b'\n_START_ARTICLE_\nJo\xc5\xbeef \xc5\xbdehel\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPo kon\xc4\x8dani ljudski \xc5\xa1oli v rojstnem kraju je obiskoval gimnazijo v Celju (1837\xe2\x80\x931843) in licej v Gradcu (1843-1845). Bogoslovje je \xc5\xa1tudiral v Celovcu (1845-1849). Kaplanoval je na Vinskem vrhu pri \xc5\xa0marjah (prej Sv. \xc5\xa0tefan pri \xc5\xbdusmu) (1849\xe2\x80\x931851), v Ribnici na Pohorju (1851\xe2\x80\x931852), v \xc5\xa0martnem pri Slovenj Gradcu (1852\xe2\x80\x931856), na Zibiki (1856\xe2\x80\x931858) in na Vranskem (1858\xe2\x80\x931862). \xc5\xbdupnik je bil  v Lu\xc4\x8dah (1862-1871), \xc5\xa0empetru v Savinjski dolini (1871-1886) in  Mozirju (1886-1898)._NEWLINE_\xc5\xbdehel je bil marljiv sodelavec lista Drobtinice, v katerem je sodeloval z izvirnimi vzgojnimi \xc4\x8drticami, idealiziranimi \xc5\xbeivljenjepisi in kraj\xc5\xa1imi poro\xc4\x8dili. O njegovem prvem prispevku Kako se o\xc4\x8da Jamnik na daljno pot odpravljajo (1856) je A. M. Slom\xc5\xa1ek pisal uredniku M. Stojanu: \xc2\xbbO\xc4\x8de Jamnik od \xc5\xbdehla je odli\xc4\x8den\xc2\xab, kar je \xc5\xbdehla gotovo opogumilo, da je nadaljeval z opisovanjem oseb in dogodkov, ki jih je do\xc5\xbeivljal: Romar (1856), Filip Bomar (1857), \xc5\xbdena \xe2\x80\x93 da je kaj (1857), Bedak (1858), Zlata tobakera (1858), Pot lu\xc4\x8di naprot (1859/60) idr. Prosto je iz nem\xc5\xa1\xc4\x8dine prevedel deli Albana Stolza Ali ne veste, da ste tempelj bo\xc5\xbeji (1858) in Morska noga (1859/60). Narodopisno je zanimiv \xc4\x8dlanek \xc5\xa0e nekaj za tiste, ki se \xc5\xbeenijo ali mo\xc5\xbee (1861), kjer opisuje \xc5\xbeenitovanjske obi\xc4\x8daje na Vranskem. Vanj je vpletel zdravice in pesmi z notami v prilogi: Lilije in vertnica, Devi\xc5\xa1tva lepota in vrednost, bo\xc5\xbei\xc4\x8dno Kako Marija in Jo\xc5\xbeef po Betlehemu preno\xc4\x8di\xc5\xa1e i\xc5\xa1eta. Dopisoval je tudi v Novice. Snovno in oblikovno so \xc5\xbdehlovi spisi slikoviti, o\xc4\x8ditna pa je moralisti\xc4\x8dna tendenca.'