b"\n_START_ARTICLE_\nTrubadur (opera)\n_START_PARAGRAPH_\nTrubadur (ital. Il trovatore) je opera v \xc5\xa1tirih dejanjih (osmih slikah) italijanskega skladatelja Giuseppeja Verdija. Besedilo je napisal Salvatore Cammarano po igri El Trovador (1836) \xc5\xa1panskega dramatika Antonia Garcie Gutierreza. Zaradi nenadne smrti prvega libretista je delo po njegovih osnutkih in skicah dokon\xc4\x8dal Leone Emanuele Bardare. Ve\xc4\x8dinoma se libreto ozna\xc4\x8duje kot slab zaradi svoje nejasnosti. Krstna predstava je bila v rimskem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du Teatro Apollo 19. januarja 1853. Uspeh opere je bilo eno samo zmagoslavje, saj v njej prevladujejo melodi\xc4\x8dno izjemno bogate melodije. Zaradi nepopisnega navdu\xc5\xa1enja so morali v celoti ponoviti tretje in \xc4\x8detrto dejanje. Nekateri kritiki so ozna\xc4\x8dili novo opero kot nebe\xc5\xa1ko. Najbolj znana odlomka iz opere sta nedvomno zbor ciganov iz prve slike drugega dejanja ter Manricova stretta Di quella pira, l'orrendo foco iz druge slike tretjega dejanja. Slednjo ve\xc4\x8dinoma tenoristi pojejo s kon\xc4\x8dnima visokima c-jema, vendar pa je skladatelj v partituri previdel\xc2\xa0\xc2\xbble\xc2\xab\xc2\xa0a (ton in pol ni\xc5\xbeje). Za premiero leta 1857 v Parizu je Verdi, kot je bila tedaj navada, napisal balet, ki ga je vstavil neposredno za zborom vojakov. V Ljubljani je bila prva izvedba Trubadurja 18. aprila 1860 v izvedbi italijanske operne dru\xc5\xbebe.\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nZgodba se dogaja na za\xc4\x8detku 15. stoletja v \xc5\xa0paniji.\n_START_SECTION_\nPrva slika\n_START_PARAGRAPH_\nNa gradu grofa Lune._NEWLINE_Ferrando pripoveduje zbranim slu\xc5\xbeabnikom in voj\xc5\xa1\xc4\x8dakom zgodbo o o\xc4\x8detu grofa Lune, ki je pred leti ukazal se\xc5\xbegati staro ciganko. Medtem, ko je gorela na grmadi, je ukradla njena h\xc4\x8di Azucena, ki je bila pri\xc4\x8da materine smrti, grofovega sina in ga vrgla, da bi ma\xc5\xa1\xc4\x8devala materino smrt, v ogenj. \xc4\x8cesar pa Ferrando ne ve, je dejstvo, da je Azucena prepozno spoznala usodno zmoto: namesto grofovega je dala v plen plamenom lastnega sina. Grofi\xc4\x8da je odnesla s seboj v gore in ga vzgajala pod imenom Manrico kot svojega lastnega otroka. Njen namen pri tem je bil, da bi postal neko\xc4\x8d ma\xc5\xa1\xc4\x8devalec njene matere. Stari grof Luna je imel \xc5\xa1e drugega sina. Ko je ta dorasel, si je prizadeval najti morilko svojega brata. Nesre\xc4\x8dno naklju\xc4\x8dje pa ho\xc4\x8de, da se nepoznana sre\xc4\x8data kot tekmeca za ljubezen plemkinje Leonore, in sicer grof Luna in\xc2\xa0\xc2\xbbcigankin sin\xc2\xab, trubadur Manrico.\n_START_SECTION_\nDruga slika\n_START_PARAGRAPH_\nVrt pri kne\xc5\xbeji pala\xc4\x8di._NEWLINE_Leonora razkrije svoji zaupnici Ines, kako je vzljubila Manrica. Medtem, ko ji poje trubadur serenado, pride njegov tekmec grof Luna in ga zasa\xc4\x8di. Le s te\xc5\xbeavo se posre\xc4\x8di Leonori, da prepre\xc4\x8di krvav dvoboj med njima.\n_START_SECTION_\nPrva slika\n_START_PARAGRAPH_\nV ciganskem taboru._NEWLINE_Manrico se je povrnil v gore k Azuceni. Vsa pre\xc5\xbeeta ma\xc5\xa1\xc4\x8devalnosti mu ta razodene skrivnost njegovega rojstva in smrt njene matere. V mrzlici izda, kdo je Manrico in ko jo ta zgro\xc5\xbeen roti, naj mu pove vse, se mu izvije z zatrdilom, da je vendarle njen sin in mora kot tak biti njen ma\xc5\xa1\xc4\x8devalec. V tem prijezdi sel, ki mu naznani, da je Leonora, v dobri veri, da je grof Luna usmrtil Manrica, od\xc5\xa1la v samostan in da je prav zdaj na tem, da prejme posvetitev.\n_START_SECTION_\nDruga slika\n_START_PARAGRAPH_\nSamostanski vrt._NEWLINE_Z divjo naglico prihiti Manrico s svojimi jezdeci v samostan ravno v trenutku, ko ho\xc4\x8de grof Luna s pomo\xc4\x8djo voj\xc5\xa1\xc4\x8dakov ugrabiti Leonoro. Manricu se posre\xc4\x8di, da mu jo iztrga in jo odpelje s seboj.\n_START_SECTION_\nPrva slika\n_START_PARAGRAPH_\nTabor grofa Lune._NEWLINE_Azucena se potika brez cilja po kraju, pri tem jo najdejo grofovi voj\xc5\xa1\xc4\x8daki in jo odpeljejo kot svojo jetnico.\n_START_SECTION_\nDruga slika\n_START_PARAGRAPH_\nSoba na gradu Castellorju, kamor je pripeljal Manrico Leonoro._NEWLINE_S pomo\xc4\x8djo svojih ljudi je utrdil grad zoper napade grofa Lune. Toda sre\xc4\x8da mu je nemila, sovra\xc5\xbeniki ga ujamejo, odpeljejo v je\xc4\x8do in ga zaprejo skupaj z Azuceno.\n_START_SECTION_\nPrva slika\n_START_PARAGRAPH_\nPred je\xc4\x8do._NEWLINE_Leonora tvega zadnji, obupni korak za Manricovo re\xc5\xa1itev: vr\xc5\xbee se grofu Luni k nogam in mu obljubi, da bo postala njegova, pod pogojem, da bo dal Manricu prostost. Ko ji grof to obljubi, popije Leonora skrivaj strup, ki ga ima v prstanu in pohiti v je\xc4\x8do k Manricu, da bi mu oznanila svobodo in umrla v njegovem objemu."