b'\n_START_ARTICLE_\nMarko Pohlin\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nO\xc4\x8de mu je bil Janez Jurij Pohlin (r. v Kamniku), ki je imel gostilno v \xc5\xa0empetru pri Ljubljani. Pohlin je urejal almanah Pisanice, napisal je tudi slovnico leta 1768, kjer je pozival rojake, naj se ne sramujejo svojega jezika. Ustvarjal pa je v obdobju razsvetljenstva, v drugi polovici 18. stoletja, v \xc4\x8dasu vladavine Jo\xc5\xbeefa II.._NEWLINE_Bosonogi avgu\xc5\xa1tinski menih, pater Marko Pohlin, je leta 1768 iz ljubezni do domovine izdal Kraynsko grammatiko, ki je bila napisana v nem\xc5\xa1kem jeziku. V tem delu odklanja nem\xc5\xa1\xc4\x8dino, zavedajo\xc4\x8d se nevarnosti germanizacije, poudarja vrednost sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine, in zahteva, da bi jo morali u\xc4\x8diti v \xc5\xa1olah, enakovredno kot druge jezike in jo uvajati na vsa kulturna podro\xc4\x8dja, kateremu je dodal ve\xc4\x8d misli o teoriji pesni\xc5\xa1tvu._NEWLINE_Pohlin je bil prepri\xc4\x8dan, da se krajnski jezik govori le na Kranjskem, saj naj bi se Slovenci, ki so \xc5\xbeiveli na \xc5\xa0tajerskem in Koro\xc5\xa1kem razlikovali od Kranjcev. Njegovo prepri\xc4\x8danje je domnevno temeljilo na dejstvu, da slovenska jezikovna skupnost (kot tudi obseg slovenskega naroda) nista bila opredeljena, saj so bile slovenske de\xc5\xbeele razdeljene in med seboj nepovezane. Z nastankom knji\xc5\xbenih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d in objavljanjem knjig z uporabo pokrajinskih nare\xc4\x8dij pa se je pojavila tudi nevarnost za uni\xc4\x8denje skupnega knji\xc5\xbenega jezika kot skupne vezi vseh Slovencev._NEWLINE_Deloval je v t. i. Pohlinovem krogu, katerega \xc4\x8dlana sta bila tudi Feliks Dev in Dizma Zakotnik. Ta prvi krog narodnih buditeljev, kjer so se kazale te\xc5\xbenje po ve\xc4\x8dji uveljavitvi slovenskega jezika, so sestavljali ve\xc4\x8dinoma redovniki.'