b'\n_START_ARTICLE_\nTrulanska sinoda\n_START_SECTION_\nStari in Novi Rim\n_START_PARAGRAPH_\nDo 6. stoletja se cezaropapizem \xc5\xa1e ni za stalno utrdil. Pojavljal se je pa\xc4\x8d velikokrat; bilo je pa tudi \xc5\xa1e nekoliko cesarjev, ki so v praksi in teoriji radi priznavali cerkveno neodvisnost. Tudi nekateri cerkveni zastopniki so odlo\xc4\x8dno branili cerkveno svobodo, npr. sveti Atanazij  in sveti Janez Zlatousti  V poznej\xc5\xa1ih stoletjih so pa navadno le \xc5\xa1e menihi in rimski pape\xc5\xbei s pravo kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko odlo\xc4\x8dnostjo branili cerkveno svobodo. Nepristranski zgodovinar mora priznati, da je vzhodna Cerkev zato pri\xc5\xa1la pod oblast cezaropapizma, ker se ni zadosti zavedala svoje neodvisnosti in je ni zadosti branila. S svojo needinostjo in s svojim strankarstvom, ki je bilo \xc5\xbee od apostolskih \xc4\x8dasov slaba stran gr\xc5\xa1ke Cerkve , so vzhodni kristjani sami dajali priliko za vme\xc5\xa1avanje dr\xc5\xbeavne oblasti._NEWLINE_Ni nevarno, \xc4\x8de se ravna razdelitev \xc5\xa1kofij po civilno-upravni razdelitvi, kot je bilo to navada v Bizantinskem cesarstvu. Drugi vatikanski koncil je to na\xc4\x8delo sprejel celo v koncilske odloke. Nevarno pa je, \xc4\x8de to postane pravilo in se iz tega izvaja na\xc4\x8delo, da daje politi\xc4\x8dna prednost \xc5\xa1kofovske prestolnice tudi cerkvene pravice in prednosti. To na\xc4\x8delo so gr\xc5\xa1ki \xc5\xa1kofje res izvajali in \xc5\xbee na I. carigrajskem cerkvenem zboru (381) dolo\xc4\x8dili, naj ima carigrajski \xc5\xa1kof prvo \xc4\x8dast za rimskim \xc5\xa1kofom. _NEWLINE_\xc5\xbde tukaj je v 3. kanonu dobil carigrajski \xc5\xa1kof \xc4\x8dastno prvenstvo pred drugimi vzhodnimi metropoliti in patriarhi na podlagi napa\xc4\x8dnega na\xc4\x8dela, da ima rimski \xc5\xa1kof zato prvenstvo pred drugimi, ker stoluje v Rimu \xe2\x80\x93 stari cesarski prestolnici in da gre torej tudi carigrajskemu \xc5\xa1kofu \xc4\x8dastno prvenstvo na vzhodu zato, ker je Carigrad nova cesarska prestolnica \xe2\x80\x93 Novi Rim._NEWLINE_Vzhodna Cerkev se je do 6. stoletja razvijala in urejevala, potem pa kar naenkrat obti\xc4\x8dala, ostarela in okorela. Zahodna Cerkev in kultura se je pa v tem \xc4\x8dasu za\xc4\x8dela najlep\xc5\xa1e razvijati. Grki so v svoji ostarelosti z neko nezaupnostjo in nevo\xc5\xa1\xc4\x8dljivostjo gledali napredek pomlajenega Zahoda. Napredek (Filioque) in novo \xc5\xbeivljenje so obsojali, \xc4\x8de\xc5\xa1 da nasprotuje cerkvenim tradicijam in pravovernosti. Trulanska sinoda je 692 \xc5\xbee obsojala latinske cerkvene navade in obrede, kot da bi bili nekaj krivoverskega. _NEWLINE_V svoji antipatiji proti zahodu in v vednih bojih proti Rimu so se Grki polagoma tako reko\xc4\x8d privadili cerkvenemu razkolu. V dobi med 323. in 787. je bila cela 203 leta pretrgana cerkvena edinost med Rimom in Carigradom\n_START_SECTION_\nCesar predseduje zboru\n_START_PARAGRAPH_\nTa pokrajinski carigrajski cerkveni zbor ali sinoda, ki je potekala pod Justinijanom 692, je na splo\xc5\xa1no znana kot koncil v Trulu, Trulanska ali Trulska sinoda (Concilium in Trullo, Concilium Quinisextum), ker se je vr\xc5\xa1ila v isti s kupolo obokani cesarski dvorani  kot \xc5\xa0esti ekumenski koncil (=Tretji carigrajski