b'\n_START_ARTICLE_\nSvetlana Makarovi\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nSvetlana Makarovi\xc4\x8d se je rodila v hi\xc5\xa1i Slovenska ulica 10 v Mariboru, ki je bila dom njene \xc5\xa1tajerske matere. O\xc4\x8de Abdon (Ado) Makarovi\xc4\x8d je bil iz Nabre\xc5\xbeine pri Trstu ter rojen kot sin Avgusta M. in Aurelie Marizza. Kot mladeni\xc4\x8d je Makarovi\xc4\x8d pri\xc5\xa1el v Maribor, kjer se je \xc5\xa1olal in postal trgovski tehnik ter se tam leta 1934 tudi poro\xc4\x8dil z Otilijo Marijo Kova\xc4\x8di\xc4\x8d (roj. 1905 v Radgoni, Avstrija), h\xc4\x8derjo Ivana Kova\xc4\x8di\xc4\x8da in Franje Dolni\xc4\x8dar. Otilijina star\xc5\xa1a sta bila premo\xc5\xbena me\xc5\xa1\xc4\x8danska hi\xc5\xa1na posestnika in trgovca, ki sta imela sprva na Magdalenski, potem pa na Slovenski ulici trgovino s steklom, porcelanom, igra\xc4\x8dami, posodo, okvirji, svetilkami in blagom. Dru\xc5\xbeina Svetlanine matere Otilije pa vendarle ni imela me\xc5\xa1\xc4\x8danskih korenin v Mariboru, kakor se pogosto napa\xc4\x8dno navaja, saj sta se Ivan Kova\xc4\x8di\xc4\x8d in \xc5\xbeena Franja Dolni\xc4\x8dar v Maribor priselila \xc5\xa1ele leta 1920, pred tem pa sta \xc5\xbeivela v Radgoni (nem. Bad Radkersburg) v Avstriji in deloma v bli\xc5\xbenjih \xc4\x8cre\xc5\xa1njevcih pri Gornji Radgoni. Kova\xc4\x8di\xc4\x8d (roj. 1877) je bil iz vasi Hercegov\xc5\xa1\xc4\x8dak pri Gornji Radgoni, Dolni\xc4\x8darjeva (1879-1945) pa je bila Ljubljan\xc4\x8danka in je v rodnem mestu potlej tudi umrla. Svetlanin ded Ivan Kova\xc4\x8di\xc4\x8d se je pred 1. svetovno vojno rad po nem\xc5\xa1ko podpisoval kot "Johann Kovatschitsch" in se je nasploh smatral za Avstrijca, ker je bil rojen v obmejni \xc5\xbeupniji Gornja Radgona in ker je njegova mama Magdalena Schreiber bila Avstrijka,_NEWLINE_svoje slovenske korenine (Kova\xc4\x8di\xc4\x8devo stran) pa je zanikal._NEWLINE_Po bivanju na razli\xc4\x8dnih naslovih v Mariboru, prete\xc5\xbeno v najetih stanovanjih, sta se Abdon in Otilija leta 1941 preselila v \xc5\xa0i\xc5\xa1ko pri Ljubljani in za vselej zapustila Maribor. Poleg Svetlane sta njena star\xc5\xa1a imela \xc5\xa1e sinova po imenih Jan in Gorazd (umetnostni zgodovinar, *1936).  _NEWLINE_V Ljubljani je kon\xc4\x8dala srednjo vzgojiteljsko \xc5\xa1olo in leta 1968 diplomirala na AGRFT. Nekaj \xc4\x8dasa je bila gledali\xc5\xa1ka igralka, najprej v Mestnem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du, nato pa v Drami.  Na za\xc4\x8detku \xc5\xa1estdesetih let 20. stoletja je za\xc4\x8dela s \xc5\xa1tudijem razli\xc4\x8dnih humanisti\xc4\x8dnih ved (psihologija, pedagogika,etnologija in tuji jeziki), igrala klavir v kavarnah ter nekaj \xc4\x8dasa delala kot tajnica in vzgojiteljica otrok s posebnimi potrebami. Leta 1970 se je odlo\xc4\x8dila za pot svobodne knji\xc5\xbeevnice. Uradno se je upokojila leta 1997. Poleg poezije in proze se je uveljavila tudi v radijskih in lutkovnih igrah za otroke ter dramah za odrasle. Ima eno najobse\xc5\xbenej\xc5\xa1ih bibliografij med Slovenci (napisala je ve\xc4\x8d kot 300 knji\xc5\xbenih del), poznana pa je tudi po \xc5\xa1tevilnih nestrinjanjih z dru\xc5\xbebenimi razmerami. _NEWLINE_Dru\xc5\xbeinsko \xc5\xbeivljenje ji je tuje, bila je zaro\xc4\x8dena a je zadnji trenutek preklicala poroko  . Najdlje je \xc5\xbeivela z Gregorjem Strni\xc5\xa1o . Po ve\xc4\x8d selitvah (Jurklo\xc5\xa1ter, Bohinjska Bela, Ljubljana) je zadnja leta \xc5\xbeivela bolj ali manj v samoti, zgolj v dru\xc5\xbebi hi\xc5\xa1nih ma\xc4\x8dk v \xc5\xbdabji vasi ob Sori v Poljanski dolini. Po dvomese\xc4\x8dnem zdravljenju od decembra 2012 zaradi posledic mo\xc5\xbeganske kapi \xc5\xbeivi v Centru starej\xc5\xa1ih Trnovo , kjer po odloku ljubljanskega stanovanjskega sklada \xc5\xbeivijo ve\xc4\x8dinoma zaslu\xc5\xbeni upokojeni me\xc5\xa1\xc4\x8dani, ki pa pla\xc4\x8dujejo ekonomsko ceno bivanja in vse stro\xc5\xa1ke, sami.Je prejemnica izjemne pokojnine za posebne zasluge na podro\xc4\x8dju kulture Ministrstva za kulturo. Septembra 2015 je dobila obele\xc5\xbeje med pomembnimi literati v aleji Levstikovih nagrajencev v Levstikovih arkadah ob ljubljanski Slovenski cesti.\n_START_SECTION_\nPesnica za odrasle\n_START_PARAGRAPH_\nPesmi je za\xc4\x8dela objavljati v revijah in \xc4\x8dasopisih leta 1957. Prvo pesem V \xc4\x8drnem tlaku je objavila v reviji Mlada pota (1952\xe2\x80\x931962), sicer pa je pesmi objavljala \xc5\xa1e v revijah kot so Na\xc5\xa1a sodobnost (1953\xe2\x80\x931963)  , Tribuna (1951\xe2\x80\x93), Problemi(1972\xe2\x80\x931988) ,Perspektive (1960\xe2\x80\x931964) , Sodobnost (1963\xe2\x80\x93)  in Dialog._NEWLINE_Leta 1964 je iz\xc5\xa1la njena prva pesni\xc5\xa1ka zbirka Somrak; ta (tako kot vsa njena poezija iz druge polovice petdesetih let in zgodnjih \xc5\xa1estdesetih) sledi prevladujo\xc4\x8di usmeritvi tedanje slovenske lirike, tj. iz intimizma k modernizmu. V zbirki Kresna no\xc4\x8d (1968) pa je \xc5\xbee izra\xc5\xbeena njena izrazita osebna poetika, ki temelji na tradicionalnih pesni\xc5\xa1kih sredstvih; ljudsko pesni\xc5\xa1tvo ji predstavlja novo izra\xc5\xbeanje eksistencialne stiske sodobnega \xc4\x8dloveka. V za\xc4\x8detku sedemdesetih let je njena poezija postala oblikovno stro\xc5\xbeja, v njej prevladuje tragi\xc4\x8dno baladno razpolo\xc5\xbeenje (prim. izbor pesmi Bo \xc5\xberl, bo \xc5\xbert (1998). Ustvarjalni vrh je dosegla v zbirki Sr\xc4\x8devec (1973) in antologiji Iz\xc5\xa1tevanja (1977) (Enciklopedija Slovenije, 1992). Ena zadnjih pesni\xc5\xa1kih zbirk, antologija pesmi Samost, je bila leta 2002 izdana v samozalo\xc5\xbebi.\n_START_SECTION_\nPisateljica za mladino\n_START_PARAGRAPH_\nMladinska besedila je za\xc4\x8dela objavljati po letu 1970. V svojih proznih delih je oblikovala samosvoj slog, za katerega so zna\xc4\x8dilne \xc5\xbeivali z izvirnimi imeni (coprnica Zofka, koko\xc5\xa1ka Emilija, pek Mi\xc5\xa1ma\xc5\xa1 idr.), s premi\xc5\xa1ljenim zna\xc4\x8dajem in z arhetipskim motivom odhoda od doma in ranjenega otroka (npr. v delu Potepuh in no\xc4\x8dna lu\xc4\x8dka), otroka sirote (npr. Zajec gre na luno)._NEWLINE_Svetlana Makarovi\xc4\x8d ve\xc4\x8dinoma pi\xc5\xa1e sodobne \xc5\xbeivalske pravljice, pravljice izvirnim glavnim mitolo\xc5\xa1kim literarnim likom ter fantasti\xc4\x8dne pripovedi (Haramija: 2005)._NEWLINE_Sodobne \xc5\xbeivalske pravljice so npr. slikanici Pekarna Mi\xc5\xa1ma\xc5\xa1 (1974) in