b"\n_START_ARTICLE_\nFran\xc3\xa7ois Couperin\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nFran\xc3\xa7ois Couperin se je rodil v dru\xc5\xbeini znanih francoskih glasbenikov. Fran\xc3\xa7ois II:, imenoval le Grand (Veliki) je bil najslavnej\xc5\xa1i med njimi. Pri 10-ih letih je izgubil star\xc5\xa1e. O\xc4\x8deta je nasledil kot organist v cerkvi Saint-Gervais. Leta 1693 je nasledil svojega u\xc4\x8ditelja Thomelina kot organist v Chapelle Royale z naslovom organist du Roi, organist z imenovanjem Ludvika XIV. in tudi u\xc4\x8dil prince \xc4\x8dembalo in kompozicijo. Delal je na dvoru kralja Ludvika XIV. in kasneje Ludvika XV. Couperin se je leta 1724 preselil na Rue Radziwill, blizu Acad\xc3\xa9mie Royale de Musique. Tam je ostal do konca svojega \xc5\xbeivljenja. Umrl je v Parizu leta 1733._NEWLINE_Skladateljev opus obsega 230 skladb za \xc4\x8dembalo, ki so zbrane v \xc5\xa1tirih knjigah. To so suite, ki opisujejo ljudi, naravo in vsakdanje prizore. Po zgledu Arcangela Corellija je napisal triosonate in vanje vnesel francoski stil. Namesto orgel je uporabil \xc4\x8dembalo._NEWLINE_Med njegovimi skladbami najdemo tako posvetno kot cerkveno glasbo. Pisal je tudi koncerte in sonate za razne kombinacije glasbil. Za dvorne zabave je spisal ples v maskah (Les Dominos) in versajske zabave (Les Folies fran\xc3\xa7aises). Pisal je tenko\xc4\x8dutno, z glasbo je namigoval na znane osebnosti, glsba je izkazovala du\xc5\xa1evno razpolo\xc5\xbeenje, zna\xc4\x8daj pokrajine in tudi mitolo\xc5\xa1ki svet. Couperinova glasba zahteva dobro tehniko igranja, saj je polna hitrih odlomkov z nizom \xc5\xa1estnajstink za dve roki, kombiniral je tudi razli\xc4\x8dne tonalitete. Sodobniki so ga cenili kot mojstra za \xc4\x8dembalo._NEWLINE_Bil pa je tudi glasbeni teoretik. Leta 1698 je objavil Pravila za spremljavo (Regles pour l'accompagnement), v letih 1715-1716 pa Umetnost igranja na \xc4\x8dembalo (L'Art de toucher le clavecin). Uvedel je igranje tudi s palcem._NEWLINE_Odkrili in cenili so ga \xc5\xa1ele konec 19. stoletja (Brahms), Maurice Ravel je napisal suito Couperonov grob, Richard Strauss pa Divertimento op.86 za mali orkester na Couperinove teme."