b'\n_START_ARTICLE_\nFran Sale\xc5\xa1ki Fin\xc5\xbegar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPisatelj je bil rojen v Doslov\xc4\x8dah, vasi pod Stolom na Gorenjskem, v revni kaj\xc5\xbearski dru\xc5\xbeini. O\xc4\x8de si je pomagal kot kroja\xc4\x8d. Brezskrbnega otro\xc5\xa1tva je bilo konec, ko je moral na Breznico v enorazrednico. Ker je \xc5\xbee tam pritegnil u\xc4\x8diteljevo in \xc5\xbeupnikovo pozornost, so prepri\xc4\x8dali o\xc4\x8deta, da ga je poslal pozneje v Radovljico v 3. razred osnovne \xc5\xa1ole. Tam se je tudi nau\xc4\x8dil nem\xc5\xa1kega jezika. Bil je odli\xc4\x8dnjak, \xc4\x8deprav je ve\xc4\x8dino svojega \xc4\x8dasa prebil na pa\xc5\xa1i. Po kon\xc4\x8danem osnovnem \xc5\xa1olanju doma in v Radovljici je od leta 1882 do 1891 obiskoval gimnazijo v Ljubljani. Zaradi posmehovanja drugih otrok je tam pre\xc5\xbeivljal notranjo krizo. Krize so se potem v njegovem \xc5\xbeivljenju nekajkrat ponovile. Prvi razred je moral ponavljati, vendar je za\xc4\x8detne te\xc5\xbeave uspe\xc5\xa1no premagal in leta 1891 z odliko maturiral. \xc5\xa0olanje je nadaljeval v Bogoslovnem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du Ljubljana. Posve\xc4\x8den je bil leta 1894. Kot duhovnik je slu\xc5\xbeboval v Bohinju, na Jesenicah, v Ko\xc4\x8devju, v Idriji, Sori, \xc5\xbdelimljah in drugod. Leta 1918 je od\xc5\xa1el na svoje zadnje slu\xc5\xbebeno mesto v Trnovo v Ljubljani. Tam je bil leta 1936 upokojen, a je \xc5\xa1e vedno zelo aktivno delal kot duhovnik in pisatelj. Poleti 1944 je praznoval kot zlatoma\xc5\xa1nik. Za tem je komaj pre\xc5\xbeivel v bombardiranju, ki je mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovalo njegovo hi\xc5\xa1o. Do smrti je \xc5\xbeivel v Ljubljani, v hi\xc5\xa1i na Koleziji, ki jo je na\xc4\x8drtoval arhitekt Jo\xc5\xbee Ple\xc4\x8dnik (ob potoku Grada\xc5\xa1\xc4\x8dica). Ulica, ob kateri stoji njegov dom, se danes imenuje Fin\xc5\xbegarjeva ulica \xc5\xa1t. 12. Rojstna hi\xc5\xa1a je urejena v muzej, po njem se je imenovala Fin\xc5\xbegarjeva nagrada za literaturo.'