b'\n_START_ARTICLE_\n\xc4\x8carovnikov vajenec\n_START_SECTION_\nPovzetek vsebine\n_START_PARAGRAPH_\nEvald Flisar se v \xc5\xbeelji po duhovni preobrazbi odpravi v Indijo. V himalajskem pogorju i\xc5\xa1\xc4\x8de Amarnatsko jamo, kjer naj bi prebival sveti mo\xc5\xbe Jogonanda. Potem ko se sre\xc4\x8data, mu Evald pove, da si \xc5\xbeeli odkriti resnico in najti mir. Jogonanda se na Evaldova glasna razmi\xc5\xa1ljanja o sebi in svetu ve\xc4\x8dkrat odzove posmehljivo, potem ko prispeta do enega od preno\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8d, pa ga celo zapusti. Evald se odlo\xc4\x8di Jogonanda poiskati. Ko se ponovno zdru\xc5\xbeita, mu jogi postavi mnogo preizku\xc5\xa1enj in nalo\xc5\xbei veliko vaj, ki naj bi popotniku pomagale pri iskanju odgovorov, ki jih i\xc5\xa1\xc4\x8de. Med tem procesom spozna, da je su\xc5\xbeenj lastnega ega, saj le-ta vlada njegovim \xc4\x8dustvom in mislim (intelektu) ter iz njih izvirajo\xc4\x8dim dejanjem. Jogonanda ga posvari, da se ego ne pola\xc5\xa1\xc4\x8da samo golih dejanj, temve\xc4\x8d predvsem predstav o njihovem pomenu. Po ve\xc4\x8d neuspelih poizkusih premagovanja ega Jogonanda ugotovi, da lahko Evaldu pomaga samo tantra. Na njuni poti za\xc4\x8dne imeti Evald sanje, v katerih se mu prikazujejo simboli iz tantri\xc4\x8dne mitologije, kar \xc5\xa1e dodatno podkrepi jogijevo prepri\xc4\x8danje, da ji je zapisan. Medtem ko i\xc5\xa1\xc4\x8deta tibetansko lamaserijo, v kateri imajo svoje prostore tantriki, Flisar ugotovi, da se mu sveti mo\xc5\xbe \xc5\xa1e vedno roga, nekega dne pa se celo zbudi in ugotovi, da ga je jogi spet nepri\xc4\x8dakovano zapustil. Na prostoru, ki sta si ga izbrala za preno\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de, ni o njem niti sledu, zato pa tam taborijo Ameri\xc4\x8dan Henry in njegovi nosa\xc4\x8di. Evald se jim na poti do prve vasi pridru\xc5\xbei. Tam pri eni izmed va\xc5\xa1kih dru\xc5\xbein dobi preno\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de, jutro po prihodu pa ena od gospodarjevih h\xc4\x8dera, Dolma, zanj poka\xc5\xbee zanimanje. Evald v okolici vasi odkrije lamaserijo iz sanj, Dolma pa se odlo\xc4\x8di, da ga bo tja peljala. V lamaseriji prepri\xc4\x8da Velikega lamo, da tujca sprejmejo. Po\xc4\x8dasi za\xc4\x8dne izvajati tantri\xc4\x8dne vaje, ki naj bi mu pomagale na njegovi poti do naziva tantri\xc4\x8dni mojster. Pono\xc4\x8di ga ve\xc4\x8dkrat obi\xc5\xa1\xc4\x8de Dolma, ki pri njem prespi. Nekega dne Evalda pokli\xc4\x8dejo v podzemno dvorano. V sredini sedi Dolma, okrog nje pa v krogih stojijo vsi prebivalci lamaserije. Gre za obred, katerega namen je, da bi Dolma postala utele\xc5\xa1enje boginje \xc5\xa0akti. Kon\xc4\x8dni del obreda je njeno razdevi\xc4\x8denje. Za to nalogo si je izbrala Evalda, ki pa tega ne more opraviti. Za kazen mora iz lamaserije oditi nazaj med zasne\xc5\xbeene himalajske gore. Prepri\xc4\x8dan, da bo umrl, hodi po zasne\xc5\xbeenih gorah, ko zagleda podzemno jamo. Odide v notranjost jame, tam pa ga preseneti Avstralec, \xc4\x8dlovek, ki tantri\xc4\x8dnih vaj ni zdr\xc5\xbeal in za katerega so vsi mislili, da je umrl. Evaldu re\xc4\x8de, naj prizna, da