Saprami\xc5\xa1ka (1976), zbirke Take \xc5\xbeivalske (1973), Ma\xc4\x8dja preja (1992) in Veveri\xc4\x8dek posebne sorte (1994). Njihovi protagonisti so \xc5\xbeivali, ki \xc5\xbeivijo v posebnem svetu in imajo podobne lastnosti kot ljudje ter tako tudi delujejo in govorijo. Pravlji\xc4\x8dna resni\xc4\x8dnost ni idealizirana, saj so v njej tudi krute osebe, sebi\xc4\x8dne\xc5\xbei, opravljivci, zavistne\xc5\xbei in odrasli, ki omejujejo otro\xc5\xa1ko razigranost, zato \xc5\xbeivali do\xc5\xbeivljajo tudi \xc5\xbealost, osamljenost in obup. Opazna novost njenih del je preseganje tabujev (npr. izlo\xc4\x8danje in spolnost)._NEWLINE_Med pravljice s primarno mitolo\xc5\xa1kim glavnim literarnim likom pa sodita \xc5\xa0krat Kuzma dobi nagrado (1974) in Coprnica Zofka (1989). Njene pravljice v svojem jedru opozarjajo na nerazumevanje in nesprejemanje druga\xc4\x8dnosti. _NEWLINE_Zna\xc4\x8dilne fantasti\xc4\x8dne pripovedi so dela Kosovirja na lete\xc4\x8di \xc5\xbelici (1974), Kam pa kam, kosovirja? (1975) in Mi, kosovirji (1988); pripovedovalka se v njih postavlja na stran svobodnega bitja in nasprotuje pravilom in zahtevam avtoritet._NEWLINE_Nekaj njenih del, namenjenih otrokom, je bilo posnetih tudi na zvo\xc4\x8dne kasete (Pekarna Mi\xc5\xa1ma\xc5\xa1 (1976), Saprami\xc5\xa1ka (1986), \xc4\x8cuk na palici(1988), Mali kakadu (1989), Sovica Oka (1992) in druge)._NEWLINE_V u\xc4\x8dnem na\xc4\x8drtu za sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino (2011) so v prvem in drugem triletju predlagana naslednja besedila: Coprnica Zofka, \xc4\x8cuk na palici, Jazbec in ov\xc4\x8dka, Jaz sem je\xc5\xbe, Jutro, Kam pa kam, kosovirja?, Kosovirja na lete\xc4\x8di \xc5\xbelici, Mi\xc5\xa1ka spi, Papagaj in sir, Pekarna Mi\xc5\xa1ma\xc5\xa1, Pismo, Pod medvedovim de\xc5\xbenikom, Pra\xc5\xa1i\xc4\x8dkov koncert, Razvajeni vrab\xc4\x8dek, Sovica Oka, Volk in sedem kozli\xc4\x8dkov, Zaj\xc4\x8dek gre na luno.\n_START_SECTION_\nGlasbenica\n_START_PARAGRAPH_\nIzdala je ve\xc4\x8d knjig \xc5\xa1ansonov, npr. Krizantema na klavirju (1990); z njimi je nastopala na avtorskih glasbenih recitalih za izbrano publiko. Tematika njenih \xc5\xa1ansonov je podobna kot v njenih pesmih, le da je predstavljena bolj humorno; dotika se sodobne dru\xc5\xbeinske vzgoje, dru\xc5\xbeabnih navad, moralnih norm in dru\xc5\xbebenih konvencij. Uglasbene \xc5\xa1ansone je nato v lastni pevski interpretaciji posnela na zgo\xc5\xa1\xc4\x8denke: No\xc4\x8dni \xc5\xa1ansoni (1983); Dajdamski  portreti (1998), Namesto ro\xc5\xbe (1999), Pelin \xc5\xbeena (1999)._NEWLINE_Napisala je tudi besedila za popevke Mesto mladih, Na\xc2\xa0na\xc2\xa0na (Neca Falk), V Ljubljano (Marjana Der\xc5\xbeaj) in za uvodno pesem filma Sre\xc4\x8da na vrvici (Marjeta Ram\xc5\xa1ak).\n_START_SECTION_\nSodelovanje z LGL\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1972 je bilo v Lutkovnem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du Ljubljana premierno uprizorjeno njeno delo z naslovom Sovica Oka. Najve\xc4\x8dkrat igrana je njena lutkovna igra Saprami\xc5\xa1ka, ki je bila prvi\xc4\x8d uprizorjena 17. oktobra 1986. Svetlana Makarovi\xc4\x8d je sodelovala z LGL na ve\xc4\x8d na\xc4\x8dinov \xe2\x80\x93 pisala in uglasbila je pesmi, pisala in prirejala je besedila, snovala likovno podobo lutk in scene ter odigrala katero od vlog. Sodelovala je pri enaintridesetih predstavah; gostovala je tudi v tujini (v Avstriji, na Hrva\xc5\xa1kem, Italiji in v Mehiki).