b"\n_START_ARTICLE_\nLaktancij\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nLaktancij, s polnim imenom Lucius Lactantius C\xc3\xa6cilius Firmianus, je bil rojen ok. leta 250 v Severni Afriki. V mestu Sicca Veneria ali Sicca Colonia je Laktancij poslu\xc5\xa1al Arnobijeva predavanja, potem je \xc5\xa1e sam u\xc4\x8dil retoriko, najprej v Kartagini, potem v Nikomediji ob \xc4\x8crnem morju, ki je postala cesarska rezidenca. V govorni\xc5\xa1tvu mu ni bil samo enak, ampak ga je celo preka\xc5\xa1al, dicendi suavitate, v sladko mili ljubki zgovornosti. Na to ka\xc5\xbee tudi njegovo ime Lactantius (lat. lac, lactis, n = mleko). Zaradi njegovega teko\xc4\x8dega jezika bi se njegovo ime lahko prevedlo v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino kot \xe2\x80\x9cMlekocedil\xc4\x8dnik\xe2\x80\x9d. _NEWLINE_Okrog leta 290 ga je cesar Dioklecijan povabil na cesarski dvor v Nikomedijo, da bi tam pou\xc4\x8deval retoriko. Laktancij se je najprej posvetil izobra\xc5\xbeevanju in poeziji. Sveti Hieronim v svojem delu O cerkvenih pisateljih (De scriptoribus ecclesiasticis) pi\xc5\xa1e, da je Laktancij svoj Itinerarij, popis potovanja iz Afrike do Nikomedije, ki se je nahajala v takratni Gr\xc4\x8diji in dana\xc5\xa1nji Tur\xc4\x8diji, pesni\xc5\xa1ko napisal v \xc5\xa1esterostopnih daktilskih verzih s trohejem v zadnji stopici. Danes so na \xc5\xbealost ohranjena zgolj njegova dela o kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu. _NEWLINE_Zmote poganskih star\xc5\xa1ev, katerim je bil rojen, 'je Laktancij pil skupaj z materinim mlekom', cum lacte simul hausisse. Pozneje je v svojem delu Epitome (povzetek) zapisal: \xe2\x80\x9cBili smo rojeni od poganskih star\xc5\xa1ev. Re\xc5\xa1eni zmot, v katere smo bili zapleteni, smo se izobrazili v pravo, resni\xc4\x8dno slu\xc5\xbeenje Bogu. Zavrgli smo zmote in se sedaj usmerjamo k ve\xc4\x8dni nagradi nebe\xc5\xa1kega zaklada.\xe2\x80\x9d V katerem \xc4\x8dasu je Laktancij pristopil h kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu ni to\xc4\x8dno znano, a je bilo to verjetno leta 295. Ko pa je postal kristjan, je hotel napisati kak\xc5\xa1no koristno delo in tako je nastalo njegovo najve\xc4\x8dje delo, Bo\xc5\xbeji nauk (Institutiones Divinae ), apologeti\xc4\x8dna predstavitev kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vere, \xc2\xbbprava suma prvih let 4. stoletja\xc2\xab. _NEWLINE_Med drugim je trdil, da bi bilo lahko rimsko pravo izbolj\xc5\xa1ano s poglobitvijo v kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko vero, ki zdru\xc5\xbeuje cerkveno ob\xc4\x8destvo v vsestransko bratstvo z mediacijo Kristusa, ne pa bazirano na osnovni ideji enakosti. Omejen z njegovim dru\xc5\xbebeno nepodprtim posebnim pogledom na vero kot moraliteto, lahko vidimo, da je bil Laktancij spreten pri izpostavljanju neujemanj pri poganskih politeistih kot tudi v u\xc4\x8denju kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva samega. _NEWLINE_Kasneje je izbruhnilo krvavo preganjanje kristjanov, zato je pisateljsko delo za nekaj \xc4\x8dasa opustil. Ob\xc4\x8dutil je Dioklecijanovo preganjanje, zaradi katerega se je moral skrivati, kar ga je spravilo v veliko pomanjkanje. Po Dioklecijanovem odstopu leta 305 vzame Laktancij zapusti Nikomedijo. Leta 311, ko rimski cesar Galerij izda toleran\xc4\x8dni edikt, se vrne v Bitinijo. Tam \xc5\xbeivi v skrajnem ubo\xc5\xa1tvu, dokler ga cesar Konstantin ne pokli\xc4\x8de v Galijo, najbr\xc5\xbe v mesto Trier (Augusta Treverorum), kjer je vzgajal in izobrazil njegovega sina Krispa. Evzebij iz Cezareje namre\xc4\x8d pi\xc5\xa1e, da je Krisp princeps optimus et Deo charus, tj. zelo dober vladar in ljub Bogu. Slednji je postal cesar leta 317, Kalendis Martiis, ob mar\xc4\x8devskih kalendah. Katerega leta in v katerem mestu naj bi Laktancij umrl, ni znano. Po nekaterih virih naj bi umrl v mestu Trier, ki se nahaja v dana\xc5\xa1nji Nem\xc4\x8diji, v visoki starosti, ok. leta 340."