b'\n_START_ARTICLE_\nZbrana dela Leopolda Suhodol\xc4\x8dana\n_START_SECTION_\nO AVTORJU\n_START_PARAGRAPH_\nLeopold Suhodol\xc4\x8dan se je rodil leta 1928 v \xc5\xbdireh umrl pa leta 1980 na Golniku. Obiskoval je klasi\xc4\x8dno gimnazijo v Mariboru, nato pa se je prepisal na me\xc5\xa1\xc4\x8dansko \xc5\xa1olo. Slu\xc5\xbeboval je na O\xc5\xa0 Prevaljein nato nadaljeval s \xc5\xa1tudijem nem\xc5\xa1\xc4\x8dine in sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine na vi\xc5\xa1ji pedago\xc5\xa1ki \xc5\xa1oli v Ljubljani. Pisal je kratke zgodbe, povesti, radijske in televizijske igre, novele ter romane. Bil je tudi re\xc5\xbeiser, igralec in scenograf. Za svoja dela je prejel veliko nagrad.\n_START_SECTION_\nO DEDKU IN MEDVEDKU\n_START_PARAGRAPH_\nO dedku in medvedku je pravljica za otroke, ki je iz\xc5\xa1la leta 1987 pri zalo\xc5\xbebi Borec v Ljubljani. Knjigo je ilustrirala Marjanca Jemec Bo\xc5\xbei\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nLITERARNI LIKI\n_START_PARAGRAPH_\nKatarinca, dedek, medvedek\n_START_SECTION_\nOBNOVA\n_START_PARAGRAPH_\nBila je drobna deklica po imenu Katarinca. \xc5\xbdivela je s svojim dedkom, ki je zelo rad kadil pipo. Nekega dne je Katarinca stekla k dedku, ki je dremal v naslanja\xc4\x8du in mu potarnala, da bi rada imela medvedka. Dedek jo je sprva za\xc4\x8dudeno pogledal, ko pa mu je Katarinca rekla, da bo zbolela \xc4\x8de ne bo dobila medvedka, vpra\xc5\xa1al kje naj ga poi\xc5\xa1\xc4\x8de. Katarinca mu je takoj odgovorila, da so medvedi v gozdu, dedek pa se ni ni\xc4\x8d kaj preve\xc4\x8d veselil sprehoda po gozdu v hladni jeseni. Vendar ker je imel dedek Katarinco stra\xc5\xa1ansko rad in tudi ona njega, ji je obljubil, da bo poiskal medvedka. Dedek se je toplo oblekel in od\xc5\xa1el v gozd. Trikrat si je pri\xc5\xbegal pipo in trikrat mu je ugasnila, ko pa si jo je pri\xc5\xbegal \xc4\x8detrti\xc4\x8d, je blizu njega za\xc5\xa1umelo listje in izza grma je prikorakal medved. Dedek je bil tako presene\xc4\x8den, da si je pozabil pri\xc5\xbegati pipo, nato pa se je le opogumil in vpra\xc5\xa1al medveda, \xc4\x8de bi obiskal Katarinco. Vendar medved ni bil kaj preve\xc4\x8d navdu\xc5\xa1en, saj ni rad hodil v dolino, a je vseeno ustregel dedku ter mu zabi\xc4\x8dal, da mora biti v gozdu \xc5\xa1e preden bo sonce za\xc5\xa1lo. Preden pa sta od\xc5\xa1la proti domu je medved dedku rekel naj pusti svojo pipo v gozdu in \xc4\x8de ga do son\xc4\x8dnega zahoda ne bo pripeljal nazaj, svoje pipe ne bo videl nikoli ve\xc4\x8d. Dedku je bilo sprva hudo, vendar je ob misli na Katarinco pipo pustil v gozdu. Ko sta prispela ju je Katarinca \xc5\xbee nestrpno \xc4\x8dakala. Medvedka