b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Urban V.\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nGuillaume de Grimoard se je rodil 1310 na gradu Grizac (Ch\xc3\xa2teau de Grizac), v bli\xc5\xbeini Pont-de-Montverta (Loz\xc3\xa8re) v vite\xc5\xa1ki dru\xc5\xbeini. O\xc4\x8de Guillaume de Grimoard in mati Amph\xc3\xa9lise de Montferrand sta pri\xc4\x8dakovala, da bo po izro\xc4\x8dilu kot najstarj\xc5\xa1i sin podedoval premo\xc5\xbeenje \xe2\x80\x93 vendar je komaj dvanajstleten prejel tonzuro pri benediktincih. Lepo, toda surovo okolje mu je izostrilo \xc4\x8dut za naravne lepote. O\xc4\x8deta je sprejel kot pape\xc5\xbe v Avignon, kjer je umrl 13. oktobra 1366 star skoraj sto let. Mati je bila v sorodstvu z rodbino Aigrefeuille \xe2\x80\x93 obe rodovini pa sta bila v vazalskem odnosu s \xc5\xa1kofom iz Menda. Krstni boter mu je bil Elz\xc3\xa9ar de Sabran, plemi\xc4\x8d v Arianu  _NEWLINE_Postal je benediktinski menih, predavatelj cerkvenega prava v Montpellierju, opat pri Saint-Germain v Auxerre in potem pri Saint-Victorju v  Marseille-ju. _NEWLINE_Glede na\xc4\x8dina \xc5\xbeivljenja je bil do sebe zelo strog. Tudi pri duhovnikih je pazil na brezhibno dobro ime in zavzeto nastopal proti simoniji in nepotizmu.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xa1ki sede\xc5\xbe je zasedel proti koncu t. i. avignonskega izgnanstva in se ni hotel sprijazniti s tem neugodnim polo\xc5\xbeajem, kar mu je prineslo naklonjenost rimskega ljudstva. Ko se je konklave v Avignonu l. 1362 po smrti Inocenca VI. odlo\xc4\x8dil, da bo Francoz Grimoard iz Grisaca pri Mendu novi pape\xc5\xbe, je bil ta upravitelj \xc5\xa1kofije Avignon in opat benediktinskega samostana Saint-Victor v Marseillu. _NEWLINE_ _NEWLINE_Kmalu po izvolitvi je objavil svoj sklep, da bo zapustil Avignon in se vrnil v Rim. Cesar Karel IV. in redovna ustanoviteljica Brigita \xc5\xa0vedska sta se neprestano obra\xc4\x8dala na pape\xc5\xbea, naj se vrne v Rim. 30. aprila 1367 je bilo vse pripravljeno. Kljub nejevolji francoskega kralja in francoskih kardinalov je zapustil Avignon. Po ve\xc4\x8dmese\xc4\x8dnem bivanju v pape\xc5\xa1ki pala\xc4\x8di v Viterbu je 16. oktobra 1367 med vzklikanjem ljudstva pri\xc5\xa1el v Rim._NEWLINE_ _NEWLINE_Pred odhodom v Rim je pape\xc5\xbe Urban poromal na Marijino bo\xc5\xbejo pot v Loreto. Tam se je sre\xc4\x8dal z velikim \xc5\xa1tevilom hrva\xc5\xa1kih romarjev, ki so pri\xc5\xa1li z razli\xc4\x8dnih strani in so se ravno takrat nahajali v tem znanem sveti\xc5\xa1\xc4\x8du. Njihova pobo\xc5\xbenost je pape\xc5\xbea zelo ganila in po prihodu v Rim jim je po fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanu patru Bonifaciju poslal \xc4\x8dudodelno podobo Mater Bo\xc5\xbeje, ki jo \xc5\xa1e danes \xc4\x8dastijo na Trsatu. _NEWLINE_Kljub slovesnemu sprejemu v Rimu mir ni trajal dolgo. Kmalu so v ve\xc4\x8dnem mestu izbruhnili nemiri. Nesre\xc4\x8den in razo\xc4\x8daran je pape\xc5\xbe brezuspe\xc5\xa1no sku\xc5\xa1al ohranjati mir. To ga je nagnilo k odlo\xc4\x8ditvi, da zapusti Rim. Preden je odpotoval, mu je sv. Brigita, ki ga je pozivala, naj nujno ostane, napovedala bli\xc5\xbenjo smrt, \xc4\x8de bo od\xc5\xa1el. _NEWLINE__NEWLINE_Ko je l. 1370 spet izbruhnila stoletna vojna med Francijo in Anglijo, se je pape\xc5\xbe vrnil v Avignon, da bi po svojih mo\xc4\x8deh posredoval v sporu. Pa mu ni bilo dano: \xc5\xbee kmalu po prihodu v ju\xc5\xbeno Francijo je hudo zbolel za visoko vro\xc4\x8dino neznanega izvora, tri mesece pozneje, 19. decembra 1370, pa je umrl v pape\xc5\xa1ki pala\xc4\x8di v Avignonu.\n_START_SECTION_\nVnema za ekumenizem in kri\xc5\xbearsko vojno\n_START_PARAGRAPH_\n17. oktobra 1368 se je cesar Karel IV.  pridru\xc5\xbeil pape\xc5\xbeu v Viterbu s skromnim voja\xc5\xa1kim spremstvom. Preden je zapustil Nem\xc4\x8dijo, je potdil cerkvene pravice. 