b'\n_START_ARTICLE_\nBukovni\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nBukovni\xc5\xa1tvo je literarna dejavnost t. i. bukovnikov na Koro\xc5\xa1kem. Ti so bili ne\xc5\xa1olani in samouki ljudje, ki so se ukvarjali s prepisovanjem, prevajanjem in oblikovanjem slovstvenih del. Za\xc4\x8delo se je v 16. stoletju s slovenskim protestantizmom, vrh doseglo v drugi polovici 18. stoletja in trajalo \xc5\xa1e v 19. stoletju._NEWLINE_Izraz bukovski so rabili \xc5\xbee slovenski protestantski pisci. Bukovski jezik je ozna\xc4\x8deval latinski jezik, ki je \xc5\xbeivel v knjigah. Latin\xc5\xa1\xc4\x8dino so izpodrinili \xc5\xbeivi jeziki, pri nas sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina, in ker je na kmetih le malokdo znal brati in pisati, so imenovali bukovnik tudi takega, ki se je ukvarjal s knjigo in pisanjem \xc5\xbeivega jezika. S preslikovanjem tiskanih \xc4\x8drk se je razvila tipi\xc4\x8dna bukovska pisava. V literarno vedo je izraz vnesel France Kotnik, terminolo\xc5\xa1ko pa ga je utrdil France Kidri\xc4\x8d._NEWLINE_\xc5\xbdanrsko bukovni\xc5\xa1ka literatura zajema apokrifna besedila (besedila, ki ne spadajo v svetopisemski kanon) npr. romarske knji\xc5\xbeice in apokrifne molitve (tiste, ki se ne uporabljajo v kr\xc5\xa1\xc4\x8danski liturgiji), prepise ljudskih knjig, zgodbe s svetopisemsko tematiko in prerokbe, verske ljudske in moralisti\xc4\x8dne igre, biblijske igre s posvetnimi prizori, satiri\xc4\x8dne in parodi\xc4\x8dne verzifikacije ter ljudske in nabo\xc5\xbene pesmi._NEWLINE_Bukovni\xc5\xa1ko literarno dejavnost lahko razdelimo na 3 razvojna obdobja:_NEWLINE__NEWLINE_a) obdobje prepisovalcev (16. in 17. stoletje), ko so zaradi pomanjkanja slovenskih verskih knjig za\xc4\x8deli prepisovati najbolj uporabljana besedila,_NEWLINE__NEWLINE_b) obdobje prevajanja (v sredini 18. stoletja) iz nem\xc5\xa1kih predlog in na_NEWLINE__NEWLINE_c) obdobje klasi\xc4\x8dnih bukovnikov (konec 18. in za\xc4\x8detek 19. stoletja).\n_START_SECTION_\nObdobje prepisovalcev\n_START_PARAGRAPH_\nZa za\xc4\x8detnike bukovni\xc5\xa1ke tradicije \xc5\xa1tejemo protestante iz okolice Podklo\xc5\xa1tra, ki so se zavzemali za nadaljnji obstoj protestantizma na Koro\xc5\xa1kem. Knjige iz 16. stoletja, ki so jih uspeli re\xc5\xa1iti pred protireformacijkim ognjem, so kmetje hranili (med drugim je tu ohranjen edini izvod Dalmatinovega katekizma iz leta 1580) in brali naskrivaj. Tiste, ki so se po\xc5\xa1kodovale, so dopolnjevali s prepisovanjem po\xc5\xa1kodovanih delov ali pa so prepisali kar cele in jim pri tem ponekod dodajali besedila iz ustnega izro\xc4\x8dila, npr. pesmi, vra\xc5\xbeeverne blagoslove, zagovore in prerokovanja. Najpogosteje so bila dodana t. i. besedila\xc2\xa0\xc2\xbbpraznoverskega\xc2\xab\xc2\xa0zna\xc4\x8daja, \xc4\x8deprav v