b'\n_START_ARTICLE_\nPortolanski zemljevid\n_START_PARAGRAPH_\nPortolan ali portolanski zemljevid so starodavne pomorske karte, ki so bile prvi\xc4\x8d izdelane v 13. stoletju v sredozemskem bazenu in kasneje raz\xc5\xa1irjene, da bi vklju\xc4\x8devale tudi druge regije, ki so bile prepoznane po svoji visoki kartografski natan\xc4\x8dnosti. Beseda portolan prihaja iz italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine portulano, kar pomeni \'povezan s pristani\xc5\xa1\xc4\x8di ali privezi\' in ki \xc5\xbee od 17. stoletja ozna\xc4\x8duje \xc2\xbbzbirko smeri jadranja\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nDefinicija\n_START_PARAGRAPH_\nIzraz \xc2\xbbportolanski zemljevid\xc2\xab\xc2\xa0je nastal v 1890-ih, ker je bilo takrat predpostavljeno, da so ti zemljevidi povezani s portolani, srednjeve\xc5\xa1kimi ali zgodnje modernimi knjigami \xe2\x80\x93 priro\xc4\x8dniki - s pomorskimi navigacijskimi podatki (smer plovbe in razdalja med kraji), namenjeni priobalni plovbi . Druga imena, ki so bila predlagana, vklju\xc4\x8dujejo zemljevid smernih linij, kompasne mre\xc5\xbee , medtem ko jih moderni francoski znanstveniki raje imenujejo navti\xc4\x8dne karte, da bi se izognili kakr\xc5\xa1nemu koli odnosu s portolani. _NEWLINE_V literaturi obstajajo \xc5\xa1tevilne definicije portolanskega zemljevida. Ozka opredelitev vklju\xc4\x8duje samo srednjeve\xc5\xa1ke , eventualno zgodnje moderne pomorske karte (tj. zemljevide, ki zajemajo predvsem obmorske in ne celinske regije), ki vklju\xc4\x8dujejo kompasno mre\xc5\xbeo in ne ka\xc5\xbeejo nobene navedbe uporabe zemljepisne \xc5\xa1irine ali zemljepisne dol\xc5\xbeine. Geografski obseg teh ve\xc4\x8dinoma srednjeve\xc5\xa1kih portolanskih kart je omejen na Sredozemsko in \xc4\x8crno morje z mo\xc5\xbenim podalj\xc5\xa1anjem zahodnoevropskih obal do Skandinavije in zahodnoafri\xc5\xa1kih obal do Gvineje. Nekateri avtorji dodatno omejujejo izraz \xc2\xbbportolanski zemljevid\xc2\xab\xc2\xa0na enostranske karte, narisane na pergamentu , medtem ko se knjige, ki vsebujejo ve\xc4\x8d pomorskih kart, imenujejo navti\xc4\x8dni atlas._NEWLINE_\xc5\xa0ir\xc5\xa1a definicija portolanskega zemljevida zajema vsako pomorsko karto ali atlas, ki ustreza naslednjim serijam slogovnih zahtev: narisana ro\xc4\x8dno, s kompasno mre\xc5\xbeo, ki izhajajo iz sredi\xc5\xa1\xc4\x8da skritih krogov, osredoto\xc4\x8denih na obale in otoke, s krajevnimi imeni. napisana pravokotno na obalo s kopenske strani in z redkimi informacijami o notranjosti kopenskih mas . Ta \xc5\xa1ir\xc5\xa1a definicija zajema karte potencialno vseh pomorskih in celo zemljevidov celotnega sveta, ki se v\xc4\x8dasih imenujejo navti\xc4\x8dne planisfere, \xc4\x8de izpolnjujejo prej omenjene kriterije. Vklju\xc4\x8duje tudi navti\xc4\x8dne karte, ki prikazujejo geografske \xc5\xa1irine in so jih drugi avtorji imenovali \xc2\xbb\xc5\xa1irinske karte\xc2\xab, da bi jih razlikovali od primernih portolanskih kart, za katere se domneva, da so bile narejene na podlagi mrtvih ra\xc4\x8dunskih informacij.