21. oktobra sta pape\xc5\xbe in cesar skupaj vstopila v Rim in Karel je poni\xc5\xbeno vodil pape\xc5\xbeevo mulo. 1. novembra je cesar ministriral pri ma\xc5\xa1i, med katero je Urban kronal kraljico. \xc5\xbde ve\xc4\x8d ko sto let nista \xc5\xbeivela pape\xc5\xbe in cesar v takem prijateljstvu. _NEWLINE__NEWLINE_18. oktobra 1369 je pri\xc5\xa1el v Rim bizantinski cesar Ivan Paleolog prosit pomo\xc4\x8d zoper muslimane; odpovedal se je razkolu in sprejel celotno katoli\xc5\xa1ko u\xc4\x8denje, ko ga je pape\xc5\xbe sprejel na stopnicah cerkve sv. Petra. Bodisi zahodni bodisi vzhodni \xe2\x80\x93 oba cesarja sta bila le senci svojih predhodnikov, in njuna slovesna obiska nista mogla pape\xc5\xbeu kaj prida pomagati. _NEWLINE__NEWLINE_Pape\xc5\xbe pa je pokazal veliko vnemo za kri\xc5\xbearsko vojno. 29. marca 1363 se je pojavil v Avignonu ciprski kralj in naslovni kralj jeruzalemski Pierre de Lusignan, da bi zaprosil za pomo\xc4\x8d zoper muslimanske Turke. \xc5\xbde 31. marca, na Veliki petek, je Urban pridigal kri\xc5\xbearsko vojno in podelil kri\xc5\xbe kraljem Francije, Danske in Cipra; \xc4\x8deprav je ciprski kralj osvojil Aleksandrijo 11. oktobra 1365, ni mogel obdr\xc5\xbeati mesta, ker ni dobil obljubljene podpore. Kri\xc5\xbearski duh je bil v Evropi mrtev.\n_START_SECTION_\nSmrt in spomin\n_START_PARAGRAPH_\nNajprej so ga pokopali v avinjonski stolnici, kjer so ga ljudje takoj za\xc4\x8deli \xc4\x8dastiti kot svetnika; polagoma so prenesli njegove relikvije v baziliko Saint-Victor v Marseillu, kjer je bil opat \xe2\x80\x93 in mu postavili mogo\xc4\x8den nagrobnik. Pape\xc5\xbeeve kosti in spomenik so med francosko revolucijo postali \xc5\xbertev splo\xc5\xa1nega uni\xc4\x8devalskega besa nahujskane drhali. _NEWLINE_ _NEWLINE_Pape\xc5\xbe Pij IX. je 10. marca 1870 potrdil njegovo \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje. Danes ga \xc4\x8dastijo predvsem v Provansi.\n_START_SECTION_\nOdlikovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Klemen VI. je prejel odlikovanje Vrhovnega Kristusovega reda in je s tem postal veliki mojster vrhovnega Kristusovega reda.\n_START_SECTION_\nUpodobitve\n_START_PARAGRAPH_\nUrbana V. ve\xc4\x8dinoma upodabljajo v srednjih letih in brez brade; njegovi atributi so palma, kelih, relikvije in tiara. Najbolj znana je Urbanova upodobitev z glavama apostola Petra in apostola Pavla, ki je v lateranski baziliki. Ve\xc4\x8dkrat je predstavljen tudi s sliko obeh apostolov, npr. na freski iz 14.st. v cerkvi S. Domenico v Spoletu v kripti.\n_START_SECTION_\nOcena\n_START_PARAGRAPH_\nUrban V. je bil najbolj\xc5\xa1i med avinjonskimi pape\xc5\xbei: pobo\xc5\xbeen, ljubitelj obnove, velikodu\xc5\xa1en. Zavra\xc4\x8dal je razko\xc5\xa1nost in \xc5\xbeivel vedno strogo kot redovnik. Podpiral je u\xc4\x8denost in univerze, izgradnjo cerkva in stolnic, in si prizadeval dvigniti kulturno in nravno raven mlade duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine. Na splo\xc5\xa1no so ga ljubili in spo\xc5\xa1tovali. _NEWLINE_Pape\xc5\xbe Urban V. je bil velik dobrotnik \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva. Pri\xc5\xa1tevajo ga med pape\xc5\xbee-humaniste in kot tak je bil velik graditelj. Njemu se ima zahvaliti za svoj obstoj in umetni\xc5\xa1ko dovr\xc5\xa1enost stolnica v Mendu, kakor tudi Medicinska fakulteta na montpellierski univerzi ter vseu\xc4\x8dili\xc5\xa1\xc4\x8dna zavoda v B\xc3\xa9dou\xc3\xa9su in v Qu\xc3\xa9zacu. Kot evropski vizionar je ustanovil Krakovsko (Jagelonsko) 12. maja 1364 in Dunajsko univerzo 12. marca 1365. Kot izku\xc5\xa1en diplomat je posredoval v razli\xc4\x8dnih sporih, zlasti v stoletni vojni, kjer je izposloval izpustitev Ivana Dobrega , ki so ga zajeli Angle\xc5\xbei. Ob pape\xc5\xbeevi smrti so ljudje govorili, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je umrl \xc2\xbbsvet \xc4\x8dlovek\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nMotto\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov motto je bil: "Domine, opera tua manuum tuarum ne despicias"'