je povabila v hi\xc5\xa1o, mu ponudila sla\xc5\xa1\xc4\x8dic in suhih hru\xc5\xa1k, nato pa sta se lovila in igrala po sobi. In ko jima je bilo najlep\xc5\xa1e je medvedek zagledal, da bo sonce kmalu zatonilo. Poslovil se je od Katarince, vendar mu ni dovolila, da odide. Medved pa je rekel dedku, da lahko ostane, vendar da dedek pipe ne bo ve\xc4\x8d dobil nazaj. \xc5\xa0ele takrat je Katarinca opazila, da je dedek brez pipe. Dedek ji je pojasnil kak\xc5\xa1en dogovor sta imela z medvedom in ji rekel, da bo zbolel, \xc4\x8de ne dobi svoje pipe. Katarinca je takoj objela dedka in rekla medvedu, da mu ni treba ostati, saj je vedela, kako rad ima dedek svojo pipo. \xc5\xa0e preden je medved od\xc5\xa1el pa mu je dedek za pla\xc4\x8dilo podaril svoje copate. Katarinca se je za\xc4\x8dudila in nato stekla po svoje copate ter jih podarila medvedu, zraven pa mu je dala \xc5\xa1e nekaj sladkih hru\xc5\xa1k. Dedek je pospremil medveda v gozd in takoj, ko je dobil svojo pipo nazaj si jo je pri\xc5\xbegal in \xc5\xa1e nikoli v \xc5\xbeivljenju mu ni tako zadi\xc5\xa1ala.\n_START_SECTION_\nANALIZA PRAVLJICE\n_START_PARAGRAPH_\n\xe2\x80\xa2 Dogajalni \xc4\x8das: pozna jesen_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Dogajalni kraj: Katarin\xc4\x8din in dedkov dom, gozd_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Pripovedovalec: tretjeosebni\n_START_SECTION_\nOPIS OSEB\n_START_PARAGRAPH_\n\xe2\x80\xa2 Katarinca je majhna deklica z \xc5\xbeeljo, da bi imela medvedka. Je kot vsi otroci, saj ne neha sitnariti, dokler ji dedek ne uresni\xc4\x8di \xc5\xbeelje. Dedka spo\xc5\xa1tuje in ga ima zelo rada, \xc5\xa1e bolj pa, ko ji izpolni \xc5\xbeeljo in ji pripelje medvedka. Je tudi razumljiva, saj razume koliko dedku pomeni njegova pipa, ki jo pusti v gozdu za zamenjavo z medvedom._NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Dedek je prijazen starec in bi vse naredil za svojo vnukinjo. Ve pa tudi kje so meje in do kje lahko ustre\xc5\xbee svoji vnukinji, da je le ne bi preve\xc4\x8d razvajal.\n_START_SECTION_\nOBNOVA\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc5\xbeivalskem vrtu je v kletki s svojo mamo \xc5\xbeivel majhen medvedek. Vsak dan je spra\xc5\xa1eval mamo, kaj je dale\xc4\x8d za njihovim \xc5\xbeivalskim vrtom, mama pa mu je vsaki\xc4\x8d znova povedala, da je tam gozd Nekega dne je paznik \xc5\xbeivalskega vrta pozabil zapreti vrata kletke in medvedek jo je takoj popihal na bli\xc5\xbenji travnik. Ko je pri\xc5\xa1el na travnik je zasli\xc5\xa1al jok. Ozrl se je in zagledal de\xc4\x8dka. Vpra\xc5\xa1al ga je, zakaj jo\xc4\x8de, de\xc4\x8dek pa mu je povedal, da se je izgubil. Medvedek