b'\n_START_ARTICLE_\nDvojna vija\xc4\x8dnica DNK\n_START_PARAGRAPH_\nDvojna vija\xc4\x8dnica DNK (tudi dvojni heliks DNK, dvojnovija\xc4\x8dna DNK ali dvojnoveri\xc5\xbena DNK) je v molekularni biologiji struktura, ki jo tvorita dve antiparalelno potekajo\xc4\x8di verigi DNK, ki se zdru\xc5\xbeujeta po na\xc4\x8delu komplementarnosti baz svojih nukleotidov; vsak polni obrat nastale dvojne vija\xc4\x8dnice vsebuje okoli deset nukleotidnih parov. Dvojna vija\xc4\x8dnica DNK ima v svoji strukturi o\xc5\xbeji mali \xc5\xbeleb in \xc5\xa1ir\xc5\xa1i veliki \xc5\xbeleb.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nDvojnovija\xc4\x8dni model DNK sta prva predstavila James D. Watson in Francis Crick leta 1953 v reviji Nature. Klju\xc4\x8dna osnova tega odkritja so bile slika DNK, poimenovana "Slika 51" (Photo 51), ki jo je leta 1952 posnela Rosalind Franklin s pomo\xc4\x8djo metode rentgenske difrakcije, ter kasnej\xc5\xa1i \xc5\xa1e jasnej\xc5\xa1i posnetki, ki jih je posnela Franklin v sodelovanju z Raymondom Goslingom, Mauricem Wilkinsom, Alexandrom Stokesom in Herbertom Wilsonom. Pred tem so predpostavljali, da se DNK nahaja in vivo v obliki trojnovija\xc4\x8dne strukture._NEWLINE_Odkritje dvojnovija\xc4\x8dne strukture DNK, temelje\xc4\x8de na parjenju nukleotidnih baz, ki omogo\xc4\x8da hrambo in podvojevanje dednih informacij \xc5\xbeivih organizmov, na splo\xc5\xa1no velja kot eno najpomembnej\xc5\xa1ih znanstvenih odkritij 20. stoletja. Leta 1962 so Crick, Wilkins in Watson za svoj doprinos k temu odkritju prejeli vsak po tretjino Nobelove nagrade za fiziologijo ali medicino. (Franklin je prispevala klju\xc4\x8dne fotografije za razvoj modela, a je umrla leta 1958 in ni bila nominirana za nobelovo nagrado.)'