b'\n_START_ARTICLE_\nProgram Viking\n_START_PARAGRAPH_\nProgram Viking je Nasin vesoljski program, ki vsebuje dve vesoljski sondi (Viking 1 in 2) in katerega namen je raziskovanje povr\xc5\xa1ine Marsa oz. izvedba biolo\xc5\xa1kih eksperimentov na povr\xc5\xa1ju Marsa s ciljem iskanja sledi \xc5\xbeivljenja. Obe sondi sta bili enaki in sta opravili enake eksperimente na razli\xc4\x8dnih podro\xc4\x8djih povr\xc5\xa1ine Marsa. Viking 1 je opravil eksperimente v bli\xc5\xbeini ekvatorjalnega pasu, Viking 2 pa v bli\xc5\xbeini severnega pola.\n_START_SECTION_\nViking eksperiment\n_START_PARAGRAPH_\nViking 1 je prva od dveh vesoljskih sond, ki ju je NASA v okviru Programa Viking poslala na Mars. Viking 1 je bil izstreljen 20. avgusta 1975. 19. junija 1976 se je orbiter vtiral v Marsovo tirnico, 20. julija se je od sonde lo\xc4\x8dil pristajalni modul, ki je \xc4\x8dez nekaj ur pristal na povr\xc5\xa1ju. Na Zemljo je poslal fotografije planeta, opravil pa je tudi fizikalne in kemijske poskuse, med drugim je ugotavljal, \xc4\x8de na Marsu obstaja \xc5\xbeivljenje (slednjega ni na\xc5\xa1el). Sonda je s fotografijo obraza na Marsu razburila javnost, saj so nekateri menili, da je to delo inteligentnih bitij.\n_START_SECTION_\nPlinski kromatograf - Masni spektrometer\n_START_PARAGRAPH_\nS plinskim kromatografom so lo\xc4\x8dili posamezne izparele delce zemlje s povr\xc5\xa1ja Marsa in jih nato procesirali v masni spektrometer. S tem postopkom so dolo\xc4\x8dili zgradbo zemlje oz. zgradbo izpu\xc5\xa1\xc4\x8denih komponent pri segrevanju. Natan\xc4\x8dost postopka je bila mo\xc5\xbena na nivoju parih delcev na milijardo. S postopkom niso pridobili plodnih rezultatov, saj je bila veli\xc4\x8dina ogljikovih delcev \xc5\xa1e manj\xc5\xa1a kot na Luni, oz. kark\xc5\xa1nikoli dokazi organskih snovi so bili kontaminanti prine\xc5\xa1eni iz Zemlje.\n_START_SECTION_\nPlinska izmenjava\n_START_PARAGRAPH_\nNamen tega eksperimenta je bil iskanje procesa izmenjave plinov. Izvedli so ga tako, da so primerku zemlje iz por\xc5\xa1ja Marsa v heliju pridodali teko\xc4\x8di kompleks organskih in anorganskih snovi. \xc5\xbdive\xc4\x8di organizmi bi procesirali snovi in oddali pline, ki bi se jih tekom eksperimenta s plinskim kromatografom izmerilo. Hipoteza je velela, da \xc4\x8de bi pri\xc5\xa1lo do izpusta kisika, ogljikovega dioksida, du\xc5\xa1ika, vodika ali metana, bi mo\xc5\xbenost obstoja metaboliznih organizmov obstajala. Poskus je prinesel negativne rezultate.\n_START_SECTION_\nOzna\xc4\x8deni izpust\n_START_PARAGRAPH_\nSlednji eksperiment je bil najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i izmed vseh eksperimentov po te\xc5\xbei dokaza \xc5\xbeivljenja. Vzorec zemlje s por\xc5\xa1ine Marsa bi izpostavili kapljici zelo razred\xc4\x8dene vodne raztopine hranilnih snovi, ki je bil izpostavljen radioaktivnemu \xc2\xb9\xe2\x81\xb4C. V primeru prisotnosti mikroogranizmov bi se hranilne snovi raztopine prebavile in v atmosfero znotraj eksperimentalnega okolja bi vstopil radioaktivni plin. Ta eksperiment je bil za\xc4\x8duda, saj sta prej\xc5\xa1nja dva negativne rezultate prikazala, pozitiven.\n_START_SECTION_\nPirolitski izpust\n_START_PARAGRAPH_\nPri tem poskusu so simulirali atmosfero Marsa z dodatkom svetlobe, vode in ozra\xc4\x8djem napolnjenim z ogljikovim mono in dioksidom, ki so ju pridobili iz \xc2\xb9\xe2\x81\xb4C. Namen poskusa je bil dokaz obstoja fotosintetskih organizmov. \xc4\x8ce bi le-ti obstajali, bi izrabili del ogljika pri metabolnem procesu. Po nekajdnevni inkubaciji vzorca zemlje so ga speklo pri 650 \xc2\xb0C in zbrali produkte ter izmerili radioaktivnost. Med fotosintezo se ogljik spremeni v biomaso, ki je izparljiva. Poskus je prinesel negativne rezultate.\n_START_SECTION_\nZaklju\xc4\x8dek\n_START_PARAGRAPH_\nIz rezultatov so pri NASI potegnili zaklju\xc4\x8dek, da obstaja na povr\xc5\xa1ju Marsa nam neznan superoksidant, ki je nastal zaradi stalne izpostavitve UV svetlobe in mo\xc4\x8dnih povr\xc5\xa1inskih vetrov. Na Zemljo ga ni mo\xc5\xbeno prenesti, saj bi zaradi vlage na na\xc5\xa1em planetu bil takoj kontaminiran in uni\xc4\x8den.'