b'\n_START_ARTICLE_\nSkerdilajd\n_START_SECTION_\nSkerdilajd v anti\xc4\x8dnih virih\n_START_PARAGRAPH_\nZa razliko od ve\xc4\x8dine drugih ilirskih vladarjev, o katerih je samo nekaj skopih podatkov, je Skerdilajd omenjen v Apijanovih, Livijevih in Polibijevih kronikah rimskih in gr\xc5\xa1kih vojn. _NEWLINE_Apijan pi\xc5\xa1e, da Iliri leta 230 pr. n. \xc5\xa1t. niso oplenili samo obalo Elide in Mesenije na zahodni obali Peloponeza, ampak so osvojili tudi Fenike v Epirju in prisilili Epirsko zvezo v zavezni\xc5\xa1tvo. Poleg pomorskega piratstva je Skerdilajd napadel Epir tudi na kopnem. _NEWLINE_Polibij med drugim navaja, da sta Skerdilajd in Demetrij Hvarski leta 220 pr. n. \xc5\xa1t. z 90 ladjami odplula do Kikladov v Egejskem morju in izropala ve\xc4\x8d otokov._NEWLINE_Livij navaja, da je rimski senat leta 217 pr. n. \xc5\xa1t. "ljubeznivo opomnil Pineja, naj pla\xc4\x8da davek, ki ga je morala pla\xc4\x8devati Tevta po porazu v prvi ilirski vojni. \xc4\x8ce bodo Iliri zahtevali odlog pla\xc4\x8dila, bodo Rimljani do kon\xc4\x8dnega pla\xc4\x8dila vzeli ilirske talce".\n_START_SECTION_\nPod Tevto\n_START_PARAGRAPH_\nSkerdilajd je bil \xc5\xbee dolgo pred prihodom na prestol eden od glavnih vodij, ki so dolo\xc4\x8dali ilirsko politiko. Med vladanjem brata Agrona je bil poveljnik ilirske armade. Slu\xc5\xbeil je tudi kraljici Tevti in celo njenemu nasledniku Demetriju Hvarskemu. Ko je Tevta postala regentka za svojega pastorka Pinesa, je bil Skerdilajd eden od njenih najvplivnej\xc5\xa1ih prista\xc5\xa1ev in glavni na\xc4\x8drtovalec jadranske fronte proti Rimu. _NEWLINE_Leta 230 pr. n. \xc5\xa1t. je z veliko kopensko vojsko  5.000 mo\xc5\xbe vdrl v Epir in skozi prelaz Antigoneja od\xc5\xa1el na pomo\xc4\x8d Tevtini vojski v oblegani epirski prestolnici Fenike. Ko so Epirci izvedeli za njegov pohod, so del svoje vojske poslali proti severu, da bi ga prestregla. Po za\xc4\x8detnih ilirskih uspehih je Epir zaprosil za pomo\xc4\x8d Gr\xc5\xa1ko zvezo, Tevtina vojska, kateri so se pridru\xc5\xbeile Skerdilajdove enote, pa je za\xc4\x8dela prodirati v osr\xc4\x8dje Epirja in pri\xc5\xa1la vse do planote okoli sedanje Ioannine. Skerdilajd je tam izbral ugoden polo\xc5\xbeaj in se pripravil na bitko z Gr\xc5\xa1ko zvezo, za katero je bil prepri\xc4\x8dan, da bo v njej zmagal. \xc5\xa0e pred bitko je dobil Tevtin ukaz za umik, ker so se nekatera ilirska plemena v njenem kraljestu uprla in se pridru\xc5\xbeila vplivni dardanski dr\xc5\xbeavi kralja Longarusa, ki je \xc5\xbeelel osvojiti severne dele iirske dr\xc5\xbeave. Skerdilakd se je umaknil iz Epirja, da bi zavaroval severno mejo Ardijejskega kraljestva, Tevta pa je \xc5\xa1e pred njegovim prihodom z Dardanci sklenila zanjo ugodno mirovno pogodbo. Skerdilajd je s floto lemb odplul iz Epirja na Jonsko morje do Krfa in Sarande in prestregel in oplenil nekaj rimskih trgovskih ladij._NEWLINE_Po Tevtinem porazu v prvi ilirski vojni leta 228 pr. n. \xc5\xa1t. je formalni vladar Ilirskega kraljestva postal mladi Pines, Tevta pa je z odobritvijo Rimske republike postala njegova regentka. Regentstvo je kmalu zatem prevzel Demetrij Hvarski, ki se je poro\xc4\x8dil s Pinesovo materjo Tritevto, lo\xc4\x8deno \xc5\xbeeno pokojnega kralja Agrona. Vse to se je zgodilo verjetno brez soglasja Rima, \xc4\x8deprav je bil Demetrij njihov zaveznik.\n_START_SECTION_\nPod Demetrijem Hvarskim\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 220 pr. n. \xc5\xa1t. sta Demetrij in Skerdilajd z 90 lembami odplula ob jonski obali na jug do Peloponeza, s \xc4\x8demer je Demetrij prekr\xc5\xa1il mirovno pogodbo z Rimom. Po napadu na Pilos na zahodnem Peloponezu sta razdelila svojo floto. Demetrij je s petdesetimi ladjami odplul na Egejsko morje, da bi oplenil Kiklade, medtem ko se je Skerdilajd s \xc5\xa1tiridesetimi ladjami vrnil na sever, da bi podprl Etolce v napadu Ahajske zveze.  