b'\n_START_ARTICLE_\nDigitalni dokaz\n_START_PARAGRAPH_\nDigitalni dokazi so proizvod analogne naprave ali podatki v digitalni obliki, ki so ustvarjeni, spremenjeni, shranjeni, povezani z neko napravo, ra\xc4\x8dunalnikom ali ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1kim sistemom. Prena\xc5\xa1ajo se preko komunikacijskega sistema in so relevantni za proces razsojanja. Velikokrat lahko namesto pojma digitalni dokaz zasledimo tudi izraza ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ki in elektronski dokaz. Pri tem je potrebno opozoriti, da ni nujno, da je digitalen dokaz tudi ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ki dokaz, saj ga lahko najdemo tudi v drugih elektronskih napravah, kot so dlan\xc4\x8dniki, tablice, mobilni telefoni, GPS naprave in ostale mobilne naprave. Pri izrazu ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ki dokaz moramo torej bili pazljivi, druga\xc4\x8de pa je pri izrazu elektronski dokaz, saj v bistvu gre za sopomenki. Digitalni dokazi so v zadnjem \xc4\x8dasu dele\xc5\xbeni velike pozornosti na kazenskopravnem podro\xc4\x8dju, predvsem zaradi pove\xc4\x8danja ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ke kriminalitete in tudi zato, ker s pomo\xc4\x8djo zelo hitrega napredka sodobnih tehnologij tudi druga kazniva dejanja za\xc4\x8dnejo pridobivati digitalno preobleko. Digitalen pomeni \xc5\xa1tevilski, kjer so podatki predstavljeni v obliki diskretnih vrednosti, digitalen podatek pa je informacija, ki jo predstavlja binarna koda, katera obsega niz diskretnih elementov.  Dokaz pa pomeni vir spoznanja o nekem pomembnem dejstvu, kar pomeni da je logi\xc4\x8dna in izkustveno sprejemljiva trditev o obstoju kak\xc5\xa1nega relevantno pravnega dejstva.\n_START_SECTION_\nDokazna vrednost\n_START_PARAGRAPH_\nDigitalni dokazi so dandanes prisotni vsepovsod v dru\xc5\xbebi, mesto pa jim je treba priznati med pravno relevantnimi dokazi, kajti kaznivo dejanje izvr\xc5\xa1ujejo posamezniki in ne elektronske naprave. Dokaz v digitalni obliki se ne razlikuje od nekega dokaza v papirnati obliki, kajti ti dokazi naj bi bili podvr\xc5\xbeeni enakim pravilom, ki se uporabljajo za dokaze v obliki dokumenta. Sicer pa to ni tako enostavno, kajti dokaz mora izpolnjevati dva pogoja, da se lahko uporabi na sodi\xc5\xa1\xc4\x8du. Digitalni dokaz mora biti pravno dopusten in mora imeti ustrezno dokazno vrednost. To pravilo velja tudi za dokaze v digitalni obliki, le da je tu treba upo\xc5\xa1tevati \xc5\xa1e zna\xc4\x8dilnosti dokazov, ki so druga\xc4\x8dne od nekih klasi\xc4\x8dnih dokazov. Na\xc4\x8delo proste presoje dokazov velja tudi pri dokazni vrednosti digitalnih dokazov. S poznavanjem in upo\xc5\xa1tevanjem narave digitalnih dokazov se bo zagotovilo, da bo prosta presoja dokazov pravilna. Pri presoji dokazne vrednosti digitalnih podatkov je potrebno upo\xc5\xa1tevati 3 elemente, med katere \xc5\xa1tejemo avtenti\xc4\x8dnost, neokrnjenost in preverljivost.  Poenostavljeno bi lahko rekli, da se dokazi morajo pridobiti na pravno dopusten na\xc4\x8din, kajti tako dolo\xc4\x8dajo standardi pravi\xc4\x8dnega sojenja, \xc5\xa1ele v naslednjem koraku pa se mora pravilno ovrednotiti njihova dokazna vrednost.\n_START_SECTION_\nVrste digitalnih dokazov\n_START_PARAGRAPH_\nDigitalni dokazi so lahko posredni in neposredni. Na sre\xc4\x8do preiskovalcev se v ve\xc4\x8dini primerov sre\xc4\x8dujejo s posrednimi digitalnimi dokazi. Za primer si lahko predstavljate, da neka oseba sku\xc5\xa1a vdreti v informacijski sistem varnostne organizacije, ampak si za to dejanje izposodi ra\xc4\x8dunalnik neke druge osebe. V tem primeru lahko vidimo, da \xc4\x8de si ra\xc4\x8dunalnik nekdo lasti, to \xc5\xa1e ne pomeni, da je storilec lahko izklju\xc4\x8dno ta oseba ter da bomo odkrili pravo osebo.'