b'\n_START_ARTICLE_\nGrottaferrata\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovina Grottaferrate je povezana predvsem s samostanom Sv. Marije, ki ga je leta 1004 ustanovil Sveti Nil mlaj\xc5\xa1i. Ustanovna legenda pripoveduje, da se je na mestu, kjer danes stoji opatija, pojavila Devica Marija in velela postaviti [[Cerkev (zgradba)|cerkev v njeno \xc4\x8dast. _NEWLINE_Od Gregorja, mo\xc4\x8dnega grofa iz Tusculuma, o\xc4\x8deta pape\xc5\xbeev Benedikta VIII. in Janeza XIX., je Nil pridobil lokacijo. To je bila rimska vila, kjer je med ru\xc5\xa1evinami ostala nizka zgradba opus quadratum, nagrobni spomenik, vendar je bila v \xc4\x8detrtem stoletju preoblikovana v kr\xc5\xa1\xc4\x8danski oratorij. Njeni okna z \xc5\xbeeleznimi re\xc5\xa1etkami so dala mestu ime, najprej Cryptoferrata potem Grottaferrata, v spomin na grb ob\xc4\x8dine. Iz mesta. Na lokaciji je Friderik II. Sveti rimski cesar, na\xc5\xa1el rimski bronas kip mo\xc5\xbea in kravo, ter vse dal odpeljati v Lucero.  _NEWLINE_Nil je umrl kmalu zatem (26. dec 1005) v samostanu Sant \'Agata v Tusculumu. Samostansko stavbo so kon\xc4\x8dali njegovi nasledniki, zlasti \xc4\x8detrti opat sv. Jernej, ki ga obi\xc4\x8dajno \xc5\xa1tejejo kot drugega ustanovitelja. Gradbeni materiali iz poru\xc5\xa1ene vile je bil vklju\xc4\x8den v novo strukturo (marmorni stebri, deli klesanega venca in bloki vulkanskega kamna, imenovan peperino). Sveti\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo kon\xc4\x8dano leta 1024, posvetil ga je Tusculanski pape\xc5\xbe Janez XIX. _NEWLINE_Velik ugled menihov je pritegnil veliko daril; mozaiki iz 11. in 13. stoletja so ohranjeni, vendar je ambiciozna kompozicija tal v slogu cosmatesque iz ve\xc4\x8dbarvnega kamna le delno ohranjena. Posesti samostana so bile \xc5\xa1tevilne in zelo raz\xc5\xa1irjene. Leta 1131 ga je kralj Rogerij II. Sicilski dal opatu baronu Rossanu z obse\xc5\xbenim fevdom. Med 12. in 15. stoletjem je samostan trpel zaradi nenehnih prepirov sprtih strani: Rimljanov in Tusculanov, Gvelfov in gibelinov, pape\xc5\xbeev in antipape\xc5\xbeev, dru\xc5\xbein Colonna in Orsini. Od 1163 do uni\xc4\x8denja Tusculuma leta 1191, se je ve\xc4\x8dji del samostanske skupnosti zatekel v odvisnost od opatije, benediktinske protocaenobium iz Subiaca._NEWLINE_V sredini 13. stoletja je cesar Friderik II. iz opatije naredil svoj sede\xc5\xbee med obleganjem Rima. Leta 1378 so ga zasedli pla\xc4\x8danci Breton in Gascon za antipape\xc5\xbea Klementa VII. V petnajstem stoletju je videl krvavo ma\xc5\xa1\xc4\x8devanje dru\xc5\xbein Colonna in Orsini. Po humanistu Ambrogio Traversariju, je leta 1432 v opatiji nastala voja\xc5\xa1nica. _NEWLINE_Leta 1462 se je za\xc4\x8dela linija nereziden\xc4\x8dnih opatov in commendam (je oblika prenosa cerkvenih beneficij v zaupanje, varstvo in vzgojo mecena), petnajst po \xc5\xa1tevilu, od katerih so bili vsi razen enega kardinali. Najuglednej\xc5\xa1i je bil gr\xc5\xa1ki Bessarion, Giulio della Rovere (pozneje Julij II.) in zadnji, kardinal Consalvi, dr\xc5\xbeavni sekretar Pija VII. Kardinal Bessarion, sam Vasilijev menih, je pove\xc4\x8dal skromno in obubo\xc5\xbeano skupnost in obnovil cerkev. Kardinal Giulio della Rovere, je iz bolj sebi\xc4\x8dnih motivov postavil grad, ki je obdajal ves samostan z mogo\xc4\x8dnimi utrdbami, ki \xc5\xa1e