b'\n_START_ARTICLE_\nPortal\n_START_PARAGRAPH_\nPortal (nem.: Portal, lat. portale = vrata) v arhitekturi ozna\xc4\x8duje posebej poudarjen vhod, dekoracije okoli vrat ali konstrukcijo samega vhoda.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nV Egiptu je bil portal templjev obkro\xc5\xbeen s piloni; v Mezopotamiji so bili portali lo\xc4\x8dni ("I\xc5\xa1tarina vrata" v Babilonu); v Helenski umetnosti dobijo trikotni zaklju\xc4\x8dek nad zgornjim nosilcem ("Levja vrata" v Mikenah), kar razvijejo Grki v pro\xc4\x8delju klasi\xc4\x8dnega templja; Rimljani uporabljajo etru\xc5\xa1\xc4\x8danske lo\xc4\x8dne portale mestnih obzidij in razvijejo svoje portale, ki so kasneje vplivali na razvoj portalov v romanskih in gotskih cerkvenih portalih._NEWLINE_V srednjem veku je portal predstavljal vhod v cerkev. Obokan portal, ki se oblikuje v obdobju romanike ima na obeh straneh stebre. V tem obdobju nastanejo prvi kiparski portali. Timpanon (del nad vodoravno zgornjo preklado) je prostor za figuralne stvaritve. Razcvet je portal do\xc5\xbeivel v gotiki. Pri portalih romanike in gotike prostornina portala vse bolj izginja pod bogato simboliko in ikonografijo kiparskega okrasja. Renesan\xc4\x8dno in baro\xc4\x8dno nagla\xc5\xa1eni so portali s stebri. Portal je bil nadgrajen v profani arhitekturi gradov, pala\xc4\x8d in mestnih hi\xc5\xa1 kot reprezentan\xc4\x8dni vhod. Do portala pogosto vodijo stopnice. V nasprotju s sijajnimi portali javnih zgradb (gledali\xc5\xa1\xc4\x8da, muzeji, mestne hi\xc5\xa1e, itd.), se v 19. stoletju sodobna arhitektura vrne nazaj k prete\xc5\xbeno funkcionalni zasnovi vhoda, tako da portal kot lo\xc4\x8den sestavni del izgine. Postmoderna arhitektura se pri vhodnih elementih vra\xc4\x8da nazaj in se delno zgleduje po zgodovinskih modelih.\n_START_SECTION_\nRomanika\n_START_PARAGRAPH_\nArhitekturna zasnova romanskega portala je bila stopni\xc4\x8dasta s stebri postavljenimi proti notranjosti, pri \xc4\x8demer je stavbenih izkoristil masivnost pro\xc4\x8delja katedrale. V letu 1100 so bili v Franciji \xc5\xbee obogateni s kiparskimi deli, tako da so na portalu nastale velike slike v mozaiku (primera sta v Autunu in Vezelayu). V Italiji so cerkveni portali pogosto zgrajeni z zatrepom na stebrih (katedrala v Piacenzi).\n_START_SECTION_\nGotika\n_START_PARAGRAPH_\nV gotskem obdobju je \xc5\xa1iljast lok zajel tudi portal. Popolnoma razvit gotski portal je imel vratni podboj levo in desno od vhoda zaklju\xc4\x8den s horizontalno preklado okvirja vrat. Potreba po ve\xc4\x8djih portalih je zahtevala osrednji steber, ki se imenuje s francoskim izrazom trumeau. Levo in desno od vrat je stena raz\xc4\x8dlenjena z ve\xc4\x8d stebri, postavljenimi v podboj. Ti stebri podpirajo s svojimi kapiteli in nakladami \xc5\xa1iljaste profilirane loke, nad timpanonom. Za\xc5\xa1iljen lok je pogosto okronan z zatrepom, ki ima lahko tudi krogovi\xc4\x8dje. Vratna krila so lahko izdelana iz lesa ali kovine (bron), vendar so slednja redka. Na fasadah so pogosto trije cerkveni portali, analogno triladijski strukturi notranjosti. Dodatni portali so lahko na transeptih ali kot vhodi v zvonik. Vsi elementi portala so lahko pove\xc4\x8dani s figuralnimi elementi. Na portalu predstavljena gotska skulptura sporo\xc4\x8da vernikom, kaj je smisel vere. V pozni gotiki se portal razvija v skladu z razli\xc4\x8dnimi oblikami lokov in tako so nastale \xc5\xa1tevilne izpeljanke. Gotski portal je - podobno romanski in vse druge zunanje in notranje arhitekture tistega \xc4\x8dasa - zelo barvit, vendar so izvirne razli\xc4\x8dice zelo redko ohranjene (npr. v Lausanni) in so danes ohranjene ve\xc4\x8dinoma rekonstrukcije.\n_START_SECTION_\nRenesansa\n_START_PARAGRAPH_\nV italijanski renesansi se portal dodaja predvsem v splo\xc5\xa1no zasnovo fasade. Pomembnost portala kot kiparskega elementa se je sicer zmanj\xc5\xa1ala, vendar je portal ostal osrednji del oblikovanja fasade. Podro\xc4\x8dje vhoda oziroma izhoda na fasadi, je postalo v renesansi prelomno v razvoju sloga pri oblikovanju portala. Okvirjanje se opravi s profilirano surovim stropom iz klesanih kamnov (rustica) ali v bolj zapletenih primerih s pilastri in stebri. Portal je zaklju\xc4\x8den z vodoravnim arhitravom in je pogosto dopolnjen s trikotnim pedimentom ali dvokapnim segmentom kot nekak\xc5\xa1no kapelico. Pri oblikovanju portala sledijo starodavnim oblikam stebrov, ki sta jih \xc5\xa1irila Sebastiano Serlio in Andrea Palladio po celotni Evropi. Medtem ko imajo portali s toskanskimi in dorskimi stebri bolj obrambni zna\xc4\x8daj in dobijo klju\xc4\x8davnice, so za cerkve primernej\xc5\xa1i bolj okra\xc5\xa1eni korintski. Elegantni jonski se bolj pogosto uporabljajo v mestnih hi\xc5\xa1ah. V nem\xc5\xa1ki in nizozemski pozno renesan\xc4\x8dni arhitekturi, se je bogato okra\xc5\xa1en portal razvil v pomemben element, na katerem so uporabili za okras bakrorezne izdelke.\n_START_SECTION_\nBarok\n_START_PARAGRAPH_\nZa baro\xc4\x8dno arhitekturo so zna\xc4\x8dilne dinami\xc4\x8dne oblike. Prostor nad stebri ali pilastri portala je lahko mo\xc4\x8dneje izstopal iz fasade. Osnovni elementi ostajajo isti kot v renesansi.'