b'\n_START_ARTICLE_\nPalazzo Carignano\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nGradnjo Palazzo Carignano je naro\xc4\x8dil princ Emmanuel Philibert, sin Toma\xc5\xbea Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka Savojskega, princa Carignano in njegove francoske \xc5\xbeene Marije Bourbonske. Princ je naro\xc4\x8dil arhitektu Guariniju oblikovati primerno bivali\xc5\xa1\xc4\x8de za svoj dom in kadetsko hi\xc5\xa1o vladajo\xc4\x8de dru\xc5\xbeine Savojcev._NEWLINE_Guarini je oblikovali strukturo v obliki kvadrata, z ravno in zadr\xc5\xbeano vzhodno fasado in elipti\xc4\x8dno fasado na zahodu. Guarini je dodal tudi dvori\xc5\xa1\xc4\x8de v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du pala\xc4\x8de. Gradnja se je za\xc4\x8dela leta 1679, ko je bil princ star 51 let._NEWLINE_Notranjost je vedno opisana kot bogata in ima odli\xc4\x8dne freske in \xc5\xa1tukature. _NEWLINE_Med freskami so nekatere delo Stefano Legnanija, in se imenuje il Legnanino. Glavno stopni\xc5\xa1\xc4\x8de je okra\xc5\xa1eno z doprsnimi kipi, ki jih je izdela Pietro Somazzi.\n_START_SECTION_\nArhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nNa kvadratnem tlorisu je Guarini oblikoval obse\xc5\xbeen objekt na zunaj iz opeke. Osrednji del baro\xc4\x8dne zahodne fasade je \xc5\xa1e danes izredno oblikovan, z valovitim konkavno-konveksno-konkavnim ritmom, ki temelji na Borominijevi rimski cerkvi San Carlo alle Quattro Fontane. Okras nad okni v piano nobile spominja na perjaice in je aluzija na uspe\xc5\xa1no akcijo Carignan-Sali\xc3\xa8res polka proti Irokezom v Novi Franciji leta 1667. Zadaj je elipti\xc4\x8dno oblikovan stolp. Glavna stavba obdaja veliko dvori\xc5\xa1\xc4\x8de. Nekdanja vrtna fasada je bila zasnovana precej navadno._NEWLINE_Zaradi selitve parlamenta od leta 1871 dalje je bila potrebna preureditev. \xc5\xa0e posebej nekdanja vrtna fasada in po ru\xc5\xa1enju \xc5\xa1tevilnih vrtnih zidov, je bila vzhodna fasada prenovljena. Dobila je eklekti\xc4\x8dni videz s stebri in pilastri iz belega kamna in rde\xc4\x8de \xc5\xa1tukature. Nekdanji vrt pala\xc4\x8de Carignano so prenovili v trg Piazza Carlo Alberto, ki je postal eden izmed glavnih trgov v zgodovinskem sredi\xc5\xa1\xc4\x8du Torina. Nekdanji hlevi na vzhodni strani kvadratne hi\xc5\xa1e v Torinu so danes Narodna knji\xc5\xbenica.\n_START_SECTION_\nZanimivosti\n_START_PARAGRAPH_\nPala\xc4\x8da je med drugim rojstni kraj sardinskega kralja Viktorja Emanuela II. Na to spominja friz na pedimentu osrednje osi glavne fasade z napisom QVI NACQVE EMANVELE VICTOR II (\xc2\xbbTukaj je bil rojen Viktor Emanuel II.\xc2\xab) , ki ga je zasnoval Carlo Ceppi. Slogovno sodi v leto 1884, vendar se vklaplja v preostalo baro\xc4\x8dno fasado. V isti pala\xc4\x8di je leta 1861 kralj proglasil nastanek Kraljevine Italije._NEWLINE_Leta 1749 se je tukaj rodila princesa Marija Luiza Savoia-Carignano, princesa Lamballe po poroki s princem Lamballe. Bila je zaupnica  Marije Antoanete in si je veliko prizadevala za re\xc5\xa1itev nesre\xc4\x8dne kraljice iz revolucionarnega zapora, a zaman. Revolucionarji so jo mu\xc4\x8dili in kruto ubili \xc5\xa1e pred kralji\xc4\x8dino usmrtitvijo. Bilo ji je 23 let._NEWLINE_Od leta 1848 do 1861 je bila pala\xc4\x8da sede\xc5\xbe predalpskega parlamenta in nato, v ob\xc5\xa1irni depandansi, parlamenta Kraljevine Italije do leta 1865, ko se je zbornica preselila v Firence.'