b"\n_START_ARTICLE_\nFizikalna kemija\n_START_PARAGRAPH_\nFizikalna kemija je naravoslovna znanost, ki s fizikalnimi zakoni in metodami preu\xc4\x8duje makroskopske, mikroskopske, atomske, subatomske in druge pojave v kemijskih sistemih. Pri tem uporablja na\xc4\x8dela in koncepte termodinamike, kvantne kemije, statisti\xc4\x8dne termodinamike in kemijske kinetike. Fizikalna kemija se torej ukvarja s preu\xc4\x8devanjem povezav med mikroskopskimi in makroskopskimi zna\xc4\x8dilnostmi snovi, na primer s preu\xc4\x8devanjem vplivov medmolekularnih sil na plasti\xc4\x8dnost, natezno trdnost, povr\xc5\xa1insko napetost teko\xc4\x8din, vplivov reakcijske kinetike na hitrost kemijske reakcije, vplivov zna\xc4\x8dilnosti ionov na elektri\xc4\x8dno prevodnost snovi itd.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nIzraz\xc2\xa0\xc2\xbbfizikalna kemija\xc2\xab\xc2\xa0je verjetno prvi uporabil Mihail Vasiljevi\xc4\x8d Lomonosov leta 1752 na univerzi v Sankt Peterburgu, kjer je imel niz predavanj z naslovom\xc2\xa0\xc2\xbbTe\xc4\x8daj prave fizikalne kemije\xc2\xab\xc2\xa0(rusko \xd0\x9a\xd1\x83\xd1\x80\xd1\x81 \xd0\xb8\xd1\x81\xd1\x82\xd0\xb8\xd0\xbd\xd0\xbd\xd0\xbe\xd0\xb9 \xd1\x84\xd0\xb8\xd0\xb7\xd0\xb8\xd1\x87\xd0\xb5\xd1\x81\xd0\xba\xd0\xbe\xd0\xb9 \xd1\x85\xd0\xb8\xd0\xbc\xd0\xb8\xd0\xb8)._NEWLINE_Sodobna fizikalna kemija je nastala v obdobju od 1860 do 1880, v katerem so se za\xc4\x8dele raziskave na podro\xc4\x8dju kemijske termodinamike, raztopin elektrolitov, kemijske kinetike in drugih podro\xc4\x8djih. Mejnik v razvoju fizikalne kemije je leto 1876, v katerem je Josiah Willard Gibbs objavil rezultate svojih raziskav\xc2\xa0\xc2\xbbO ravnote\xc5\xbeju heterogenih snovi\xc2\xab. Gibbs je prvi uporabil nekaj klju\xc4\x8dnih pojmov fizikalne kemije, na primer prosta energija, kemijski potencial, Gibbsovo fazno pravilo in entalpija, katero sicer pripisujejo Heikeju Kamerlinghu Onnesu._NEWLINE_Prva znanstvena publikacija, ki se je ukvarjala izklju\xc4\x8dno s fizikalno kemijo, je bil nem\xc5\xa1ki\xc2\xa0\xc2\xbbZeitschrift f\xc3\xbcr physikalische Chemie\xc2\xab, ki sta ga leta 1887 ustanovila Wilhelm Ostwald in Jacobus Henricus van 't Hoff, vodilni osebnosti na podro\xc4\x8dju fizikalne kemije v poznem 19. in zgodnjem 20. stoletju, v sodelovanju z Svantejem Augustom Arrheniusom. V letih 1901 do 1909 so vsi trije omenjeni znanstveniki dobili Nobelove nagrade za kemijo._NEWLINE_V naslednjih desetletjih se je razvila statisti\xc4\x8dna mehanika ter kemija koloidov in povr\xc5\xa1in, za kar je imel velike zasluge Irving Langmuir. Drugi pomembni korak je bil razvoj kvantne mehanike po letu 1930, kjer je imel vodilno vlogo Linus Carl Pauling. Vzporedno z razvojem teorije je potekal tudi razvoj eksperimentalnih metod. Na tem podro\xc4\x8dju so bile najpomembnej\xc5\xa1e vse vrste spektroskopije, na primer infra rde\xc4\x8da, mikrovalovna ter elektronska spinska (tudi paramagnetna) resonan\xc4\x8dna spektrometrija (ESR ali EPR ) in jedrska magnentna resonan\xc4\x8dna spektroskopija (NMR), ki spadata med najpomembnej\xc5\xa1a odkritja 20. stoletja."