koncil). Peti (=Drugi carigrajski koncil) in tudi \xc5\xa1esti vesoljni cerkveni zbor sta namre\xc4\x8d opustila sprejemanje disciplinskih kanonov in ta sinoda je hotela to vrzel zapolniti. Zato nosi ime tudi Peta-\xc5\xa1esta (Quinisext= Concilium Quinisextum, Synodos penthekte). _NEWLINE_Navzo\xc4\x8dih je bilo 215 (po nekaterih 211) \xc5\xa1kofov, vsi po vrsti z Vzhoda. Bazilij Gortinski (Basil of Gortyna) iz Ilirije je izjemoma pripadal rimskemu patriarhatu ter je samega sebe imenoval kot pape\xc5\xa1kega poslanca. Ni pa nobenih dokazov, da je prejel od pape\xc5\xbea kakr\xc5\xa1nakoli pooblastila za to vlogo.  \xc4\x8ce primerjamo z drugimi koncili, sta bila zastopana redno vsaj po dva pape\xc5\xa1ka poslanca ali legata. Sami ali po delegatih so sodelovali \xe2\x80\x93 razen rimskega \xe2\x80\x93 vzhodni patriarhi: aleksandrijski, antiohijski in jeruzalemski; osebno pa najbr\xc5\xbe le carigrajski._NEWLINE_Cezaropapizem pomeni vme\xc5\xa1avanje dr\xc5\xbeavnih oblasti v cerkvene zadeve, npr. sklicevanje koncilov, volitve in ume\xc5\xa1\xc4\x8danje pape\xc5\xbeev, patriarhov in \xc5\xa1kofov; tukaj je pri\xc5\xa1el popolnoma do veljave. Na Vzhodu je ekumenske koncile vse do velikega razkola 1054 skliceval cesar \xe2\x80\x93 redno v sporazumu s pape\xc5\xbeem, v\xc4\x8dasih pa kar na svojo roko. Tokrat pa cesar Justinijan II. ni Trulske sinode le sklical, ampak ji je tudi predsedoval; sprejetje njenih sklepov je zahteval brezpogojno \xe2\x80\x93 tudi pod prisilo.  Zato ni \xc4\x8dudno, da sklepov Sergij I. ni potrdil._NEWLINE_Od njegovega naslednika pape\xc5\xbea Janeza VII. je nato zahteval, naj prizna sklepe sinode; ko je pape\xc5\xbe to odklonil, se je leta 709 odpravil na kazenski pohod proti Raveni. \xc4\x8ceprav je pape\xc5\xbea ujel, so ga Rimljani osvobodili. Kazenski pohod mu je uspel toliko, da je novi pape\xc5\xbe Konstantin \xe2\x80\x93 ki so ga izvolili pod cesarjevim pritiskom \xe2\x80\x93 moral  710 obiskati Konstantinopel, kjer je ustregel nekaterim Justinijanovim zahtevam in obnovil stike s  cesarjem. Njegov obisk je zadnji obisk kakega pape\xc5\xbea v Carigradu vse do obiska pape\xc5\xbea Pavla VI. leta 1967, ko je obiskal ekumenskega patriarha; vzajemno sta takrat preklicala tiso\xc4\x8dletno medsebojno izob\xc4\x8denje med katoli\xc5\xa1ko in pravoslavno Cerkvijo.\n_START_SECTION_\nPotek zbora\n_START_PARAGRAPH_\nPrevladovali so vzhodni \xc5\xa1kofje; udele\xc5\xbeba \xe2\x80\x9epape\xc5\xa1kega legata\xe2\x80\x9c je vpra\xc5\xa1ljiva. Zbor je hotel vsiliti navade carigrajske Cerkve Zahodu in drugim vzhodnim patriarhatom, ki so jih takrat \xc5\xbee zasedli muslimani.  To se je nana\xc5\xa1alo na cerkvena izro\xc4\x8dila na Zahodu, kot je npr. upodabljanje Jezusaa kot Bo\xc5\xbeje jagnje. Veliko huj\xc5\xa1i spor je povzro\xc4\x8dil napad na duhovni\xc5\xa1ki celibat. Sinoda je dala pravico poro\xc4\x8denim mo\xc5\xa1kim, da postanejo diakoni in duhovniki; uvedla je celo izob\xc4\x8denje za vsakogar, ki bi hotel lo\xc4\x8diti duhovnika od njegove \xc5\xbeene.\n_START_SECTION_\nOcena\n_START_PARAGRAPH_\nNa\xc4\x8delno je sinoda izena\xc4\x8dila carigrajski patriarhat z rimskim (36. kanon) \xe2\x80\x93 kar je neposredno vodilo v razkol, ki je po kraj\xc5\xa1ih razdobjih pre\xc5\xa1el 1054 v trajno stanje vse do danes.'