b'\n_START_ARTICLE_\nMartin Jevnikar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v kme\xc4\x8dki dru\xc5\xbeini na Spodnjem Brezovem pri Vi\xc5\xa1nji Gori. Po kon\xc4\x8dani tamkaj\xc5\xa1nji osnovni \xc5\xa1oli se je vpisal na \xc5\xa0kofijsko klasi\xc4\x8dno gimnazijo v \xc5\xa0entvidu pri Ljubljani in jo kon\xc4\x8dal leta 1934. Na Univerzi v Ljubljani je leta 1939 do\xc5\xa1tudiral slavistiko, diplomo pa je leta 1961 nostrificiral na Univerzi v Rimu z disertacijo Influssi di Cristoforo Schmid sulla narrativa slovena. Med letoma 1940 in 1943 je pou\xc4\x8deval na IV. mo\xc5\xa1ki realni gimnaziji za Be\xc5\xbeigradom v Ljubljani, do maja 1945 pa na klasi\xc4\x8dni gimnaziji v stavbi pri ur\xc5\xa1ulinkah. Maja 1945 se je umaknil na Koro\xc5\xa1ko, od tam pa v begunski tabori\xc5\xa1\xc4\x8di v Monigu in Serviglianu v Italiji. Bil je profesor in tajnik slovenske begunske gimnazije v Monigu pri Trevisu, nakar se je pridru\xc5\xbeil javnim delavcem, ki so v Trstu obnavljali slovensko \xc5\xa1olstvo. Od 1. oktobra 1945 do septembra 1980 je slu\xc5\xbeboval kot profesor sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine in zgodovine na sedanjem Trgovskem tehni\xc4\x8dnem zavodu \xc5\xbdige Zoisa (prej Slovenska trgovska akademija v Trstu), vendar je bil od \xc5\xa1olskega leta 1972/73 opro\xc5\xa1\xc4\x8den pouka. V \xc5\xa1olskih letih 1949/50\xe2\x80\x931953/54 je bil tudi ravnatelj na Srednji \xc5\xa1oli Ivana Cankarja (takrat Ni\xc5\xbeji srednji \xc5\xa1oli) pri Sv. Jakobu. Pod Zavezni\xc5\xa1ko voja\xc5\xa1ko upravo je bil \xc4\x8dlan komisije za izdajo slovenskih \xc5\xa1olskih knjig. Od 1. novembra 1963 do 31. oktobra 1975 je predaval slovenski jezik in literaturo na univerzi v Padovi, od decembra 1972 do upokojitve oktobra 1983 pa slovenski jezik in literaturo na novi univerzi v Vidmu. Od aprila 1975 je imel tam tudi stolico za srbohrva\xc5\xa1ki jezik in literaturo in bil v letih 1973\xe2\x80\x931979 ravnatelj in\xc5\xa1tituta za slovanske jezike. Bil je predsednik in \xc4\x8dlan raznih izpitnih komisij in nate\xc4\x8dajev, odbornik Dru\xc5\xa1tva slovenskih izobra\xc5\xbeencev v Trstu, \xc4\x8dlan \xc4\x8dasnikarske zbornice in Italijanskega zdru\xc5\xbeenja slavistov. Dolga leta je vodil komisijo tr\xc5\xbea\xc5\xa1ke literarne nagrade Vstajenje in komisijo literarnega nate\xc4\x8daja tr\xc5\xbea\xc5\xa1ke revije Mladike, predaval v raznih dru\xc5\xa1tvih itd. V Meddobju (Buenos Aires) je v letnikih 1956\xe2\x80\x9369 vsako leto ocenil vse nove slovenske leposlovne knjige, v tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki Mladiki (od 1967 v vsaki \xc5\xa1tevilki v posebni rubriki), Literarnih vajah in drugih publikacijah ter na Radiu Trst A pa je sproti spremljal vse zamejske in zdomske literarne novosti._NEWLINE_Urejal je Izvestje slovenskih \xc5\xa1ol v Trstu od 1950 do 1968 (razen 1959/60), tr\xc5\xbea\xc5\xa1ko revijo za dijake Literarne vaje (od 1953 do 1979), od \xc4\x8drke H do konca (snopi\xc4\x8di 7\xe2\x80\x9320) Primorski slovenski biografski leksikon (Gorica). Veliko je pisal tudi za Trinkov koledar in Koledar Gori\xc5\xa1ke Mohorjeve dru\xc5\xbebe. Od 1947 je skoraj do smrti sodeloval na Radiu Trst A, kjer je ve\xc4\x8d let podajal pregled svetovne knji\xc5\xbeevnosti, ve\xc4\x8dkrat predelal slovensko slovnico, razlagal je izvor lastnih imen, pripravil 20 dramatiziranih biografij, prevedel 73 radijskih iger, najve\xc4\x8d iz italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine, in pripravljal dramatizirane romane v nadaljevanjih. Napisal je nad 200 ocen novih knjig za revije in tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki radio, sodeloval je za slovenska gesla pri Grande Enciclopedia Curcio v Rimu in pisal gesla za Leksikon pisaca Jugoslavije v Novem Sadu (2. knjiga) in Primorski slovenski biografski leksikon.'