b"\n_START_ARTICLE_\nLecitin kot prehransko dopolnilo\n_START_SECTION_\nDelovanje lecitina\n_START_PARAGRAPH_\nLecitin deluje kot emulgator ma\xc5\xa1\xc4\x8dob. Olaj\xc5\xa1a njihov metabolizem ter prepre\xc4\x8duje njihovo nalaganje predvsem v jetrih in na stenah \xc5\xbeil. Stimulira center za spomin, saj se vgrajuje v celice in s tem krepi medceli\xc4\x8dne stene. Pomemben je za pravilno delovanje celi\xc4\x8dnih membran, ki v procesu staranja postajajo vedno bolj prepustne za \xc5\xa1kodljive snovi.\n_START_SECTION_\nU\xc5\xbeivanje lecitina in tveganje raka dojke\n_START_PARAGRAPH_\nIzdelki iz lecitina, ki so namenjeni za prodajo, so ve\xc4\x8dinoma pridobljeni iz soje in vsebujejo fosfatidilholin. Fosfatidilholin in lecitin velikokrat uporabljamo kot sopomenki . Fosfatidilholin je ena od oblik holina in je esencialna sestavina celi\xc4\x8dnih membran, \xc5\xa1e posebej pomembna pri celi\xc4\x8dnem signaliziranju. Fosfatidilholin proizvajajo tudi jetra, ki se nato v telesu pretvarja v holin. Kljub endogeni proizvodnji pa moramo holin zau\xc5\xbeiti tudi s hrano (jajca, jetra) oziroma v obliki prehranskih dopolnil, saj ga telo ne proizvaja v zadostnih koli\xc4\x8dinah. Priporo\xc4\x8deni dnevni odmerek holina je 425 mg na dan za odraslo \xc5\xbeensko . Laboratorijske preiskave so pokazale, da bi lahko pomankanje holina povzro\xc4\x8dilo kancerogenezo, in sicer tako, da bi povzro\xc4\x8dilo nenadzorovano apoptozo in po\xc5\xa1kodbe DNK . Epidemiolo\xc5\xa1ke \xc5\xa1tudije so pokazale, da holin, ki ga zau\xc5\xbeijemo (s hrano ali v obliki prehranskih dopolnil), zmanj\xc5\xa1uje tveganje za raka na dojki  in posledi\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1uje smrtnost,  \xc4\x8deprav so ti izsledki dokaj nekonsistentni , . \xc4\x8ce uporabimo do sedaj poznana dejstva o lecitinu, lahko sklepamo, da najverjetneje obstaja nekak\xc5\xa1na povezanost med u\xc5\xbeivanjem prehranskih dopolnil iz lecitina ter rakom na dojki. Kar nekaj raziskav je ocenjevalo povezanost raka dojke in redno u\xc5\xbeivanje lecitina. Ena od teh raziskav je Ontario Women's Diet and Healty Study . Metoda, ki so jo uporabili pri tej raziskavi je bila primer- kontrola . 3101 \xc5\xbeensk, starih od 25 do 74 let, ki so zbolele za rakom dojke, je bilo vklju\xc4\x8denih v to raziskavo. Poiskali so 3471 kontrol (gledali so predvsem ujemanje glede starosti). \xc5\xbdenske v obeh skupinah so izpolnile vpra\xc5\xa1alnik, ki je zajemal tako faktorje tveganja, kot prehranske navade ter zajel podatke do 2 let pred postavitvijo diagnoze. Vpra\xc5\xa1alnik o faktorjih tveganja je vseboval listo 40 prehranskih dopolnil (nevitaminskih, nemineralnih), ki naj bi vsebovala fitoestrogene. Udele\xc5\xbeenke so odgovarjale na vpra\xc5\xa1anja; koliko \xc4\x8dasa (manj kot 1 leto, 1-5let, ve\xc4\x8d kot 5 let) ter kako pogosto (dnevno, 1-6 krat na teden ali enkrat tedensko) so jemale (\xc4\x8de so jemale) katero od na\xc5\xa1tetih prehranskih dopolnil. Prehranska dopolnila, ki so vsebovala lecitin (katerih glavni vir za proizvodnjo je soja) naj bi vseboval fitoestrogen. Vendar so nadalje laboratorijske preiskave pokazale, da prehranska dopolnila iz lecitin sploh niso vsebovala fitoestrogenov . Rezultate iz vpra\xc5\xa1alnika so obdelali z linearno regresijo, s katero so hoteli preveriti vpliv posameznih dejavnikov tveganj na razvoj raka na dojki. Vklju\xc4\x8dili so jih 40 (med njimi tudi