b"\n_START_ARTICLE_\nRoza in modra\n_START_SECTION_\nAlice in Elisabeth Cahen d\xe2\x80\x99Anvers\n_START_PARAGRAPH_\nRenoir je predstavil dve h\xc4\x8derki Louise Cahen in njenega bankirskega mo\xc5\xbea Louisa Raphaela Cahena iz Antwerpna, blondinko Elisabeth, rojeno decembra 1874 in mlaj\xc5\xa1o Alice, rojeno februarja 1876, ko sta bili stari \xc5\xa1est in pet let. Umetnik je ustvaril \xc5\xa1tevilne portrete za dru\xc5\xbeine takratne pari\xc5\xa1ke judovske skupnosti in Louisa Cahena iz Antwerpna, ki se je poro\xc4\x8dil z Louise de Morpurgo, potomko bogate tr\xc5\xbea\xc5\xa1ke dru\xc5\xbeine, je bil eden najbolj bogatih. _NEWLINE_Renoirju je bilo naro\xc4\x8deno, naj pripravi \xc5\xa1tevilne portrete za to dru\xc5\xbeino, ki jo je sre\xc4\x8dal prek zbiratelja Charlesa Ephrussija, ki je bil lastnik Gazette des Beaux-Arts in tudi Louisein ljubimec . Ideja je bila, da naredi posamezne portrete vsake h\xc4\x8derke. Renoir je portretiral najstarej\xc5\xa1o h\xc4\x8derko Irene v sliki Portret Ir\xc3\xa8ne Cahen d'Anvers , ki jo danes hrani Fundaciji E.G. B\xc3\xbchrle v Z\xc3\xbcrichu. Potem se je dru\xc5\xbeina odlo\xc4\x8dila, da bosta drugi dve sestri naslikani skupaj. Louise je pla\xc4\x8dala Renoirju 1500 frankov za sliko ._NEWLINE_Camesasca pravi, da je bilo do konec februarja 1881 veliko poziranj, po katerih je Renoir od\xc5\xa1el v Al\xc5\xbeir . Ve\xc4\x8d desetletij kasneje se najmlaj\xc5\xa1a od modelov spomni, da je \xc2\xbbdolgo\xc4\x8dasje sede\xc4\x8dih poziranj nadomestil u\xc5\xbeitek obla\xc4\x8denja elegantne \xc4\x8dipkaste obleke\xc2\xab\xc2\xa0._NEWLINE_Alice je \xc5\xbeivela leta 1965 in umrla v Nici stara 89 let. Leta 1895 se je Alice poro\xc4\x8dila s \xc4\x8dastnikom britanske vojske Charlesom Verejem Ferrersom Townshendom, ki je leta 1916 umrl v Kut al Amari. Elizabeth je imela tragi\xc4\x8dno usodo. Po lo\xc4\x8ditvi od prvega mo\xc5\xbea Jeana de Forcevilla, se je poro\xc4\x8dila z Alfredom Emilejem Denfertom Rochereauom, od katerega se je kasneje tudi lo\xc4\x8dila. Leta 1987 je med razstavo zbirke umetni\xc5\xa1kega muzeja S\xc3\xa3o Paulo v fundaciji Pierre Gianadda v Martignyju v \xc5\xa0vici, je Elisabethin ne\xc4\x8dak Jean de Monbrison napisal pismo muzeju o njenem tragi\xc4\x8dnem koncu: kljub spreobrnjenju v katoli\xc5\xa1tvo v mladosti, je bila poslana v Auschwitz zaradi judovskega rodu in je umrla v koncentracijskem tabori\xc5\xa1\xc4\x8du marca 1944, stara 69 let."