je nato delal nor\xc4\x8dije in razveseljeval de\xc4\x8dka, vsake toliko pa se je tudi spomnil, da mora v gozd, vendar je s tem prestra\xc5\xa1il de\xc4\x8dka, ki se je bal, da bo spet ostal sam. Ko ga je medvedek videl tako prestra\xc5\xa1enega se je stisnil k njemu in pozabil, da namerava v gozd. Kar naenkrat so pri\xc5\xa1li pazniki. Medvedka so odnesli v \xc5\xbeivalski vrt, de\xc4\x8dka pa so vrnili star\xc5\xa1em, ki so ga \xc5\xbee iskali. Medvedek pa je spet vsak dan sanjaril, kako bo od\xc5\xa1el v gozd.\n_START_SECTION_\nLITERARNI LIKI\n_START_PARAGRAPH_\nMedvedek, de\xc4\x8dek, mama medvedka, pazniki, de\xc4\x8dkovi star\xc5\xa1i\n_START_SECTION_\nANALIZA PRAVLJICE\n_START_PARAGRAPH_\n\xe2\x80\xa2 Dogajalni kraj: \xc5\xbeivalski vrt, travnik_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Dogajalni \xc4\x8das: nedolo\xc4\x8den, lahko sklepamo, da je poletje ali jesen, ker je drevje zeleno, travnik pa je poln cvetlic_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Pripovedovalec: tretjeosebni_NEWLINE_Pravljica je iz\xc5\xa1la v Ljubljani, leta 1995 pri zalo\xc5\xbebi Mladika, ilustrirala pa jo je Marjanca Jemec Bo\xc5\xbei\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\n7 NAGAJIVIH\n_START_PARAGRAPH_\n7 nagajivih je knjiga, v kateri je sedem pravljic, ki govorijo o razli\xc4\x8dnih de\xc4\x8dkih in njihovih dogodiv\xc5\xa1\xc4\x8dinah. Iz\xc5\xa1la je v Ljubljani pri Partizanski knjigi, leta 1976. Ilustriral jo je Marjan Man\xc4\x8dek.\n_START_SECTION_\n1. NAGAJIVA: O de\xc4\x8dku, ki je najraje plezal na drevesa\n_START_PARAGRAPH_\nZgodba govori o de\xc4\x8dku, ki je \xc5\xbee za zajtrk plezal na drevo, teta pri kateri je \xc5\xbeivel pa tega ni marala, zato je stresala drevo in klicala Petra naj pride dol. De\xc4\x8dek je nato u\xc5\xbealjeno splezal z drevesa. Popoldne pa je Peter pritekel k teti in ji povedal, da boter in sosed plezata po drevesih. Teta se je takoj pognala iz hi\xc5\xa1e in stresala drevesa s katerih so po vrsti padali stric, boter, sosed in ded s sivo brado._NEWLINE_- OSEBE, KI NASTOPAJO V ZGODBI: de\xc4\x8dek, teta, stric, boter, sosed, ded_NEWLINE_- DOGAJALNI KRAJ: pred hi\xc5\xa1o, na pragu_NEWLINE_- PRIPOVEDOVALEC: tretjeosebni\n_START_SECTION_\n2. NAGAJIVA: O de\xc4\x8dku, ki je (tudi) veliko vedel\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdivel je de\xc4\x8dek, ki je trdil, da veliko ve, njegova teta pa se je temu le smejala. \xc2\xbbO, vem \xc5\xbee, koliko je ura\xc2\xab\xc2\xa0je govoril de\xc4\x8dek, teta pa mu je govorila, da \xc5\xa1e vedno ne ve kako se skuha juha, kako zme\xc5\xa1a solata, iz \xc4\x8desa delajo milo in tako naprej. Nato je