resnici niso praznoverska, temve\xc4\x8d jih je treba razumeti kot izraz\xc2\xa0\xc2\xbbneuradne\xc2\xab\xc2\xa0vere, ki se je zaradi bujne ljudske domi\xc5\xa1ljije razvila kljub avtoriteti rimske cerkve in z njo pri\xc5\xa1la navzkri\xc5\xbe._NEWLINE_V teh rokopisih se je ohranjal knji\xc5\xbeni jezik protestantov, vendar so vanj \xc5\xbee vstopali elementi koro\xc5\xa1kih nare\xc4\x8dij, z ve\xc4\x8dkratnim prepisovanjem pa tudi posebnosti drugih nare\xc4\x8dijh. Enotne pravopisne tradicije med bukovniki ni bilo, posku\xc5\xa1ali so se dr\xc5\xbeati Bohori\xc4\x8devega pravopisa, vendar se je ta slab\xc5\xa1al, \xc4\x8dim ve\xc4\x8dkrat se je prepis prepisal.\n_START_SECTION_\nPodklo\xc5\xa1trski rokopis\n_START_PARAGRAPH_\nTo je prepis iz Kreljeve Postile in Tul\xc5\xa1\xc4\x8dakovega molitvenika Kers\xc4\x8danske leipe molitve. Na\xc5\xa1el ju je Vatroslav Oblak v Podklo\xc5\xa1tru leta 1890.\n_START_SECTION_\nSadnikarjev rokopis\n_START_PARAGRAPH_\nSadnikarjev rokopis iz Djek\xc5\xa1, ki je razdeljen na tri dele, obsega po ve\xc4\x8dini same prepise slovenskih protestantskih spisov. V prvem delu so zbrane pesmi iz protestantske pesmarice Ta celi katekizem iz leta 1584, v drugem delu so razna praznoverska besedila, v tretjem pa molitve iz Tul\xc5\xa1\xc4\x8dakovega in Dalmatinovega molitvenika iz leta 1595.\n_START_SECTION_\nLe\xc5\xa1ki rokopis\n_START_PARAGRAPH_\nV Le\xc5\xa1ah pri Prevaljah je med letoma 1757 in 1761 nastal Le\xc5\xa1ki rokopis, ki vsebuje 39 zaznamkov razne vsebine. Prvi del je strogo verskega zna\xc4\x8daja in vsebuje molitve, cerkveno pesem (Pange lingua) in duhovnikov govor pred poroko. Drugi del vsebuje pestro narodopisno blago \xe2\x80\x93 tri pesmi (ena obsega 14 posko\xc4\x8dnic), ki so bile zapisane v Ro\xc5\xbeu \xe2\x80\x93 sledi \xc5\xbeenitovanjsko vabljenje, zapis o doma\xc4\x8dem zdravilu za rane, navodilo za tkanje dvonitnika (groba lanena, konopnena ali bomba\xc5\xbena tkanina) in apokrifne molitve. Zraven so \xc5\xa1e na\xc5\xa1teti desetinski kmetje in koliko so pla\xc4\x8devali. Rokopis hrani rokopisni oddelek Univerzitetne knji\xc5\xbenice Maribor.\n_START_SECTION_\nMaurer: Cerkvena pesmarica\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1754 je v Podklo\xc5\xa1tru samostanski mlinar Luka Maurer v Cerkveni pesmarici zbral na 391 straneh 90 pesmi. Obse\xc5\xbeen rokopis se za\xc4\x8denja s predgovorom, kjer avtor navede opravi\xc4\x8dilo zaradi svoje neu\xc4\x8denosti in pravi, da je sam le deloven \xc4\x8dlovek, zato naj mu bralci oprostijo napake. V predgovoru je razvidno, da je bilo delo sestavljeno zato, da ga tudi drugi prepi\xc5\xa1ejo. V pesmarici so zbrane bo\xc5\xbei\xc4\x8dne (9), postne (7) in velikono\xc4\x8dne pesmi (5), ena vnebohodna ter ena binko\xc5\xa1tna pesem, ki jima sledijo \xc5\xa1e ma\xc5\xa1ne (3) in Marijine (14), tri pesmi o Mariji Magdaleni ter ostale po zaporedju drugih cerkvenih praznikov (47).