b'\n_START_ARTICLE_\nVelika listina svobo\xc5\xa1\xc4\x8din\n_START_PARAGRAPH_\nVelika listina svobo\xc5\xa1\xc4\x8din (latinsko Magna carta libertatum ali Magna charta libertatum) je listina, ki je nastala v Angliji leta 1215 in ki omejuje mo\xc4\x8d angle\xc5\xa1kih monarhov, katere je v \xc4\x8dasu nastanka listine predstavljal kralj Ivan Brez de\xc5\xbeele. Nastala je zaradi nestrinjanja med kraljem Ivanom in pape\xc5\xbeem ter angle\xc5\xa1kimi baroni glede vpra\xc5\xa1anja kraljevih pravic. Velika listina svobo\xc5\xa1\xc4\x8din je velevala, da se mora kralj odre\xc4\x8di nekaterim pravicam, spo\xc5\xa1tovati dolo\xc4\x8dene pravne postopke in se strinjati, da njegovo voljo lahko omejuje zakon. Bila je prvi korak v dolgotrajnem zgodovinskem procesu, ki je pripeljal do vladavine zakona. Kralj je listino podpisal pod pritiskom baronov.\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nListina je zagotavljala dolo\xc4\x8dene angle\xc5\xa1ke politi\xc4\x8dne svobo\xc5\xa1\xc4\x8dine, varovala cerkev pred vplivom monarhije, preuredila zakone in sodstvo ter nadzorovala vedenje kraljevih uradnikov._NEWLINE_Velik del listine je bil prepisan iz Listine svobo\xc5\xa1\xc4\x8din kralja Henrika I., izdani ob njegovi zasedbi prestola v letu 1100. Ta je kralja zavezovala k spo\xc5\xa1tovanju zakonov, ki urejajo ravnanje s cerkvenimi dostojanstveniki in plemi\xc4\x8di. Zagotavljala jim je dolo\xc4\x8dene svobo\xc5\xa1\xc4\x8dine. Sestavljalo jo je 63 \xc4\x8dlenov, od katerih je ve\xc4\x8dina pomembnih le za tedanji \xc4\x8das. Eden najpomembnej\xc5\xa1ih tudi za sedanjost je 39. \xc4\x8dlen, ki zagotavlja habeas corpus: noben svoboden \xc4\x8dlovek ne sme biti prijet, zaprt, oropan zemlje, izob\xc4\x8den, pregnan ali uni\xc4\x8den na kakr\xc5\xa1enkoli na\xc4\x8din brez veljavne sodbe ali zakona, ki bi to dolo\xc4\x8dal. Kralj je moral posameznikom soditi po zakonu in ne po lastni volji.'