\n_START_SECTION_\nSmerne linije\n_START_PARAGRAPH_\nPortolanski zemljevidi imajo skupne zna\xc4\x8dilne smerne linije, ki izhajajo iz kompasne mre\xc5\xbee, ki so na razli\xc4\x8dnih to\xc4\x8dkah na zemljevidu. Te so ustvarjene z opazovanjem in kompasom in ozna\xc4\x8dujejo \xc4\x8drte azimuta (\xc4\x8deprav se ne smejo zamenjati s sodobnimi smernimi linijami in meridiani)._NEWLINE_\xc4\x8ce \xc5\xbeelimo razumeti, je treba te linije bolje imenovati "linije kompasove vetrnice", moramo vedeti, da je za portolanske karte zna\xc4\x8dilno pomanjkanje kartografskih projekcij, za kartometri\xc4\x8dno preiskavo pa je bilo razvidno, da v teh kartah ni bila uporabljena nobena projekcija, in te ravne \xc4\x8drte so loksodromske le, \xc4\x8de je bila karta sestavljena na ustrezni projekciji. _NEWLINE_Kot navaja Leo Bagrow: .. beseda ("Rhumbline") je napa\xc4\x8dno uporabljena za pomorske karte tega obdobja, ker loksodrom daje natan\xc4\x8den potek \xc5\xa1ele, ko je grafikon narisan na ustrezni projekciji. V zgodnjih kartah ni bila uporabljena nobena projekcija, zaradi \xc4\x8desar smo ohranili ime \xc2\xbbportolan\xc2\xab. _NEWLINE_Kompasna mre\xc5\xbea je sestavljena iz 16 mre\xc5\xbe vetrov z 32-timi smermi vetrov v \xc4\x8drni, zeleni in rde\xc4\x8di barvi. Barve smeri vetrov kompasne mre\xc5\xbee si sledijo v istem zaporedju, kot jih je predlagal Cort\xc3\xa9s v svojem delu (Pujades i Bataller, 2007, 471\xe2\x80\x93 472); \xc4\x8drte, ki ozna\xc4\x8dujejo glavne smeri vetrov so izrisane s \xc4\x8drno barvo, smeri vetrov na polovici z zeleno in smeri vetrov med \xc4\x8drnimi in zelenimi smermi z rde\xc4\x8do barvo. Glavne linije so usmerjene na magnetni severni pol. Tako so se mre\xc5\xbene linije zaradi naravnih sprememb magnetne deklinacije Zemlje nekoliko spreminjale za karte, izdelane v razli\xc4\x8dnih obdobjih. Te \xc4\x8drte so podobne kompasu, ki je prikazan na kasnej\xc5\xa1ih zemljevidih in kartah. \xc2\xbbVsi portolanski zemljevidi imajo kompasne vrtnice, \xc4\x8deprav niso nujno popolne s polnimi 32-timi smermi vetrov; kompasno vetrnico ... zdi se, da je bila katalonska inovacija\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nUporaba\n_START_PARAGRAPH_\nPortolanska karta zdru\xc5\xbeuje natan\xc4\x8dne zapiske besedila periplusa ali rokopisa, ki navaja pristani\xc5\xa1\xc4\x8da in obalne znamenitosti, po vrstnem redu in s pribli\xc5\xbenimi razdaljami, ki jih je kapitan plovila lahko pri\xc4\x8dakoval ob obali, z dekorativnimi ilustracijami srednjeve\xc5\xa1kega T\xe2\x80\x94O zemljevida (latinsko orbis terrarum). Poleg tega so karte zagotavljale realisti\xc4\x8dne upodobitve obal. Namenjene so bile prakti\xc4\x8dni uporabi pomor\xc5\xa1\xc4\x8dakov tega obdobja. Portolani niso upo\xc5\xa1tevali ukrivljenosti zemlje, zaradi tega niso bili koristni kot navigacijska orodja za prehod preko odprtega oceana, in so jih zamenjale kasnej\xc5\xa1e Mercatorjeve projekcijske karte. Portolani so bili najbolj koristni pri prepoznavanju zna\xc4\x8dilnih to\xc4\x8dk v bli\xc5\xbeini. Portolani so bili koristni tudi za plovbo v manj\xc5\xa1ih vodnih telesih, kot so Sredozemsko, \xc4\x8crno ali Rde\xc4\x8de morje.