pisanja pesmi leta 1941 izklju\xc4\x8den. Po drugi svetovni vojni, katere se je udele\xc5\xbeil kot partizan, je \xc5\xa1olanje nadaljeval v Ljubljani, kjer je tudi do\xc5\xa1tudiral slavistiko ter nato delal kot novinar na Radiu Ljubljana, kot urednik kulturne redakcije TV Ljubljana (1969-72), urednik igranega in odgovorni urednik kulturno-umetni\xc5\xa1kega programa Radia Ljubljana (1972-86). Poznan je tudi kot prevajalec, zlasti iz italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine (Dante Alighieri, Leopardi, Carducci, Montale, Ungaretti, Quasimodo ...) in srbohrva\xc5\xa1\xc4\x8dine (Davi\xc4\x8do, Popa, Mihali\xc4\x87). \xc5\xbde v obdobju socializma je imel ve\xc4\x8d politi\xc4\x8dnih funkcij v ZKS (mdr. \xc4\x8dlan CK od 1968), 1969-79 je bil poslanec v skup\xc5\xa1\xc4\x8dini SRS, v 80. letih dva mandata podpredsednik SZDL Slovenije, zadnji mandat predsednik Sveta Univerze v Ljubljani, pa tudi v Zvezi pisateljev Jugoslavije (1985/86 je bil njen predsednik), kjer se je boril proti predlogu t. i. skupnih jeder. Leta 1990 je bil na nesposrednih volitvah izvoljen za \xc4\x8dlana predsedstva Republike Slovenije (do 1992). Od 1969 do konca 90. let (skupaj 30 let) je bil glavni urednik literarne revije Sodobnost. _NEWLINE_Leta 1985 je postal dopisni (izredni) in 1989 redni \xc4\x8dlan SAZU, med leti 1992 in 1999 je bil tudi njen podpredsednik. Bil je dopisni \xc4\x8dlan Hrva\xc5\xa1ke akademije znanosti in umetnosti ter \xc4\x8dlan Evropske akademije znanosti in umetnosti (Salzburg) in Mediteranske akademije (Neapelj). _NEWLINE_Njegovo \xc5\xbeivljenje je zaznamovala tudi osebna tragedija, saj sta mu v \xc4\x8dasu njegovega \xc5\xbeivljenja umrla oba otroka, h\xc4\x8di Varja (1964-2007) in sin Ja\xc5\xa1a (1951-2011).\n_START_SECTION_\nKnji\xc5\xbeevni opus\n_START_PARAGRAPH_\nCiril Zlobec je znan zlasti kot pesnik, ki pi\xc5\xa1e liri\xc4\x8dne, \xc4\x8dustvene pesmi. Prve pesmi je objavljal \xc5\xbee med vojno. Leta 1953 je skupaj s Tonetom Pav\xc4\x8dkom, Kajetanom Kovi\xc4\x8dem in Janezom Menartom izdal prvo svojo pesni\xc5\xa1ko zbirko Pesmi \xc5\xa1tirih, ki je do danes do\xc5\xbeivela \xc5\xa1tevilne ponatise. Sledile so \xc5\xa1tevilne druge pesni\xc5\xa1ke zbirke: Pobeglo otro\xc5\xa1tvo (1957), Ljubezen (1958), Najina oaza (1964), Pesmi jeze in ljubezni (1968), \xc4\x8cudovita pustolov\xc5\xa1\xc4\x8dina (1971), Dve \xc5\xbego\xc4\x8di sonci (1973), Vra\xc4\x8danja na Kras (1974), Kras (1976), Pesmi (1979), Glas (1980), Pesmi ljubezni (1981), Beseda (1985), Nove pesmi (1985), Rod (1988), Moja kratka ve\xc4\x8dnost (1990), Ljubezen dvoedina (1993), Stopnice k tebi (1995), Skoraj himne (1995), Ti \xe2\x80\x93 jaz \xe2\x80\x93 midva (1995 \xe2\x80\x93 z zgo\xc5\xa1\xc4\x8denko), Mojih sedemdeset (1995), \xc4\x8cude\xc5\xbe telovzetja (2004), Dvom, upanje, ljubezen (2005), Tiho romanje k zadnji pesmi (2010), Biti \xc4\x8dlovek (2014). Ob njegovem 90. rojstnem dnevu je iz\xc5\xa1el izbor njegovih ljubezenskih pesmi Ljubezen - \xc4\x8dude\xc5\xbe du\xc5\xa1e in telesa (2015)._NEWLINE_Napisal je tudi nekaj pripovedni\xc5\xa1kih del, napisal je 2 romana: Moj brat svetnik (1970), Spomin kot zgodba (1998). Leta 1962 je napisal tudi radijsko igro Mo\xc5\xa1ka leta na\xc5\xa1ega otro\xc5\xa1tva.  Leta 1974 je pripravil antologijo slovenske poezije ter izbor italijanske lirike. Spisal je tudi ve\xc4\x8d esejisti\xc4\x8dnih del: Poezija in politika (1975), Slovenska samobitnost in pisatelj (1986), Priznam, rekel sem (1988) ter Lepo je biti Slovenec, ni pa lahko (1992). _NEWLINE_\xc5\xa0tevilna Zlob\xc4\x8deva dela so prevedena v tuje jezike, najve\xc4\x8d v italijanski in srbski jezik (v obeh primerih po 5 zbirk), hrva\xc5\xa1ki (3), v makedonski po ena, dve v rusinski, albanski, \xc4\x8de\xc5\xa1ki, romunski in \xc5\xa1panski.\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nZa svoje delo je prejel ve\xc4\x8d nagrad, med drugim Tom\xc5\xa1i\xc4\x8devo (1956), Pre\xc5\xa1ernovo (1982), \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8devo (1976, za prevode), Pre\xc5\xa1ernovo (1982, za pesni\xc5\xa1ki zbirki) in Veronikino nagrado (2000), pa tudi red dela z zlatim vencem, zlato priznanje OF slovenskega naroda, zlati \xc4\x8dastni znak svobode Republike Slovenije, zlatnik poezije (2005), Lavrinovo diplomo (za prevajalstvo, 2013), listino prevajalcev Jugoslavije ter mednarodne nagrade: Eugenio Montale (1984, za prevode), Citt\xc3\xa0 dello Stretto (1984, za zbirko Ritorni sul Carso) (Ascona,1985), Tomizzovo nagrado, ki jo podeljuje tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki Lions Club (2005), mednarodno priznanje Campiello, zahvalno listino za prevode iz Danteja, Claudio H. Martelli (tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki PEN, 2011), Veselin Masle\xc5\xa1a (Sarajevo) za zbirko Nove pesmi, Disovo plaketa za zbirko Svoj obraz i\xc5\xa1\xc4\x8do\xc4\x8d v \xc4\x8ca\xc4\x8dku, kjer je bil progla\xc5\xa1en za jugoslovanskega pesnika leta (1984) in Bosanski ste\xc4\x8dek/ste\xc4\x87ak (Sarajevo 2014, skupaj s pokojnim sinom Ja\xc5\xa1o Zlobcem). Bil je Commendatore (komendnik) Republike Italije, prejemnik zvezde italijanske solidarnosti I. stopnje, srebrnega pe\xc4\x8data mesta Trst. \xc5\xa0panci so ga predlagali celo za Nobelovo nagrado._NEWLINE_Univerza na Primorskem v Kopru mu je 2005 podelila \xc4\x8dastni doktorat, po izboru poslu\xc5\xa1alcev Vala 202 je bil Ciril Zlobec ime leta 2015, 2016 je bil imenovan tudi za \xc4\x8dastnega me\xc5\xa1\xc4\x8dana Ljubljane, bil pa je tudi \xc4\x8dastni ob\xc4\x8dan Se\xc5\xbeane in Kanala ob So\xc4\x8di.'