\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0melcarjeve narodne pesmi\n_START_PARAGRAPH_\nJo\xc5\xbeef \xc5\xa0melcar je leta 1815 dokon\xc4\x8dal zbirko narodnih pesmi. Njegove pesmi so vklju\xc4\x8dene v tretjem zvezku \xc5\xa0trekljevih Slovenskih narodnih pesmi (1904).\n_START_SECTION_\nKolomonov \xc5\xbeegen\n_START_PARAGRAPH_\nKolomonov \xc5\xbeegen je apokrifna knjiga. Gre torej za molitve, ki so\xc2\xa0\xc2\xbbneprave\xc2\xab\xc2\xa0vere s stali\xc5\xa1\xc4\x8da rimske cerkve. Namenjen je bil predvsem vojakom, da bi jih varoval pred smrtjo. Vseboval je varovalne molitve za blagor du\xc5\xa1e, zarotilne molitve za varstvo pred telesnimi in drugimi nesre\xc4\x8dami ter pro\xc5\xa1nje duhovom za pomo\xc4\x8d pri pridobivanju materialnih dobrin. Prvi\xc4\x8d je bil natisnjen leta 1740, nato pa \xc5\xa1e v letih 1754, 1810, 1830 in 1920 (Glonarjeva izdaja). (COBISS)\n_START_SECTION_\nDuhovna bramba\n_START_PARAGRAPH_\nDuhovna bramba je prav tako apokrifno delo s praznovernimi molitvenimi in obrednimi obrazci. Prvi\xc4\x8d je bila natisnjena okoli leta 1750, nato pa \xc5\xa1e okoli 1810. in 1820. leta. 1835 je nastala tudi \xc5\xa1tajerska verzija, ki je bila na novo prevedena po nem\xc5\xa1ki predlogi. Natisnjena je bila v Gradcu. Duhovna bramba je bila namenjena popotnikom na potovanjih po kopnem in morju. Kupovali so jo romarji, ki so odhajali v K\xc3\xb6ln, Aachen in Trier vse do prepovedi romanj pod Jo\xc5\xbeefom II. konec 18. stoletja, nato furmani, ki so v \xc4\x8dasu Ilirskih provinc preva\xc5\xbeali robo v Furlanijo in vse do Padove. Na teh poteh jim je pretilo veliko nevarnosti, zato so se zatekali k varovalnim molitvam.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0embiljine bukve\n_START_PARAGRAPH_\nNa Koro\xc5\xa1kem in Dolenjskem so se \xc5\xa1irile \xc5\xa1embiljine bukve, ki so vsebovale razli\xc4\x8dna prerokovanja. Ime so dobile po \xc5\xa0embilji (slovenska priredba gr. Sibile), ki naj bi bila slovenska prerokinja. Prve koro\xc5\xa1ke razli\xc4\x8dice so nastale v okolici Ba\xc5\xa1kega jezera, najverjetneje ob koncu 18. in za\xc4\x8detku 19. stoletja. Najbolj znan je Lipu\xc5\xa1ev prepis Bukle Sibile Prarokile, ki je nastal leta 1892, nato pa so priredbe in prevodi za\xc4\x8deli \xc5\xa1iriti po Sloveniji. Taka priredba je rokopis Bukve tiga prerokuvajna, ki je nastal v osrednji Sloveniji na za\xc4\x8detku 19. stoletja.