\n_START_SECTION_\nIzdelava\n_START_PARAGRAPH_\nNajbolj raz\xc5\xa1irjene portolanske karte od leta 1500 so bile narejene na velumu, to je visokokakovostna vrsta pergamenta, narejen iz tele\xc4\x8dje ko\xc5\xbee. Posamezne karte so bile obi\xc4\x8dajno v roli, medtem ko so bile tiste, ki so bile del atlasov, prilepljene na lesene ali kartonske opore. _NEWLINE_Najstarej\xc5\xa1a pojasnila o tem, kako narisati portolansko karto, izvirajo iz 16. stoletja, zato je mogo\xc4\x8de sklepati le o tehnikah, ki so jih uporabljali srednjeve\xc5\xa1ki kartografi. Instrumenti, ki so bili na voljo v srednjem veku, naj bi bili ravnilo, par razdelilcev, pero in \xc4\x8drnilo razli\xc4\x8dnih barv. Risanje se je verjetno za\xc4\x8delo s kompasnimi vetrnicami, nato pa je kartograf kopiral obalne obrise iz nekega zgodnej\xc5\xa1ega zemljevida. Na koncu so bila dodana krajevna imena, geografski podatki in dekoracija.\n_START_SECTION_\nCentri za izdelavo\n_START_PARAGRAPH_\nPo svojem izvoru so zgodovinarji 19. stoletja lo\xc4\x8dili dve glavni dru\xc5\xbeini portolanskih kart: italijansko, razvito predvsem v Genovi, Benetkah in Rimu in katalonsko, kjer je bila Palma de Mallorca glavno proizvodno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de. Portugalske karte so bile verjetno izpeljane iz katalonske tradicije, arabske portolanske karte pa so bile priznane \xc5\xa1ele kasneje, v drugi polovici 20. stoletja.\n_START_SECTION_\nItalijanski\n_START_PARAGRAPH_\nVeliko italijanskih portolanskih kart se za\xc4\x8dne v sredini 13. stoletja, najstarej\xc5\xa1a se imenuje Carta Pisana, ki jo hrani Nacionalna knji\xc5\xbenica v Parizu. Naslednje stoletje pripada Carignano karti, ki je izginila iz Dr\xc5\xbeavnega arhiva v Firencah, kjer je bila dolgo ohranjena; kartografska dela Genove\xc5\xbena Pietra Vesconteja, ilustratorja dela Marina Sanuda; karta Francisca Pizigana (1373), s stilisti\xc4\x8dnim vplivom  Majorke in tistih Beccaria, Canepa in bratov Benincasa, doma\xc4\x8dinov iz Ancone.\n_START_SECTION_\nKatalonski\n_START_PARAGRAPH_\nUvedli so novost v pomorski kartografiji, ker so to zemljepisne karte, ki imajo skupno slogovno predstavitev dolo\xc4\x8denih dogodkov in geografskih obmo\xc4\x8dij. Mojstrovina Majorskih portolanskih kart je katalonski atlas (Atles catal\xc3\xa0), ki ga je leta 1375 izdelal Abraham Cresques in ga hranijo v francoski Biblioth\xc3\xa8que Nationale v Parizu._NEWLINE_Abraham Cresques je bil major\xc5\xa1ki Jud, ki je delal na slu\xc5\xbebi Petra IV. Aragonskega. V svoji delavnici buxolarum [= magnetni kompas] mu je pomagal njegov sin Jafuda. Atlas je svetovni zemljevid, to je zemljevid sveta in regij z razli\xc4\x8dnimi ljudmi, ki tam \xc5\xbeivijo. Delo je bilo narejeno na zahtevo princa Ivana, sina Petra IV., ki si je \xc5\xbeelel zvesto predstavitev sveta od zahoda proti vzhodu. 