b'\n_START_ARTICLE_\nGeon (fizika)\n_START_PARAGRAPH_\nGe\xc3\xb3n je v teoreti\xc4\x8dni splo\xc5\xa1ni teoriji relativnosti elektromagnetno ali gravitacijsko valovanje, ki ga v strnjenem obmo\xc4\x8dju prostor-\xc4\x8dasa dr\xc5\xbei skupaj gravitacijski privlak lastne energije polja. Teoreti\xc4\x8dno je ta telesa raziskoval John Archibald Wheeler leta 1955 in pri tem skoval izraz skr\xc4\x8denje \xc2\xbbgravitacijsko elektromagnetne entitete.\xc2\xab\n_START_SECTION_\nPregled\n_START_PARAGRAPH_\nKer je splo\xc5\xa1na teorija relativnosti klasi\xc4\x8dna teorija polja, Wheelerjev koncept ne obravnava geona kot kvantnomehanske entitete, kar v splo\xc5\xa1nem ostaja tako \xc5\xa1e sedaj. Ne glede na to je Wheeler obravnaval mo\xc5\xbeno povezavo med geoni in osnovnimi delci. Ta zamisel \xc5\xa1e vedno privla\xc4\x8di pozornost fizikov, vendar je brez trdnej\xc5\xa1e teorije kvantne gravitacije nemogo\xc4\x8de preskusiti to\xc4\x8dnost tak\xc5\xa1ne spekulativne zamisli._NEWLINE_Wheeler ni podal eksplicitnih re\xc5\xa1itev za geone glede na vakuumske Einsteinove ena\xc4\x8dbe polja. Vrzel sta delno zapolnila Dieter Brill in James Hartle leta 1964 z uvedbo Brill-Hartleovega geona (geon BH). Obravnavala sta stati\xc4\x8dno sferi\xc4\x8dno simetri\xc4\x8dno geometrijo in ugotovila, da gravitacijsko valovanje lahko ostane zaprto v obmo\xc4\x8dju dlje \xc4\x8dasa kot je \xc4\x8das preleta svetlobe tega obmo\xc4\x8dja. Tak\xc5\xa1en gravitacijski geon tvori velika koli\xc4\x8dina visokofrekven\xc4\x8dnega gravitacijskega valovanja z majhnimi amplitudami in veliko vrtilno koli\xc4\x8dino. \xc4\x8casovno povpre\xc4\x8dje ukrivljenosti zaradi valovanja tvori geometrijo ozadja geona in ta geometrija prestrega valovanje dolgo \xc4\x8dasa v obmo\xc4\x8dju prostora, imenovanem \xc2\xbbaktivno obmo\xc4\x8dje.\xc2\xab\xc2\xa0Gravitacijski geoni so analogoni izvirnih Wheelerjevih elektromagnetnih geonov, ki so navidezno gravitacijsko vezana stanja elektromagnetne energije. \xc5\xbdivljenjska doba geonov kot tak\xc5\xa1nih in niso prave nesevalne re\xc5\xa1itve. Gibbons in Stewart sta pokazala, da nesevalni geoni ali druge eksaktne periodi\xc4\x8dne re\xc5\xa1itve ne morejo obstajati v Einsteinovi teoriji. Re\xc5\xa1itev z geonom BH je pomembna ker slu\xc5\xbei kot zgled v katerem gravitacijsko polje tvori in reagira na svojo efektivno napetostno energijo. Je tudi zgled netrivialne (pribli\xc5\xbene) re\xc5\xa1itve vakuumskih Einsteinovih ena\xc4\x8db polja brez singularnosti ukrivljenosti. Anderson in Brill sta leta 1997 podala strogi dokaz, da re\xc5\xa1itve za geone vakuumskih Einsteinovih ena\xc4\x8db polja obstajajo, vendar ne v preprosti sklenjeni obliki. _NEWLINE_Veliko pomembno vpra\xc5\xa1anje o geonih je ali so stabilni, ali morajo s\xc4\x8dasoma razpasti, ker njihova energija valovanja postopoma \xc2\xbbuhaja\xc2\xab\xc2\xa0stran. Na to vpra\xc5\xa1anje \xc5\xa1e niso dokon\xc4\x8dno odgovorili, vendar obstaja splo\xc5\xa1no mnenje, da verjetno ne morejo biti stabilni. To bi nasprotovalo Wheelerjevemu za\xc4\x8detnemu upanju, da lahko geon slu\xc5\xbei kot klasi\xc4\x8dni model za stabilne osnovne delce. Ne bi pa izklju\xc4\x8dilo mo\xc5\xbenosti, da bi kvantni pojavi stabilizirali geone._NEWLINE_Razli\xc4\x8dica geona je kugelblitz, \xc4\x8drna luknja, ki jo tvori zgostitev elektromagnetne energije s tako gostoto, da okrog sebe tvori dogodkovno obzorje.'