b"\n_START_ARTICLE_\nLaibacher Zeitung\n_START_PARAGRAPH_\nLaibacher Zeitung je bil najvplivnej\xc5\xa1i in najdlje trajajo\xc4\x8di nem\xc5\xa1ki \xc4\x8dasnik na slovenskih tleh. Izhajal je od leta 1778 do 1918. Sprva je izhajal dvakrat ali trikrat tedensko, leta 1850 pa je postal dnevnik. Prina\xc5\xa1al je uradna vladna sporo\xc4\x8dila ter aktualne novice iz politi\xc4\x8dnega, trgovskega in kulturnega \xc5\xbeivljenja. V prvem obdobju je bil objavljen z dodatkom Intelligenzblatt ter Illyrisches Blatt. Njuna naloga je bila \xc5\xa1irjenje znanja med \xc5\xa1ir\xc5\xa1o javnost.\n_START_SECTION_\nNastanek\n_START_PARAGRAPH_\n11. junija 1781 je bil na Dunaju izdan permisivni cenzurni dekret Jo\xc5\xbeefa II., ki je spodbudil razcvet \xc4\x8dasopisja. Leta 1782 je Ignac Alojz Kleinmayr dobil pravico do izdaje \xc4\x8dasopisa v Ljubljani. \xc4\x8casopis, ki je izhajal enkrat na teden, ni imel svojih poro\xc4\x8devalcev in je le povzemal novice iz celega sveta. Zato se je imenoval W\xc3\xb6chentlicher Auszug von Zeitungen. Leta 1784 se je preimenoval v Laibacher Zeitung. Ime \xc4\x8dasopisa se je skozi kraj\xc5\xa1o ukinitvijo v \xc4\x8dasu Ilirskih provinc ve\xc4\x8dkrat spemenilo, vendar pa je v vsaki razli\xc4\x8dici ostala prvina Laibacher Zeitung._NEWLINE_Od za\xc4\x8detka pa vse do leta 1918 je bil Laibacher Zeitung uradni \xc4\x8dasopis de\xc5\xbeele Kranjske in s tem je imel pravico objavljati politi\xc4\x8dne \xc4\x8dlanke. Edina izjema je bilo vmesno obdobje francoske vladavine. \xc4\x8casopis se je prilagajal strogi cenzuri. S potrebami po informacijah se je pove\xc4\x8dala njegova pogostost izhajanja. Sprva je izhajal enkrat tedensko, za \xc4\x8dasa ljubljanskega kongresa 1821 dvakrat tedensko, po letu 1850 pa je postal dnevnik. Poleg Intelligenzblatt zur Laibacher Zeitung, ki je vseboval javne oglase, cene \xc5\xbeit na trgu, pozive na sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, osmrtnice ipd., je vseboval \xc5\xa1e literarne priloge (Illyrisches Blatt, pomembna za slovenske avtorje, ki so tu objavljali svoja dela, Bl\xc3\xa4tter aus Krain) in druge priloge (Politisches Blatt).\n_START_SECTION_\nRazli\xc4\x8dice\n_START_PARAGRAPH_\nKonec osemdesetih let 18. stoletja so v Ljubljani delovale tri tiskarne: Egrova, Kleinmayrjeva in Merkova. Vsaka izmed njih je tiskala svoj Laibacher Zeitung.\n_START_SECTION_\nKleinmayrjev Laibacher Zeitung\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1770 je za\xc4\x8del Ignac Alojz Kleinmayr (tudi Kleinmayer) v Celovcu izdajati W\xc3\xb6chentliches Intelligenzblatt s prilogo W\xc3\xb6chentlicher Auszug von Zeitungen, od leta 1784 dalje imenovan Klagenfurter Zeitung. Dne 20. 12. 1782 je dobil tudi v Ljubljani pravico za izdajanje \xc4\x8dasnika. Tako kot njegov celov\xc5\xa1ki predhodnik je tudi ljubljanski \xc4\x8dasopis nosil naslov W\xc3\xb6chentlicher Auszug von Zeitungen. S prvim januarjem 1784 je \xc4\x8dasnik dobil novo ime Laibacher Zeitung. Na \xc4\x8delu skoraj vseh \xc5\xa1tevilk je uvodna misel. Od leta 1789 dalje se \xc4\x8dasnik deli na dva dela: prvi prina\xc5\xa1a doma\xc4\x8de (inl\xc3\xa4ndische), drugi pa tuje (ausl\xc3\xa4ndische) novice. 29. 6. 1790 je Ignac Alojz Kleinmayr oznanil, da bo njegov \xc4\x8dasopis odslej izhajal dvakrat tedensko, ob petkih in ob torkih.