de\xc4\x8dek vpra\xc5\xa1al teto, \xc4\x8de ona res vse ve, ta pa mu je odgovorila, da stokrat ve\xc4\x8d kot on. De\xc4\x8dek je malo pomislil in vpra\xc5\xa1al teto, \xc4\x8de ve kaj je zelevinil, kje se nahajajo gora \xc5\xa0entavil, reka Modravil, dolina Travavil, gora Vrhovil,\xe2\x80\xa6 Teta ga je debelo gledala, ker pa odgovora ni vedela, se je izgovorila, da mora \xc5\xa1e solato zaliti._NEWLINE_- OSEBE: de\xc4\x8dek, teta_NEWLINE_- DOGAJALNI KRAJ: nedolo\xc4\x8den_NEWLINE_- PRIPOVEDOVALEC: tretjeosebni\n_START_SECTION_\n3. NAGAJIVA: O de\xc4\x8dku, ki je sanjal o belem kitu\n_START_PARAGRAPH_\nBil je de\xc4\x8dek, ki je vsako no\xc4\x8d sanjal o belem kitu. Vsi so \xc5\xbee dobro spali, ko je za\xc4\x8del de\xc4\x8dek na ves glas klicati:\xc2\xa0\xc2\xbbPrihaja!\xc2\xab. Vpra\xc5\xa1ali so ga, kdo prihaja in povedal jim je, da iz omare prihaja beli kit. Pogledali so v omaro, kita pa ni bilo videti. Tako je vsako no\xc4\x8d prihajal beli kit. Nekega ve\xc4\x8dera so v sobo postavili poln umivalnik vede in rekli de\xc4\x8dku, naj se poslovi od kita in zlili vodo skozi okno. Voda je odtekla v morje z njo pa tudi beli kit. Ko pa kita ni bilo ve\xc4\x8d, je de\xc4\x8dek dejal:\xc2\xa0\xc2\xbbZdaj pa ne bom mogel zaspati, ker mi bo dolg\xc4\x8das po belem kitu\xe2\x80\xa6\xc2\xab._NEWLINE_- OSEBE: de\xc4\x8dek, beli kit, pripovedovalec_NEWLINE_- DOGAJALNI KRAJ: soba_NEWLINE_- PRIPOVEDOVALEC: prvoosebni\n_START_SECTION_\n4. NAGAJIVA: O de\xc4\x8dku, ki je bil iz cukra\n_START_PARAGRAPH_\nV zgodbi nastopa de\xc4\x8dek, ki je \xc5\xbee ob prvih de\xc5\xbenih kapljah zbe\xc5\xbeal v hi\xc5\xa1o. Ker se je bal de\xc5\xbeja so mu vsi govorili, da je iz cukra in on jim je verjel. Kar naenkrat je za\xc4\x8del padati de\xc5\xbe. Zunaj so de\xc4\x8dki v de\xc5\xbenih pla\xc5\xa1\xc4\x8dih skakali po lu\xc5\xbeah. Nato si je tudi de\xc4\x8dek, ki se je bal de\xc5\xbeja, oblekel de\xc5\xbeni pla\xc5\xa1\xc4\x8d, ker je verjel, da se ne stopi\xc5\xa1, \xc4\x8de si oble\xc4\x8den v de\xc5\xbeni pla\xc5\xa1\xc4\x8d in stekel k ostalim de\xc4\x8dkom, ki so preskakovali lu\xc5\xbee._NEWLINE_- OSEBE: de\xc4\x8dek in ostali de\xc4\x8dki, pripovedovalec_NEWLINE_- DOGAJALNI KRAJ: v hi\xc5\xa1i in pred njo_NEWLINE_- PRIPOVEDOVALEC: prvoosebni\n_START_SECTION_\n5. NAGAJIVA: O de\xc4\x8dku, ki je jezdil ograje\n_START_PARAGRAPH_\nBil je de\xc4\x8dek, ki je dan in no\xc4\x8d jezdil ograje. Opozarjali so ga, da si lahko strga hla\xc4\x8de in da lahko zleti z ograje, on pa jih je samo za\xc4\x8dudeno pogledal in jim rekel, da to sploh ni ograja, ampak najhitrej\xc5\xa1i kavbojski konj. Tako je tudi naslednje dni jezdil bizona, slona, kamelo in sploh vse divje \xc5\xbeivali. Nekega dne pa je de\xc4\x8dek glasno klical z visoke ograje.