b'\n_START_ARTICLE_\nVelecvetna magnolija\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nVelecvetna magnolija lahko v vi\xc5\xa1ino dese\xc5\xbee do 27,5 m in ima velike temnozelene liste, ki dose\xc5\xbeejo v dol\xc5\xbeino med 12 in 20 cm, v \xc5\xa1irino pa med 6 in 12 cm. Po spodnji strani so mehko rjavo dlakavi. Obi\xc4\x8dajno ima drevo eno deblo, oblika kro\xc5\xa1nje pa je piramidasta. Cvetovi so smetanasto bele barve in imajo premer do 30 cm. Iz oplojenih cvetov se razvijejo 7,5\xe2\x80\x93 10 cm dolgi in 3 \xe2\x80\x935 cm\xc5\xa1iroki vijoli\xc4\x8dni plodovi. Listi rastline so te\xc5\xbeki in odpadajo preko celega leta. Obi\xc4\x8dajno pod drevesi naredijo debel sloj, zaradi \xc4\x8desar pod drevesom obi\xc4\x8dajno ne uspevajo druge rastline. Zgornja stran listov je za\xc5\xa1\xc4\x8ditena z debelo plastjo voska, zaradi \xc4\x8desar rastlina dobro prena\xc5\xa1a onesna\xc5\xbeenost zraka, pa tudi sol.\n_START_SECTION_\nRaz\xc5\xa1irjenost in uporabnost\n_START_PARAGRAPH_\nVelecvetna magnolija najbolje uspeva na rahlo kislih, dobro odcednih tleh v son\xc4\x8dnih ali polsen\xc4\x8dnih zavetnih legah. Je priljubljena okrasna rastlina, ki dobro prena\xc5\xa1a obrezovanje. V Veliko Britanijo so rastlino prinesli leta 1726, kasneje pa je postala priljubljena okrasna rastlina tudi v Franciji, kamor so pri\xc5\xa1li primerki iz Louisiane. O velecvetni magnoliji je leta 1731 v svoji knjigi The Gardeners\' Dictionary na \xc5\xa1iroko pisal \xc5\xbee Philip Miller._NEWLINE_Les velecvetne magnolije je srednje te\xc5\xbeak, srednje trd in srednje \xc5\xbeilav. Obdelan se ne zvija preve\xc4\x8d in je zelo trpe\xc5\xbeen, zaradi \xc4\x8desar je priljubljen za izdelavo pohi\xc5\xa1tva, \xc5\xa1katel, palet, \xc5\xbealuzij in vrat, pa tudi za furnir. Beljava lesa pri velecvetni magnoliji je rumenkasto bela, jedrovina pa je svetlo do temno rjave barve s pridihom rumene ali zelene._NEWLINE_Rastlina vsebuje razli\xc4\x8dne fenole, med katerimi so magnolol, honokiol in 3,5\xe2\x80\xb2-dialil-2\xe2\x80\xb2-hidroksi-4-metoksibifenil, ki imajo antibakterijske lastnosti. Zlasti so u\xc4\x8dinkoviti proti Gram-pozitivnim bakterijam, u\xc4\x8dinkovito pa delujejo tudi proti glivicam. Listi vsebujejo kumarine in sesquiterpenske laktone, med katerimi so costunolid, partenolid, costunolid diepoksid, santamarin in rejnozin.\n_START_SECTION_\nEkologija\n_START_PARAGRAPH_\nDrevo za\xc4\x8dne proizvajati semena pri starosti 10 let, vi\xc5\xa1ek mo\xc4\x8di pa dose\xc5\xbee pri starosti okoli 25 let. Kaljivost semen je okoli 50%, raz\xc5\xa1irjanje pa opravijo ptice (prepelice in purani) in razli\xc4\x8dni sesalci , kot so veverice in oposumi.\n_START_SECTION_\nTaksonomija\n_START_PARAGRAPH_\nMagnolia grandiflora je Carl Linnaeus opisal v svoji 10. izdaji Systema Naturae leta 1759, njegov opis pa je temeljil na Millerjevih zapisih. Znanstveno ime izvira iz latinskih besed grandis "velik" in flor- "cvet".'