b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Bonifacij VI.\n_START_SECTION_\nRazburkano \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nBonifacij je bil sin visokega cerkvenega dostojanstvenika \xe2\x80\x93 \xc5\xa1kofa Hadrijana (Adriano); po vsej verjetnosti je pripadal rimski dru\xc5\xbeini. _NEWLINE__NEWLINE_Razlogi za tako kratko sedisvakanco na Apostolskem sede\xc5\xbeu za smrtjo njegovega predhodnika Formoza \xe2\x80\x93 le okrog teden dni \xe2\x80\x93 so bili najprej zunanjepoliti\xc4\x8dni. Nad Rimom je vladal Arnulf po upravniku Faroldu s pomo\xc4\x8djo cesarskih krdel; v mestu pa sta vladala nasilje in strah; to je omogo\xc4\x8dilo, da so izvolili Spoletanci za pape\xc5\xbea Bonifacija in ga posvetili, ne da bi se dr\xc5\xbeali kanoni\xc4\x8dnih predpisov. Novi pape\xc5\xbe je imel za seboj burno preteklost. Vsaj dvakrat je bil zaradi nenravnega vedenja zadet s cerkveno kaznijo in preveden v lai\xc5\xa1ki stan. Prvi\xc4\x8d, ko je komaj postal subdiakon; drugi\xc4\x8d pa, ko je \xc5\xbee prejel duhovni\xc5\xa1ko posve\xc4\x8denje. _NEWLINE__NEWLINE_S cerkvenimi kaznimi ga je udaril pape\xc5\xbe Janez VIII. zaradi neurejenega \xc5\xbeivljenja: bil je raz\xc4\x8dinjen in izob\xc4\x8den. Po prvi kazni je bil znova sprejet in povzdignjen v duhovni\xc5\xa1tvo; pa je bil zopet razre\xc5\xa1en in izob\xc4\x8den. Pape\xc5\xbe Janez ga tokrat ni ve\xc4\x8d sprejel nazaj \xe2\x80\x93 najverjetneje kdo od njegovih naslednikov.\n_START_SECTION_\nVolitve pod pritiskom\n_START_PARAGRAPH_\nPod Lambertom Spoletskim je v Rimu vladalo izredno stanje. Volitve pape\xc5\xbea so bile mo\xc4\x8dno odvisne od posameznih strank v mestu, ki so z oro\xc5\xbejem merile svoje mo\xc4\x8di. 11. aprila 896 so izvolili Bonifacija, ki ga je \xc5\xa1e Janez VIII. zaradi nevrednosti odstavil od duhovni\xc5\xa1ke slu\xc5\xbebe. Mnogi so menili, da volitve sploh niso veljavne, ker jih je izsililo oboro\xc5\xbeeno, od Lamberta nahujskano ljudstvo. _NEWLINE_Izvolitev in posvetitev sta sledili neposredno po smrti pape\xc5\xbea Formoza. Zapiski rimske sinode iz 898 omenjajo, da je bil Bonifacij izvoljen pod besnenjem ljudstva med nekim uporom, in da je bilo nasilje, ko ga je rimska duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina posvetila v nasprotju s cerkvenimi predpisi; Rimljani so se na ta na\xc4\x8din zoperstavili tuji Arnulfovi vladavini.\n_START_SECTION_\nSmrt in spomin\n_START_PARAGRAPH_\nNovi pape\xc5\xbe ni mogel nakazati niti svoje usmeritve, saj je petnajst dni po izvolitvi umrl za protinom, in sicer so ga na\xc5\xa1li v njegovi pala\xc4\x8di mrtvega dne 26. aprila 896, ko \xc5\xa1e ni bil star 91 let, a je bil \xc5\xa1e pri mo\xc4\x8di. Po drugih virih pa je bil umorjen, da bi napravil prostor svojemu nasledniku, \xc5\xa0tefan VI., ki ga je podpirala spoletska stranka. Tako so ga umorili isti strankarji, ki so ga pripeljali na oblast. Smrt ga je vsekakor doletela v Rimu (Pape\xc5\xa1ka dr\xc5\xbeava, Frankovsko cesarstvo; danes: Italija) _NEWLINE__NEWLINE_Pokopali so ga in porticu pontificum; to pomeni, v zastebrenem dvori\xc5\xa1\xc4\x8du stare bazilike svetega Petra, kjer je bilo mnogo grobnic slavnih pape\xc5\xbeev. Mallio pravi, da je bral njegov epitaf, od katerega je ostal le odlomek. De Rossi   sklepa, da iz tega napisa sledi, da je bil pokopan v ve\xc5\xbei, cerkvenem preddverju, kjer "magnificis quae sunt iam plena sepulchri" (ki je bila \xc5\xbee polna veli\xc4\x8dastnih grobnic).  To pa je bilo edino pri stari cerkvi sv. Petra v Vatikanu.'