b'\n_START_ARTICLE_\nCikel hranil\n_START_PARAGRAPH_\nCikel hranil (ali ekolo\xc5\xa1ko recikliranje) je gibanje in izmenjava organskih in anorganskih snovi nazaj v proizvodnjo hranil. Proces je reguliran s hranili, ki se pretvorijo v minerale. Cikel hranil se pojavlja v ekosistemih. Ekosistemi so med seboj povezani sistemi, v katerih se snovi in energija izmenjavata kot prebavljena hrana za organizme. Minerali in hranila se kopi\xc4\x8dijo z razli\xc4\x8dno gostoto in neenakomerno konfiguracijo po vsem svetu. Lokalna recikla\xc5\xbea ekosistema pretvarja mineralne snovi v biomaso in v ve\xc4\x8djem obsegu sodelujejo pri globalnem sistemu vhodov in izhodov, kjer se izmenjujejo in prena\xc5\xa1ajo prek ve\xc4\x8djega sistema biogeokemi\xc4\x8dnih ciklih. Delci se reciklirajo v raznovrstne biotske delce kot so drobni pesek, minerali, vodni stebri in povr\xc5\xa1inski delci. Ekologi poro\xc4\x8dajo o ekolo\xc5\xa1kem recikliranju organizmov, o biociklih, o biogeokemi\xc4\x8dnem recikliranju, o naravnem recikliranju ali samo recikliranju glede na delo narave. Globalni biogeokemi\xc4\x8dni cikli opisujejo naravno dogajanje in izmenjavo vseh trdih delcev s pomo\xc4\x8djo \xc5\xbeive\xc4\x8dih in ne\xc5\xbeive\xc4\x8dih komponent na zemlji. Naravni cikel se nana\xc5\xa1a na biorazli\xc4\x8dne komponente sistemskih hranil, kjer se organske snovi ali voda vra\xc4\x8dajo nazaj v proizvodnjo. Razlika je v stopnji primerjave med naravnim ciklom hranjenja in globalnim biogeokemi\xc4\x8dnim ciklom son\xc4\x8dne energije, ki prehaja v ekosistem indirektno in necikli\xc4\x8dno, medtem ko je gibanje mineralnih snovi cikli\xc4\x8dno. Mineralni cikli vklju\xc4\x8dujejo ogljikov cikel, cikel \xc5\xbevepla, du\xc5\xa1ikov cikel, vodni cikel, fosforjev cikel, cikel kisika. Izvajajo se tudi drugi cikli, skupaj z drugimi mineralnimi snovmi v produktivno ekolo\xc5\xa1ko predelavo. Globalni biokemi\xc4\x8dni cikel je vsota produktov lokalnih ekolo\xc5\xa1kih recikliranj, ki urejajo delovanje hranljivih delcev iz ene \xc5\xbeive\xc4\x8de generacije na naslednjo. Zemeljski ekosistemi so reciklirane mineralne hranilne snovi trajno obstojne milijardo let.\n_START_SECTION_\nCiklus hranil\n_START_PARAGRAPH_\nCikel hranil je sistem za recikliranje narave. Vse oblike, ki se reciklirajo so povratne znamke, ki se uporabljajo za energijo v procesu, kjer se material vra\xc4\x8da nazaj v uporabo. Recikliranje v ekologiji je v veliki meri urejeno skozi proces razgradnje. Ekosistem uporablja raznovrstna hranila za recikla\xc5\xbeo naravnih snovi kot so minerali, ki vklu\xc4\x8dujejo rodovitnost. Recikliranje v naravnih sistemih je eden od mnogih ekosistemskih storitev, ki ustvarjajo in prispevajo k blaginji \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke socialnosti. _NEWLINE_Obstajajo povezave med terminoma biogeokemi\xc4\x8dni cikel in naravni cikel. V mnogih zapiskih sta ta dva termina obravnavana pogojno, ki se pogosto pojavljata samostojno. Cikel hranil se pogosto uporablja neposredno znotraj sistemskega cikla, kjer ekosistem deluje kot celota oziroma enota. S prakti\xc4\x8dnega vidika, ni smiselno ocenjevati zemeljski ekosistem, kjer se upo\xc5\xa1teva celoten stolpec zraka nad njimi, pa tudi globina zemlje pod njo. Medtem, ko ekosistem pogosto nima za\xc4\x8detne meje, kot delovni model. Je prakti\xc4\x8dno, funkcionalna skupnost, kjer se ve\xc4\x8dina snovi in energija prena\xc5\xa1a. Cikel hranil se pojavlja v ekosistemih, ki sodelujejo v ve\xc4\x8djih biogeokemi\xc4\x8dnih ciklih na zemlji prek sistema vhodov in izhodov.