12 listov oblikuje svetovni zemljevid na tablah, ki so med seboj premi\xc4\x8dno povezane in postavljene kot zaslon. Vsaka tabla meri 69 x 49 cm. Prva \xc5\xa1tiri besedila so napolnjena z geografskimi in astronomskimi tabelami in koledarji. Ta Cresquesov svetovni zemljevid je predstavil Azijo od Kaspijskega morja do Kitajske in upo\xc5\xa1teval informacije Marca Pola in Jordanusa._NEWLINE_V 14. stoletju je pomembno tudi delo Guillema Solerja, ki obdeluje oba sloga, \xc4\x8disto navti\xc4\x8dni in navti\xc4\x8dno-geografski. Do 15. stoletja se ujema z znamenitim portolanskim zemljevidom, ki ga je izdelal Gabriel Vallseca (1439), ki ga hrani Pomorski muzej v Barceloni in se odlikuje po poslastici izvedbe in \xc5\xbeivahnih slikovitih podrobnostih, ki jih prikriva pega \xc4\x8drnila, ki sta jo pustila Fr\xc3\xa9d\xc3\xa9ric Chopin in George Sand.\n_START_SECTION_\nPortugalski\n_START_PARAGRAPH_\nPortugalski portolanski zemljevidi izvirajo iz majorske tradicije [18] in kot tradicionalni niso izpolnjevali zahtev, ki jih je zahtevala \xc5\xa1iritev geografskih obzorij, ki so jih dosegli Portugalci in \xc5\xa0panci, so pa postavili osnove, ki so se nadaljevale v 16. in 17. stoletju.\n_START_SECTION_\nTeorije o izvoru portolanskih zemljevidov\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc4\x8detki portolanskih kart so nejasni in nimajo nobenih znanih predhodnikov kljub njihovi natan\xc4\x8dnosti v primerjavi z drugimi zemljevidi tega obdobja. Ena \xc5\xa1tudija ugotavlja, da so portolani izhajali iz zgodnej\xc5\xa1ih kart, ki so nastale na podlagi zdaj imenovane Mercatorjeve projekcije, in navaja, da so portolanskii mozaiki manj\xc5\xa1ih kart, vsaka s svojo velikostjo in usmerjenostjo, ter ugotavlja, da so bile kartografske zmo\xc5\xbenosti katerekoli civilizacije, ki so izdelale predhodne karte, naprednej\xc5\xa1e od trenutno priznanih. Te zamisli zavra\xc4\x8dajo uveljavljeni raziskovalci na tem podro\xc4\x8dju, ki pa najdejo \xc5\xa1tevilne dokaze o srednjeve\xc5\xa1kih za\xc4\x8detkih in metodah izdelave.\n_START_SECTION_\nEvolucija\n_START_PARAGRAPH_\nPrve portolanske karte so bile osredoto\xc4\x8dene na obale Sredozemlja in \xc4\x8crnega morja, le delni in v\xc4\x8dasih nedore\xc4\x8den prikaz atlantskih obal do Skandinavije. V 15. in 16. stoletju, z za\xc4\x8detkom obdobja odkritij, se je obseg portolanskih kart raz\xc5\xa1iril proti jugu do Gvinejskega zaliva. Karte so za\xc4\x8deli \xc4\x8drpati tudi portugalski in \xc5\xa1panski izdelovalci zemljevidov za na novo raziskana morja v Afriki, Ameriki, Ju\xc5\xbeni Aziji in na Pacifiku.'