b'\n_START_ARTICLE_\nTesnoba\n_START_SECTION_\nKlasifikacija\n_START_PARAGRAPH_\nZa klasifikacijo glej Mednarodno klasifikacijo bolezni.\n_START_SECTION_\nAnatomija\n_START_PARAGRAPH_\nAmigdala je pomembna v oblikovanju strahu in anksioznosti. Bolniki z anksioznimi motnjami pogosto ka\xc5\xbeejo povi\xc5\xa1an odgovor amigdale na anksiozni namig. Amigdala in druge strukture limbi\xc4\x8dnega sistema so povezane s prefrontalnim korteksom. Prekomerni odgovor amigdale je lahko povezan z zni\xc5\xbeanim vzdra\xc5\xbenostim pragom, ko odgovarja na zaznane gro\xc5\xbenje. Nenormalnosti v prefrontalno-limbi\xc4\x8dni aktivaciji se lahko popravijo s psiholo\xc5\xa1kimi ali famakolo\xc5\xa1kimi ukrepi.\n_START_SECTION_\nPatofiziologija\n_START_PARAGRAPH_\nV osrednjem \xc5\xbeiv\xc4\x8dnem sistemu so glavni posredniki simptomov anksioznih motenj noradrenalin, serotonin, dopamin in GABA. Morda so vpleteni tudi drugi \xc5\xbeiv\xc4\x8dni prena\xc5\xa1alci in peptidi, kot je CRH. Periferni avtonomni \xc5\xbeiv\xc4\x8dni sistem, posebno simpati\xc4\x8dno \xc5\xbeiv\xc4\x8devje, posreduje pri mnogih simptomih._NEWLINE_Pozitronska emisijska tomografija (PET) je pokazala pove\xc4\x8dan pretok v desnem parahipokampalnem podro\xc4\x8dju in zmanj\xc5\xa1ano vezavo na serotoninski receptor tipa 1A v sprednjem in zadnjem cingulatnem podro\xc4\x8dju in jedru rafe._NEWLINE_MRI je pokazal manj\xc5\xa1i sen\xc4\x8dni re\xc5\xbeenj kljub normalni hipokampalni prostornini pri teh bolnikih._NEWLINE_V likvorju so na\xc5\xa1li zvi\xc5\xa1ane vrednosti oreksina (hipokretina), ki je pomemben pri patogenezi panike pri podganah.\n_START_SECTION_\nZdravljenje\n_START_PARAGRAPH_\nZdravljenje navadno sestavljajo zdravila in/ali psihoterapija.\n_START_SECTION_\nZdravila\n_START_PARAGRAPH_\nZa zdravljenje se uporabljajo antidepresivi. Novej\xc5\xa1a zdravila, kot so zaviralci ponovnega privzema serotonina, so bolj\xc5\xa1i kot starej\xc5\xa1i tricikli\xc4\x8dni antidepresivi, saj so varnej\xc5\xa1i in la\xc5\xbeji za uporabo. Starej\xc5\xa1i antidepresivi, kot so tricikli\xc4\x8dni antidepresivi ali zaviralci monoaminske oksidaze, so u\xc4\x8dinkoviti pri zdravljenju nekaterih aksioznih motenj._NEWLINE_Kvetiapin in risperidon sta u\xc4\x8dinkovita v kombinaciji z antidepresivi._NEWLINE_Vsa zdravila imajo ne\xc5\xbeelene stranske u\xc4\x8dinke.\n_START_SECTION_\nSocialna anksioznost\n_START_PARAGRAPH_\nSocialna anksioznost je ena izmed bolj pogostih du\xc5\xa1evnih motenj. Je neprestano ob\xc4\x8dutenje strahu v socialnih interakcijah. Socialno anksiozni posamezniki ob\xc4\x8dutijo strah predvsem v situacijah, kjer so izpostavljeni neznanim ljudem in njihovemu ocenjevanju. Watson in Friend (1996) pravita, da je socialna anksioznost izogibanje stika z drugimi brez pravega razloga. Socialna anksioznost zajema razli\xc4\x8dne socialne strahove. Razdelimo jih lahko v dve skupini. Prva so strahovi pred socialnimi interakcijami, druga pa strahovi pred javnim nastopanjem. Tako strahovi pred socialnimi interakcijami kot strahovi pred javnim nastopanjem povzro\xc4\x8dijo izogibanje situacij, v katerih se pojavljajo. V raziskavah je bilo ugotovljeno, da je najpogostej\xc5\xa1a oblika socialnega strahu strah pred javnim govorjenjem. Na razvoj socialne anksioznosti mo\xc4\x8dno vpliva dru\xc5\xbeina. Pojavljanje anksioznosti, depresije ali kak\xc5\xa1ne druge du\xc5\xa1evne bolezni pri star\xc5\xa1ih pomeni vi\xc5\xa1jo stopnjo tveganja za razvoj socialne anksioznosti pri otrocih . V okviru raziskave, ki so jo izvedli Schneier idr. (2011) , je bilo ugotovljeno, da socialno anksiozni posamezniki pogosteje ob\xc4\x8dutijo strah pred vzpostavitvijo o\xc4\x8desnega stika. Kljub temu pa namenjajo veliko pozornosti predelu o\xc4\x8di na obrazih drugih ljudi. Prav tako so Dios idr.(2010)  ugotovili, da se socialno anksiozni ljudje ve\xc4\x8dinoma bolj bojijo posmeha.'