b"\n_START_ARTICLE_\nAnton Ukmar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nLjudsko \xc5\xa1olo je obiskoval v rojstnem kraju (1907-1912), 2 razreda me\xc5\xa1\xc4\x8dananske \xc5\xa1ole v Trstu (1912-1914), do 1917 je prilo\xc5\xbenostno delal na doma\xc4\x8dem posestvu in gradu Miramar, nato slu\xc5\xbeboval pri \xc5\xbeeleznici na Tr\xc5\xbea\xc5\xa1kem (1917-1926), tu za\xc4\x8del 1917 sodelovati v delavskem gibanju, postal \xc4\x8dlan Zveze komunisti\xc4\x8dne mladine Italije (1921), leta 1926 pa Komunisti\xc4\x8dne partije Italije (KPI), potem bil istega leta kot mnogi Slovenci slu\xc5\xbebeno preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Genovo, naslednje leto (1927) pa aretiran in odpu\xc5\xa1\xc4\x8den iz slu\xc5\xbebe._NEWLINE_Po navodilu CK KPI je sodeloval v akcijah narodnih revolucionarjev na Tr\xc5\xbea\xc5\xa1kem in jih pridobival za enotno protifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno fronto. Avgusta 1929 se je pred ponovno aretacijo umaknil v Ljubljano, od\xc5\xa1el \xc5\xa1e istega leta v Pariz, kjer je pri CK KPI sodeloval v nacionalni komisiji ter pri glasilu KPI in KPJ Delo. Leta 1931 je bil delegat na 4. kongresu KPI v K\xc3\xb6lnu, 1931\xe2\x80\x931932 je pomagal obnavljati partijske organizacije v Italiji, v letih 1932\xe2\x80\x931934 je obiskoval 1-letni te\xc4\x8daj leninske \xc5\xa1ole s politi\xc4\x8dno prakso v tovarni Egorovo v Leningradu, od 1934\xe2\x80\x931936 pa komunist\xc4\x8dno univerzo za ekonomsko\xe2\x80\x93politi\xc4\x8dne vede (KUNMZ) v Moskvi._NEWLINE_Leta 1936 ga je KPI poslala v \xc5\xa0panijo: tu je bil sodelavec pri organizaciji obve\xc5\xa1\xc4\x8devalne slu\xc5\xbebe ter politi\xc4\x8dni komisar oddelka protiobve\xc5\xa1\xc4\x8devalne slu\xc5\xbebe republikanske armade med \xc5\xa1pansko dr\xc5\xbeavljansko vojno; 1938\xe2\x80\x931939 \xc5\xa1ef personalne slu\xc5\xbebe v mednarodni brigadi (12. mednarodna brigada \xc2\xbbGiuseppe Garibaldi\xc2\xab) in komisar \xc4\x8dete mitraljezcev v bojih na Ebru; delal v oddelku za kadre pri KP \xc5\xa0panije. Po umiku republikanske vojske 1939 je bil februarja 1939 interniran v tabori\xc5\xa1\xc4\x8du Argel\xc3\xa9s (Francija), od marca 1939 do konca 1940 in\xc5\xa1truktor pri odporni\xc5\xa1kem gibanju proti italijanskemu okupatorju v Etiopiji, 1941 se je vrnil v Pariz, bil aretiran, interniran (Verenet d'Ari\xc3\xa8ge) in zaprt (Castres) do pobega 1942, ko se je posvetil organizaciji partizanskih odredov v ju\xc5\xbenih francoskih provincah. Po kapitulaciji Italije septembra 1943 je bil poslan v Ligurio, tu postal \xc4\x8dlan odbora za narodno osvoboditev, organizator partizanskih \xc4\x8det, 1944 komandant 6. operativne cone v severni Italiji, 1945 komandant Genove s provinco; ker je Genovo aprila 1945 osvobodil z enotami odporni\xc5\xa1kega gibanja, je postal njen \xc4\x8dastni me\xc5\xa1\xc4\x8dan._NEWLINE_Junija 1945 se je vrnil v Jugoslavijo, kjer je delal na raznih funkcijah: bil je \xc4\x8dlan izvr\xc5\xa1nega komiteja KPS in odbornik slovensko-italijanske antifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne unije (SIAU) za Julijsko krajino; 1947 izvr\xc5\xa1nega komiteja KP STO ter predsednik odbora OF za STO in Zveze partizanov. Leta 1954 se je za stalno naselil v Kopru, kjer je bil tudi \xc4\x8dlan raznih dru\xc5\xbebeno politi\xc4\x8dnih organizacij."