b'\n_START_ARTICLE_\nMarica Gregori\xc4\x8d Stepan\xc4\x8di\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRodila se je v dru\xc5\xbeini mesarja Mihaela in perice Marije Gregori\xc4\x8d rojene Hrovati\xc4\x8d. Slovensko ljudsko \xc5\xa1olo je v letih 1882\xe2\x88\x921886 obiskovala v \xc5\xa0kednju (sedaj tudi ital. Servola), nem\xc5\xa1ko me\xc5\xa1\xc4\x8dansko \xc5\xa1olo v Trstu (1886-1891) ter slovensko u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de v Gorici (1891-1895). Leta 1895 je maturirala, po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1olanju je ve\xc4\x8d let pou\xc4\x8devala na Katinari (sedaj tudi Cattinara) in drugih \xc5\xa1olah v tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki okolici, nazadnje pa v \xc5\xa0kednju (1906-1917), ko je po poroki s Gracijanom Stepan\xc4\x8di\xc4\x8dem u\xc4\x8diteljski poklic opustila, saj je verjela, da slu\xc5\xbeba in materinstvo nista zdru\xc5\xbeljiva. V tem \xc4\x8dasu se je \xc5\xa1e bolj posvetila aktivisti\xc4\x8dni in publicisti\xc4\x8dni dejavnosti, med letoma 1921 in 1023 pa je celo izdajala \xc5\xbeenski mese\xc4\x8dnik Jadranka, Glasilo zavednega \xc5\xbeenstva, ki ga je leta 1923 preimenovala v Glasilo odlo\xc4\x8dnih in neustra\xc5\xa1nih. Po vzponu fa\xc5\xa1izma na oblast se je umaknila iz javnega \xc5\xbeivljenja in se posvetila vzgoji in izobra\xc5\xbeevanju slovenske mladine._NEWLINE_Zaradi svoje javne narodno zavedne dr\xc5\xbee je bila ve\xc4\x8dkrat kazensko preme\xc5\xa1\xc4\x8dena v bolj odro\xc4\x8dne kraje. Vsako poletje je izkoristila za potovanja in je \xc5\xbee kot mlada \xc5\xbeenska obiskala skrajni sever Evrope, pa tudi Severno Afriko in dele Azije. Svoje izku\xc5\xa1nje je predajala u\xc4\x8dencem, do katerih je bila stroga. \xc5\xa0e posebej stroga je bila do deklet, saj je verjela, da potrebujejo dobro pripravo na \xc5\xbeivljenje v javnosti in globljo narodno zavest kot de\xc4\x8dki.\n_START_SECTION_\nPisateljevanje\n_START_PARAGRAPH_\nMarica je s pisanjem za\xc4\x8dela \xc5\xbee na u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du, ko je v letih 1894 in 1895 v dunajski reviji Vesna objavila ve\xc4\x8d kratkih \xc4\x8dlankov. Tu jo je literarno spodbujal profesor Viktor Be\xc5\xbeek. Najprej je pisala pesmi, \xc4\x8drtice, kratke igrice in zgodbe ter potopise in jih objavljala v raznih listih (Edinost, Jutro, Ljubljanski zvon, Rde\xc4\x8di prapor, Zarja in ameri\xc5\xa1ki Glas svobode), najve\xc4\x8d pa v Jadranki, kjer je bila izdajateljica, urednica in glavna sodelavka. V prvem obdobju njenega ustvarjanja je pisanje pesmi v ospredju. Pod razli\xc4\x8dnimi psevdonimi (Mira, Ksenja, Vanda, Mara) je objavila okoli 25 pesmi. V tem obdobju je objavila tudi ve\xc4\x8d \xc4\x8dlankov z razli\xc4\x8dno tematiko (npr.: Spalnica za otroke in njihovo spanje ali O zna\xc4\x8daju in dobrem \xc4\x8dtivu in vrsto drugih). Posebno mesto v njenem literarnem snovanju zavzema zgodovinska drama v petih dejanjih Veronika Deseni\xc5\xa1ka, ki jo je Gregori\xc4\x8deva ponudila Slovenski matici pod naslovom Zagorski biser, vendar je ta ni sprejela. Avtorica jo je nato ponudila Slovenskemu gledali\xc5\xa1\xc4\x8du v Trstu, ki jo je odigralo 30. aprila 1911 \xc5\xbee pod naslovom  Veronika Deseni\xc5\xa1ka. Drama je literarno zgodovinsko brez posebne vrednosti, vendar pa je zanimiv slovenski literarni dokument o slovstvenih in politi\xc4\x8dnih vplivih hrva\xc5\xa1ke knji\xc5\xbeevnosti na slovensko knji\xc5\xbeevnost ter o nekaterih motivnih inovacijah v literarni zasnovi Celjskih grofov. dramo je objavila tudi v svojem glasilu Jadranka, kjer je objavljala domoljubne pesmi in \xc4\x8dlanke z narodno in zgodovinsko tematiko._NEWLINE_Kasneje je svoje politi\xc4\x8dne \xc4\x8dlanke, prozo in poezijo objavljala v tr\xc5\xbea\xc5\xa1kem slovenskem dnevniku Edinost. Od leta 1912 je objavljala potopisne \xc4\x8dlanke o svojih potovanjih v revijah Na\xc5\xa1a bodo\xc4\x8dnost ter Dom in svet._NEWLINE_Leta 1915 je napisala Slovensko-italijansko slovnico za Italijane, ki pa je bila natisnjena \xc5\xa1ele leta 1936. Leta 1918 je v samozalo\xc5\xbebi izdala tudi Italijansko-slovensko slovnico za Slovence. Iz\xc5\xa1le so naslednje: Istruzione pratica di linguea e gramatica slovena (Trst 1916), Corso di lingua slovena ad uso degli italiani (Trst 1922), Gramatica slovena (Trst 1936), Slovensko italijanska slovnica (Cleveland 1922), Italijanska slovnica (Ljubljana 1941). V rokopisu pa je ostala Slovensko francoska vadnica. Kasneje je kot publicistka in pisateljica sodelovala tudi z razli\xc4\x8dnimi revijami in listi, v katerih je objavljala svoje \xc4\x8dlanke in prevajala iz franco\xc5\xa1\xc4\x8dine, italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine, nem\xc5\xa1\xc4\x8dine in ru\xc5\xa1\xc4\x8dine, iz slednje predvsem dela Pu\xc5\xa1kina in Tolstoja.  Podpisovala se je z mnogo razli\xc4\x8dnimi psevdonimi, med katerimi so znani Marica, Mara, Vanda, Mira, \xc5\xa0kedenjka, Zagorka, Primorka, Ksenija, Rodoljubka, Tr\xc5\xbea\xc4\x8danka, Kra\xc5\xa1evka, Italska Slovenka, Vzgojiteljica, M. Stp\xc4\x8d., Marja, Mihajlova, Mara in M. S. Gracijanova. _NEWLINE_Po njej je bila poimenovana osnovna \xc5\xa1ola pri Sv. Ani v Trstu.'