mu je ime Egon (ker je su\xc5\xbeenj lastnega ega oz. intelekta), in ga tako tudi kli\xc4\x8de. Naslednje jutro se Egon odpravi nazaj proti dolini. Na poti mo\xc4\x8dno zboli in omedli, vendar pa ga nekdo odvle\xc4\x8de do prvega naselja. Tam se sre\xc4\x8da z Jogonando. Ko se odpravita v dolino, mu Egon pove o svojih spoznanjih. Ne gre za tekmo med egom in du\xc5\xa1o, temve\xc4\x8d za medsebojno povezanost in vpliv. Jaz sem jaz in ne morem biti drug, sprejeti se moram tak\xc5\xa1nega, kot sem, pri tem pa posku\xc5\xa1ati v ravnovesju ohraniti ego in du\xc5\xa1o. Jogonanda Egonu pojasni, da je tantra prav vzajemnost med njima. Preden se Egon odpravi nazaj v zahodni svet, mu Jogonanda zagotovi, da je postal tantrik. Vedo\xc4\x8d, da se ne bosta nikoli ve\xc4\x8d videla, se prijateljsko poslovita.\n_START_SECTION_\nInterpretacija\n_START_PARAGRAPH_\nPo Virku je \xc4\x8carovnikov vajenec roman o zna\xc4\x8dilnem romanesknem junaku zahodne metafizike, ki be\xc5\xbei od analiti\xc4\x8dnega, znanstvenega, objektivnega iskanja Resnice o sebi in svetu in ki se po Resnico odpravi na Vzhod, kamor se pripadniki zahodnega sveta radi zatekajo, ko jim ti objektivni odgovori ne zadostujejo ve\xc4\x8d. \xc5\xa0toka o razliki med Zahodnim in Vzhodnim na\xc4\x8dinom bivanja pravi, da je za sodobnega Evropejca zna\xc4\x8dilna prevlada materialnega in racionalnega nad emotivnim in senzitivnim. Junaka \xc5\xbeene novim pustolov\xc5\xa1\xc4\x8dinam naproti ravno iskanje ohromele polovice lastne osebnosti. Roman o vajencu je poro\xc4\x8dilo o potovanju k izgubljeni polovici. Vsi interpreti (\xc5\xa0oba, \xc5\xa0toka, Virk, Zadravec) se strinjajo, da je roman potrebno razumeti skozi pojem\xc2\xa0\xc2\xbbpot\xc2\xab, in sicer kot geografski, duhovni in mi\xc5\xa1ljenjski pojem. Zadravec npr. govori o duhovni odisejadi, \xc5\xa0oba roman (poleg romanov Noro \xc5\xbeivljenje in Potovanje predale\xc4\x8d) primerja s Flisarjevimi potopisi, Virk pa zapi\xc5\xa1e, da posku\xc5\xa1a Flisarjev junak znova najti izgubljeno gotovost in zanesljivost sveta, zaradi \xc4\x8desar se na pot tudi odpravi. Flisarjev junak posku\xc5\xa1a na tej poti najti svoj prasubjekt in du\xc5\xa1o s polno\xc2\xa0\xc2\xbbsvobodo-v-sebi\xc2\xab, biti ho\xc4\x8de ve\xc4\x8d kot samo zavest ali\xc2\xa0\xc2\xbbjaz\xc2\xab, ki je izraz povr\xc5\xa1inskega razuma. Egon bi rad pri\xc5\xa1el do Resnice, ki je odtegniti se kletkam razumarstva in biti, vedeti, da si samo to, kar trenutno misli\xc5\xa1 oziroma kar ti pove tvoj hipni\xc2\xa0\xc2\xbbvpogled vase\xc2\xab, ker samo to te napravi neposredno bivajo\xc4\x8dega, a se ne zna izogniti predstavi, da je ta Resnica cilj njegove poti. Ta nazor, da si v \xc5\xbeivljenju prizadevamo za uresni\xc4\x8ditev zastavljenih ciljev, je tipi\xc4\x8dno zahodnja\xc5\xa1ki, ali kot mu pove Jogonanda, racionalnemu umu je vse problem. In vsaka re\xc5\xa1itev problema ustvari spet nov problem, ali kot zapi\xc5\xa1e Virk, \xc4\x8de misli\xc5\xa1 na cilj, po Flisarjevi koncepciji nisi na poti, ker ne \xc5\xbeivi\xc5\xa1 sedanjega trenutka, ampak nekega nami\xc5\xa1ljenega, prihodnjega, kar zahodnja\xc5\xa1ki \xc4\x8dlovek po\xc4\x8dne v nedogled in posledi\xc4\x8dno cilja/resnice nikoli ne do\xc4\x8daka. Jogonanda mu ves \xc4\x8das dopoveduje, da je cilj \xc5\xbee v njem, samo odre\xc4\x8di se mora njegovemu iskanju, oziroma da ni to, kar misli, da je, temve\xc4\x8d to, kar misli. Gre se za biti to, kar si, in ne tisto, kar bi rad bil.