b'\n_START_ARTICLE_\nFrancisco de Vitoria\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nFrancisco de Vitoria se je rodil v Burgosu leta 1485. Ko je bil star 20 let, je vstopil v noviciat o redih pridigarjev (bolj znan kot Dominikanski red), kjer je za\xc4\x8del \xc5\xa1tudirati humanisti\xc4\x8dne \xc5\xa1tudije. Bil je poslan na Univerzo v Parizu, kjer je ostal kot \xc5\xa1tudent, nato pa predavatelj skoraj 16 let. V \xc5\xa0panijo se je vrnil leta 1523, ko je predaval v Valladolidu. Medtem, ko je raziskoval moralo kolonizacije,  ga je leta 1526 izvolila navdu\xc5\xa1ena ve\xc4\x8dina \xc5\xa1tudentov za glavnega predsednika teologije v Salamanci. V svojih razredih, ki so se ga udele\xc5\xbeili \xc5\xa1tudentje, je predstavil aktualna vpra\xc5\xa1anja. Njegova sposobnost razlage je bila izredna, njegovi u\xc4\x8denci so ga tako zelo ob\xc4\x8dudovali, da so ga poimenovali "mojster", in celo  vladni uradniki so pri\xc5\xa1li k njemu po nasvete._NEWLINE_Cilj univerze Salamanca je bil predstaviti tedanje novo renesan\xc4\x8dno \xc5\xa1tipendijo v okviru \xc5\xa1olskega razmi\xc5\xa1ljanja v srednjeve\xc5\xa1kem slogu. V Salamanci je imel de Vitoria mnenje o ve\xc4\x8dini kriti\xc4\x8dnih razprav svojega \xc4\x8dasa. Pri predavanjih o vojnah med Francijo in \xc5\xa0panijo ni posvojil skupnega \xc5\xa1panskega stali\xc5\xa1\xc4\x8da, da mora biti francoski kralj kriv, ker je zavrnil bodisi asistenco ali tur\xc5\xa1ko gro\xc5\xbenjo. Namesto tega je videl napake na obeh straneh in opozoril, da bo francosko-\xc5\xa1panski spopad vodil v ru\xc5\xa1itev kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva. Mo\xc4\x8dno je tudi obsojal vedenje svetnikov, dvornikov in guvernerjev; zaradi neupo\xc5\xa1tevanja stalnega prebivali\xc5\xa1\xc4\x8da v \xc5\xbeupnijah in brezbri\xc5\xbenosti do revnih je kritiziral tudi duhov\xc5\xa1\xc4\x8dino. Francisco de Vitoria je umrl 12. avgusta 1546 v Salamanci._NEWLINE_V dvajsetih letih, ki jih je pre\xc5\xbeivel v Salamanci, se je soo\xc4\x8dil z najve\xc4\x8djimi intelektualnimi izzivi svojega \xc4\x8dasa, obnovil intelektualne metode in teme ter ustvaril nov tok pravno-teolo\xc5\xa1ke miselnosti. Njegovo delo se je osredoto\xc4\x8dalo na koncept dostojanstva in moralnih problemov \xc4\x8dloveka. Bil je \xc5\xa1e posebej vpliven zaradi njegovih del, ki so se osredoto\xc4\x8dala na pravna vpra\xc5\xa1anja. Pomembne so bile tudi njegove \xc5\xa1tudije o teologiji in moralnih vidikih gospodarstva. Nauki de Vitorije so ohranjeni v trinajstih formalnih lekcijah, imenovanih "relecciones", ki  govorijo o umoru, poroki, civilni in cerkveni mo\xc4\x8di, vojni in pravi\xc4\x8dnosti, konfliktu ob odkritju Amerike, vklju\xc4\x8ditvi novih ozemelj v \xc5\xa1pansko krono ter o miru in spo\xc5\xa1tovanju  z Indijanci. "Relecciones", ki so jih napisali in objavili njegovi u\xc4\x8denci, so bili ohranjeni skupaj z drugimi zapisi._NEWLINE_Ustanovil je tudi znamenito \xc5\xa1olo Salamanca, katere \xc4\x8dlani so vklju\xc4\x8devali vplivne pravnike in teologe , kot so Melchor Cano, Domingo Banez, Domingo de Soto in Francisco Suarez.