b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xa0ivilja in \xc5\xa1karjice\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0ivilija in \xc5\xa1karjice je slovenska pravljica, ki jo je napisal Dragotin Kette. To je njegovo najbolj znano mladinsko delo, objavljeno 1896 v reviji Angel\xc4\x8dek. Najbolj znani sta izdaji v obliki slikanice iz leta 1968 in 1993, podobe zanju je naslikala akademska slikarka Jelka Reichmann.\n_START_SECTION_\nPovzetek vsebine\n_START_PARAGRAPH_\nPravljica govori o deklici Bogdanki, ki je bila \xc5\xa1ivilja na nekem gradu. Nekega dne je na glas razmi\xc5\xa1ljala, kako bi bilo fino, \xc4\x8de bi \xc5\xa1karjice same opravljale njeno delo. \xc5\xbdeljo ji je uresni\xc4\x8dila ptica, ki je ravno takrat priletela na vejo pod oknom. Z besedami\xc2\xa0\xc2\xbb\xc5\xa0karjice, hrustalke, po rumeni mizi be\xc5\xbeite, jopico mi ure\xc5\xbeite!\xc2\xab\xc2\xa0se je deklica prepri\xc4\x8dala, da so njene \xc5\xa1karjice resni\xc4\x8dno postale \xc4\x8dude\xc5\xbene. \xc5\xa0karjice so rezale kot nore. Ko je deklica rekla\xc2\xa0\xc2\xbb\xc5\xa0karjice, hrustalke, zdaj se pa ustavite, zdaj pa v kot se spravite!\xc2\xab\xc2\xa0so se \xc5\xa1karjice ustavile. Bila je presene\xc4\x8dena. Sedaj se ji je delo skraj\xc5\xa1alo za polovico, potrebno ji je bilo namre\xc4\x8d le \xc5\xa1e \xc5\xa1ivati. Nekega dne jo je obiskala grajska gospa, ki jo je \xc4\x8dudilo, kako da deklica kar naenkrat svoje delo opravlja tako hitro in natan\xc4\x8dno. Deklica ji je povedala rasnico. Gospa je seveda \xc5\xbeelela \xc5\xa1karjice imeti zase pa deklica ni \xc5\xbeelela sprejeti nobenega denarja zanje. Zato jo je gospa spodila iz gradu in ji vzela \xc5\xa1karjice. Bogdanka je \xc5\xbealostna od\xc5\xa1la v gozd, kjer je sre\xc4\x8dala isto pti\xc4\x8dko, ki je za\xc4\x8darala njene \xc5\xa1karjice. Ta jo je potola\xc5\xbeila, da bo \xc5\xa1karjice dobila nazaj. Medtem si je na gradu gospa za\xc5\xbeelela nova obla\xc4\x8dila pa je velela \xc5\xa1karjicam, naj ji zre\xc5\xbeejo jopico. Ker se je zmotila in rekla\xc2\xa0\xc2\xbbzre\xc5\xbeite\xc2\xab\xc2\xa0namesto\xc2\xa0\xc2\xbbure\xc5\xbeite\xc2\xab, so \xc5\xa1karjice pri\xc4\x8dele trgati blago na majhne dele. Ker jih nikakor ni mogla ustavit, in ker so pri\xc4\x8dele rezati dragocen pla\xc5\xa1\xc4\x8d, v katerega je bila gospa oble\xc4\x8dena, je od\xc5\xa1la v gozd, da bi na\xc5\xa1la deklico, ki bi jo edina lahko re\xc5\xa1ila in ustavila \xc5\xa1karjice. Ko jo je kon\xc4\x8dno na\xc5\xa1la, je Bogdanka sicer komaj zadr\xc5\xbeevala smeh, vendar je vseeno hitro vzkliknila:\xc2\xa0\xc2\xbb\xc5\xa0karjice, hrustalke, zdaj se br\xc5\xbe ustavite in v moj \xc5\xbeep se spravite!