b'\n_START_ARTICLE_\nKurt Schuschnigg\n_START_SECTION_\nPoreklo\n_START_PARAGRAPH_\nSchuschnigg je bil sin na Tirolskem \xc5\xbeive\xc4\x8de staroavstrijske \xc4\x8dastni\xc5\xa1ke dru\xc5\xbeine, ki je bila 2. aprila 1898 povzdignjena v plemi\xc5\xa1ki stan. Po o\xc4\x8detovi strani je bil koro\xc5\xa1ko-slovenskega porekla, o \xc4\x8demer pri\xc4\x8da tudi njegov priimek (slovenski zapis je \xc5\xa0u\xc5\xa1nik). Schuschniggov rod izhaja iz Radi\xc5\xa1 na Celov\xc5\xa1kem polju  (dana\xc5\xa1nja ob\xc4\x8dina \xc5\xbdrelec/Ebenthal), ki so bile \xc5\xa1e v za\xc4\x8detku 20. stoletja del strnjenega slovensko-govore\xc4\x8dega podro\xc4\x8dja Ju\xc5\xbene Koro\xc5\xa1ke.\n_START_SECTION_\nMlada leta in politika\n_START_PARAGRAPH_\nKurt Schuschnigg je bil \xc5\xbee od mladih let dele\xc5\xbeen stroge konservativne in katoli\xc5\xa1ke vzgoje, tipi\xc4\x8dne za staroavstrijske plemi\xc5\xa1ke dru\xc5\xbeine. Obiskoval je jezuitsko gimnazijo \xe2\x80\x9eStella Matutina\xe2\x80\x9d v Feldkirchu, zvezna de\xc5\xbeela Predarlska. Po \xc5\xa1tudiju  prava na Univerzi Freiburg in Univerzi Innsbruck je leta 1924 odprl lastno odvetni\xc5\xa1ko pisarno._NEWLINE_Udejstvoval se je tudi v avstrijski kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko-socialni stranki. Leta 1927 je postal najmlaj\xc5\xa1i poslanec v spodnjem domu avstrijskega parlamenta. Ker je gojil globoko nezaupanje do takratne avstrijske vojske, je leta 1930 ustanovil svoje lastno voja\xc5\xa1ko zdru\xc5\xbeenje, ki je bilo pozicionirano mo\xc4\x8dno katoli\xc5\xa1ko in antisemitsko._NEWLINE_Leta 1926 se je poro\xc4\x8dil z Hermo Masera, s katero je dobil sina Kurta. \xc5\xbdena mu je umrla 13. julija 1935 v prometni nesre\xc4\x8di v bli\xc5\xbeini Linza.\n_START_SECTION_\nPravosodni minister proti demokraciji\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1932 je postal pravosodni minister v kabinetu zveznega kanclerja Karla Burescha, oz. kasneje Engelberta Dollfu\xc3\x9fa. \xc5\xbde v tistih letih se je v avstrijskem parlamentu ve\xc4\x8dkrat javno polemiziralo o domnevni \xc5\xa1kodljivosti demokracije in mo\xc5\xbenostih njene odstranitve iz politi\xc4\x8dnega odlo\xc4\x8danja. Schuschnigg je na svetu ministrov Dollfu\xc3\x9fove vlade 17. junija 1932 svaril, da "se bo vlada kmalu zna\xc5\xa1la pred odlo\xc4\x8ditvijo, ali lahko \xc5\xa1e vedno prevzema odgovornost za sodelovanje s parlamentom in ali se ne bo morala naslednja vlada oblikovati hkrati z ukinitvijo parlamenta."_NEWLINE_Leta 1933 je postal Schuschnigg tudi minister za izobra\xc5\xbeevanje. Na njegovo zavzemanje je bila 11. novembra 1930 v Avstriji ponovno uvedena smrtna kazen (sicer ukinjena leta 1920).\n_START_SECTION_\nNotranja politika\n_START_PARAGRAPH_\nPotem, ko so Engelberta Dollfu\xc3\x9fa \xe2\x80\x93 ki je po dr\xc5\xbeavljanski vojni ukinil parlament in prepovedal vse politi\xc4\x8dne stranke - umorili avstrijski nacisti, ga je leta 1934 na mestu zveznega kanclerja nasledil Schuschnigg. S 36 leti starosti ob nastopu funkcije ostaja Schuschnigg vse do danes najmlaj\xc5\xa1i avstrijski zvezni kancler._NEWLINE_Za Schuschniggovo vladavino je bila zna\xc4\x8dilna izredno rigorozna in trda konservativna politika, ki se danes najve\xc4\x8dkrat opredeljuje pod pojmoma polfa\xc5\xa1izem ali avstrofa\xc5\xa1izem. Podobno kot Dollfu\xc3\x9f je tudi Schuschnigg vladal diktatorsko in posku\xc5\xa1al po svojih politi\xc4\x8dnih predstavah oblikovati nekak\xc5\xa1no avstrofa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno "stanovsko dr\xc5\xbeavo", kar pa mu ni nikoli uspelo.  Avstrijo je posku\xc5\xa1al v svetu pozicionirati kot tisto drugo, kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko in v primerjavi s svojo severno sosedo (ki se je med letoma 1933 in 1945 transformirala v Tretji Rajh) "bolj\xc5\xa1o nem\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavo"._NEWLINE_Zasledujo\xc4\x8d te cilje se je Schuschnigg zatekel tudi k masovnim aretacijam  politi\xc4\x8dno sumljivih elementov (predvsem nacistov, socialistov in komunistov). Septembra 1934 je \xc5\xa1tevilo politi\xc4\x8dnih zapornikov v Avstriji doseglo 13.338. Ocenjuje se, da je bilo za \xc4\x8dasa Schuschniggove vladavine iz politi\xc4\x8dnih razlogov zaprtih okoli 16.000 avstrijskih dr\xc5\xbeavljanov.