b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Dolni\xc4\x8dar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nOd ustanovitve Osvobodilne fronte slovenskega naroda aprila 1941 pa do junija 1942 je deloval v OF. Nato je vstopil v Dolomitski odred; sprva je bil navadni borec, nato pa obve\xc5\xa1\xc4\x8devalec 2. bataljona odreda, politi\xc4\x8dni komisar in komandir 1. \xc4\x8dete 2. bataljona Dolomitskega odreda. Aprila 1943 je bil imenovan za komandirja za\xc5\xa1\xc4\x8ditne \xc4\x8dete Glavnega \xc5\xa1taba NOV in POS, nato pa je bil junija 1944 preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Tom\xc5\xa1i\xc4\x8devo brigado; sprva je bil ponovno navadni borec, nato pa komandir voda, komisar \xc4\x8dete, namestnik komisarja bataljona in namestnik komisarja Tom\xc5\xa1i\xc4\x8deve brigade. Pozneje je postal politi\xc4\x8dni komisar Bra\xc4\x8di\xc4\x8deve brigade in 14. udarne divizije; na zadnjem polo\xc5\xbeaju je ostal do leta 1947 (razen za \xc5\xa1tiri mesece v za\xc4\x8detku leta 1946, ko je od\xc5\xa1el na politi\xc4\x8dni te\xc4\x8daj v Beograd). Ob koncu vojne je kot prvi visoki partizanski \xc4\x8dastnik vzpostavil stik z Alexandrom L\xc3\xb6hrom, ki je po pogajanjih podpisal kapitulacijo nem\xc5\xa1kih oboro\xc5\xbeenih sil na podro\xc4\x8dju Jugoslavije._NEWLINE_Leta 1947 je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Politi\xc4\x8dno upravo JLA, kjer je postal in\xc5\xa1tuktor za voja\xc5\xa1ki rod zvez; leta 1948 pa je postal politi\xc4\x8dni komisar \xc4\x8dastni\xc5\xa1ke \xc5\xa1ole in u\xc4\x8dili\xc5\xa1\xc4\x8da za zveze v Zrenjaninu. Med letoma 1949 in 1951 se je \xc5\xa1olal na Vi\xc5\xa1ji politi\xc4\x8dni \xc5\xa1oli Djura Djakovi\xc4\x87a v Zrenjaninu. Potem je bil na lastno \xc5\xbeeljo preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Jugoslovansko vojno letalstvo, kjer je postal politi\xc4\x8dni komisar 29. juri\xc5\xa1ne letalske divizije v Skopju, politi\xc4\x8dni komisar 37. juri\xc5\xa1ne letalske divizije v Zagrebu in pomo\xc4\x8dnik poveljnika 5. letalskega korpusa. Nato je opravil \xc5\xa1olanje na Vi\xc5\xa1ji letalski voja\xc5\xa1ki akademiji (1955-1957) in postal pomo\xc4\x8dnik poveljnika 7. letalskega korpusa (1957-1959), na\xc4\x8delnik operativnega oddelka \xc5\xa0tabne uprave Poveljstva Jugoslovanskega vojnega letalstva (1959-1961); med letoma 1961 in 1967 je bil na\xc4\x8delnik Letalske voja\xc5\xa1ke akademije JLA; vmes je leta 1963 kon\xc4\x8dal \xc5\xa1olanje na Poveljni\xc5\xa1ko-\xc5\xa1tabni \xc5\xa1oli operatike vojnega letalstva in protizra\xc4\x8dne obrambe JLA. Nato je postal pomo\xc4\x8dnik zveznega sekretarja za obrambo (odgovoren za politi\xc4\x8dno-pravni sektor, nato pa za civilno obrambo) in podsekretar v Zveznem sekretariatu za obrambo SFRJ (1978-1979)._NEWLINE_Leta 1979 je postal generalni sekretar Predsedstva SFRJ; to dol\xc5\xbenost je opravljal do maja 1982, ko se je upokojil. Leta 1984 je postal \xc4\x8dlan Predsedstva Socialisti\xc4\x8dne zveze delovnega ljudstva Slovenije. Maja 1990 je bil izvoljen za predsednika Zveze zdru\xc5\xbeenj borcev NOB Slovenije; ta polo\xc5\xbeaj je zasedal do novembra 2003._NEWLINE_Bil je delegat 5. kongresa KPJ (21. - 28. julij 1948) in 8. kongresa ZKJ (1964; tu so ga predlagali za \xc4\x8dlana CK ZKJ).\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xbeina\n_START_PARAGRAPH_\nDva njegova brata, Vlado in Lojze, sta bila partizana, medtem ko je bil tretji brat, Peter, pripadnik va\xc5\xa1kih stra\xc5\xbe in nato \xc5\xa1e Slovenskega domobranstva.\n_START_SECTION_\nZanimivosti\n_START_PARAGRAPH_\nDolni\xc4\x8dar je predlagal ustanovitev medalje generala Franca Rozmana Staneta, ki je bila ustanovljena leta 2011.'