b"\n_START_ARTICLE_\nBitka pri Harranu\n_START_SECTION_\nZgodovinsko ozadje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1104 je Baldvin II. Ede\xc5\xa1ki napadel in oblegal mesto Harran. Za pomo\xc4\x8d je prosil Bohemonda I. Antiohijskega in Tankreda Galilejskega. Bohemond in Tankred sta od\xc5\xa1la na pohod iz Antiohije in se v Edesi pridru\xc5\xbeila Baldvinu in Joscelinu Courtenejskemu. Spremljali so ju antio\xc5\xa1ki patriarh Bernard Valen\xc5\xa1ki, jeruzalemski patriarh Daimbert in ede\xc5\xa1ki patriarh Benedikt._NEWLINE_Seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ka vojska pod poveljstvom mosulskega guvernerja D\xc5\xbeikirmi\xc5\xa1a in mardinskega emirja Sukmana se je zbrala v Kaburju, morda tudi pri Ra's al-'ainu (helenisti\xc4\x8dni Resaini). Maja 1104 je muslimanska vojska napadla Edeso, verjetno zato, da bi kri\xc5\xbearsko vojsko odvrnili od Harrana.\n_START_SECTION_\nBitka\n_START_PARAGRAPH_\nPo mnenju letopisca Ibn al-Qualanisija sta Tankred in Bohemond pri\xc5\xa1la v Edeso med obleganjem mesta, letopis iz leta 1234 pa pravi, da sta najprej \xc5\xa1la pred Harran. Kakor koli \xc5\xbee, Seld\xc5\xbeuki so pred njuno vojsko na videz pobegnili izpred mesta, kri\xc5\xbearji pa so jim sledili._NEWLINE_V manj\xc5\xa1ih za\xc4\x8detnih spopadih s Seld\xc5\xbeuki so kri\xc5\xbearji zmagovali in nadaljevali svoje zasledovamje proti jugu. Kronist tistega \xc4\x8dasa Matej Ede\xc5\xa1ki poro\xc4\x8da, da je zasledovanje trajalo, dva dni Ralf Caenski pa pravi, da tri dni. Po Ibn al-Athirovem mnenju je pri\xc5\xa1lo do odlo\xc4\x8dilne bitke kak\xc5\xa1nih dvanajst kilometrov od Harrana._NEWLINE_Njegova informacija o prizori\xc5\xa1\xc4\x8du bitke je nekoliko sporna, zato ve\xc4\x8dina zgodovinarjev sprejema mnenje Alberta iz Aachna in Fulka Chartre\xc5\xa1kega, da je bila bitka na ravnici pri mestu Ar Raqqah v dana\xc5\xa1nji severni Siriji, ki je dva dni hoda oddaljena od Harrana._NEWLINE_Baldvin in Joscelin sta poveljevala ede\xc5\xa1kemu levemu krilu vojske, Bohemond in Tankred pa antiohijskemu desnemu krilu. Ralf Caenski pravi, da so Seld\xc5\xbeuki s svojim napadom kri\xc5\xbearje poponoma iznenadili, tako da sta se morala Baldvin in Tankred bojevati kar brez oklepov._NEWLINE_Med samo bitko so Baldvinovi vojaki prvi navalili na sovra\xc5\xbenika in bili popolnoma pora\xc5\xbeeni, Baldvina in Joscelina pa so Sukmanovi vojaki ujeli. Antio\xc5\xa1ke \xc4\x8dete so utrpele le nekaj \xc5\xbertev in uspelo jim je pobegniti v Edeso. D\xc5\xbeikirmi\xc5\xa1ev plen je bil zaradi tega bolj skromen, zato je ugrabil Baldvina iz Sukmanovega tabora in zanju zahteval odkupnino. Odkupnino zanju so kasneje sicer pla\xc4\x8dali, vendar so ju Turki izpustili \xc5\xa1ele malo pred letom 1108 (Joscelina) oziroma leta 1108 (Baldvina).\n_START_SECTION_\nPomen bitke\n_START_PARAGRAPH_\nBitka je bila prvi ve\xc4\x8dji kri\xc5\xbearski poraz, ki je prepri\xc4\x8dal muslimane, da kri\xc5\xbearji niso nepremagljivi, kot je to izgledalo med prvo kri\xc5\xbearsko vojno. Bizantinsko cesarstvo je poraz izkoristilo in vsililo Antiohiji svoje zahteve in ponovno osvojilo Latakijo in dele Kilikije. Mnogo mest, ki jim je vladala Antiohija, se je uprlo in ponovno so jih osvojili muslimani iz Alepa. Uprli so se tudi Armenci, kar je sta izkoristila Bizantinsko cesarstvo in Armenija. Ti dogodki so Bohemonda prisilili, da se je vrnil v Italijo po voja\xc5\xa1ke okrepitve, Antiohijo pa je prepustil Tankredu kot regentu._NEWLINE_Viljem iz Tira je zapisal, da bolj uni\xc4\x8dujo\xc4\x8de bitke do takrat \xc5\xa1e ni bilo. Antiohija si je naslednje leto sicer opomogla, toda bizantinski cesar Aleksej I. Komnen je Bohemondu vsilil Devolsko mirovno pogodbo, s katero je Antiohija postala vazalna dr\xc5\xbeava Bizantinskega cesarstva. Antiohijo so ponovno zdrobili v Bitki na ager sanguinis leta 1119. Edesa si nikoli ve\xc4\x8d ni opomogla in je do leta 1144 vzdr\xc5\xbeala samo zaradi razdora med muslimani."