\n_START_SECTION_\nZunanja politika\n_START_PARAGRAPH_\nI\xc5\xa1\xc4\x8do\xc4\x8d politi\xc4\x8dnih zaveznikov in za\xc5\xa1\xc4\x8dite pred vse mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1o Hitlerjevo Nem\xc4\x8dijo je Schuschnigg \xc5\xa1e stopnjeval Dollfu\xc3\x9fovo zunanjo politiko in postajal vse odvisnej\xc5\xa1i od fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne Italije. Po italijanski okupaciji Etiopije pa je tudi mednarodno vse bolj izolirani Mussolini potreboval Hitlerjevo za\xc5\xa1\xc4\x8dito, zato se je Avstrija posredno kmalu zna\xc5\xa1la pod vedno mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1im pritiskom Tretjega Rajha._NEWLINE_Leta 1936 je pri\xc5\xa1lo do tako imenovanega julijskega dogovora, v katerem je Hitler sicer priznal suverenost Avstrije, v zameno pa je zahteval, da se mora avstrijska zunanja politika podrediti nem\xc5\xa1ki. Poleg tega je moral Schuschnigg v vlado sprejeti dva ministra, ki sta bila zelo blizu nacionalsocializmu. Prav tako je  moral Schuschniggov konservativni re\xc5\xbeim sprejeti in vsaj povr\xc5\xa1insko integrirati mnoge prej preganjane naciste v okvir svoje enotne dr\xc5\xbeavne stranke  Vaterl\xc3\xa4ndische Front._NEWLINE_Skriti del julijskega dogovora je vseboval tudi \xc4\x8dlen, po katerem je bilo v Avstriji ponovno dovoljeno izdajanje nacisti\xc4\x8dnih \xc4\x8dasnikov (ki so bili prej prepovedani). To je bil, ob drugih dejavnikih, eden klju\xc4\x8dnih korakov k postopnemu zatonu avstrofa\xc5\xa1izma in vzponu nacizma v Avstriji._NEWLINE_V za\xc4\x8detku leta 1938 je Hitler svoj pritisk na Avstrijo \xc5\xa1e okrepil. S Schuschniggom se je sre\xc4\x8dal 12. februarja v Berchtesgadnu in mu izro\xc4\x8dil sve\xc5\xbeenj nem\xc5\xa1kih zahtev, ki so imele vse zna\xc4\x8dilnosti ultimata. Schuschnigg je bil prisiljen v svoj kabinet sprejeti nacista Arthurja Seyss-Inquarta kot ministra za notranje zadeve, na dolgi rok pa je Berchtesgadenski sporazum od avstrijske vlade dejansko zahteval popolno predajo oblasti avstrijskim nacional-socialistom. Ponudbo takrat prepovedanih avstrijskih socialdemokratov, ki bi bili Schuschnigga pripravljeni podpreti v morebitni skupni borbi za neodvisnost Avstrije proti Hitlerjevi Nem\xc4\x8diji, je Schuschnigg zavrnil,  saj so socialdemokrati kot pogoj postavili ponovno legalizacijo njihove stranke.\n_START_SECTION_\nZapor in koncentracijsko tabori\xc5\xa1\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\nPo za\xc4\x8detnem doma\xc4\x8dem priporu, ki mu je sledila samica v \xc5\xa1tabu Gestapa , je Schuschnigg pre\xc5\xbeivel preostanek vojne v dveh razli\xc4\x8dnih koncentracijskih tabori\xc5\xa1\xc4\x8dih. Najprej v Sachsenhausenu, nato \xc5\xa1e v Dachauu. Poznega aprila leta 1945, tik pred koncem vojne,  so Schuschnigga skupaj s \xc5\xa1e nekaterimi prominentnimi tabori\xc5\xa1\xc4\x8dniki odpeljali iz Dachaua na Ju\xc5\xbeno Tirolsko, kjer so stra\xc5\xbearji SS prepustili jetnike v roke Wehrmachtovim \xc4\x8dastnikom, ti pa so jih izpustili. Vsi skupaj so bili nato predani ameri\xc5\xa1kim \xc4\x8detam 4. maja 1945.  Od tam so Schuschnigga in njegovo dru\xc5\xbeino, skupaj z mnogimi ostalimi biv\xc5\xa1imi jetniki, prepeljali na italijanski otok Capri, kjer so jih dokon\xc4\x8dno osvobodili.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1e \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPo koncu druge svetovne vojne je Schuschnigg emigriral v ZDA, kjer je deloval kot profesor politi\xc4\x8dnih znanosti na Univerzi v Saint Louisu od leta 1948 do 1967._NEWLINE_Leta 1959 je izgubil tudi svojo drugo \xc5\xbeeno, Vero Fugger von Babenhausen, rojeno grofico Czernin, s katero se je na Dunaju poro\xc4\x8dil v odsotnosti 1. junija 1938 (takrat je bil \xc5\xbee v nacisti\xc4\x8dnem zaporu). Schuschnigg je umrl v Muttersu, blizu Innsbrucka na Tirolskem, 18. novembra 1977.'