\n_START_SECTION_\nKon\xc4\x8dane in zaprte zanke\n_START_PARAGRAPH_\nEkosistemi so sposobni popolnega recikliranja. Celotno recikliranje pomeni, da so lahko 100% odpadne snovi obstojne za nedolo\xc4\x8den \xc4\x8das. S tem se je ukvarjal Howard T. Odum, ki pravi, da je ta trditev dobro razvidna iz ekolo\xc5\xa1kih in geolo\xc5\xa1kih sistemov, saj lahko vse kemijske elemente in \xc5\xa1tevilne organske snovi, ki se nabirajo v \xc5\xbeivih organizmih iz same skorje ali oceanske koncentracije brez omejitve koncentrirajo tako dolgo, kot je na voljo son\xc4\x8dna ali drugi vir potencialne energije. Leta 1979 je Nickolas Georjescu-Roegen predlagal 1/4 zakona o entropiji, ki navaja, da je popolno recikliranje nemogo\xc4\x8de. Vendar je bil kljub obse\xc5\xbenim raziskavam ta zakon o entropiji zavrnjen.. Spet drugi avtorji menijo, da je celotna recikla\xc5\xbea odpadnih snovi nemogo\xc4\x8da.._NEWLINE_Vendar pa nekateri avtorji navajajo, da je popolno recikliranje tehnolo\xc5\xa1kih odpadkov nemogo\xc4\x8de. Poenostavljeno ponazarjajo tri prehranjevalne verige hranjenja {proizvajalci - rastlinojedci - mesojedci}. Gibanje mineralnih hranil preko prehranjevalne verige v mineralnih bazenih in nazaj v prehranjevalni sistem, prikazuje ekolo\xc5\xa1ko recikla\xc5\xbeo. Pretok energije je enosmeren in necikli\xc4\x8den. Ekosistemi uporabljajo zaprte zanke za recikliranje, kjer se povpra\xc5\xa1evanje po hranilnih snoveh, ki prispevajo k rasti biomase, prese\xc5\xbee v sistem._NEWLINE_Obstajajo regionalne in prostorske razlike v stopnjah rasti in izmenjave gradiva, kjer nekateri ekosistemi potrebujejo dodatni vir hranil. Te razlike se nana\xc5\xa1ajo na podnebje, topografske spremembe in geolo\xc5\xa1ke zgodovine. V zvezi s hranljivostjo je cikel opredeljen kot usmerjeno zaporedje ene ali ve\xc4\x8d povezav in se kon\xc4\x8da na isti vrsti. Primer je mikrobno prehranjevanje v oceanih, kjer bakterije izkori\xc5\xa1\xc4\x8dajo in nadrivajo pra\xc5\xbeivali, vklu\xc4\x8dno z Heterotrophie microflageles. Te izlo\xc4\x8dajo snovi, ki jih nato uporabljajo bakterije, zato sistem deluje bolj ali manj v zaprtem krogu. Velik del elementov, ki sestavljajo \xc5\xbeive organizme prebivajo v njih samih, saj je zemeljski bazen teh elementov omejen. Je povsem o\xc4\x8ditno, da se vedno znova in znova vklju\xc4\x8dujejo v razli\xc4\x8dnih biolo\xc5\xa1kih oblikah istega materiala.\n_START_SECTION_\nEkolo\xc5\xa1ko recikliranje\n_START_PARAGRAPH_\nPrimer ekolo\xc5\xa1ke recikla\xc5\xbee je v encimski razgradnji celuloze. Ta je ena najbolj bogatih organskih snovi na zemlji. Je glavni polisaharid in je del celi\xc4\x8dne stene. Celuloza sodeluje pri naravnem ekolo\xc5\xa1kem rastlinskem recikliranju."_NEWLINE_Ekosisteme razlikujemo v stopnjah recikliranja odpadkov, ki pri tem ustvarjajo kompleksne povratne informacije o dejavnikih kot so konkuren\xc4\x8dne vrste rastlin. Razli\xc4\x8dne ekolo\xc5\xa1ke recikla\xc5\xbee zapu\xc5\xa1\xc4\x8dajo za seboj veliko vpliva na okolje, ki vpliva naprej na razvoj ekosistemov. Hranila so reciklirana tako od majhnih kot tudi do velikih bitij. To po\xc4\x8dnejo s svojim gibanjem. Ekolo\xc5\xa1ko recikliranje se lahko izvaja le v ekolo\xc5\xa1kem kmetijstvu, saj se hranila bistveno razlikujejo od drugih kmetijskih dejavnosti. Ekolo\xc5\xa1ke kmetije, ki imajo ekosistemsko recikliranje imajo ve\xc4\x8djo raven biotske raznovrstnosti in imajo druga\xc4\x8dno strukturo prehranjevalnega razkroja.