b'\n_START_ARTICLE_\nKalojan\n_START_SECTION_\nEtimologija\n_START_PARAGRAPH_\nIme Kalojan (latinsko: Caloiohannes) lahko pomeni \xc2\xbbIvan Dobri\xc2\xab\xc2\xa0ali \xc2\xbbIvan Lepi\xc2\xab\xc2\xa0in izhaja iz gr\xc5\xa1kega imena Kaloi\xc5\x8dann\xc4\x93s, ki je bilo v obdobju Komnenov, pa tudi kasneje, standardna oblika imen bizantinskih cesarjev z imenom Ivan (I\xc5\x8dann\xc4\x93s). Kalojanovi nasprotniki Bizantinci so njegovo ime popa\xc4\x8dili v Skylo\xc3\xaf\xc5\x8dann\xc4\x93s, kar pomeni \xc2\xbbPasji Ivan\xc2\xab. Njegov drugi nadimek,  Ioannitsa - \xc2\xbbIvan\xc4\x8dek\xc2\xab, je pomanj\xc5\xa1evalnica njegovega imena in je imel precej poni\xc5\xbeujo\xc4\x8d prizvok.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nKalojan je bil mlaj\xc5\xa1i brat Petra IV. Bolgarskega in Ivana Asena I. Leta 1187 so ga kot talca poslali v Bizanc, od koder je pobegnil in se okrog leta 1189 vrnil v Bolgarijo. Po uboju Ivana Asena I. leta 1196 je Peter IV. vzel Ivana za socarja. Ko so leta 1197 ubili \xc5\xa1e Petra, je Ivan postal edini vladar Bolgarije._NEWLINE_ _NEWLINE_Leta 1202 se je ogrski kralj Emerik obrnil proti svojemu za\xc5\xa1\xc4\x8ditniku na srbskem dvoru Vukanu Nemanji\xc4\x87u, napadel Bolgarijo in zavzel ozemlje okrog Beograda, Brani\xc4\x8devo (Kostolac) in Ni\xc5\xa1. Naslednje leto se mu je Kalojan ma\xc5\xa1\xc4\x8deval in na srbski prestol posadil Vukanovega brata \xc5\xa0tefana Prvokronanega, porazil Ogre in ponovno zasedel vsa izgubljena ozemlja. Napeti odnosi med Ogri in Bolgari so se nadaljevali,  dokler ni v sporu posredoval pape\xc5\xbe Inocenc III._NEWLINE_Kalojan je nadaljeval agresivno politiko svojih predhodnikov do Bizantinskega cesarstva tako dale\xc4\x8d, da je sklenil zavezni\xc5\xa1tvo celo z Ivankom, morilcem Ivana Asena I., ki je leta 1196 vstopil v bizantinsko slu\xc5\xbebo in postal guverner v Filipopolisu (Plovdivu). Drugi Kalojanov zaveznik je bil Dobromit Hriz, ki je vladal ozemlju okrog Strumice. Zavezni\xc5\xa1tvo je kmalu razpadlo, ker so Bizantinci oba zaveznika premagali. Kalojan je leta 1201 kljub temu zavzel Konstantejo (Simeonovgrad) v Trakiji, Varno in ve\xc4\x8dino slovanskega dela Makedonije._NEWLINE_Inocenc III. je \xc5\xbee leta 1199 Kalojanu predlagal, naj svojo cerkev zdru\xc5\xbei z Rimskokatoli\xc5\xa1ko cerkvijo. Kalojan je, morda zaradi vojne z Mad\xc5\xbeari, na predlog odgovoril \xc5\xa1ele leta 1202. Od pape\xc5\xbea je zahteval, da mu podeli cesarsko krono in \xc5\xbeezlo, ki sta pripadala Simeonu I., Petru I. in Samuelu. Poleg tega je zahteval, da ga pape\xc5\xbe prizna za poglavarja in patriarha bolgarske in vla\xc5\xa1ke cerkve. Pape\xc5\xbe mu tako velikih pooblastil seveda ni hotel podeliti. Ko je pri\xc5\xa1el v Bolgarijo njegov odposlanec