\n_START_SECTION_\nKriti\xc4\x8dnost do okolja\n_START_PARAGRAPH_\nSvetlana Makarovi\xc4\x8d je izstopila iz Dru\xc5\xa1tva slovenskih pisateljev, ker ni temeljilo na umetni\xc5\xa1ki kakovosti. Uprla se je uradnim zalo\xc5\xbebam zaradi izkori\xc5\xa1\xc4\x8danja avtorjev ter se zavzemala za socialne pravice svobodnih umetnikov. Bila je med pobudniki ustanovitve nove, pluralizmu odprte in samo knji\xc5\xbeevnosti posve\xc4\x8dene revije (1980), vendar nato z Novo revijo, ki je za\xc4\x8dela izhajati 1982, ni sodelovala, \xc4\x8de\xc5\xa1 da so aktualna politi\xc4\x8dna in ideolo\xc5\xa1ka vpra\xc5\xa1anja iz nje izrinila umetnost. Svoje pesmi je prepovedala objavljati v antologijah in \xc5\xa1olskih u\xc4\x8dbenikih, \xc4\x8de\xc5\xa1 da so besedila, ki vsebujejo obliko erosa in tanatosa tema\xc4\x8dna in razlog za to, da mladi zasovra\xc5\xbeijo literaturo. Svojih del ne pojmuje kot narodno dobrino, ki je na voljo vsem, temve\xc4\x8d kot za\xc5\xa1\xc4\x8diteno avtorsko lastnino - tako nasprotuje komunisti\xc4\x8dni paroli o umetnosti za vse ljudi. Zavrnila je uvrstitev v Antologijo slovenskih pesnic 2, ker meni, da je v njej glavno merilo spol, ne pa kakovost._NEWLINE_Kriti\xc4\x8dnost do svojega okolja tudi javno izra\xc5\xbea s pisanjem, zlasti v kolumnah. Leta 2000 je v celoti zavrnila Pre\xc5\xa1ernovo nagrado.\n_START_SECTION_\nSlovenceljni\n_START_PARAGRAPH_\nSvetlana Makarovi\xc4\x8d prepoznava podobo Slovencev kot ozkosr\xc4\x8dno, primitivno, dvoli\xc4\x8dno in servilno ter jih poimenuje z novorekom Slovenceljni. V satiri\xc4\x8dnih pesmih v zbirki Pesmi o Sloveniji za tuje in doma\xc4\x8de goste (1984) z duhovito ironijo razkraja mitizirano samopodobo Slovencev. Skozi travestijo popularne pripovedke o Martinu Krpanu in skozi aluzijo na Sveto pismo njihovo podobo prikazuje kot samoljubno, primitivno, navznoter agresivno in navzven naivno in se ji posmehuje tudi v \xc5\xa1ansonih, zbranih v Krizantemi na klavirju (1990).\n_START_SECTION_\nIntervjuji\n_START_PARAGRAPH_\nSvetlana Makarovi\xc4\x8d se izpostavlja z izjavami proti Rimskokatoli\xc5\xa1ki cerkvi, na primer v intervjuju  \xc2\xbbNekatere stvari je treba sovra\xc5\xbeiti\xc2\xab, (Planet Siol.net 6.1.2012). Intervju je do\xc5\xbeivel odziv Sveta katoli\xc5\xa1kih laikov Slovenije, ki so zahtevali pregon domnevnega sovra\xc5\xbenega govora. Policija in to\xc5\xbeilstvo sta to in ve\xc4\x8d drugih ovadb_NEWLINE_proti Makarovi\xc4\x8devi zavrgla._NEWLINE_Izpostavila se je tudi s svojo podporo za mnoge spornemu Zoranu Jankovi\xc4\x87u, \xc5\xbeupanu Mestne ob\xc4\x8dine Ljubljana; leta 2011 je bila v ospredju med vidnej\xc5\xa1imi me\xc5\xa1\xc4\x8dani, ki so ga na Magistratu prosili, da kandidira v dr\xc5\xbeavnozborskih volitvah v Sloveniji 2011, leta 2013 pa je izjavila, da  \xc2\xbbje iz Ljubljane naredil prelepo mesto \xe2\x80\x93 me ne zanima, kje je dobil denar, zaradi mene ga je lahko tudi ukradel\xc2\xab'