b'\n_START_ARTICLE_\nN-1\n_START_PARAGRAPH_\nN-1 (rusko H-1, H1, indeks GRAU: 11\xd0\x9052) je bila te\xc5\xbeka sovjetska nosilna raketa za polete na Luno oziroma izstrelitev te\xc5\xbekih tovorov v Zemljin tir. Zasnovana je bila za vesoljsko tekmo z Ameri\xc4\x8dani za polet na Luno. Na\xc4\x8drtovanje se je za\xc4\x8delo leta 1959. Prva stopnja nakete N-1 je bila najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a prva stopnja kdajkoli zgrajena. \xc4\x8crka N pomeni nosilec (\xd0\xbd\xd0\xbe\xd1\x81\xd0\xb8\xd1\x82\xd0\xb5\xd0\xbb\xd1\x8c)._NEWLINE_Projekt N1-L3 je bil sovjetski odgovor na ameri\xc5\xa1ki program Apollo - \xc4\x8dlovek na Luno. Po konstrukciji je bila precej druga\xc4\x8dna od ameri\xc5\xa1ke Saturn V. -1 raketa je imela tri stopnje za dvig plovila L3 v nizkozemeljsko orbito. Plovilo L3 je imelo motorje za zapustitev zemeljskega tira in sistem za pristanek na Luni. Na Luni bi pristal samo en kozmonavt v plovilu LK, dva kozmonavta pa bi bila kro\xc5\xbeila v Luninem tiru v plovilu Sojuz 7K-LOK._NEWLINE_Projekt N1-L3 je imel premalo sredstev in premalo presku\xc5\xa1anj. S projektom so za\xc4\x8deli oktobra 1965, skoraj \xc5\xa1tiri leta pozneje kot ameri\xc5\xa1ki Saturn V. Smrt glavnega konstruktorja Sergeja Koroljova je bil \xc5\xa1e en dodaten udarec za program. Vse \xc5\xa1tiri izstrelitve so bile neuspe\xc5\xa1ne. Med drugim preskusom je raketa takoj po izstrelitvi padla na izstrelitveno plo\xc5\xa1\xc4\x8dad in povzro\xc4\x8dila eno najve\xc4\x8djih nejedrskih eksplozij. Program so prekinili leta 1974, nakar je ostal varovana skrivnost do padca Sovjetske zveze decembra 1991._NEWLINE_Na\xc4\x8drtovanje se je za\xc4\x8delo pod vodstvom Koroljeva v biroju OKB-1. Prvi na\xc4\x8drt naj bi dvignil 50 ton, plovilo naj bi se uporabljalo za izstrelite te\xc5\xbekih voja\xc5\xa1kih satelitov in tudi oblet planeta Mars z jedrskim pogonom. N-1 naj bi bila najve\xc4\x8dja raketa, N-2 bi bila malo manj\xc5\xa1a in bi tekmovala s \xc4\x8celomejevo UR-200. Precej manj\xc5\xa1a N-3 pa bi nasledila Koroljovega delovnega konja R-7 \xc2\xbbSemjorko\xc2\xab. Po smrti Koroljova je na\xc4\x8drtovanje rakete prevzel Vasilij Mi\xc5\xa1in._NEWLINE_Marca 1961 med sre\xc4\x8danjem na Bajkonurju so konstruktorji primerjavali konstrukcijo N1 z Glu\xc5\xa1kovim na\xc4\x8drtom R-20. Predlog Koroljova je dobil nekaj sredstev. N-1 naj bi poletela leta 1965._NEWLINE_Ko je leta 1961 ZDA objavila na\xc4\x8drt za obisk Lune s \xc5\xa1love\xc5\xa1ko posadko, je Koroljov predlagal novo plovilo Sojuz, ki bi ga sestavili v nizkozemeljski orbiti z ve\xc4\x8d posameznimi izstrelitvami. Ta na\xc4\x8din ne bi zahteval te\xc5\xbeke nosilne rakete, ampak ve\xc4\x8d manj\xc5\xa1ih izstrelitev v sorazmerno kratkem \xc4\x8dasu. Tudi ta na\xc4\x8din bi potreboval veliko izstrelitveno raketo, ki je v tistem \xc4\x8dasu Sovjetska zveza ni imela. Zato je potem Koroljev predlagal razvoj N-1 s kapaciteto 50 ton tovora._NEWLINE_Za pogon nove rakete je Valentin Glu\xc5\xa1ko, ki je imel skoraj popoln monopol nad raketnimi motorji, predlagal nov motor RD-270 na hipergoli\xc4\x8dna goriva didu\xc5\xa1ikov tetroksid in nesimetri\xc4\x8dni dimetilhidrazin (UDMH). To gorivo ima sicer manj\xc5\xa1i specifi\xc4\x8dni impulz od kerozina in teko\xc4\x8dega kisika, vendar bi uporaba stopenjskega cikla zgorevanja (ang. staged combustion cycle)  imela ve\xc4\x8dji specifi\xc4\x8dni impulz kot preprostej\xc5\xa1i plinski generator (ang. gas generator) na ameri\xc5\xa1kem motorju F-1 (od rakete Satrurn V).'