b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Janez XVIII.\n_START_SECTION_\nIzvor in vzpon\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je kot Janez Fazan (latinsko Johannes Phasanus ali Fasanus; italijansko Giovanni Fasano) v Rimu kot sin rimskega duhovnika, ki se je imenoval ali Leo , ali Ursus (Orso) - kar je bolj sprejeto -  in njegove \xc5\xbeene \xc5\xa0tefanije (Stefania). _NEWLINE_Nekatera besedila natan\xc4\x8dneje dolo\xc4\x8dajo njegovo rojstno \xc4\x8detrt; to naj bi bilo podro\xc4\x8dje blizu Porta Matronia nedale\xc4\x8d od Laterana.  _NEWLINE__NEWLINE_Vstopil je k benediktincem. Leta 1000 ga je Silvester II. imenoval za kardinala-duhovnika pri Sv. Petru. _NEWLINE__NEWLINE_Poro\xc4\x8dilo pa, da je bil sin duhovnika in da je bil kardinal pri sv. Petru, izhaja \xc5\xa1ele iz kronik 12. stoletja, in ga zato zgodovinarji jemljejo s pridr\xc5\xbekom.\n_START_SECTION_\nNeugodne razmere\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti cesarja Otona III. so si prakti\xc4\x8dno prilastili vso oblast v Rimu, v obdobju med 1003-1012, Krescenciji, ki so toliko vplivali na pape\xc5\xa1ke volitve, da so v prvi polovici 11. stoletja povzdignili na sede\xc5\xbe apostola Petra po vrsti mo\xc5\xbee iz svojega sorodstva: prilastili so si tako posvetno kot duhovno oblast. Razmere je poslab\xc5\xa1alo \xc5\xa1e dejstvo, da so med seboj tekmovali in se prepirali \xc4\x8dlani iste rodbine, ki je razpadla v dve veji; tista stranka, ki je imela ve\xc4\x8d denarja, je bolje uspevala na neizmerno \xc5\xa1kodo Cerkve in ve\xc4\x8dnega mesta. _NEWLINE__NEWLINE_Med celim svojim pape\xc5\xbeevanjem je imel menda nad njim oblast Giovanni Crescentius III., poglavar dru\xc5\xbeine, ki je zavladala nad Rimom.  _NEWLINE__NEWLINE_To obdobje so pretresali stalni spori med svetorimskim cesarjem Henrikom II. in Arduinom , ki se je razglasil za italijanskega kralja 1002, po smrti svetorimskega cesarja Otona III. Rim je nadlegovala tako kuga kot tudi muslimanski Saraceni, ki so neovirano ropali po Tirenskem morju in njegovih obalah\n_START_SECTION_\nDelovanje\n_START_PARAGRAPH_\nRimljana Janeza so torej na pape\xc5\xa1ki prestol povzdignili Krescenciji 25. decembra 1003 pod imenom Janez XVIII. in je torej zadr\xc5\xbeal svoje krstno ime tudi kot pape\xc5\xbe. Posve\xc4\x8den in ume\xc5\xa1\xc4\x8den je bil januarja 1004. _NEWLINE_ _NEWLINE_Sklenil je dobre odnose s Henrikom II, novim nem\xc5\xa1kim kraljem. _NEWLINE_Takoj po svoji izvolitvi, v prvih mesecih 1004, je poslal na primer v Nem\xc4\x8dijo svojega legata, \xc5\xa1kofa in knji\xc5\xbeni\xc4\x8darja Leona. Le-ta je nosil s seboj palij za nad\xc5\xa1kofa v Magdeburgu Tagina  in nekatere privilegije za \xc5\xa1kofijo Merseburg. Marca istega leta je sprejel pape\xc5\xbe v Rimu kraljevo odposlanstvo, ki je potrdilo, da je bila misija uspe\xc5\xa1na. _NEWLINE_Pape\xc5\xa1ko avtoriteto je kot gore\xc4\x8d du\xc5\xa1ni pastir sku\xc5\xa1al uveljaviti z nekaterimi razsodbami v posameznih krajevnih Cerkvah. Leta 1004 je tako potrdil \xc5\xa1kofijo Merseburg, 1007 je dovolil ustanoviti novo \xc5\xa1kofijo Bamberg na Bavarskem kot novo izhodi\xc5\xa1\xc4\x8de za misijonsko delovanje med Slovani.  _NEWLINE__NEWLINE_Pape\xc5\xbe je hotel, da bi Henrik med svojim bivanjem v Paviji obiskal tudi Rim, da bi ga kronal za svetorimskega cesarja, vendar je to prepre\xc4\x8dil rimski patricij Krescencij. _NEWLINE_K\xc3\xa9pes Kr\xc3\xb3nika in T\xc3\xbar\xc3\xb3czi Kr\xc3\xb3nika omenjata, da je ogrski kralj sv. \xc5\xa0tefan osebno romal v Rim; neapeljski poslanec Ranzano v zvezi s tem omenja, da je \xc5\xa0tefan bil takrat star 33 let; to pada torej v leto 1007, ko je vladal Janez XVIII.\n_START_SECTION_\nZa\xc5\xa1\xc4\x8ditnik samostanskih pravic\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Janez se je gore\xc4\x8de zavzel za razvoj meni\xc5\xa1kega \xc5\xbeivljenja na Francoskem. Podelil je izvzetost (eksempnost) samostanu Sv. Viktorja v Marseju; samostan v Villeneuve-l\xc3\xa8s-Avignon je postavil pod neposredno apostolsko varstvo; podelil je predpravice skupnostma v St-Florent-l\xc3\xa8s-Saumur in Psalmodi._NEWLINE_Deloval je odlo\xc4\x8dno zlasti, ko je bilo treba za\xc5\xa1\xc4\x8dititi samostane pred samovoljo \xc5\xa1kofov. \xc5\xa0kofa Leterika iz Sensa, Fulka iz Orleansa in nekateri drugi so zahtevali, naj se opat Goslin v Fleuryju odpove svoje pravice do izvzetosti ter za\xc5\xbege tozadevno bulo Gregorja V.. Ko je pape\xc5\xbe Janez za to zvedel, je pozval \xc5\xa1kofa v Rim pod kaznijo izob\xc4\x8denja. Opomnil je francoskega kralja Roberta II., da je pripravljen razglasiti interdikt nad celotnim Francoskim kraljestvom v primeru, \xc4\x8de se ne bosta pojavila.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe Janez XVIII. in Slovenci\n_START_PARAGRAPH_\n10. aprila 1004 je Henrik II.  brixenskemu \xc5\xa1kofu poklonil svojo posest na Bledu; blejsko gospostvo je 22. maja 1011 pove\xc4\x8dal sam, 16. januarja 1040 pa \xc5\xa1e Henrik III.. Henrik II. je pove\xc4\x8dal tudi lo\xc5\xa1ko gospostvo freisin\xc5\xa1kih \xc5\xa1kofov: 24. novembra 1002 mu je dodal Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de in ozemlje med Lipnico, Savo in Soro.\n_START_SECTION_\nSmrt in spomin\n_START_PARAGRAPH_\nJunija 1009 se je \xe2\x80\x93 verjetno pod Krescencijevi pritiskom \xe2\x80\x93 odpovedal pape\xc5\xa1tvu in vstopil v benediktinski samostan pri Sv. Pavlu v Rimu. _NEWLINE__NEWLINE_Tam je tudi umrl 18. julija 1009.\n_START_SECTION_\nPokop in napis\n_START_PARAGRAPH_\nPokopali so ga ali pri sv. Pavlu zunaj obzidja, ali pa v Lateranu, a od njegovega groba ni ostala nikakr\xc5\xa1na sled. Naslov nagrobnika pa je baje ohranjen v samostanskem muzeju in se glasi: \xe2\x80\x9dDOMS JOHS XVIII PAPA\xe2\x80\x9d  (Gospod Janez XVIII, pape\xc5\xbe).'