b'\n_START_ARTICLE_\nJo\xc5\xbee Pfeifer\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v dru\xc5\xbeini majorja starojugoslovanske vojske Josipa in po\xc5\xa1tne uradnice Ane Pfeifer rojene Hodnik. Ljudsko \xc5\xa1olo je obiskoval v Zagrebu, gimnazijo pa v Ljubljani, kjer je leta 1938 tudi maturiral. Po maturi se je vpisal na Pravno fakulteto v Ljubljani, kon\xc4\x8dal dva letnika, 1940 pa prepisal na medicinsko fakulteto. Po okupaciji je \xc5\xa1tudij medicine nadaljeval na Univerzi v Gradcu. Pred koncem \xc5\xa1tudija je bil mobiliziran v nem\xc5\xa1ko vojsko in spomladi 1945 na \xc4\x8de\xc5\xa1kem pri\xc5\xa1el v ameri\xc5\xa1ko ujetni\xc5\xa1tvo. Po osvoboditvi mu nova jugoslovanska oblast ni priznala prej\xc5\xa1njega \xc5\xa1tudija, zato je moral ponoviti vse letnike medicine. Po diplomi 1951 se je leta 1953 kot splo\xc5\xa1ni zdravnik zaposlil v Cerknem. Tu je ostal vse do odhoda v Idrijo (1959). V Idriji je bil \xc5\xa1est let (1959-1965) direktor zdravstvenega doma. Leta 1965 se je zaposlil v Psihiatri\xc4\x8dni bolni\xc5\xa1nici Idrija in 1971 opravil specialisti\xc4\x8dni izpit iz nevropsihologije ter nato delal v psihiatriji vse do upokojitve 1983. Poleg redne slu\xc5\xbebe se je veliko ukvarjal tudi z zdravstveno higiensko prosveto in preventivo; pogosto predaval po \xc5\xa1olah ter vrsto let pomagal organizaciji Rde\xc4\x8dega kri\xc5\xbea. Malo pred smrtjo je prejel najvi\xc5\xa1je priznanje Slovenskega zdravni\xc5\xa1kega dru\xc5\xa1tva._NEWLINE_V Idriji se je vsa leta dejavno vklju\xc4\x8deval v javno, zlasti dru\xc5\xa1tveno in kulturno \xc5\xbeivljenje, predvsem kot zunanji muzejski in arhivski svetovalec. Na pobudo Mestnega muzeja Idrija in Raziskovalne skupnosti je iz nem\xc5\xa1\xc4\x8dine prevedel dve temeljni deli za spoznavanje starej\xc5\xa1e zgodovine idrijskega rudnika (Johann Jacob Ferber: Beschreibung des Quecksilber-Bergwerks zu Idria in Mittel-Krein, Berlin 1774 ter Balthasar Hacquet: Oryctographia Carniolica oder Physikalische Erdbeschreibung des Herzogthums Krain, Istrien und zum Thiel der benachtbarten L\xc3\xa4nder, Thail II, Leipzig 1781). Bil je tudi med najvidnej\xc5\xa1imi pisci in \xc4\x8dlani uredni\xc5\xa1kega odbora revije in zbornika Idrija ter soustvarjalec ciklusa predavanj Muzejski ve\xc4\x8deri, ki jih je vrsto let organiziral Mestni muzej Idrija. Mestni muzej je leta 1989 tudi izdal njegovo knjigo Zgodovina idrijskega zdravstva\xc2\xa0: zdravstveno in socialno varstvo idrijskih rudarjev v preteklih stoletjih, (COBISS) ki v sinteti\xc4\x8dni obliki podaja zanimivo in zapleteno idrijsko socialno in zdravstveno problematiko od za\xc4\x8detka 16. stoletja do 1. svetovne vojne. Njegova bibliografija obsega 11 zapisov.'