b'\n_START_ARTICLE_\nFrottola\n_START_PARAGRAPH_\nFrottola je bila vrsta italijanske renesan\xc4\x8dne posvetne pesmi in njene uglasbitve. Kot glasbena oblika je do\xc5\xbeivela svoj razcvet med letoma 1470 in 1530 na podro\xc4\x8dju severne Italije, posebno v Benetkah, Mantovi, Modeni, Padovi in Veroni, ter bila najpomembnej\xc5\xa1i predhodnik madrigala in villote._NEWLINE_Navadno je frottola tri-, kasneje pa \xc5\xa1tiriglasna vokalna skladba (najvi\xc5\xa1ji glas je izvajal glavni tematski melodi\xc4\x8dni material, lahko so jo spremljali tudi instrumenti. Kot pesni\xc5\xa1ka oblika (imenovana tudi barzelletta) se je razvila iz ballate 14. stoletja, rima pa ustreza vzorcu trohejskega osmerca. Najpogostej\xc5\xa1a shema se za\xc4\x8denja s \xc5\xa1tirimi verzi (a-b-b-a), ki predstavljajo riperso (\xc2\xbbreprizo\xc2\xab), njej pa sledi strofa (sestavljena iz \xc5\xa1tirih verzov \xc2\xbbmutazione\xc2\xab in dveh ali \xc5\xa1tirih verzov \xc2\xbbvolte\xc2\xab) s shemo c-d-c-d-d-a ali c-d-c-d-d-e-e-a, pojavlja pa se tudi ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dic frottole. Sicer so se v okviru glasbenega dela pojavljale tudi druge pesni\xc5\xa1ke oblike, kot so oda in strambotto, soneti, terze rime (capitoli) in canzoni._NEWLINE_Navkljub dejstvu, da so bile frottole namenjene aristokraciji in izobra\xc5\xbeenemu sloju me\xc5\xa1\xc4\x8danov, so se v njih pojavljali elementi ljudskega pesni\xc5\xa1tva in glasbe. V glasbenem smislu se frottola izogiba kontrapunkti\xc4\x8dni kompleksnosti in se zadr\xc5\xbeuje v okolju homofonije, v jasnih, ponavljajo\xc4\x8dih se ritmi\xc4\x8dnih vzorcih in ozkem melodi\xc4\x8dnem obsegu. Frottola je bila pomembna za razvoj madrigala, pa tudi drugih kasnej\xc5\xa1ih komponisti\xc4\x8dnih tehnik, predvsem monodije. Silabi\xc4\x8dno p\xc3\xa9ta melodija, ki vedno nastopa kot najvi\xc5\xa1ji glas, je spremljana z akordi - in s tem predstavlja zgodnje zametke funkcijske harmonije, tudi zaradi uporabe kasneje poimenovane avtenti\xc4\x8dne kadence. Tehnika imitacije je redko uporabljena._NEWLINE_O izvajalski praksi je malo znanega. Nekatere notne izdaje takratnega \xc4\x8dasa vsebujejo parte za ve\xc4\x8d glasov (zbor a capella), z ali brez tabulature za lutnjo, igral jih je lahko le kvartet godalnih instrumentov, pre\xc5\xbeivele so tudi nekatere partiture za instrumente s tipkami.'