b'\n_START_ARTICLE_\nAnthony Ashley-Cooper, tretji grof Shaftesbury\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v Londonu o\xc4\x8detu Anthonyju Ashleyu-Cooperju, 2. grofu Shaftesburyju in materi lady Dorothy Manners, h\xc4\x8derki 8. grofa Rutlanda. Pri treh letih je bil zaradi o\xc4\x8detove bolezni predan v skrbni\xc5\xa1tvo dedku Johnu Mannersu (po materini strani). Slednji je prijateljeval z Johnom Lockom, ki je bil pri njem v slu\xc5\xbebi hi\xc5\xa1nega zdravnika, prav tako pa mu je prepustil izobrazbo mladega Anthonya. Sicer konzervativne metode u\xc4\x8denja, katere je Locke zagovarjal, so bile pri mlademu Ashleyju zelo u\xc4\x8dinkovite. Menda je \xc5\xbee z enajstimi leti teko\xc4\x8de govoril latinsko in gr\xc5\xa1ko. Novembra 1683, nekaj mesecev po smrti njegovega dedka, ga je o\xc4\x8de poslal na \xc5\xa1olanje na Winchesterski kolid\xc5\xbe, katerega pa je \xc5\xbee leta 1686 zapustil in se podal na obse\xc5\xbeno potovanje, ki je kasneje zelo vplivalo na razvoj njegove osebnosti in miselnosti._NEWLINE_Leta 1689 se je vrnil v Anglijo in skoraj pet let \xc5\xbeivel brez da se bi politi\xc4\x8dno ali pisateljsko udejstvoval. V tem \xc4\x8dasu je bral dela velikih piscev in ter tako posku\xc5\xa1al dose\xc4\x8di in razumeti stanje njihovega uma. Leta 1695 je postal \xc4\x8dlan Britanskega parlamenta, a je poklic zaradi vedno slab\xc5\xa1ega zdravstvenega stanja leta 1698 opustil. Iz Londona se je preselil v bli\xc5\xbenji Little Chelsea, na svoje novo pridobljeno posestvo, kjer je se je prepu\xc5\xa1\xc4\x8dal branju knjig in slikanju narave. Bolehal je z astmo._NEWLINE_Leta 1710 se je umaknil na Nizozemsko, kjer je spoznal Jeana Leclerca, Pierra Bayla in Benjamina Furlyja. V dru\xc5\xbebi slednjih se je po\xc4\x8dutil mnogo bolj prijetno kot v Angliji, kajti teme, ki so ga zanimale (politika, filozofija, morala in religija), so se na Nizozemskem smatrale za manj nevarne, kot kjerkoli drugje na svetu. Po skoraj letu bivanja na Nizozemskem, se je vrnil v Anglijo in nasledil svojega o\xc4\x8deta kot novi grof Shaftesbury. Ponovno se je za\xc4\x8del politi\xc4\x8dno udejstvovati. V tem obdobju je na svoji posesti postavil tudi ti. Filozofov stolp, v katerem naj bil opravil ve\xc4\x8dino premi\xc5\xa1ljevanja in napisal skoraj vsa svoja dela (od tu tudi ime)._NEWLINE_Angle\xc5\xa1ki kralj Vilijem III., ki je ob\xc4\x8dudoval njegova politi\xc4\x8dna pisma, mu je ponudil slu\xc5\xbebo kraljevega tajnika (Secretary of State). Shaftesbury je slu\xc5\xbebo sprejel, vendar mu je delo ovirala napredujo\xc4\x8da bolezen. Ko je na prestol pri\xc5\xa1la kraljica Ana, ga je zaradi politi\xc4\x8dnih nesoglasij odstavila s pridobljenega polo\xc5\xbeaja in mu tako onemogo\xc4\x8dila kakr\xc5\xa1nokoli nadaljnje napredovanje._NEWLINE_Leta 1703 se je za nekaj \xc4\x8dasa ponovno vrnil na Nizozemsko, ki jo je smatral za najbolj tolerantno. Kasneje je ob vrnitvi v Anglijo bolezen \xc5\xa1e bolj napredovala in po\xc4\x8dasi je postajal invaliden. Od takrat naprej se je vedno bolj posve\xc4\x8dal pisanju._NEWLINE_Leta 1709 se je poro\xc4\x8dil s h\xc4\x8derko nekega ni\xc5\xbejega plemi\xc4\x8da. To je storil predvsem zaradi prigovarjanja njegovih prijateljev in stanovskih kolegov naj si zagotovi naslednika. Dve leti kasneje je bil rojen edini sin in s tem naslednik, nasploh pa je Shaftesbury dal malo na dru\xc5\xbeinsko \xc5\xbeivljenje._NEWLINE_Zaradi njegovega vedno slab\xc5\xa1ega zdravstvenega stanja, se je julija 1711 preselil v toplej\xc5\xa1e kraje in sicer Italijo. Stanoval je v Neaplju, kjer je veliko pisal, predvsem pa popravljal svoje \xc5\xbee izdano delo Karakteristike (Characteristics of Men, Manners, Opinions, Times), zaradi ponatisa, ki pa se je na \xc5\xbealost zgodil \xc5\xa1ele leta 1713, nekaj \xc4\x8dasa po njegovi smrti._NEWLINE_Na koncu svojega \xc5\xbeivljenja je zelo nasprotoval sprejetju Utrechtskega miru, a je umrl pribli\xc5\xbeno en mesec pred njegovim sprejetjem in sicer 4. februarja 1713. Njegovo truplo so prepeljali nazaj v Anglijo.\n_START_SECTION_\nReligiozno prepri\xc4\x8danje\n_START_PARAGRAPH_\nTako kot njegov u\xc4\x8ditelj John Locke, je tudi Sheftesbury rad iskal in podpiral mlade talente in jim omogo\xc4\x8dal \xc5\xa1tudij predvsem pri izbiri poklica duhovnika v Anglikanski cerkvi. Splo\xc5\xa1no prepri\xc4\x8danje je, da je bil Shaftesbury kot pisatelj sovra\xc5\xbeno nastrojen proti religiji, a je iz njegovih pisem razvidno, da je bil precej veren \xc4\x8dlovek, \xc4\x8deprav se ni strogo dr\xc5\xbeal tedanjih religioznih standardov. Vera v vsevednega, pravi\xc4\x8dnega in milostljivega Boga, ki vlada svetu, pre\xc5\xbeema vsa njegova dela, njegovo korespondenco in njegovo \xc5\xbeivljenje. Prav tako ni \xc5\xbeelel ogroziti uveljavljenih prepri\xc4\x8danj, razen kadar se mu je zdelo, da so slednja v nasprotju z religijo in moralo._NEWLINE_Javnim uredbam cerkve se je vestno prilagajal, a v ve\xc4\x8dini ni pristajal na konservativne pridige tistega \xc4\x8dasa, ki so poleg njega, od vere odvra\xc4\x8dale \xc5\xa1e marsikaterega njegovega sodobnika. Slednja prepri\xc4\x8danja o kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu so v Shaftesburyju zagotovo vzbudile odpor in prezir do nekaterih kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih doktrin in se je iz njih, z dolo\xc4\x8denim namenom, pogosto tudi nor\xc4\x8deval._NEWLINE_Sheftesburyjev zna\xc4\x8daj in mnogi njegovi cilji so izredno zanimivi, predvsem glede na to, da je pripadal plemi\xc5\xa1kemu stanu. V mnogih ozirih spominja na stoi\xc4\x8dnega filozofa in rimskega cesarja Marka Avrelija, katerega je tekom \xc5\xbeivljenja zavzeto preu\xc4\x8deval in \xc4\x8digar vpliv se ka\xc5\xbee v mnogih njegovih delih.\n_START_SECTION_\nSlog pisanja\n_START_PARAGRAPH_\nShaftesbury je obnovil platonsko dialo\xc5\xa1ko obliko z bolj dramati\xc4\x8dno \xc5\xbeivostjo in se poskusil tudi v pisemskem stilu: ni\xc4\x8desar sistemati\xc4\x8dnega ali u\xc4\x8dnega, temve\xc4\x8d refleksije, ki se prelivajo v poeti\xc4\x8dnem in retori\xc4\x8dnem slogu. Shaftesbury je vlo\xc5\xbeil veliko truda v izpopolnjevanje svojega sloga. Uspelo mu je dose\xc4\x8di jasen pomen in preglednost pisanja. Njegove misli so vedno jasne. Kljub jasnim sporo\xc4\x8dilom mu to ni uspelo pri eleganci izra\xc5\xbeanja. Zanimiva izumetni\xc4\x8denost je kljub njegovemu trudu bralcu najve\xc4\x8dkrat nadle\xc5\xbena. Vendar v veliki \xc5\xbeelji, da bi bil prepoznan in uglajen, pogosto izpade nadle\xc5\xbeen in je komaj kaj bolj privla\xc4\x8den estet in virtuoz, vendar se ga lahko bere in je razumljiv. V enajsti izdaji Enciklopedije Britannice, napisani v zgodnjem 20. stoletju, je navedeno, da so njegova dela dosegla \xc5\xa1iroko priljubljenost v 18. stoletju.'