b'\n_START_ARTICLE_\nBlutorden\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPrva izdaja iz 99\xc2\xa0% \xc4\x8distega srebra je bila podeljena 1500 udele\xc5\xbeencem pu\xc4\x8da, ki so bili \xc4\x8dlani stranke ali katere njenih formacij pred januarjem 1932, in kadetom pehotne \xc5\xa1ole iz M\xc3\xbcnchna, ki so korakali v podporo Ericha Ludendorffa. Razen Hitlerjeve in G\xc3\xb6ringove so bile o\xc5\xa1tevil\xc4\x8dene._NEWLINE_Maja 1938 so odlikovanje podelili tudi osebam, ki so bile (a) zaprte zaradi aktivnosti v podporo NSDAP pred letom 1933, (b) obsojene na smrt za aktivnosti v podporo NSDAP pred 1933, a jim je bila kazen kasneje spremenjena v dosmrtno je\xc4\x8do ali (c) huje ranjene v slu\xc5\xbebi stranke pred 1933. Obstoje\xc4\x8di prejemniki so raz\xc5\xa1iritev pospremili z negodovanjem. \xc5\xa0e kasneje so jo podeljevali tudi \xc4\x8dlanom avstrijske podru\xc5\xbenice za udele\xc5\xbebo v februarski vstaji (1934) in junijskem pu\xc4\x8du ali so dobili dalj\xc5\xa1e zaporne kazni oz. bili ranjeni zaradi aktivnosti v podporo NSDAP. Poleg tega jih je ob\xc4\x8dasno podeljeval Hitler drugim posameznikom po lastni presoji. Zadnji prejemnik je bil Reinhard Heydrich (posthumno). Te, kasneje podeljene medalje, so bile iz 80\xc2\xa0% srebra s serijskimi \xc5\xa1tevilkami nad 1500 in brez podpisa izdelovalca (J. FUESS M\xc3\x9cNCHEN)._NEWLINE_Prejemnik, ki je izstopil iz stranke, je moral vrniti odlikovanje. Skupno je bilo prejemnikov manj kot 6000, od tega 1500 izvirnih in 436 ob raz\xc5\xa1iritvi leta 1938. Po Hitlerjevem dekretu iz leta 1936 je bil Blutorden peti po hierarhiji odlikovanj Tretjega rajha.'