\xc2\xab\xc2\xa0in \xc5\xa1karjice so se res ustavile. Gospa je bila v zadregi, bilo jo je sram. Deklici je ponudila mo\xc5\xa1njo cekinov in jo vabila, naj se vrne na grad. Toda deklica ni sprejela ni\xc4\x8desar in se je vrnila domov, kjer je s svojimi \xc4\x8dude\xc5\xbenimi \xc5\xa1karjicami obogatela, vendar je \xc5\xa1e vedno ostala preprosto dekle.\n_START_SECTION_\nInterpretacija pravljice in njenih likov\n_START_PARAGRAPH_\nPravljica ima elemente klasi\xc4\x8dne pravljice saj se za\xc4\x8dne:\xc2\xa0\xc2\xbb\xc5\xbdivela je v starih \xc4\x8dasih na nekem gradu...\xc2\xab, in kon\xc4\x8da sre\xc4\x8dno, dobrota je popla\xc4\x8dana (teorija Maxa L\xc3\xbcthija). Elemente klasi\xc4\x8dne pravljice prepoznamo tudi v sami vsebini. Bogdanka je mlada deklica brez star\xc5\xa1ev, dela za bogato grajsko gospo, je pridna, delavna, dobra po srcu in sama. Grajska gospa pa je pohlepna, po\xc5\xbere\xc5\xa1na in ji ni mar za Bogdanko. V pravljici Bogdanka predstavlja dobroto, ki vedno pove po resnici, ho\xc4\x8de pomagati, in tudi \xc4\x8de ima \xc4\x8darobne \xc5\xa1karjice zaradi katerih bi zlahka obogatela, ostane ista kot prej. Kar nam daje vedeti, da se prava dobrota ne more pokvariti niti z denarjem. Bralec se ne spra\xc5\xa1uje zakaj je Bogdanka sama, oz. brez star\xc5\xa1ev, saj je za tisti \xc4\x8das nekako samoumevno, da obstajajo velike razlike med bogatimi in revnimi. In tako kot v vsaki klasi\xc4\x8dni pravljici so dobri ljudje revni, bogati pa hudobni. Na koncu skoraj vedno revni postanejo bogati, zaradi svojih dobrih lasnosti. Z druge strani pa imamo grajsko gospo, ki ima veliko oblek, \xc5\xbeivi na gradu in i\xc5\xa1\xc4\x8de sre\xc4\x8do v materialnih stvareh, kar jo pa ne more nasititi in si \xc5\xbeeli dobiti \xc5\xa1e ve\xc4\x8d kot \xc5\xbee ima. \xc5\xa0karje, ki predstavljajo nekak\xc5\xa1no \xc4\x8darovnijo ji vzamejo \xc5\xa1e tisto kar ima in ne samo obleko ampak tudi Bogdanko, ki se odlo\xc4\x8di, da ne bo ve\xc4\x8d delala zanjo. V knjigi se pojavlja tudi \xc4\x8darobni pti\xc4\x8dek, ki vse vidi in vse ve. Deklica se mu zasmili in on ji pomaga. Vsaki\xc4\x8d se na hitro pojavi in gre. Je kot nekdo, ki \xc4\x8duva Bogdanko in ji stoji ob strani. Ker pa pti\xc4\x8dek odgovarja Bogdanki v pravljici, temu re\xc4\x8demo personifikacija. Pravljica je kratka, vendar v sebi nosi ogromno sporo\xc4\x8dilo._NEWLINE_Dolo\xc4\x8dene motive iz pravljice lahko vzporejamo z motivi iz drugih pravljic. Bogdanka je podobna deklici z v\xc5\xbeigalicami in pesterni po tem ker morajo delati, da bi lahko pre\xc5\xbeivele. Grajska gospa pa je podobna vsem ma\xc4\x8deham iz klasi\xc4\x8de pravljice, ki so premo\xc5\xbene in hudobne kot je to npr. pri Pepelki in Snegulj\xc4\x8dici.'