\n_START_SECTION_\nEkosistemski in\xc5\xbeeniring\n_START_PARAGRAPH_\nVztrajna zapu\xc5\xa1\xc4\x8dina okoljske povratne informacije, ki so jo pustili za seboj organizmi je znana, kot gradbena ni\xc5\xa1a ali ekosistemski in\xc5\xbeeniring.Mnoge vrste pustijo za seboj u\xc4\x8dinek tudi po njihovi smrti, kot so koralni okostnjaki ali kot habitat obse\xc5\xbene spremembe vodnih povr\xc5\xa1in, katere za seboj pusti bober. Katerega sestavni deli so reciklirani in ponovno uporabljeni preko potomcov in drugih vrst, katere \xc5\xbeivijo pod druga\xc4\x8dnim selektivnim re\xc5\xbeimom. Ekosistemski in\xc5\xbeenirji s svojimi dejanji lahko vplivajo na stopnjo u\xc4\x8dinkovitosti kro\xc5\xbeenja hrane. De\xc5\xbeevniki, na primer pasivno in mehansko spreminjajo sestavo tal. Posmrtni ostanki \xc4\x8drvov pasivno prispevajo mineralna hranila zemlji. Prav tako \xc4\x8drvi mehansko spreminjajo fizi\xc4\x8dno strukturo tal. Medtem ko se plazijo, prebavljajo zemljo in pridelujejo najfinej\xc5\xa1e gnojilo za vrtne rastline v obliki kup\xc4\x8dkov, ki jih odlagajo na povr\xc5\xa1je. S to aktivnostjo pa se hranila transportirajo v mineralne sloje tal. \xc4\x8crvi zavr\xc5\xbeejo odpadke, ki nastanejo pri gnojilu, saj vsebujejo neprebavljene materiale, kjer se bakterije in ostali razkrajevalci hranijo. De\xc5\xbeevnik tako igra ogromno vlogo, saj je ekosistem odvisen od njihove sposobnosti za ustvarjanje povratne zanke v procesu recikliranja.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nKro\xc5\xbeenje hranil ima zgodovinsko oporo v zapiskih Charlesa Darwina, ki je pisal o pomembnosti delovanja de\xc5\xbeevnikov. Darwin je pisal o "the continued movement of the particles of earth". \xc5\xa0e pred tem, je leta 1749 Carl Linnaeus napisal "the oeconomy of nature we understand the all-wise disposition of the creator in relation to natural things, by which they are\xc2\xa0?tted to produce general ends, and reciprocal uses" v sklicevanju na ravnovesje v naravi, v svoji knjigi Oeconomia Naturae._NEWLINE_V tej knjigi je zajel pojem v ekolo\xc5\xa1kem recikliranju. Zapisal je: " Vzajemne uporabe " so klju\xc4\x8d celotne ideje, kajti smrt in uni\xc4\x8denje ene stvari bi morala biti vedno povrnjena z rojstvom in razvojem nove. Tako plesen razgrajuje ostanke odmrlih rastlin ter s tem bogati zemljo in potem zemlja omogo\xc4\x8di ponoven razvoj rastlin. Osnovna ideja ravnovesja v naravi pa se lahko izsledi vse nazaj do starih Grkov:...Demokrit, Epikur, in njihove Roman u\xc4\x8denec Lucretius._NEWLINE_Po Grkih je zamisel o hidrolo\xc5\xa1kem krogu (voda se \xc5\xa1teje kot hranilo) potrdil Halley leta 1687. Dumas in Boussingault (1844) sta priskrbela klju\xc4\x8dni dokument, ki je priznan s strani nekaterih biokemikov. Od 1836-1876, je Jean Baptiste Boussingault pokazala prehranske potrebe po mineralih in du\xc5\xa1iku za rast in razvoj rastlin. Pred tem pa so vplivni kemiki bili nasprotnega mnenja.Ferdinand Cohn je \xc5\xa1e ena vplivna osebnost , leta 1872 je Cohn predstavi cikel \xc5\xbeivljenja kot celotno ureditev narave, v katerem razlo\xc5\xbei, da organski ostanki mrtvih organizmov proizvajajo \xc5\xbeivljenjsko pomembne materiale. " Koli\xc4\x8dina materiala, ki je potrebna za novo \xc5\xbeivljenje je omejena ". Tako da mora obstajati ve\xc4\x8dni obtok, ki neprestano kro\xc5\xbei in iz delcev mrtvih organizmov pretvarja hranilno snov za nove organizme. Te ideje sitentizirajo raziskave magistra Sergeja Vinogradskii 1881-1883.