b'\n_START_ARTICLE_\nStolnica svetega Nikolaja, Ljubljana\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nSedanja cerkev stoji na mestu, kjer so stale predhodne cerkve. Prva cerkev na tem prostoru je omenjena v letu 1262 in je bila triladijska romanska bazilika. Postavili so jo ljubljanski \xc4\x8dolnarji in ribi\xc4\x8di v \xc4\x8dast svojemu zavetniku, svetemu Nikolaju. V srednjem veku so bili eden mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih cehov v Ljubljani. Srednjo ladjo je lo\xc4\x8dilo od obeh ni\xc5\xbejih stranskih ladij osem slopov, ki so jih povezali med seboj polkro\xc5\xbeni loki. Okna so bila polkro\xc5\xbeno obokana, stolp pa lesen. V drugi polovici 14. stoletja so na mestu romanske glavne in stranske severne apside zgradili gotski prezbiterij, ob glavnem vhodu pa so postavili zvonik, ki ga cerkev prej ni imela. Ta cerkev je leta 1361 pogorela._NEWLINE_Leta 1461 je bila ustanovljena \xc5\xa0kofija Ljubljana in takrat je cerkev postala stolna cerkev. V tem \xc4\x8dasu je stavba do\xc5\xbeivela nove prenove: stranske stene starih romanskih ladij so dvignili in predelali v gotskem stilu, lesene strope nad ladjami so obokali na gotski na\xc4\x8din, vse tri ladje pa so prekrili z novo streho. V letih 1476 do 1484 so nad glavnim vhodom zgradili emporo ali gornjo cerkev, ki jo je hodnik, speljan skozi zvonik, povezoval s \xc5\xa1kofijskim dvorcem, slonela pa je \xc5\xa1e na dodatnih stebrih._NEWLINE_V drugi polovici 17. stoletja je bila cerkev \xc5\xbee mo\xc4\x8dno dotrajana, zato se je takratni stolni dekan in generalni vikar Janez Anton Dolni\xc4\x8dar odlo\xc4\x8dil za zidavo novega objekta. V tem \xc4\x8dasu je v Ljubljani potekala \xc5\xbeivahna prenova cerkva: jezuiti so prenavljali svojo cerkev svetega Jakoba in grad Podturn, fran\xc4\x8di\xc5\xa1kani so gradili hodnike ob cerkvi, klarise kapelo Srca Jezusovega, avgu\xc5\xa1tinci pa zid ob svojem vrtu. Zaradi vseh teh del je bil stavbni material zelo drag, povi\xc5\xa1ale pa so se tudi mezde gradbenih delavcev. Kljub temu so leta 1701 pri\xc4\x8deli s podiranjem stare in gradnjo nove stolnice, ki je bila zaklju\xc4\x8dena leta 1707.\n_START_SECTION_\nGradnja baro\xc4\x8dne cerkve\n_START_PARAGRAPH_\nIzdelavo na\xc4\x8drta za novo cerkev so zaupali enemu najvidnej\xc5\xa1ih rimskih arhitektov tistega \xc4\x8dasa, Andreju Pozzi, ki si je cerkev po zgledu Vignolove rimske cerkve Il Gesu zamislil kot enoladijsko obokano dvorano s pre\xc4\x8dno ladjo s stranskimi kapelami in ravno zaklju\xc4\x8denim prezbiterijem. Na mestu, kjer se kri\xc5\xbeata glavna in pre\xc4\x8dna ladja, je projektiral kupolo kot vi\xc5\xa1inski poudarek. Kupola je bila za cerkve v Ljubljani novost. Izvedbo na\xc4\x8drta sta prevzela Franc Bombasi (kamnosek, po rodu Bene\xc4\x8dan) in Milan\xc4\x8dan Peter Janni. Zidarski mojster je bil Jugovic, po njegovi smrti pa Gregor Ma\xc4\x8dek._NEWLINE_Pred podiranjem stare stolnice je arhitekt Carlo Martinuzzi izdelal tloris stare stolnice in narisal vse nagrobne spomenike in napise. Tako se se ohranili podatki o nagrobnikih Auerspergov, Ursinijev, Lambergov, Barbov, Rauberjev, Seirbiachov, Trautsonov, Saurauov, Mosconov, Wernekov, Schayerjev