\xc2\xa0\xc2\xbbAli danes jezdi\xc5\xa1 \xc5\xbeirafo, ko si tako visoko?\xc2\xab\xc2\xa0so ga spra\xc5\xa1evali in de\xc4\x8dek je jokaje prikimal. Nato so mu prinesli lestev, da je lahko splezal z visoke \xc5\xbeirafe._NEWLINE_- OSEBE: de\xc4\x8dek, konj, bizon, slon, kamela, otroci, pripovedovalec_NEWLINE_- DOGAJALNI KRAJ: nedolo\xc4\x8den_NEWLINE_- PRIPOVEDOVALEC: prvoosebni\n_START_SECTION_\n6. NAGAJIVA: O de\xc4\x8dku, ki je hodil po rokah\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdivel je majhen in pla\xc5\xa1en de\xc4\x8dek iz katerega so se debeli in veliki mo\xc5\xbeje nor\xc4\x8devali. De\xc4\x8dek pa se jim je le smejal in se kot za \xc5\xa1alo postavil na roke ter se sprehajal sem ter tja, mo\xc5\xbeem pa govoril, da vidi avtomobile, ki vozijo po zraku, ku\xc5\xbeke, ki visijo na [[rep|repih] in hi\xc5\xa1e, ki so pripete na oblake. Ker so tudi oni hoteli videti narobe svet so se za\xc4\x8deli postavljati na roke, vendar so se takoj prekopicnili na trebuh, de\xc4\x8dek pa se jim je smejal._NEWLINE_- OSEBE: de\xc4\x8dek, veliki mo\xc5\xbe z velikim klobukom, mo\xc5\xbe v \xc4\x8drni obleki in s \xc4\x8drnim de\xc5\xbenikom, debeli mo\xc5\xbe z debelo cigaro_NEWLINE_- DOGAJALNI KRAJ: na ulici_NEWLINE_-PRIPOVEDOVALEC: tretjeosebni\n_START_SECTION_\n7. NAGAJIVA. O de\xc4\x8dku, ki je na\xc5\xa1el najve\xc4\x8dje jajce\n_START_PARAGRAPH_\nV zgodbi nastopa de\xc4\x8dek, ki je iskal nekaj velikega. Nekega dne je v kamnolomu na\xc5\xa1el tisto kar je iskal \xe2\x80\x93 velik okrogel kamen, za katerega je de\xc4\x8dek mislil, da je peterozavrovo jajce.\xc2\xa0\xc2\xbbKaj pa je to?\xc2\xab\xc2\xa0so ga spra\xc5\xa1evali in on jim je povedal, da je to najve\xc4\x8dji pti\xc4\x8d, ki je kdajkoli letel. Ko so ga \xc5\xa1e vpra\xc5\xa1ali, kaj bo po\xc4\x8del z jajcem, je rekel, da bo spekel tako veliko pala\xc4\x8dinko kot nogometno igri\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_- OSEBE: De\xc4\x8dek, pripovedovalec_NEWLINE_- DOGAJALNI KRAJ: zapu\xc5\xa1\xc4\x8den kamnolom_NEWLINE_- PRIPOVEDOVALEC: prvoosebni_NEWLINE__NEWLINE_V vseh sedmih zgodbicah nastopajo de\xc4\x8dki z razli\xc4\x8dnimi \xc5\xbeeljami, dogodiv\xc5\xa1\xc4\x8dinami, sanjami, znanji in sposobnostmi. De\xc4\x8dki so prijazni in so kot vsi majhni otroci, de\xc4\x8dki, saj imajo podobne \xc5\xbeelje in sanje, o tem kako bi hodili po rokah, plezali po drevesih, jezdili ograje in spekli tako veliko pala\xc4\x8dinko, da bi bila dovolj velika za vse de\xc4\x8dke, ki jo imajo radi in \xc5\xa1e bi ostajala, za tiste, ki bi pri\xc5\xa1li prepozno.'