b'\n_START_ARTICLE_\nMelanie Joy\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nJoy je pridobila magisterij na Harvard Graduate School of Education, doktorat znanosti iz psihologije pa na Saybrook Graduate School. Pri 23. letih se je med \xc5\xa1tudijem na Harvardu hudo zastrupila z oku\xc5\xbeenim hamburgerjem, zaradi \xc4\x8desar je bila hospitalizirana. Ta neljubi pripetljaj jo je pripeljal do tega, da postane vegetarijanka. V govoru, povezanim z ministrico indijskega kabineta Maneko Gandhi, se je Joy spominjala, kako ji je sprememba prehrane iz razlogov, ki niso bili moralne narave, spremenila pogled na odnos do \xc5\xbeivali:_NEWLINE_Ta izku\xc5\xa1nja me je pripeljala do tega, da sem se odrekla mesu, kar me je naredilo odprtej\xc5\xa1o za informacije o \xc5\xbeivinoreji \xe2\x80\x93 informacije, ki so bile pred mojimi o\xc4\x8dmi, a jih nisem bila pripravljena sprevideti, vse dokler sem bila ujeta v svoj tedanji na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja. In ko sem spoznavala resnico o mesu, jajcih in mleku, sem postajala \xc4\x8dedalje bolj zgro\xc5\xbeena ... Bila sem zmedena in obupana. Po\xc4\x8dutila sem se kot \xc4\x8doln brez vesla, izgubljen sredi morja kolektivne blaznosti. Ni\xc4\x8d se ni spremenilo, vendar vse je bilo druga\xc4\x8de._NEWLINE_Potem je Joy postopoma pre\xc5\xa1la na veganstvo._NEWLINE_V intervjuju iz leta 2013 je pojasnila, da je bila njena doktorska disertacija sprva osredoto\xc4\x8dena na psihosociologijo nasilja in diskriminacije, vendar se je nato preusmerila v vpra\xc5\xa1anja o psihologiji u\xc5\xbeivanja mesa. S pomo\xc4\x8djo vzorcev neracionalnega in nedoslednega razmi\xc5\xa1ljanja med osebami, ki jih je anketirala, je postavila teorijo, da se stali\xc5\xa1\xc4\x8da o u\xc5\xbeivanju mesa odra\xc5\xbeajo v pridobljenih predsodkih. Ta ideja je postala osnova za ve\xc4\x8didel njenega poznej\xc5\xa1ega dela.\n_START_SECTION_\nTeorija karnizma\n_START_PARAGRAPH_\nJoy je leta 2001 vpeljala izraz karnizem v enem od svojih \xc4\x8dlankov, objavljenem v Satya, ki pa na za\xc4\x8detku ni bil dele\xc5\xbeen kdovekak\xc5\xa1ne pozornosti. Koncept je ponovila leta 2009 v svoji knjigi Zakaj ljubimo pse, jemo pra\xc5\xa1i\xc4\x8de in nosimo krave. Njene ideje so vplivale na poznej\xc5\xa1e \xc5\xa1tudije o tem, kar je postalo znano kot "mesni paradoks" \xe2\x80\x93 izrazito nedoslednost pri odnosu do \xc5\xbeivali, pri \xc4\x8demer ljudje lahko izra\xc5\xbeajo naklonjenost do nekaterih vrst \xc5\xbeivali, medtem ko jejo druge \xe2\x80\x93 in kognitivne disonance, ki temu botruje. Nekateri psihologi podpirajo Joyina prepri\xc4\x8danja v zvezi z vplivom u\xc5\xbeivanja mesa na odnos do \xc5\xbeivali.\n_START_SECTION_\nAktivizem\n_START_PARAGRAPH_\nJoy je ustanovila Carnism Awarness & Action Network (CAAN), ki se je pozneje leta 2010 preimenoval v Beyond Carnism.'