in drugih plemi\xc5\xa1kih rodbin. Ohranjeni so tudi epitafi \xc5\xa1kofov Martina iz Pi\xc4\x87na, \xc5\xbdige Lamberga, Toma\xc5\xbea Hrena, Jo\xc5\xbeefa Rabatte in drugih._NEWLINE_8. aprila 1701 so pri\xc4\x8deli s podiranjem stare stolnice, delo pa so kon\xc4\x8dali 14. maja. Temelje za novo stolnico so dogradili 6. junija, 28. septembra pa so pri\xc4\x8deli s pokrivanjem novega poslopja. Da bi bili zidovi trdnej\xc5\xa1i in trajnej\xc5\xa1i, so apno me\xc5\xa1ali z vinom. Za oboke so uporabili lahek luknji\xc4\x8dav kamen, ki so ga na\xc5\xa1li v bli\xc5\xbeini ob vzno\xc5\xbeju grajskega hriba. Kupole zaradi pomanjkanja sredstev in znanja niso sezidali, ampak so z \xc5\xbeeleznimi drogovi pritrdili na ostre\xc5\xa1je leseno ogrodje. Leta 1704 so podrli 300 let star stolp in zgradili nova, ki sta bila kon\xc4\x8dana leta 1706. Okrasili so ju z bakrenimi pozla\xc4\x8denimi jabolki in vanju shranili relikvije in napise na pergamentih. 16. oktobra 1707 so namestili v zvonik zvon, ki ga je vlil Ga\xc5\xa1per Franchi, stro\xc5\xa1ke pa je kril baron Codelli. V tem \xc4\x8dasu so bile kon\xc4\x8dane tudi poslikave prezbiterija, kupole in ladje, delo Giulia Quaglia. S poslikavami je za\xc4\x8del leta 1703. \xc5\xa0tukature je leta 1704 izdelal Toma\xc5\xbe Ferrata, po rodu iz Milana._NEWLINE_8. maja 1707 je bila cerkev slovesno posve\xc4\x8dena.\n_START_SECTION_\nZidava kupole\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1836 je predstojni\xc5\xa1tvo stolnice predlagalo zamenjavo navidezne lesene kupole z zidano, saj bi v primeru po\xc5\xbeara lahko pri\xc5\xa1lo do neprecenljive \xc5\xa1kode. Dve Quaglievi freski s stare kupole je dal restavrirati Jo\xc5\xbeef Kalasanc Erberg in ju prenesel v Dol pri Ljubljani. Eno je dal vzidati v stopni\xc5\xa1\xc4\x8dni obok svojega dvorca, drugo pa je shranil v dolskem muzeju. Novo kupolo, ki je visoka 24 metrov, sta leta 1841 postavila stavbenik Matej Medved in tesar Jurij Pajk. V obdobju med 9. junijem in 18. septembrom 1844 pa jo je poslikal Matev\xc5\xbe Langus. _NEWLINE_Kupola oz. njen boben je znotraj valjast, zunaj pa oktogonalen. Mateju Medvedu je kupola prinesla veliko slavo, saj je veljala za sijajen spomenik stavbne umetnosti tistega \xc4\x8dasa, bila pa je tudi drzno izpeljan projekt. Njena gradnja je bila tehni\xc4\x8dno zahtevna in Medved jo je odli\xc4\x8dno izpeljal ter s svojimi idejami celo ustvarjalno prispeval k na\xc4\x8drtovanju. Za projektanta kupole velja Benedikt M\xc3\xbcller, ki pa je ves \xc4\x8das intenzivno sodeloval z Medvedom.\n_START_SECTION_\nObnovitvena dela\n_START_PARAGRAPH_\nNotranjost cerkve je bila popolnoma prenovljena leta 1859, ko so o\xc4\x8distili freske, zidove oblo\xc5\xbeili z marmorjem, obnovili pozlate in popravili orgle. Ob 200-letnici nastanka je cerkev dobila nova okna, klopi in nove Milav\xc4\x8deve orgle v starih baro\xc4\x8dnih omarah. Leta 1948 so po na\xc4\x8drtih Ivana Vurnika prenovili okna, za barvasto okno v zadnji steni prezbiterija pa je osnutek izdelal Stane Kregar. Ob 500. obletnici ustanovitve \xc5\xa1kofije (leta 1961) so prepleskali zunanjost, prekrili zvonike in obnovili jabolka na stolpih. V obdobju od leta 