\n_START_SECTION_\nObdobje klasi\xc4\x8dnih bukovnikov\n_START_PARAGRAPH_\nKlasi\xc4\x8dni bukovniki so bili ne\xc5\xa1olani in samouki kmetje ali obrniki, ki so \xc5\xa1e vedno prepisovali in prevajali razli\xc4\x8dna dela (Drabosnjak, Andrea\xc5\xa1), vendar je bilo njihovo te\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de pri samostojnem literarnem ustvarjanju, predvsem pesnenju. Nekateri so svojim besedilom prirejali tudi napeve (Andrea\xc5\xa1), zbirali so narodopisno gradivo in za gledalce prirejali ljudske igre (Drabosnjak). Vabili so jih za govornike na pogrebe in poroke. V verzih so bukovniki pogosto poveli\xc4\x8devali kmetsko \xc5\xbeivljenje, se s satiro ali elegijo odzivali na cerkvene in dr\xc5\xbeavne reforme Jo\xc5\xbeefa II, francosko revolucijo, priklju\xc4\x8ditev belja\xc5\xa1kega okro\xc5\xbeja k Ilirskim provincam in na ostalo politi\xc4\x8dno dogajanje doma ter po svetu._NEWLINE_Poleg klasi\xc4\x8dnih bukovnikov so v tem obdobju ustvarjali tudi u\xc4\x8ditelji oz. organisti in ostali posamezniki, ki so bili \xc5\xbee \xc5\xa1olani, in predstavljajo vmesno stopnjo med bukovniki in umetnimi pesniki. Ti so: Jo\xc5\xbeef Iskra\xc4\x8d, Vojteh Kurnik in Ga\xc5\xa1par Kri\xc5\xbenik ter u\xc4\x8ditelji Matev\xc5\xbe Kra\xc4\x8dman, Andrej Kon\xc4\x8dnik, Pavel Knobl in Ignacij Petri\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nAndrej \xc5\xa0uster Drabosnjak (1768\xe2\x80\x931825)\n_START_PARAGRAPH_\nDrabosnjak velja za najpomembnej\xc5\xa1ega koro\xc5\xa1kega bukovnika v 19. stoletju. Bil je plodovit prepisovalec, prevajalec in samostojni ustvarjalec. Ukvarjal se je predvsem z ljudsko versko dramatiko, svoja dela je tudi uprizarjal. Prevedel je: Pasijonsko igro, Bo\xc5\xbei\xc4\x8dno igro, Igro o izgubljenem sinu, Igro o Amanu in Esteri, Igro o Egiptovskem Jo\xc5\xbeefu in Igro o bogatem mo\xc5\xbeu. 1811. leta je natisnil Marijin pasijon. Prevedel je tudi tri ljudske bukve: Bukvice od Matja\xc5\xbea, Ve\xc4\x8dni \xc5\xbeid Ahasver, Historija o lepi Mageloni. Poleg Marijinega pasijona sta bili natisnjeni \xc5\xa1e dve njegovi knji\xc5\xbeici verzifikacij: Svovenije obace in knji\xc5\xbeica, ki vsebuje parodiji Litanijo od tah hudah \xc5\xbeien in O\xc4\x8ditno spued za piance inu za vinske bratre, moralno pesem Ena \xc5\xbeavbo ter satiri\xc4\x8dni pesmi z naslovom Pesem od napitah bratrov in Raime od mlinariov.\n_START_SECTION_\nMiha Andrea\xc5\xa1 (1762\xe2\x80\x931821)\n_START_PARAGRAPH_\nAndrea\xc5\xa1 je bil pesnik in skladatelj iz Ro\xc5\xbea. Pisal je posvetne in pobo\xc5\xbene pesmi in komponiral arije. Ohranjenih je le osem njegovih pesmi, ki jih je v svojo zbirko (Pe\xc5\x9fme po Kor\xc3\xb2shkim ino \xc5\x9ehtajarskim snane, enokoljko popravlene ino na novo sloshene. I. Del, Posvetne p\xc3\xa9sme,1833) vklju\xc4\x8dil Matija Ahacel. (COBISS)\n_START_SECTION_\nJurij Vodovnik (1791\xe2\x80\x931858)\n_START_PARAGRAPH_\nZnanih je okoli 30 Vodovnikovih pesmi, ki jih je v prepisih tudi prodajal. Velikokrat jih je uglasbil. \xc5\xa0irile so se s petjem in nekatere ponarodele. Med najbolj znane in