u\xc5\xbeivanje alkohola). Povezave med faktorji in rakom na dojki glede na starost niso ugotovili. Nasprotno pa so rezultati pokazali signifikantno povezanost raka na dojki z jemanjem lecitina. Tveganje za nastanek raka na dojki se je zmanj\xc5\xa1alo. Po nekaterih izra\xc4\x8dunih naj bi bilo tveganje za raka na dojki mnogo manj\xc5\xa1e pri \xc5\xbeenskah v menopavzi, ki u\xc5\xbeivajo prehranska dopolnila iz lecitina, vendar drugi izra\xc4\x8duni ka\xc5\xbeejo, da se ta podskupina ne razlikuje signifikantno od ostalih starostnih skupin. Ugotovili pa so, da je bilo trajanje jemanja prehranskih dopolnila v obratnem sorazmerju s tveganjem raka na dojki v skupini \xc5\xbeensk z menopavzo. Vendar se moramo zavedati, da v tam zaklju\xc4\x8dku ni bil upo\xc5\xa1tevan podatek o razmerju doza-u\xc4\x8dinek. Podatek o dozi namre\xc4\x8d ni bil zajet v vpra\xc5\xa1alniku. Pomanjkljivosti te raziskave so torej dokaj velike. Do rezultatov moramo biti kriti\xc4\x8dni, saj raziskava vsebuje nepopolne meritve, \xc5\xa1e posebej v meritvah glede vsebnosti holina v vseh virih fosfolipidov, ki so jih te \xc5\xbeenske zau\xc5\xbeile. Na primer, tudi sojin lecitin je dodan v hrano, kjer ima vlogo emulgatorja. Podatka, koliko holina so \xc5\xbeenske zau\xc5\xbeile iz drugih virov ni zaslediti v raziskavi. Zato ne moremo ovre\xc4\x8di mo\xc5\xbenosti, da so zgoraj navedene povezanosti in izsledki raziskave zgolj posledica naklju\xc4\x8dja.\n_START_SECTION_\nNeza\xc5\xbeeleni u\xc4\x8dinki pri jemanju prehranskih dopolnil iz lecitina\n_START_PARAGRAPH_\nZanimivi so tudi podatki o morebitnih zapletih pri jemanju prevelikih odmerkov prehranskih dopolnil, ki vsebujejo lecitin. Eden od mo\xc5\xbenih zapletov je idiopatska avtoimuna hemoliti\xc4\x8dna anemija, ki je potencialno smrtno ogro\xc5\xbeajo\xc4\x8de stanje in zahteva takoj\xc5\xa1nje zdravljenje. Diagnostika te bolezni zahteva dokaz o prisotnosti protiteles in dokaz hemolize. V nekaj primerih so ugotovili, da je hemoliti\xc4\x8dna anemija lahko posledica virusne infekcije, uporabe drog ali hiperaktivnega imunskega sistema. V enem od \xc4\x8dlankov  je opisan prvi primer avtoimune hemoliti\xc4\x8dne anemije, ki jo je spro\xc5\xbeila prekomerna uporaba prehranskega dopolnila iz lecitina. Pacientka je povedala, da je jemala prehransko dopolnilo iz lecitina (1200mg, 3 kapsule na dan) v \xc4\x8dasovnem intervalu desetih dni, z namenom izgube telesne te\xc5\xbee. Zadnje 3 dni pa je jemala 5 kapsul na dan, z namenom, da bi hitreje izgubila te\xc5\xbeo. Pacientkina medicinska in socialno-dru\xc5\xbeinska preteklost ni pokazala nobenega tveganja ali nagnjenosti k nastanku te bolezni. Njene sorodnike so prosili, da sodelujejo v preiskavi, kjer bi ugotavljali morebitno prisotnost protiteles v njihovi krvi. Vsi rezultati so bili negativni. V zaklju\xc4\x8dku bi bilo potrebno poudariti, da bi morali biti vsi primeri idiopatske hemoliti\xc4\x8dne anemije dobro preiskani predvsem z vidika vseh farmacevtskih substanc oziroma prehranskih dopolnil, ki bi lahko bili povezani s tak\xc5\xa1nim bolezenskim stanjem (razen kadar gre za standardne primere pojavljanja te bolezni). V zgoraj opisanem primeru je bolezensko stanje spro\xc5\xbeilo preveliko odmerjanje prehranskega dopolnila iz lecitina. Zato bi se morali vsi zdravstveni delavci zavedati mo\xc5\xbenega stranskega u\xc4\x8dinka prevelikih koli\xc4\x8din zau\xc5\xbeivanja lecitina."