V Navpaktu se je Skerdilajd na vzpodbudo svojega svaka, atamanskega kralja Aminasa, pridru\xc5\xbeil na\xc4\x8drtovanemu napadu na Ahajo. Serdilajd je s svojimi zavezniki napadel tudi Kleitor, vendar ga ni osvojil. Medtem, ko je Skerdijald kolaboriral z Etolci, so Demetrija na povratku skozi Korintsko o\xc5\xbeino obto\xc5\xbeili, da pomaga Makedoncem v vojni z Etolci. Demetrij se je vrnil domov in za\xc4\x8del o\xc5\xbeivljati ilirsko mo\xc4\x8d, a je bil leta 219 pr. n. \xc5\xa1t. v drugi lilrski vojni z Rimom pora\xc5\xbeen.\n_START_SECTION_\nOdnosi z Makedonijo\n_START_PARAGRAPH_\nPo drugi ilirski vojni je bil Pines ponovno progla\xc5\xa1en za kralja. Med Iliri ni bil najbolj priljubljen, zato je leta 218 pr. n. \xc5\xa1t. njegovo vlogo prevzel Skerdilajd in postal kralj. Rim, ki je bil v tistem \xc4\x8dasu obremenjen z vojno proti Karta\xc5\xbeanom, se v dogajanja ni vme\xc5\xa1al. _NEWLINE_Leta 220 pr. n. \xc5\xa1t. je sklenil zavezni\xc5\xa1tvo s Filipom V. Makedonskim in mu pomagal v vojni  proti \xc5\xa0partancem. Od vojne je imel bolj malo koristi. Skerdilajdova podpora Makedoncem v vojni proti Etolcem je bila okrnjena zaradi zarot in sporov med vladarji raznih mest. _NEWLINE_Leta 217 pr. n. \xc5\xa1t. je Skerdilajd Filipu V. odpovedal podporo z izgovorom, da \xc5\xbee dolgo ne pla\xc4\x8duje svojih obveznosti. Na jug je poslal 15 ladij s pretvezo, da gredo zbirat zaostala pla\xc4\x8dila. Njegove ladje so na otoku Levkasu ju\xc5\xbeno od Krfa ubile dva Filipova korintska zaveznika in zaplenile \xc5\xa1tiri njune ladje.  Njegovo ladjevje je nato odplulo \xc5\xa1e bolj proti jugu in za\xc4\x8delo ropati ladje okoli rta Malea na skrajnem jugu Peloponeza. Filip je kot odgovor na Skerdilajdovo nasilje zbral veliko ladjevje dvanajstih ladij s krovom, osmih odprtih ladij in tridesetih  hemiolij, ki so s polno hitrostjo odplule proti Skerdilajdu. Ladje so bile prepo\xc4\x8dasne in so zgre\xc5\xa1ile ilirsko ladjevje._NEWLINE_Skerdilajd je medtem vkorakal v Dasaretijo, osvojil nekaj mest in napadel zahodno Makedonijo. Izropal je Piseum v Pelagoniji in opusto\xc5\xa1il nekaj Filipovih mejnih pokrajin. Filip je pred zimo zasedel pokrajino Linkesto, presekal neposredno povezavo z Ilirijo in raz\xc5\xa1iril svojo oblast na Dasaretijo. Na\xc4\x8drtoval je tudi vdor v Ilirijo in se zavedal, da se tam ne bo spopadel samo s Skerdilajdovimi lembami, ampak tudi s te\xc5\xbekimi ladjami rimske vojne mornarice.\n_START_SECTION_\nPrva makedonska vojna\n_START_PARAGRAPH_\nFilipov prvi cilj je bila ilirska obala. Leta 216 pr. n. \xc5\xa1t. je zgradil kadjevje stotih lahkih vojnih ladij, s katerimi je okoli Peloponeza zaplul v Jadransko morje in ra\xc4\x8dunal, da se Rim zaradi vojne s Karta\xc5\xbeani ne bo vme\xc5\xa1al.  Rim je Skerdilajdu kljub temu poslal deset te\xc5\xbekih kvinkverem s Sicilije, zato je Filip pobegnil in za nekaj \xc4\x8dasa odlo\xc5\xbeil napad na Ilirijo. Po dveh neuspelih poskusih napada z morja se je leta 213-212 pr. n. \xc5\xa1t. pripravljal na napad po kopnem. Obali se je izognil in zavzel celinski mesti Atintanijo in Dimale, podjarmil Dasarete in ilirske Partine in zasedel ju\xc5\xbeni del ardijejske dr\xc5\xbeave._NEWLINE_Skerdilajd in njegov sin Pleurat III. sta sklenila zavezni\xc5\xa1tvo z Longarusom Dardanskim, Epirjem in Etolsko zvezo. in posku\xc5\xa1ala ponovno osvojiti ozemlja, ki jih je Ilirija izgubila v prvi ilirski vojni. Mirovna pogodba, ki so jo podpisali v Feniki leta 205 pr. n. \xc5\xa1t., je priznala ugodnej\xc5\xa1i polo\xc5\xbeaj Makedonije, vklju\xc4\x8dno z zasedbo ju\xc5\xbenih ilirskih pokrajin. _NEWLINE_Skerdilajd je umrl verjetno malo pred podpisom mirovne pogodbe leta 205 pr. n. \xc5\xa1t., ker je med prisotnimi v Feniki omenjen samo njegov sin Pleurat III..'