b'\n_START_ARTICLE_\nCepivo BCG\n_START_SECTION_\nTuberkuloza\n_START_PARAGRAPH_\nCepivo se primarno uporablja za prepre\xc4\x8devanje tuberkuloze in se lahko daje novorojencem takoj po rojstvu. Daje se intrakutano (v ko\xc5\xbeo). _NEWLINE_Cepivo je u\xc4\x8dinkovito v prepre\xc4\x8devanju tuberkuloznega meningitisa in diseminirane tuberkuloze pri otrocih. Ne prepre\xc4\x8duje pa primarne oku\xc5\xbebe plju\xc4\x8d in reaktivacije latentne plju\xc4\x8dne oku\xc5\xbebe, ki je glavni izvor \xc5\xa1irjenja bacilov med prebivalstvom. Trajanje za\xc5\xa1\xc4\x8dite po cepljenju s cepivom BCG novorojencev ni dobro znano, za\xc5\xa1\xc4\x8dita naj bi padla po 10 do 20 letih._NEWLINE_Podatki iz klini\xc4\x8dnih \xc5\xa1tudij o u\xc4\x8dinkovitosti cepiva so razli\xc4\x8dni in ka\xc5\xbeejo velike razlike med razli\xc4\x8dnimi zemljepisnimi obmo\xc4\x8dji. Raziskave v Veliki Britaniji ka\xc5\xbeejo na 60- do 80-odstotno u\xc4\x8dinkovitost, podatki iz nekaterih delov sveta pa ka\xc5\xbeejo celo na popolno odsotnost za\xc5\xa1\xc4\x8ditnega u\xc4\x8dinka. U\xc4\x8dinkovitost v dr\xc5\xbeavah bli\xc5\xbee ekvatorju je po podatkih slab\xc5\xa1a. _NEWLINE_Sistemati\xc4\x8dni pregled literature iz leta 1994 navaja, da cepivo BCG zmanj\xc5\xa1a verjetnost za oku\xc5\xbebo za 50\xc2\xa0%. Razlike v u\xc4\x8dinkovitosti v povezavi z razli\xc4\x8dnimi zemljepisnimi obmo\xc4\x8dji naj bi bili posledica razli\xc4\x8dnih genetskih in okolijskih dejavnikov, izpostavljenosti drugim povzro\xc4\x8diteljem bolezni ter tudi razlik v okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah priprave cepiva (razli\xc4\x8dni bakterijski sevi ter izbor goji\xc5\xa1\xc4\x8da)._NEWLINE_Izsledki novej\xc5\xa1ega sistemati\xc4\x8dnega pregleda in metaanalize iz leta 2004 ka\xc5\xbeejo na 19- do 27-odstotno zmanj\xc5\xa1anje tveganja za oku\xc5\xbebo ter 71-odstotno zmanj\xc5\xa1anje tveganja za napredovanje oku\xc5\xbebe v aktivno obliko.\n_START_SECTION_\nRak se\xc4\x8dnika\n_START_PARAGRAPH_\nCepivo BCG se uporablja kot uspe\xc5\xa1na oblika imunoterapije in predstavlja standardno obliko zdravljenja bolnikov z rakom se\xc4\x8dnika \xc5\xbee od leta 1977. Zdravila na osnovi Calmette-Gu\xc3\xa9rinovega bacila se uporabljajo za zdravljenje povr\xc5\xa1inskega raka se\xc4\x8dnika (ki ne vdira v mi\xc5\xa1ico). Dokazi o u\xc4\x8dinkoviti imunoterapiji z vto\xc4\x8denjem cepiva BCG v se\xc4\x8dnik pri takih oblikah raka so na voljo \xc5\xbee od poznih 70-ih let prej\xc5\xa1njega stoletja. Mehanizem delovanja ni povsem poznan, ka\xc5\xbee pa, da lokalna imunska reakcija pomaga pri boju proti tumorju. Imunoterapija z aplikacijo cepiva BCG v se\xc4\x8dnik prepre\xc4\x8di ponovitev povr\xc5\xa1inskega raka se\xc4\x8dnika v do 67\xc2\xa0%.\n_START_SECTION_\nNe\xc5\xbeeleni u\xc4\x8dinki\n_START_PARAGRAPH_\nTeden dni po cepljenju se na mestu vnosa (praviloma v ko\xc5\xbei na nadlahti) pojavi rde\xc4\x8da bun\xc4\x8dica (papula), ki se nato nekaj tednov ve\xc4\x8da in lahko zraste tudi do 2 cm v premer. Njen vrh se lu\xc5\xa1\xc4\x8di in lahko nastane razjeda, ki se v nekaj tednih pozdravi, tvori pa se brazgotina. Slednja je znak u\xc4\x8dinkovitega cepljenja._NEWLINE_Cepivo je treba aplicirati v ko\xc5\xbeo (intradermalno). Pri aplikaciji pod ko\xc5\xbeo (subkutano) lahko pride do lokalno zamejene oku\xc5\xbebe, ki se lahko raz\xc5\xa1iri v podro\xc4\x8dne bezgavke in povzro\xc4\x8di njihovo vnetje. \xc4\x8ce je vnetje bezgavke gnojno, je lahko potrebna aspiracija z iglo, in \xc4\x8de \xc5\xa1e vedno ne pride do ozdravitve, je lahko potrebna kirur\xc5\xa1ka