\n_START_SECTION_\nMerkov Laibacher Zeitung\n_START_PARAGRAPH_\nIgnac Merk (ok. 1750\xe2\x80\x931797) je bil sprva vodja tiskarne pri Ignacu Alojzu Kleinmayerju, leta 1786 pa si je pridobil dovoljenje za odprtje lastne tiskarne v Ljubljani. Tudi pri Merku imamo razli\xc4\x8dne podatke o prvem letu izhajanja. Prva \xc5\xa1tevilka Kleinmayerju konkuren\xc4\x8dnega \xc4\x8dasopisa Merkische Laibacher Zeitung je verjetno iz\xc5\xa1la leta 1788. \xc5\xa0tevilke iz tega leta v Ljubljani niso ohranjene. Ohranjeni izvodi \xc4\x8dasopisa iz 18. stoletja so rariteta. Merk je  posnemal celo zunanjo podobo Kleinmayerjeve Laibacher Zeitung. Tudi Merkische Laibacher Zeitung ima verze na \xc4\x8delu lista in je v vsem na las podoben Kleinmayerjevemu \xc4\x8dasopisu. Merkische Laibacher Zeitung je izhajal dvakrat na teden, ob sredah in sobotah. V Ljubljani so ohranjene le \xc5\xa1tevilke iz prvih let, od 1789 do 1791. \xc4\x8casopis je najverjetneje izhajal do Merkove smrti leta 1797. Merk razen mladoletne h\xc4\x8derke ni imel potomcev in tiskarno  je kupil znanec Merkove dru\xc5\xbeine (poro\xc4\x8den je bil s slu\xc5\xbekinjo pri Merku, Regino Cirkovo) Anton Degotardi, ki je z izdajanjem Merkovega \xc4\x8dasnika nadaljeval.\n_START_SECTION_\nDegotardijev Laibacher Zeitung\n_START_PARAGRAPH_\nAnton Degotardi (1773\xe2\x80\x931800) je bil podjeten in uspe\xc5\xa1en ljubljanski knjigotr\xc5\xbeec. O njegovem \xc5\xbeivljenju in njegovi tiskarni je malo podatkov. Okoli leta 1799 je za\xc4\x8del tiskati Kleinmayrju konkuren\xc4\x8dni \xc4\x8dasopis Degotardische Laibacher Zeitung. Prva ohranjena \xc5\xa1tevilka nosi datum 2. januar 1799. V njej so novice od vsepovsod (Dunaj, K\xc3\xb6ln, Milano, Bruselj itd.), vendar so nekatere od njih zelo zastarele, saj poro\xc4\x8dajo o dogodkih, ki so se zgodili \xc5\xbee konec novembra leta 1798. Zadnja, 63. \xc5\xa1tevilka Degotardijevega \xc4\x8dasnika je iz\xc5\xa1la 6. avgusta 1800, Degotardijeva smrt pri komaj 27 letih pa je pokopala tudi njegov \xc4\x8dasopis.  Mlada vdova, ki ji je pripadlo imetje, se je kmalu zatem vnovi\xc4\x8d poro\xc4\x8dila z Janezom Leopoldom Egrom in mu za doto v zakon prinesla Degotardijevo tiskarno. Egrov konkuren\xc4\x8dni \xc4\x8dasopis je dobil ime Leopold Egerische Laibacher Zeitung.\n_START_SECTION_\nEgrov Laibacher Zeitung\n_START_PARAGRAPH_\nEgrova tiskarna v Ljubljani je pravzaprav \xc5\xa1e najbolje kljubovala nastalim razmeram (politi\xc4\x8dni pretresi zaradi napoleonskih vojn, ekonomske te\xc5\xbeave, boj s konkurenco). Mladi Janez Leopold Eger, ki niti po o\xc4\x8detovi niti po materini strani ni dedoval stare Egrove tiskarne, se je tiskarskega poklica izu\xc4\x8dil pri drugih ljubljanskih tiskarjih. Postal je lastnik Degotardijeve tiskarne ravno v \xc4\x8dasu, ko je njegova mati dru\xc5\xbeinsko tiskarno prodala Andreju Gasslerju. Gassler, sprva hi\xc5\xa1ni posestnik in knjigarnar v Ljubljani, je imel od leta 1795 v najemu tudi Kleinmayrjevo tiskarno._NEWLINE_Brez posebnega obvestila oziroma sporo\xc4\x8dila bralcem v Degotardijevi \xc2\xbbLajbaherici\xc2\xab\xc2\xa0je 9. avgusta 1800 iz\xc5\xa1el Leopold Egerische Laibacher Zeitung. Obsegal je osem tiskanih strani in prilogo. Poleg tega je imel Eger v okviru svojega nem\xc5\xa1kega \xc4\x8dasnika \xc5\xa1e literarno prilogo Anhang der Laibacher Zeitung. Priloga ka\xc5\xbee na