b'\n_START_ARTICLE_\nAnton Wilhelm Amo\n_START_SECTION_\nIzvor in posvojitev\n_START_PARAGRAPH_\nIzviral je ljudstva Nzema (lingvisti\xc4\x8dna skipina Akan). Ko je bil star \xc5\xa1tiri leta, je bil preko Nizozemske vzhodnoindijske dru\xc5\xbebe prepeljan v Amsterdam. Ni znano, ali je bil preprljan kot su\xc5\xbeenj, ali kot posvojenec misijonarja, ki bi bil izobra\xc5\xbeen za nadaljnjo misijonarsko dejavnost v Gani._NEWLINE_V Amsterdamu so ga posvojili trije nem\xc5\xa1ki vojvode in bratje iz rodbine Braunschweig-Wolfenb\xc3\xbcttel, ki so ga krstili in mu dali ime Anton Wilhelm Rudolph. Glavno skrb za njegovo vzgojo in izobra\xc5\xbeevanje je na koncu prevzel Anton Ulrich Braunschweig-Wolfenb\xc3\xbcttel. Verjetno so izobra\xc5\xbeevanje mladega Antona Wilhelma in njegovo zanimanje za filozofijo spodbujali pogosti obiski eminentnega filozofa tistega obdobja Gottfrieda Wilhelma Leibniza, ki je bil ve\xc4\x8dkrat v gosteh na vojvodovem dvoru. S \xc5\xa1olanjem, ki je potekalo v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini, je Anton Wilhelm privzel ime Antonius Gvilielmus Amo, Afer iz Aksima. Pod vojvodovim mecenstvom je izpopolnil znanje \xc5\xa1e ostalih jezikov: gr\xc5\xa1\xc4\x8dine, hebrej\xc5\xa1\xc4\x8dine, franco\xc5\xa1\xc4\x8dine, angel\xc5\xa1\xc4\x8dine in nizozem\xc5\xa1\xc4\x8dine. Kljub temu, da je ostala slu\xc5\xbeni\xc4\x8dad vojvode bila po tedanji modi temnopolta, je bil Amo vzgojen kot plemi\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tudij in kariera\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1727 se je vpisal na \xc5\xa1tudij prava na Univerzo v Halleju, intelektualnem sredi\xc5\xa1\xc4\x8du takratne Nem\xc5\xa1\xc4\x8dije. Kot prvi temnopolti doktorand je ubranil dizertacijo s podro\xc4\x8dja kritike kartezijanskega dualizma in promoviral dne 10. oktobra 1730. Za tem je \xc5\xa1tudiral \xc5\xa1e medicino in psihologijo na Univerzi Wittenberg. Uspe\xc5\xa1en \xc5\xa1tudij in intelektualno delo sta mu zagotovila vklju\xc4\x8ditev v nem\xc5\xa1ke akademske kroge. Profesuro je opravljal na univerzah v Halleju, Wittenbergu in Jeni._NEWLINE_Prvi rokopis iz leta 1729 \xc2\xbbO pravnem statusu Mavrov v Evropi\xc2\xab\xc2\xa0(latinsko: Dissertatio Inauguralis De Jure Maurorum in Europa) velja za izgubljenega. Ohranil se je zgolj kratek povzetek v analih univerze. Pravni status sodobnega su\xc5\xbeenjstva nave\xc5\xbee na anti\xc4\x8dni Rim. Ker so Afri\xc4\x8dani vedno bili vazali Rima, je s su\xc5\xbeenjstvom kr\xc5\xa1ena dedi\xc5\xa1\xc4\x8dina rimskega prava, ki zagotavlja svobodo vsem rimskim dr\xc5\xbeavljanom, tudi tistim \xc5\xbeive\xc4\x8dim v Afriki. _NEWLINE_Leta 1734 je ubranil \xc5\xa1e drugo doktorsko tezo \xc2\xbbO odsotnosti ob\xc4\x8dutkov zaznave v \xc4\x8dlove\xc5\xa1kem umu\xc2\xab\xc2\xa0(Dissertatio inauguralis de humanae mentis apatheia), v kateri je obravnaval sredi\xc5\xa1\xc4\x8dni problem kartezijanskega dualizma, namre\xc4\x8d povezave duha s telesom. V svojem tretjem delu\xc2\xa0\xc2\xbbRazprava o ve\xc5\xa1\xc4\x8dinah razsodnega in natan\xc4\x8dnega filozofiranja\xc2\xab\xc2\xa0(De Arte Sobrie et Accurate Philosophandi) iz leta 1736 ob\xc5\xa1irno obravnava intelektualni dogmatizem, presodke in nepo\xc5\xa1tenost. S smrtjo njegovega zadnjega za\xc5\xa1\xc4\x8ditnika vojvode Braunschweig-Wolfenb\xc3\xbcttel je izgubil tudi intimno socialno vez. Leta 1740 je bil povabljen na Univerzo v Jeni, sredi\xc5\xa1\xc4\x8du takratnega wolffijanstva. Ker pa je pro-razsvetljensko in pro-agnosti\xc4\x8dno wolffijanstvo pod pritiskom nacionalisti\xc4\x8dne politike v nem\xc5\xa1kih akademskih krogih izgubljalo vpliv, so razmere po\xc4\x8dasi postajale nevzdr\xc5\xbene tudi za Antona Wilhelma.\n_START_SECTION_\nVrnitev v domovino\n_START_PARAGRAPH_\nPri\xc4\x8da vedno resnej\xc5\xa1emu antisemitizmu, protiliberalnemu seka\xc5\xa1tvu, rasni nestrpnosti in akademski zaprtosti, se je leta 1747 odlo\xc4\x8dil za vrnitev v domovino, kjer sta bila \xc5\xa1e vedno \xc5\xbeiva njegov o\xc4\x8de in sestra. Po pri\xc4\x8danju nekega ladijskega zdravnika Nizozemske vzhodnoindijske dru\xc5\xbebe, ki ga je imel prilo\xc5\xbenost obiskati, je \xc5\xbeivel osameljno in socialno izolirano \xc5\xbeivljenje. Po nekaterih pri\xc4\x8danjih naj bi umrl v neki trdnjavi Dru\xc5\xbebe, verjetno leta 1579.\n_START_SECTION_\nVpliv\n_START_PARAGRAPH_\nAnton Wilhelm Amo je po smrti za ve\xc4\x8d kot dve stoletji zapadel v pozabo. Francoski revolucionar in abolicionist Abb\xc3\xa9 Gr\xc3\xa9goire ga v De la litt\xc3\xa9rature des N\xc3\xa8gres (1808) zgolj omenja kot pogumnega borca za odpravo su\xc5\xbeenjstva. Leta 1965 so v Halleju odkrili njemu posve\xc4\x8den kip. Tri leta kasneje je Univerza Halle-Wittenbergu izdala njegova dela._NEWLINE_Kljub temu, da je bival in ustvarjal ve\xc4\x8dino \xc4\x8dasa v Evropi, se interpreti razhahajo v njegovem statusu evropskega ali afri\xc5\xa1kega filozofa. Za afri\xc5\xa1kega ga dolo\xc4\x8da dejstvo, da se je ukvarjal s problemi su\xc5\xbeenjstva v obdobju in dru\xc5\xbebenemu okolju, ki ni kazalo zanimanja za te probleme.'