1969 do  1971 so po na\xc4\x8drtih arhitekta Antona Bitenca preuredili prezbiterij. Miniaturni kri\xc5\xbeev pot je dodal France Gor\xc5\xa1e. Na\xc4\x8drt za \xc5\xa1kofovo katedro je narisal Jo\xc5\xbee Ple\xc4\x8dnik._NEWLINE_Leta 2002 je Restavratorski center Zavoda za varstvo kulturne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine Slovenije s pomo\xc4\x8djo zunanjih sodelavcev (restavrator Dare Tratar z ekipo) pri\xc4\x8del s konservatorsko-restavratorskimi deli na Quaglievih freskah. Zajemali so tri sklope: raziskovalno delo, restavratorske posege in dokumentiranje. Projekt se je zaklju\xc4\x8dil leta 2007 kot praznovanje 300-letnice posvetitve cerkve.\n_START_SECTION_\nNotranjost stolnice\n_START_PARAGRAPH_\nNotranjost stolnice so oblikovali razli\xc4\x8dni umetniki skozi razli\xc4\x8dna obdobja.\n_START_SECTION_\nGiulio Quaglio\n_START_PARAGRAPH_\nGiulio Quaglio je s poslikavo stolnice v Ljubljano prinesel prvo pojmovanje iluzionisti\xc4\x8dne poslikave, ki je barvita, domiselna in naj bi \xc4\x8dloveka prepri\xc4\x8dala, da je neka opti\xc4\x8dna resni\xc4\x8dnost tudi prava \xc5\xbeivljenjska resni\xc4\x8dnost. Na stranskih stenah prezbiterija je upodobil \xc4\x8dude\xc5\xbee svetega Nikolaja. Na prvi sliki desno je v desnem zgornjem kotu umetnik upodobil samega sebe med mno\xc5\xbeico, kateri delijo kruh. Stropna slika predstavlja zgodbo ustanovitve ljubljanske \xc5\xa1kofije. Sliki na obeh straneh okna predstavljata Ogenj bo\xc5\xbeje ljubezni in Versko gore\xc4\x8dnost, pod njima pa sta alegoriji Hrepenenja in \xc4\x8cuje\xc4\x8dnosti. Na stropu nad oltarjem je alegorija Vere, ob oknu pa prispodobi Ljubezni in Upanja. _NEWLINE_Freski levo in desno od stropne slike predstavljata cesarja Rudolfa in Maksimiljana. Oltarna slika na desni strani rotunde pod kupolo nad oltarjem Brezjanske Matere Bo\xc5\xbeje prikazuje Kristusa v predpeklu, kjer tola\xc5\xbei du\xc5\xa1e. Na stropu je upodobljeno Dizmovo vnebovzetje, na levi strani njegovo kri\xc5\xbeanje, na desni pa beg svete Dru\xc5\xbeine v Egipt. Okno obdajata podobi Pokore in Nedol\xc5\xbenosti. Pod pendentivi kupole so narisani \xc5\xa1tirje evangelisti: Matej, Marko, Luka in Janez. Pod njimi pa so grbi pape\xc5\xbea Pija II., cesarja Friderika III., grofa \xc5\xbdige Herbersteina in grofa Ferdinanda Kuenburga ter \xc5\xa1tiri alegori\xc4\x8dne figure: Pravi\xc4\x8dnost, Pogum, Modrost in Zmernost._NEWLINE_Stropna freska v cerkveni ladji ka\xc5\xbee poveli\xc4\x8danje svetega Nikolaja in pripoveduje o preganjanju kristjanov pod rimskima cesarjema Neronom in Dioklecijanom. Na stenah med okni so podobe dvanajstih apostolov, raznih svetnikov in kreposti. Tudi freske na koru pripovedujejo o \xc4\x8dude\xc5\xbenih delih svetega Nikolaja. V glavni zakristiji pa je motiv slike kaznovanje kralja Oza._NEWLINE_Poleg notranjosti cerkve je Quaglio naslikal tudi freski na severnem in ju\xc5\xbenem pro\xc4\x8delju stolnice.