podobnost z Laibacher Wochenblatt zum Nutzen und Vergn\xc3\xbcgen, ki je od leta 1804 izhajal kot priloga Kleinmayrjevega \xc4\x8dasnika Laibacher Zeitung._NEWLINE_Po prenehanju izhajanja Egrovega \xc4\x8dasnika se je kon\xc4\x8dalo obdobje konkuren\xc4\x8dnih \xc4\x8dasopisov. Odslej sta Eger in Kleinmayr sodelovala pri izdaji Vereinigte Edel von Kleinmayer'sche und Leopold Eger'sche Laibacher Zeitung. Leta 1809 je \xc4\x8dasnik dobil tudi prilogo Inteligenzblatt z obvestili o umrlih, oglasi, ostalimi obvestili, uradnimi objavami itn. Naslednje leto se je v Napoleonovih Ilirskih provincah Egrov in Kleinmayrjev \xc4\x8dasopis \xc5\xa1e enkrat preimenoval, tokrat v Vereinigte Laibacher Zeitung, ki ga je tiskal Kleinmayr. Nad tem glavnim naslovom se je bohotil napis Illyrische Provinz. Z novim letom 1811 je prenehal izhajati, saj je imela nova oblast v Ilirskih provincah na\xc4\x8drt svojega lastnega \xc4\x8dasnika v ve\xc4\x8d jezikih T\xc3\xa9l\xc3\xa9graphe officiel des Provinces Illyriennes._NEWLINE_Vereinigte Laibacher Zeitung postane Laibacher Zeitung. Konec Ilirskih provinc je obenem tudi zaton Telegrapha. Med bralce je pri\xc5\xa1el Vereinigte Laibacher Zeitung, ki je izhajal do konca leta 1820, ko se je dokon\xc4\x8dno preimenoval v Laibacher Zeitung. Prva \xc5\xa1tevilka je prinesla novice iz doma\xc4\x8dih krajev in iz tujine ter prilogo Inteligenzblatt. Tiskal ga je Ignaz Alfonz Edl. v. Kleinmayer, ki je bil obenem zalo\xc5\xbenik in urednik. Vse do leta 1918 je bil Laibacher Zeitung edini uradni \xc4\x8dasopis, ki mu je konkurenco v letih od 1850 do 1852 delal en sam podoben \xc4\x8dasopis, pisan v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini, Ljubljanski \xc4\x8dasnik, izhajajo\xc4\x8d dvakrat tedensko._NEWLINE_Ob\xc4\x8dasno so dalj\xc5\xa1e prispevke, ki so izhajali v \xc4\x8dasopisu v nadaljevanjih v podlistku, ponatisnili kot samostojne bro\xc5\xa1ure.\n_START_SECTION_\nLaibacher Zeitung danes\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 2017 je Kulturno dru\xc5\xa1tvo nem\xc5\xa1ko govore\xc4\x8de mladine (KDJ) po skoraj sto letih od izida zadnje \xc5\xa1tevilke v letu 1918 izdalo novo \xc5\xa1tevilko. \xc4\x8casopis se posve\xc4\x8da problematiki nem\xc5\xa1ke narodne skupnosti v Sloveniji in povezovanju z drugimi nem\xc5\xa1kimi narodnimi skupnosti po Evropi in svetu. Kot simboli\xc4\x8dni doprinos k sodelovanju s koro\xc5\xa1kimi Slovenci, je Kulturno dru\xc5\xa1tvo nem\xc5\xa1ko govore\xc4\x8de mladine sklenilo sodelovanje z Mohorjevo tiskarno v Celovcu na avstrijskem Koro\xc5\xa1kem. V letu 2017 sta iz\xc5\xa1li prvi dve \xc5\xa1tevilki prenovljene izdaje. Uredni\xc5\xa1tvo si prizadeva, da bi bile izdaje v naslednjih letih bolj pogoste. Laibacher Zeitung je trenutno edini tiskani medij nem\xc5\xa1ke narodne skupnosti v Sloveniji.\n_START_SECTION_\nOblika novega \xc4\x8dasopisa\n_START_PARAGRAPH_\nV Kulturnem dru\xc5\xa1tvo nem\xc5\xa1ko govore\xc4\x8de mladine v Ljubljani so se odlo\xc4\x8dili, da v formatu \xc4\x8dasopisa vsaj deloma ohranijo star zna\xc4\x8daj zgodovinske izdaje Laibacher Zeitung-a. Tako je v novi izdaji iz leta 2017 razvidna podobna pisava v naslovu. Nova izdaja je v primerjavi z zgodovinskim \xc4\x8dasopisom popolnoma dvojezi\xc4\x8dna in jo lahko berejo tako slovensko, kot tudi nem\xc5\xa1ko govore\xc4\x8di bralci."