b'\n_START_ARTICLE_\nGregorijanska reforma\n_START_PARAGRAPH_\nGregorijanska reforma je vrsta reformnih ukrepov, ki jih je za\xc4\x8del pape\xc5\xbe Gregor VII. in njegov krog, zbran v pape\xc5\xa1ki kuriji, okrog 1050-1080, ki so zadevali neodvisnost duhovnikov in obnovo njihove moralne integritete._NEWLINE_Kljub temu, da je cerkev reforme predstavljala kot obnovo, gre v resnici za pravo revolucijo. Pravice, ki jih je pape\xc5\xbe zahteval zase, je zbral v buli Dictatus papae iz leta 1075, drugi pomemben reformni dokument pa je bula Libertas ecclesiae. Glavni poudarki reforme so bile uredbe glede pape\xc5\xa1kih volitev iz leta 1059, uredbe glede simonije, to je kupovanja cerkvenih slu\xc5\xbeb, potrditev pa so dosegle z veli\xc4\x8dastno zmago cerkve med investiturnimi boji. V \xc4\x8das reform spada tudi kanonizacija cerkvenega prava. Najpomebnej\xc5\xa1i predstavnik reform je bil pape\xc5\xbe Gregor VII.._NEWLINE_Reforme so temeljile na prepri\xc4\x8danju, da je Cerkev ustanovil Bog ter ji zaupal nalogo, naj zdru\xc5\xbei vse \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvo v skupnost, ki ji bo vladala bo\xc5\xbeja volja. Ker je Cerkev bo\xc5\xbeja ustanova, naj bi imela oblast nad vsemi drugimi ustanovami, zlasti pa nad dr\xc5\xbeavo. Po tem prepri\xc4\x8danju je pape\xc5\xbe vrhovni oblastnik na zemlji, ki je podrejen samo Bogu. Vsaka neposlu\xc5\xa1nost pape\xc5\xbeu naj bi predstavljala tudi neposlu\xc5\xa1nost Bogu. Zahteva reform je bila tudi podreditev dotlej v veliki meri neodvisnih \xc5\xa1kofov centralni pape\xc5\xbeevi oblasti v Rimu. Le-to je bilo dose\xc5\xbeeno z velikimi napori ob hudemu odporu \xc5\xa1kofov. Pape\xc5\xbe se je razglasil za absolutnega poglavarja Cerkve, ki ga nima nih\xc4\x8de pravice obsoditi, prav tako pa se je razglasil tudi za nezmotljivega._NEWLINE_Sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Gregorijanske reforme je bila benediktinska opatija Cluny v Franciji. Zato imenujemo to reformo tudi Klinijska reforma ali Klinijska obnova, samo gibanje pa Klinijsko gibanje._NEWLINE_Posledica reform je tudi uvedba celibata (prepoved poro\xc4\x8danja duhovnikov) in ukrepi proti simoniji. Uvedba celibata je tesno povezana z discipliniranjem \xc5\xa1kofov in duhovnikov, ter njihovi podreditvi rimskemu pape\xc5\xbeu. Pomemben vzrok za uvedbo celibata je bil tudi finan\xc4\x8dni. Vsi ti ukrepi so izzvali \xc5\xa1iroko nasprotovanje, vendar pa je bila zahteva, da ima pape\xc5\xbe oblast na cesarjem povod za najhuj\xc5\xa1i spor v zgodnjem srednjem veku, to je spor za investituro med pape\xc5\xbeem Gregorjem VII. in cesarjem Henrikom IV. Druga posledica te zahteve je bila dokon\xc4\x8dna delitev kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva na zahodno - rimskokatoli\xc5\xa1ko in vzhodno - pravoslavno, saj se vzhodni kristjani niso bili pripravljeni odre\xc4\x8di svoji neodvisnosti. Tej lo\xc4\x8ditvi pravimo shizma.'