kardinal Leon, je za primusa Bolgarov in Vlahov imenoval tarnovskega nad\xc5\xa1kofa Vasilija, Kalojana pa kronal za \xc2\xbbkralja Bolgarije in Vla\xc5\xa1ke\xc2\xab\xc2\xa0(rex Bulgarorum et Blachorum) in ne za cesarja. Kalojan je dobil pravico kovanja denarja. S pape\xc5\xbeevo odlo\xc4\x8ditvijo je bil zadovoljen, zato se mu je zahvalil za krono in imenovanje patriarha in mu  obljubil, da se bo dr\xc5\xbeal pravil katoli\xc5\xa1ke cerkve in njenih obredov. Medtem je bizantinski cesar Aleksej III. Angel, ki je hotel spodkopati Kalojanovo zavezni\xc5\xa1tvo s pape\xc5\xbeem, Kalojanu priznal cesarski naslov in mu obljubil priznanje za patriarha. Kmalu  za tem je leta 1204 Bizanc v \xc4\x8detrti kri\xc5\xbearski vojni padel. Kri\xc5\xbearji so ustanovili Latinsko cesarstvo in za cesarja izvolili Baldvina I. Flandrijskega. Kalojan je Latincem ponudil zavezni\xc5\xa1tvo proti Bizantinskemu cesarstvu, toda Latinci so njegovo ponudbo zavrnili in sami poskusili zavzeti vsa ozemlja biv\xc5\xa1ega Bizantinskega cesarstva, tudi tista, katerim je vladal Kalojan. Bizantinska aristokracija v Trakiji se je temu uprla in leta 1205  prosila Kalojana za pomo\xc4\x8d. V zameno mu je ponudila svojo pokornost._NEWLINE_Latinski cesar Baldvin I. je za\xc4\x8del krotiti uporni\xc5\xa1ka mesta v Trakiji in za\xc4\x8del oblegati Adrijanopel (Edirne). Kri\xc5\xbearski kronist Villehardouin je o obleganju zapisal: \xc2\xabJoanica (Kalojan), kralj Vla\xc5\xa1ke je prihajal na pomo\xc4\x8d Adrijanoplu z zelo veliko vojsko, v kateri so bili Vlahi in Bolgari in ve\xc4\x8d kot 14.000 Kumanov, ki nikoli niso bili kr\xc5\xa1\xc4\x8deni\xc2\xab. 14. aprila 1205 je Kalojanu in njegovim Kumanom uspelo zvabiti latinsko te\xc5\xbeko konjenico v zasedo v mo\xc4\x8dvirja severno od Adrijanopla in jih odlo\xc4\x8dilno poraziti. Cesarja Baldvina so ujeli, grofa Ludvika I. Bloi\xc5\xa1kega ubili, bene\xc5\xa1ki do\xc5\xbe Enriko Dandolo pa je pre\xc5\xbeivele vojake hitro umaknil  v Bizanc. Med pohodom je zaradi iz\xc4\x8drpanosti umrl. Baldvin je bil v ujetni\xc5\xa1tvu v bolgarskem glavnem mestu Veliko T\xc7\x8ernovo vse do smrti leta 1205. _NEWLINE_Leta 1205 je Kalojan pri Serresu \xc5\xa1e enkrat porazil Latince, zavzel Filipopolis (Plovdiv), potem pa opusto\xc5\xa1il ve\xc4\x8dino latinskega ozemlja v Trakiji in Makedoniji. Bizantinska aristokracija, ki ga je pred nekaj leti prosila za pomo\xc4\x8d, se mu je za\xc4\x8dela upirati in kovati zarote. Kalojan se je temu neusmiljeno obrnil proti svojim prej\xc5\xa1njim zaveznikom. Dobil je nadimek R\xc5\x8dmaioktonos - \xc2\xabUbijalec Romejcev\xc2\xab (Bizantincev), ki spominja na nadimek bizantinskega cesarja Bazilija II. - Boulgaroktonos - \xc2\xabUbijalec Bolgarov\xc2\xab._NEWLINE_31. januarja 