\n_START_SECTION_\nMatev\xc5\xbe Langus\n_START_PARAGRAPH_\nMatev\xc5\xbe Langus je bil doma\xc4\x8di umetnik, ki si je s poslikavami fresk v kupoli pridobil naziv zadnjega slovenskega barokista. Na stropu je upodobljen sveti Duh, ki ga obdajajo glave angelov. Rob nosijo pozla\xc4\x8deni kandelabri, ki izpolnjujejo prostor med okni in svetlobnico. Vdolbine so okra\xc5\xa1ene z ornamenti na zlatem ozadju. Podzidek pod kandelabri nosijo angeli iz belega marmorja. Zgornji del kupole je okra\xc5\xa1en z zlatimi ornamenti v bizantinskem slogu, obok, ki po\xc4\x8diva na \xc5\xa1estnajstih rebrih, pa je svetlo zelene barve. Pogled na kupolo z glavnega vhoda razkrije podobo Marijinega kronanja, pod njo pa so upodobljeni sveti Nikolaj, Janez Krstnik in alegoriji Kranjske ter Emone. Nad Emono stoji sveti Jo\xc5\xbeef, ob njem sveta Ne\xc5\xbea, nad njima pa sveti Mohor, sveti Fortunat in \xc5\xa1tevilni angeli. Malce vstran stopa sveti Jurij na zmajevo glavo. Levo od njega so upodobljeni sveta Terezija, sveti Janez, sveta Valerija in sveti Vitalis. Desno je pod \xc5\xa1kofom Martinom upodobljen v Ljubljani rojeni mu\xc4\x8denec Pelagius. Nasproti Marijinega kronanja vidimo svetega Ahacija, svetega Karla Boromejskega in Antona Padovanskega. Poleg kupole je v cerkvi ustvaril \xc5\xa1e oltarno sliko svetega Nikolaja.\n_START_SECTION_\nFrancesco Robba\n_START_PARAGRAPH_\nFrancesco Robba velja za najbolj\xc5\xa1ega kiparja baroka pri nas. V cerkvi sta njegovo delo dva keruba iz kararskega marmorja na oltarju svetega Re\xc5\xa1njega telesa.\n_START_SECTION_\nAngelo Pozzo\n_START_PARAGRAPH_\nAngelo Pozzo je po naro\xc4\x8dilu \xc5\xa1kofa Franca Karla pl. Kaunitza leta 1713 izdelal celopostavne kipe emonskih \xc5\xa1kofov. Maksim, Florij, Kast in Genadij so postavljeni v vdolbinah rotunde pod kupolo. Njegovi so tudi doprsje dekana Janeza Antona Dolni\xc4\x8darja \xcc\x88(1715) in reliefi angelov v sferi\xc4\x8dnih trikotnikih na oltarju sv. Trojice.\n_START_SECTION_\nJo\xc5\xbee Ple\xc4\x8dnik\n_START_PARAGRAPH_\nJo\xc5\xbee Ple\xc4\x8dnik je leta 1952 izdelal osnutek za \xc5\xa1kofov prestol in ga cerkvi tudi podaril, stoji pa na levi strani oltarja. Dodal je \xc5\xa1e manj\xc5\xa1i krstni kamen. Obnovil je tudi kapelo svetega Kri\xc5\xbea nasproti stranskega vhoda, poleg pri\xc5\xbenice, in okrasil \xc4\x8dudodelni gotski kri\xc5\xbe v njej.\n_START_SECTION_\nZunanjost stolnice\n_START_PARAGRAPH_\nJu\xc5\xbeno, vzhodno in severno pro\xc4\x8delje krasijo freske, ki predstavljajo Marijino oznanenje. Avtor fresk na severnem in ju\xc5\xbenem pro\xc4\x8delju je Julij Quaglio, leta 1872 pa ju je restavriral Janez Wolf, ki je tudi avtor freske na vzhodnem pro\xc4\x8delju. Na obeh straneh fresk na ju\xc5\xbenem in severnem pro\xc4\x8delju sta po dve vdolbini, v njih pa kipa svetega Mohorja in Fortunata, delo kiparja Franceta Zajca in kipa prvega ljubljanskega \xc5\xa1kofa \xc5\xbdige pl. Lamberga in njegovega devetega naslednika Toma\xc5\xbea Hrena, ki sta delo Ivana Pengova. Ivan Pengov je prav tako avtor podob svetega Bonaventure in svetega Toma\xc5\xbea Akvinskega, ki sta postavljena na obeh straneh glavnega vhoda._NEWLINE_Desno od glavnega vhoda je (znotraj original, zunaj kopija) vzidan sklepnik v podobi Kristusove glave, ki je pribli\xc5\xbeno iz leta 1380 in je vezal rebra obokov v prezbiteriju prvotne gotske cerkve. Na ju\xc5\xbenem pro\xc4\x8delju je kip \xc5\xbdalostne Matere Bo\xc5\xbeje (kopija), ki je verjetno iz oltarja gotske cerkve. Najbr\xc5\xbe je nastal leta 1448 kot izdelek ljubljanske kiparske delavnice. Nagrobni kamen leta 1456 umrlega pi\xc4\x8denskega \xc5\xa1kofa Martina je relief v poglobljenem okviru. Pod trilistnim lokom stoji \xc5\xa1kofovska palica z ovitim panicelom, spodaj pa \xc5\xa1kofovski grb in na vrhu preprosta mitra._NEWLINE_V ju\xc5\xbeno steno so vzidani ve\xc4\x8dinoma anti\xc4\x8dni napisi nagrobnikov iz rimske Emone. V stolnico in sosednje semeni\xc5\xa1\xc4\x8de so jih vzidali na pobudo Janeza Gregorja Dolni\xc4\x8darja (zato jih imenujemo tudi Dolni\xc4\x8darjev lapidarij), da bi obudili spomin na Emono kot predhodnico Ljubljane. Prete\xc5\xbeno gre za rimske nagrobnike, najdene na Igu ali v Ljubljani (Emoni), od katerih sta dva prejkone ponarejena, eden je posvetilo Herkulu, odlomek brez napisa pa je verjetno del oltarja. Med nagrobnimi simboli je najpogostej\xc5\xa1i delfin, ki je bil priljubljen anti\xc4\x8dni simbol posmrtne usode in je predstavljal sre\xc4\x8dno potovanje iz tostranstva v onostranstvo.\n_START_SECTION_\nSimbolika vhodnih vrat\n_START_PARAGRAPH_\nGlavna in stranska vrata so bila ulita v livarni Romana Kam\xc5\xa1ka na Klancu leta 1996. Izdelana so bila ob 1250-letnici zgodovine kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva v Sloveniji. Navezujejo se tudi na prvi obisk pape\xc5\xbea Janeza Pavla II. v Sloveniji, ki je potekal od 17. do 19. maja 1996. Pape\xc5\xbe je takrat vrata tudi blagoslovil._NEWLINE_Glavna vrata imajo naziv Slovenska, ker upodabljajo 1250 let kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva v slovenskem prostoru in so vrata v stolnico, ki je tudi sede\xc5\xbe slovenskega metropolita. Stranska vrata pa upodabljajo ljubljansko \xc5\xa1kofijsko zgodovino v 20. stoletju, zato nosijo naziv Ljubljanska vrata.\n_START_SECTION_\nGlavna vrata - Slovenska vrata\n_START_PARAGRAPH_\nSlovenska vrata so delo akademskega kiparja Toneta Dem\xc5\xa1arja. _NEWLINE_Pri tleh so upodobljena rodovitna slovenska tla skupaj z arheolo\xc5\xa1kimi najdbami ljudstev, ki so tu bivala pred nami, od obdobja situl do Rimljanov, ki so prinesli na to ozemlje tudi kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo in v rimski Emoni v 4. stoletju ustanovili prvo \xc5\xa1kofijo. Iz zemlje raste lipa, ki simbolizira slovenski narod, ki se je tu ukoreninil. Levo od lipe sta karantanska kneza Gorazd in Hotimir, ki ju krsti menih v benediktinskem samostanu na Chiemskem jezeru. Desno od lipe je mno\xc5\xbeica, ki se zbira ob kne\xc5\xbejem kamnu, simbolu prve slovanske dr\xc5\xbeavnosti na na\xc5\xa1em obmo\xc4\x8dju. Ob kamnu stoji dru\xc5\xbeina, temelj vsake dru\xc5\xbebe._NEWLINE_Za lipo se dviga silhueta Gosposvetske cerkve z dvema zvonikoma. Cerkev pri Gospe Sveti, severno od Celovca na Koro\xc5\xa1kem je ena starej\xc5\xa1ih cerkva obmo\xc4\x8dja. Ob njej sta upodobljena sveti Modest in sveti Pavlin Oglejski, ki sta \xc5\xa1irila kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo med Slovenci v Oglejskem patriarhatu in Salzbur\xc5\xa1ki nad\xc5\xa1kofiji. Poleg njiju sta sveti Ciril in Metod, ki sta delovala v Spodnji Panoniji. V sredini, poleg