b'\n_START_ARTICLE_\nPeter Pavel Glavar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nPeter Pavel Glavar je bil rojen kot nezakonski sin komendatorja barona Petra Jakoba Testaferrate z Malte. Njegov o\xc4\x8de je leta 1698 dobil v u\xc5\xbeitek komendo pri sv. Petru na Kranjskem, kjer je spoznal lepo doma\xc4\x8dinko in rodil se je zelo bister fant. Fant se je odlo\xc4\x8dil da bo postal duhovnik. Najprej je \xc5\xbeivel pri dru\xc5\xbeini Basaj v Vopovljah kot rejenec, nato pa je od\xc5\xa1el v jezuitsko \xc5\xa1olo v Ljubljani in jo z odliko kon\xc4\x8dal, nadaljeval je \xc5\xa1tudij v Gradcu, kjer je dosegel naslov magistra bogoslovja in modroslovja. Pape\xc5\xbea je moral prositi za odvezo od nezakonskega rojstva, katero je dobil po posredovanju Testaferrata leta 1743. Leto dni kasneje ga je senjski \xc5\xa1kof Benzoni na Reki posvetil v duhovnika.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nTakoj se je vrnil v Komendo, kjer je bil najprej oskrbnik, nato pa zakupnik malte\xc5\xa1kega vite\xc5\xa1kega posestva. Najprej je spravil v red knjige in posestvo, nato pa se je z vsemi talenti, prizadevnostjo in jasnim ciljem vrgel v \xc5\xa1tudij, pisanje in duhovno oskrbo \xc5\xbeupljanov. Leta 1751 je postal \xc5\xbeupnik v Komendi. Leta 1752 je dal sezidati beneficiatsko hi\xc5\xa1o in vanjo namestil svojo bogato knji\xc5\xbenico v kateri je imel pribli\xc5\xbeno 2000 knjig z najrazli\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih podro\xc4\x8dij znanosti in umetnosti. Tedaj je tudi zaprosil slikarja Franca Jelov\xc5\xa1ka da za novo baro\xc4\x8dno cerkev, katero je dal zgraditi baron Peter Jakob Tastaferrata v letih 1726 do 1729, zasnuje in izdela glavni oltar in pri\xc5\xbenico, kar je slikar tudi storil. Leta 1760 je v Komendi ustanovil zasebno \xc5\xa1olo z internatom, da bi nadarjenim revnim u\xc4\x8dencem omogo\xc4\x8dil nadaljnje \xc5\xa1olanje v mestnih \xc5\xa1olah. Na tej \xc5\xa1oli je pou\xc4\x8deval glasbo Jakob Zupan, skladatelj prve slovenske opere- Belin. Od leta 1752 je \xc5\xbeupljane pou\xc4\x8deval tudi na domovih, najbolj kr\xc5\xa1\xc4\x8danski nauk o napredku u\xc4\x8dencev pa je pisal zapiske, poleg je zapisoval razne zanimive podatke in pripombe o dogajanjih v tistem \xc4\x8dasu v Komendi. Tako je nastal zelo dragocen Glavarjev Status animarum (dru\xc5\xbeinska knjiga) za obdobje od 1754 do 1766. Od leta 1762 do 1766 je dal v Tunjicah postaviti poznobaro\xc4\x8dno cerkev sv. Ane. Leta 1766 Malte\xc5\xa1ki vite\xc5\xa1ki red ni ve\xc4\x8d podalj\xc5\xa1al zakupne pogodbe za Komendo, zato se je moral preseliti na gra\xc5\xa1\xc4\x8dino Lan\xc5\xa1pre\xc5\xbe pri Trebnjem, katero je kupil od grofa Alojza Auersperga._NEWLINE_Na Dolenjskem je pou\xc4\x8deval kmete, kako je treba obdelovati zemljo, da bo obilneje rodila, kako gojiti zdravo \xc5\xbeivino in kako pridelovati dobro vino in med._NEWLINE_\xc4\x8cebelarstvo ga je \xc5\xa1e posebej veselilo, zato je v letih 1776-1778 iz nem\xc5\xa1\xc4\x8dine prevedel in z lastnimi spoznanji dopolnil Jan\xc5\xa1ev Pogovor o \xc4\x8debelnih rojih in s tem postal tudi pisec prve slovenske strokovne knjige, ki pa jo Kmetijska dru\xc5\xbeba v Ljubljani ni izdala. S svojim pisanjem si je prizadeval za razvoj \xc4\x8debelarstva na tedanjem Kranjskem in ustanavljanjem \xc4\x8debelarskih zadrug ter \xc4\x8debelarske \xc5\xa1ole na Lan\xc5\xa1pre\xc5\xbeu._NEWLINE_Tri dni pred svojo smrtjo, je svoje premo\xc5\xbeenje v oporoki zapustil siroma\xc5\xa1nim, bolnim in ostarelim ljudem iz komendske \xc5\xbeupnije ter lan\xc5\xa1per\xc5\xa1ke gospo\xc5\xa1\xc4\x8dine. Iz tega denarja so leta 1804 v Komendi sezidali bolni\xc5\xa1nico-Glavarjev \xc5\xa1pital, v kateri so \xc5\xa1tevilni upravi\xc4\x8denci dobili dom in zdravstveno ter duhovno oskrbo. Umrl je 24. januarja 1784 na Lan\xc5\xa1pre\xc5\xbeu, kjer je pokopan v grajski kapeli sv. Jo\xc5\xbeefa.'