1206 je Kalojan v bitki pri Rusionu ponovno porazil Latince. Bolgari so nato ve\xc4\x8dkrat opusto\xc5\xa1ili Trakijo, tudi ve\xc4\x8dji mesti Heraklejo in  \xc3\x87orlu, me\xc5\xa1\xc4\x8dani nekaterih drugih mest, na primer Rodosta (Tekirda\xc4\x9f), pa so pred njimi pobegnili. Kalojan je na prvih pohodih svoje ma\xc5\xa1\xc4\x8devanje omejil samo na aristokracijo, kasneje pa je ma\xc5\xa1\xc4\x8devanje doletelo celotno prebivalstvo osvojenih mest in pokrajin.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nKalojan je dvakrat oblegal Adrijanopel vendar ga ni osvojil, ker se je njegova  kumanska konjenica umaknila pred odlo\xc4\x8dnim napadom latinskega cesarja Henrik Henrika Flandrijskega, brata prej\xc5\xa1njega cesarja Baldvina I. Leta 1207 je Kalojan sklenil proti Latincem zavezni\xc5\xa1tvo s cesarjem Nikejskega cesarstva Teodorjem I. Laskarisom. 4. septembra istega leta so Kalojanovi vojaki ubili  kralja Solunskega kraljestva  Bonifacija Montferra\xc5\xa1kega. Kalojan je izkoristil Bonifacijevo smrt in je z veliko vojsko napadel Solun. Med obleganjem mesta ga je poveljnik Kumanov Manastr oktobra 1207 ubil. Prebivalci Tesalije so, v skladu s tradicijo, njegovo smrt pripisali svojemu za\xc5\xa1\xc4\x8ditniku svetemu Dimitriju._NEWLINE_Za Kalojanovo vladanje je bilo po mnenju ve\xc4\x8dine njegovih nasprotnikov, tako Bizantincev kot Latincev, zna\xc4\x8dilna surovost in krutost. Nekaj te krutosti pripisujejo njegovim zaveznikom Kumanom, drugi pa jo pripisujejo Kalojanovi izredno represivni politiki do sovra\xc5\xbenikove elite, saj je bil do preprostih ljudi bolj milosten. Ena od zgodb opisuje njegovo kruto razkosavanje \xc5\xa1e \xc5\xbeivega ujetega latinskega cesarja Baldvina I., ki ga je opravil v besu zaradi  \xc5\xbeenine la\xc5\xbene obto\xc5\xbebe, da jo je Baldvin nadlegoval, \xc4\x8deprav je v resnici zavrnil njene predloge. Zgodba spominja na Jo\xc5\xbeefa in Putifarjevo \xc5\xbeeno in se dobro sklada s sovra\xc5\xbenostjo tedanjih   virov, ki ne tajijo tudi svojih ob\xc4\x8dasnih izruhov besa do Bolgarov. _NEWLINE_Kalojanovo truplo so skupaj z njegovim pe\xc4\x8datnim prstanom kasneje odkrili v cerkvi Svetih \xc5\xa1tiridesetih mu\xc4\x8dencev v Velikem Trnovem. Forenzi\xc4\x8dne preiskave njegove lobanje so odkrile po\xc5\xa1kodbo glave, ki jo je dobil \xc5\xbee v mladosti. Po\xc5\xa1kodba je ob\xc4\x8dasno pritiskala na mo\xc5\xbegane in povzro\xc4\x8dala precej\xc5\xa1nje bole\xc4\x8dine in izbruhe besa ali blaznosti. Bolgari ga kljub temu poveli\xc4\x8dujejo kot uspe\xc5\xa1nega osvajalca.\n_START_SECTION_\nKalojan danes\n_START_PARAGRAPH_\nPa carju Kalojanu se imenuje vrh Kalojan Nutanak v pogorju Tangra na Livingstonovem otoku v Ju\xc5\xbenih \xc5\xa0etlandskih otokih na Antarktiki.'