\n_START_SECTION_\nRecikliranje v romanu ekosistemov\n_START_PARAGRAPH_\nNeskon\xc4\x8dna vrsta tehnolo\xc5\xa1kih odpadkov se kopi\xc4\x8di v razli\xc4\x8dnih prostorskih konfiguracijah po vsem planetu in se spremeni v plenilca v na\xc5\xa1ih tleh, na\xc5\xa1ih potokih in na\xc5\xa1ih oceanih. Podobno zamisel je izrazil \xc5\xbee ekolog Paul Sears leta 1954. " Mi ne vemo ali naj cenimo gozdove kot vir nujno potrebnih surovin in drugih koristi, ali pa da ga odstranimo za prostor, ki ga zaseda. Sami pri\xc4\x8dakujemo, da bo reka slu\xc5\xbeila kot vena in arterija, ki bo odplakovala odpadke in prina\xc5\xa1ala uporane surovine v istem kanalu. Narava sama pa je \xc5\xbee zdavnaj zavrgla ta nesmisel o odvajanju strupenih odpadkov in hranilnih snovi v istem plovilu."  Ekologi uporabljajo populacijsko ekologijo, da modelirajo onesna\xc5\xbeevalce na konkurente ali plenilce. Rachel Carson je bila ekolo\xc5\xa1ki pionir na tem podro\xc4\x8dju, kot je njena knjiga Silent Spring inspiracija za raziskave na biomagnifikaciji in opozarjanju sveta o nevidnih onesna\xc5\xbeevalcih, ki se premikajo v hranilne verige na\xc5\xa1ega planeta._NEWLINE_Za razliko od planetarnega ekosistema, tehnologija ni zmanj\xc5\xa1ala negativnega u\xc4\x8dinka na planetarne vire. Samo 7% vseh odpadkov, plastike je reciklirane v industriji, ostalih 93% pa nikoli ne pride v industrijski recikla\xc5\xbeni obtok in je domnevno absorbiran v naravni recikla\xc5\xbeni sistem. V nasprotju s tem in v zelo obse\xc5\xbenem \xc4\x8dasu je naravni ekosistem vzdr\xc5\xbeeval konstantno ravnovesje. Taka uravnote\xc5\xbeena recikla\xc5\xbena u\xc4\x8dinkovitost pa pomeni, da je proizvodnja razpadajo\xc4\x8dega odpadnega materiala presegla stopnjo recikla\xc5\xbene porabe v prehranjevalni verigi v enaki meri kot [[fosilna goriva], ki pa so \xc5\xbee izven razkrojevalne verige._NEWLINE_Mikroplastika in nanosrebrni materiali te\xc4\x8dejo in kro\xc5\xbeijo skozi ekosistem od onesna\xc5\xbeevanja in odslu\xc5\xbeene tehnologije. S tem pa so \xc5\xbee prispeli na listo nastajajo\xc4\x8da ekolo\xc5\xa1ka vpra\xc5\xa1anja. Na primer, edinstvene zdru\xc5\xbebe morskih mikrobov prebavljajo plastiko, ki se kopi\xc4\x8di v svetovnih morjih. Odvr\xc5\xbeena tehnologija je absorbirana v tla, tam ustvari nove razrede zemlje, ki se imenujejo s tujko "technosols".. Mikroorganizmi imajo pomembno vlogo pri odstranitvi sinteti\xc4\x8dnih organiskih spojin iz okolja, okrepljeni z recikla\xc5\xbenim mehanizmom, ki ima zapletene biorazgradljivne poti. U\xc4\x8dinek sinteti\xc4\x8dnih materialov, kot so nanodelci in mikroplastika je na ekolo\xc5\xa1kih sistemih recikliranja navedena kot ena od glavnih skrbi za ekosistem v tem stoletju.\n_START_SECTION_\nTehnolo\xc5\xa1ko recikliranje\n_START_PARAGRAPH_\nRecikliranje v \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih industrijskih sistemih se razlikuje od ekolo\xc5\xa1kega recikliranja v obsegu kompleksnosti in organizaciji. Industrijski recikla\xc5\xbeni sistemi se ne osredoto\xc4\x8dajo na zaposlovanje ekolo\xc5\xa1kih spletov hrane za recikliranje nazaj v razli\xc4\x8dne vrste tr\xc5\xbenega blaga, ampak predvsem zaposlujejo ljudi po tehnolo\xc5\xa1ki raznolikosti. Nekateri raziskovalci so se spra\xc5\xa1evali v predpostavki za te in za druge vrste tehnolo\xc5\xa1kih re\xc5\xa1itev. Pod geslom "ekolo\xc5\xa1ke u\xc4\x8dinkovitosti". Na \xc5\xbealost pa so njihove sposobnosti omejene in prihaja do \xc5\xa1kodljivih ekolo\xc5\xa1kih procesov. Prav tako pa so mnogi tehnoekosistemi konkuren\xc4\x8dni in parazitski do naravnih ekosistemov.'