Cirila in Metoda, je menih v skriptoriju. Tako so namre\xc4\x8d okoli leta 1000 nastali Bri\xc5\xbeinski spomeniki. V isti vi\xc5\xa1ini je upodobljen sklepnik z gotskega oboka kri\xc5\xbenega hodnika samostana v Sti\xc4\x8dni, ki simbolizira razli\xc4\x8dne menihe, ki so delovali na tem podro\xc4\x8dju (benediktinci, kartuzijani, cistercijani, fran\xc4\x8di\xc5\xa1kani, dominikanci in dominikanke). Kri\xc5\xbeniki so upodobljeni kot jezdeci na konjih na levi polovici vrat. Bili so vite\xc5\xa1ki red, ki je pripomogel k ohranjevanju ozemlja. Nad jezdeci je upodobljena skupina ljudi s kosami, vilami in drugim orodjem, ki simbolizirajo kme\xc4\x8dke upore._NEWLINE_Vmes je upodobljeno utrjeno obzidje tabora z zvonikom cerkve v Hrastovljah, ki opominja na tur\xc5\xa1ke vpade. Ti so za okoli 200 let delno zaustavili gospodarski razvoj na\xc5\xa1ih krajev. Tur\xc5\xa1ki jezdeci so na konjih desno od hrastoveljske cerkve. Desno so roke, ki dr\xc5\xbee knjige; ponazarjajo protestantizem. Vodja slovenskega protestantizma, Primo\xc5\xbe Trubar,  je leta 1550 postavil temelje sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini kot knji\xc5\xbenemu jeziku s knjigama Abecednik in Katekizem._NEWLINE_Nad kme\xc4\x8dkimi uporniki je upodobljen \xc5\xa1kof Toma\xc5\xbe Hren, ki je bil vodja protireformacije. Desno od njega je \xc5\xa1kof Anton Martin Slom\xc5\xa1ek, vzgojitelj in narodni buditelj, ki je prenesel sede\xc5\xbe Lavantinske \xc5\xa1kofije v Maribor. Poleg njega je misijonar in \xc5\xa1kof Friderik Baraga, ki je nesebi\xc4\x8dno deloval v Severni Ameriki, kjer je pokristjanjeval Indijance._NEWLINE_Nad \xc5\xa1kofi se dviga mno\xc5\xbeica obrazov in \xc5\xbearki, ki simbolizirajo osamosvojitev Slovenije. Na nasprotni strani pa je mno\xc5\xbeica ljudi z zvezanimi rokami - ti simbolizirajo obe svetovni vojni. V levem kotu nad mno\xc5\xbeico je silhueta brezjanske bazilike, ki je glavni romarski kraj v Sloveniji._NEWLINE_Na vrhu sredi vrat je upodobljen pape\xc5\xbe Janez Pavel II., ki se sklanja nad vrata. Nagelj, ki mu ga ponuja roka iz mno\xc5\xbeice na desni, simbolizira zahvalo Vatikanu, ki je kot eden izmed prvih priznal samostojnost Slovenije.\n_START_SECTION_\nProtesti \xc5\xbeensk med drugo svetovno vojno\n_START_PARAGRAPH_\nJunija 1943 se je na demonstracijah pred stolnico zbralo ve\xc4\x8dje \xc5\xa1tevilo \xc5\xbeena, katerih sorodnike so italijanske okupacijske oblasti priprle ali deportirale po razli\xc4\x8dnih zaporih in tabori\xc5\xa1\xc4\x8dih. Ko so pred tem brezuspe\xc5\xa1no \xc5\xbee demonstrirale na drugih mestih po Ljubljani, so se zbrale \xc5\xa1e pred stolnico, upajo\xc4\x8d na pomo\xc4\x8d \xc5\xa1kofa Gregorija Ro\xc5\xbemana. V spomin na te dogodke so oblasti po vojni v neposredni bli\xc5\xbeini jugozahodnega vogala stolnice postavile spominski steber (arhitekt E. Ravnikar), ki pa so ga leta 1991 umaknili v restavratorsko delavnico. Stebra zaradi zahtev Cerkve niso ve\xc4\x8d postavili na isto lokacijo, so pa v spomin na dogodke na Poga\xc4\x8darjevem trgu postavili drug spomenik (kiparka Dragica \xc4\x8cade\xc5\xbe) z druga\xc4\x8dnim, nespornim tekstom glede na originalni napis na stebru pri stolnici.'