odstranitev z izrezanjem. Pri subkutanem vnosu cepiva lahko pride tudi do dolgotrajne ali globoke razjede, ognojka, granuloma ali hipertrofi\xc4\x8dne brazgotine._NEWLINE_Redko lahko pride do tvorbe ognojka v prsnem ali zadnji\xc4\x8dnem predelu zaradi razsoja po krvi ali mezgi. Zelo redka zapleta sta osteomielitis in meningitis. Pri hudih sistemskih zapletih se lahko uporabi zdravljenje s protituberkuloznimi zdravili._NEWLINE_Cepivo ni primerno za bolnike s pomanjkljivim imunskim sistemom, saj lahko pri njih povzro\xc4\x8di razsejano (diseminirano) ali \xc5\xbeivljenjsko ogro\xc5\xbeajo\xc4\x8do oku\xc5\xbebo.  Od leta 2007 Svetovna zdravstvena organizacija zato ve\xc4\x8d ne priporo\xc4\x8da cepljenje otrok, oku\xc5\xbeenih s HIV-om, \xc4\x8detudi je njihovo tveganje za oku\xc5\xbebo s tuberkulozo visoko. V tej skupini otrok je sicer tveganje za pojav razsejane oku\xc5\xbebe okoli 400 na 100.000.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovina razvoja cepiva proti tuberkulozi je mo\xc4\x8dno povezana s cepivom proti \xc4\x8drnim kozam. Leta 1854 je Jean Antoine Villemin prvi poro\xc4\x8dal o goveji tuberkulozi in njenem prenosu na \xc4\x8dloveka, Robert Koch pa je prvi razlo\xc4\x8dil povzro\xc4\x8ditelja goveje tuberkuloze (Mycobacterium bovis) in povzro\xc4\x8ditelja tuberkuloze pri ljudeh (Mycobacterium tuberculosis).  Glede na uspehe cepljenja proti \xc4\x8drnim kozam s cepivom, ki so ga \xc5\xbee v 18. stoletju razvili iz sorodnega virusa, ki je povzro\xc4\x8dal kravje osepnice,  so predpostavljali, da bi lahko s pomo\xc4\x8djo seva M. bovis pripravili u\xc4\x8dinkovito cepivo proti \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki tuberkulozi. Ob koncu 19. stoletja so v Italiji izvedli klini\xc4\x8dne preskuse z bakterijo M. bovis, vendar so bili rezultati stra\xc5\xa1ljivi, saj se je izkazalo, da je M. bovis enako virulenten kot M. tuberculosis._NEWLINE_Francoski zdravnik in bakteriolog Albert Calmette ter njegov asistent in kasnej\xc5\xa1i kolega, veterinar Camille Gu\xc3\xa9rin, zaposlena na Pasteurjevem in\xc5\xa1titutu v francoskem Lillu, sta v letu 1908 preu\xc4\x8devala razli\xc4\x8dne virulentne seve bacila tuberkuloze v razli\xc4\x8dnih goji\xc5\xa1\xc4\x8dih. Ugotovila sta, da v posebnem goji\xc5\xa1\xc4\x8du iz glicina, \xc5\xbeol\xc4\x8da in krompirja uspevajo bacili z manj\xc5\xa1o virulentnostjo in preusmerila svoj cilj raziskav v iskanje sevov, ki bi bili dovolj oslabljeni, da bi bili primerni za cepivo. Sev BCG sta izolirala iz glicinsko-krompirjevega goji\xc5\xa1\xc4\x8da po 239-kratni subkultivaciji virulentnega seva. Z raziskavami sta nadaljevala v prvi svetovni vojni in leta 1919 pridobila avirulentni sev, ki ni bil ve\xc4\x8d sposoben povzro\xc4\x8diti bolezni pri poskusnih \xc5\xbeivalih. Leta 1919 sta se premestila na Pasteurjev in\xc5\xa1titut v Parizu. Cepivo BCG so prvikrat nato uporabili pri \xc4\x8dloveku leta 1921._NEWLINE_Sprejemanje cepiva v javnosti je bilo po\xc4\x8dasno in hud zaplet s cepljenjem leta 1930 je mo\xc4\x8dno ote\xc5\xbeil odobravanje javnosti. Poleti 1930 so namre\xc4\x8d v nem\xc5\xa1kem L\xc3\xbcbecku cepili 240 novorojencev v prvih desetih dneh po njihovem rojstvu. Pri domala vseh je pri\xc5\xa1lo do tuberkuloze in 72 jih je umrlo. Kasneje so ugotovili, da je bilo cepivo onesna\xc5\xbeeno z virulentnim sevom, ki so ga hranili v istem inkubatorju z nevirulentnim sevom za pripravo cepiva. Zaradi tega dogodka so sledile pravne sankcije proti proizvajalcu. V \xc5\xa1iroko uporabo je cepivo pri\xc5\xa1lo \xc5\xa1ele po drugi svetovni vojni.'