\n_START_SECTION_\nObramba Indijancev\n_START_PARAGRAPH_\nDe Vitoria je zanikal koncept, da bi domorodne ljudi (Indijance)  razumeli kot su\xc5\xbenje po naravi v aristotelskih izrazih. Od Toma\xc5\xbea Akvinskega je posvojil rimski koncept zakona  ius gentiumu ("zakon narodov"). Njegova obramba ameri\xc5\xa1kih Indijancev je temeljila na razumevanju notranjega dostojanstva \xc4\x8dloveka. To dostojanstvo pa je kr\xc5\xa1ila \xc5\xa1panska politika v Novem svetu._NEWLINE_V treh predavanjih (odpu\xc5\xa1\xc4\x8danjih), ki so potekala med letoma 1537 in 1539, je de Vitoria ugotovil, da so Indijanci upravi\xc4\x8deno lastniki svoje lastnine in, da so njihovi vodje upravi\xc4\x8deno uveljavljali jurisdikcijo (sodno oblast) nad svojimi plemeni. To je bilo v polo\xc5\xbeaju Palacios Rubios. Niti pape\xc5\xbe niti Karel V. nista imela pravnega zahtevka nad \xc5\xbeivljenjem Indijancev ali njihovim premo\xc5\xbeenjem. Ni\xc4\x8d nasilnih dejanj ni bilo mogo\xc4\x8de narediti nad njimi, niti se niso mogla zase\xc4\x8di njihova zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da ali premo\xc5\xbeenje, razen, \xc4\x8de so Indijanci \xc5\xa1kodili \xc5\xa0paniji s kr\xc5\xa1itvijo zakonitih pravic.\n_START_SECTION_\nKrutost vojne\n_START_PARAGRAPH_\nV Salamanci je de Vitoria o\xc5\xbeivel tudi \xc5\xa1tudij del sv. Toma\xc5\xbea Akvinskega. Nobeno od njegovih predavanj ni pre\xc5\xbeivelo, razen v bele\xc5\xbekah \xc5\xa1tudentov, vendar so njegove rekapitulacije - obvezni povzetki letnega te\xc4\x8daja - pre\xc5\xbeivele v nenavadnih \xc5\xa1tevilkah.                                                                                                                         De Vitorijevi spisi o vojni so bili namenjeni omejevanju grozot sodobne vojne. Vojna na\xc4\x8deloma ni bila utemeljena, razen kot obramba pred agresijo ali zelo velika napaka. V vsakem primeru je bilo treba pred vojno objaviti prizadevanja za usklajevanje in arbitra\xc5\xbeo. Prav tako bi moral vladar razmisliti, ali vojna ne bo naredila ve\xc4\x8d \xc5\xa1kode kot dobrega. Nedol\xc5\xbene osebe naj bi se lahko ubile le, \xc4\x8de bi jih bilo nemogo\xc4\x8de lo\xc4\x8diti od udele\xc5\xbeencev. Nazadnje, \xc4\x8de je \xc4\x8dloveku vest narekovala, da je vojna napa\xc4\x8dna, ni smel sodelovati v njej._NEWLINE_De Vitorijeve trditve, ki vklju\xc4\x8dujejo uporabo moralnih na\xc4\x8del, so privedle do tega, da se je z njim pogosto posvetoval cesar Karel V. Leta 1530 mu je pisala cesarica in ga vpra\xc5\xa1ala o razvezi kralja Henrika VIII. v Angliji, kar je privedlo do tega, da je predaval o zakonu. Leta 1539 mu je pisal cesar sam, da bi vpra\xc5\xa1al o mo\xc5\xbenosti, da bi v Mehiko poslali 12 \xc2\xbbnau\xc4\x8denih in pobo\xc5\xbenih mojstrov\xc2\xab, da bi ustanovili univerzo. Drugi\xc4\x8d pa mu je pisal, da bi prosili za nekaj de Vitorijevih u\xc4\x8dencev. Leta 1541 je pisal de Vitoriji dvakrat na temo Indijancev.'