vedno obstajajo. Kardinal Alessandro Farnese je nadomestil strop. Gian Lorenzo Bernini je po naro\xc4\x8dilu kardinala Francesca Barberinija zagotovi glavni oltar, dokon\xc4\x8dan leta 1665._NEWLINE_Do 1608 so skupnost upravljali priorji odvisni od opatov in commendam, vendar v tem letu Grottaferrata postane \xc4\x8dlan Vasilijeve kongregacije, ki jo je ustanovil Gregor XIII.. Prihodki skupnosti so bili lo\xc4\x8deni od tistih, opatov commendatory, imenovan je bil prvi v nizu redno imenovanih opatov. Triletni sistem imenovanja je trajal do konca devetnajstega stoletja, z enim odmorom 1834-1870, ko je priorja imenoval Sveti sede\xc5\xbe. Leta 1901 je za\xc4\x8dela veljati nova ustava in tako je bil prvi\xc4\x8d po letu 1462 imenovan kot prvi stalni opat Arsenio Pellegrini. _NEWLINE_Gr\xc5\xa1ka obred, ki ga je v Grottaferrati uvedel sv. Nil, je izgubil svoj izvirni zna\xc4\x8daj do konca dvanajstega stoletja, vendar je bil obnovljena po nalogu Leona XIII. leta 1881. Vasilijska opatija je bila vedno dom gr\xc5\xa1kega u\xc4\x8denja in gr\xc5\xa1ka hvalnica je cvetela \xc5\xa1e dolgo potem, ko je  bizantinsko cesarstvo propadlo. Samostanske \xc5\xa1tudije so o\xc5\xbeivele pod kardinalom Bessarionom in ponovno leta 1608._NEWLINE_11. avgusta 1901 je prvo elektri\xc4\x8dna energija dosegla Grottaferrato iz hidroelektrarne v S. Bartholomeo. _NEWLINE_Leta 1937 je bil samostan narejen za ozemeljsko opatijo italijansko-gr\xc5\xa1ke katoli\xc5\xa1ke cerkve.\n_START_SECTION_\nZnamenitosti\n_START_PARAGRAPH_\nOpatija Santa Maria di Grottaferrata ima ve\xc4\x8d dvori\xc5\xa1\xc4\x8d, ki vodijo do znamenitega vhoda - portika, ki ga je oblikoval Antonio da Sangallo mlaj\xc5\xa1i, z arkadami devetih prekatov, ki jih podpirajo vitki renesan\xc4\x8dni stebri s kapiteli. _NEWLINE_V opatijski cerkvi, ki jo je leta 1024 posvetil Janez XIX., lahko v notranjosti vidimo nekaj razen mozaikov v narteksu in nad slavolokom, srednjeve\xc5\xa1ke strukture so bile prekrite ali uni\xc4\x8dene med "restavracijo" razli\xc4\x8dnih opatov in commendam. Nekateri fragmenti fresk iz trinajstega stoletja so se pokazali pri delni obnovi cerkve leta 1904 v spomin na svojo novecentennial, ko je bila rimska bazilika. Mozaiki prikazujejo Dvanajst apostolov sede\xc4\x8d poleg praznega prestola, ki ka\xc5\xbee Kristusov vzpon do nebes. Domenichinove freske je kardinal Odoarda Farnese naro\xc4\x8dil leta 1608 in jih je mogo\xc4\x8de videti v kapeli sv. Nila. Annibale Carracci izvedel oltarno sliko Marija z detetom s sv. Nilom in sv. Jernejem. _NEWLINE_Sodoben portik varuje starodavno fasado; portal iz marmorja z mozaikom nad njim je primer italijansko-bizantinske umetnosti iz dvanajstega stoletja. V notranjosti krstilnik podpirajo krilati levi iz 10. ali 11. stoletja. Omembe vreden je tudi romanski zvonik (dvanajsto stoletja), s petimi nadstropji trojnih obokanih oken. _NEWLINE_Opatijska knji\xc5\xbenica vsebuje okoli 50.000 enot, hrani dokument Laboratorio di Restauro, ki mu je bilo zaupano ohranjanje Leonardovega Codex atlanticus iz Biblioteca Ambrosiana. Knji\xc5\xbenica hrani pisanje Sv. Nila in njegovih u\xc4\x8dencev in redek izvod zbranih potnih ra\xc4\x8dunov Alvise Cadamosto, natisnjeno v za\xc4\x8detku \xc5\xa1estnajstega stoletja. _NEWLINE_Pape\xc5\xbe Benedikt IX. je umrl in bil pokopan v tem samostanu.'