priljubljene sodi avtobiografska pesem Jaz sem Vodovnik Juri. Vodovnikove pesmi je med drugimi zbral in izdal tudi Franc Mi\xc5\xa1i\xc4\x8d v Izbranih pesmih pohorskega pevca in pesnika Jurija Vodovnika (1941) (COBISS)in dopolnjeni izdaji Jurij Vodovnik (1959). (COBISS) Ve\xc4\x8d pesmi je tudi prevedel v nem\xc5\xa1\xc4\x8dino. Vodovnikovo zbirko je leta 1982 izdal tudi Stane Gradi\xc5\xa1nik\xe2\x80\x93 Jurij Vodovnik in njegova ljudska pesni\xc5\xa1ka zapu\xc5\xa1\xc4\x8dina. (COBISS)\n_START_SECTION_\nMatija Nagli\xc4\x8d (1799\xe2\x80\x931854)\n_START_PARAGRAPH_\nNagli\xc4\x8d je poznan kot zbiratelj in prepisovalec slovenskih nabo\xc5\xbenih in misti\xc4\x8dnih tekstov. Pomembna je njegova knji\xc5\xbenica, ki je vsebovala ve\xc4\x8d kot 50 knjig iz 1680\xe2\x80\x931830. Med njimi so na\xc5\xa1li tudi obse\xc5\xbeen Nagli\xc4\x8dev zbornik\xc2\xa0\xc2\xbbhali\xc5\xa1trov\xc2\xab, to so kratki popisi vsebine prebranih knjig, ki ga je za\xc4\x8del pisati okoli 1823.\n_START_SECTION_\nMatija Kresnik \xe2\x80\x93 Prosen (1821\xe2\x80\x931890)\n_START_PARAGRAPH_\nKresnik je bil iz Re\xc5\xa1kega grabna v Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du. V knjige (iz lastne doma\xc4\x8de knji\xc5\xbenice) je vlagal prazne liste, kamor je prepisoval besedila iz raznih knjig in rokopisov. Tak prepis so Pesmi stare jinu nove, ki so vlo\xc5\xbeene v prvi izdaji Ahaclovih pesmi. Obsegajo narodne in umetne pesmi razne vsebine \xe2\x80\x93 cerkvene, ljubezenske, zdravice, legende. Med njimi so ohranjeni prepisi Vodovnikovih pesmi.\n_START_SECTION_\nFrance Leder \xe2\x80\x93 Lisi\xc4\x8djak (1833\xe2\x80\x931908)\n_START_PARAGRAPH_\nLisi\xc4\x8djak se je rodil v Globasnici v Podjuni. Zaslovel je kot ljudski pesnik in pevec, saj je na sejmih, cerkvenih shodih in ob drugih praznikih zabaval ljudstvo s prepevanjem pesmi ob spremljavi citer. Ve\xc4\x8dinoma teh pesmi je napisal sam, nekatere so tudi ponarodele (npr. Neko\xc4\x8d v starih \xc4\x8dasih, takrat je lu\xc5\xa1tno b\xe2\x80\x99lo). Najbolj znana je Pesem od rojstva.\n_START_SECTION_\nLovro Stepi\xc5\xa1nik (1834\xe2\x80\x931912)\n_START_PARAGRAPH_\nStepi\xc5\xa1nik se je rodil v Arclinu, ju\xc5\xbeno od Vojnika pri Celju. Nanj sta vplivala Jurij Vodovnik in A. M. Slom\xc5\xa1ek, ki ga je zalagal z u\xc4\x8dnim gradivom. Njegovo najpomembnej\xc5\xa1e delo je zbirka narodopisnega blaga \xc5\xbdenitne ali svatbine navade in napitnice z god\xc4\x8devskim katekizmom iz slovenjebistri\xc5\xa1ke okolice na \xc5\xa0tajerskem, prvi\xc4\x8d izdana 1884. Napisal je Pohorske pripovedke (1864), pripovedko Asahver (1908), zbral tuje pesmi v Glagoli (1887) in ljudsko blago v Zlatem vencu. Z Josipom Vo\xc5\xa1njakom je leta 1863 ustanovil prvo Bralno dru\xc5\xa1tvo pod Pohorjem in knji\xc5\xbenico Slovenska bukvarnica.'