\n_START_SECTION_\nO avtobiografskosti romana\n_START_PARAGRAPH_\nOb izidu so se postavljala vpra\xc5\xa1anja o avtobiografskosti romana. Pripovedovalec je prvooseben, glavnemu junaku romana pa je prav tako kot njegovemu piscu ime Evald Flisar, pri \xc4\x8demer sam pisatelj v intervjujih na vpra\xc5\xa1anje o tem, ali se mu je vse to res zgodilo, odgovarja pritrdilno.  Virk pravi, da za estetski u\xc4\x8dinek ni prav ni\xc4\x8d pomembno, ali je junak Evald Flisar realni Evald Flisar ali literarni konstrukt [\xe2\x80\xa6] in je\xc2\xa0\xc2\xbbavtobiografskost\xc2\xab\xc2\xa0pa\xc4\x8d tista stvarna podlaga, na katero avtor opira svoj imaginarni svet. Virk nadalje ugotavlja, da je roman za oznako avtobiografski predvsem preve\xc4\x8d univerzalen, dotika se splo\xc5\xa1nih vpra\xc5\xa1anj o \xc5\xbeivljenju, smrti, bogu. Primerja ga z Bildungsromanom, ki po Wilhelmu Diltheyju upodablja tisto, kar je splo\xc5\xa1no \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko, in tako presega avtobiografski roman, pri katerem je poudarek vedno na konkretnem posamezniku.\n_START_SECTION_\nRecenzije in odzivi\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8carovnikov vajenec je najbolj bran slovenski roman po drugi svetovni vojni. V spremni besedi \xc4\x8detrte izdaje je besedilo ozna\xc4\x8deno za veliki tekst sodobne slovenske knji\xc5\xbeevnosti.  Po za\xc4\x8detni nespretnosti z umestitvijo besedila v \xc5\xbeanr \xe2\x88\x92 pustolovski, potopisni roman, seksualni ali psihoterapevtski priro\xc4\x8dnik itd. \xe2\x88\x92 je Tomo Virk zapisal, da je \xc4\x8carovnikov vajenec po svoji ve\xc4\x8dplastnosti v na\xc5\xa1em prostoru vendarle tako svojski roman, da ga ni mogo\xc4\x8de prepri\xc4\x8dljivo vzporediti z nobenim drugim delom slovenske knji\xc5\xbeevnosti in tudi ne povsem zvesti pod katerikoli romaneskni tip.  Virk nadalje pravi, da je besedilo legitimno mogo\xc4\x8de brati na vse zgoraj na\xc5\xa1tete na\xc4\x8dine, da pa je estetski prese\xc5\xbeek, ki ga besedilo ponuja, prej zna\xc4\x8dilnost visoke literature kot priro\xc4\x8dnikov za bolj\xc5\xa1e \xc5\xbeivljenje. Ali kot je zapisal Zadravec: Je \xc4\x8carovnikov vajenec roman? [...] Begunec evropske metafizike in iskalec \xc4\x8diste bitnosti, ki obenem realisti\xc4\x8dno \xc5\xbeivi med azijskimi ljudstvi in vpet v himalajsko naravo, sodobni romantik, ki se upira pretirani porazumljenosti in hrepeni po skladnosti duha, telesa in narave, Evropejec, ki bi rad z azijskimi recepti premagal "Egona" - vse to v besedno-estetski obliki ne more biti ni\xc4\x8d drugega kot roman ....  Samo Rugelj v recenziji za revijo Bukla avtorja v aluziji na naslov primerja z mojstrom in ga tako umesti na sam vrh slovenskega romanopisja. Roman je torej dosegel kriti\xc5\xa1ko hvalo in pa tudi \xc5\xa1irok sprejem bralcev, prva izdaja je bila natisnjena (in razprodana) v 6000 izvodih.'