b'\n_START_ARTICLE_\n\xc4\x8crne maske\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8crne maske so opera v dveh dejanjih (petih slikah) slovenskega komponista Marija Kogoja. Libreto je po istoimenskem besedilu ruskega pisatelja Leonida Andrejeva in slovenskem prevodu Josipa Vidmarja napisal skladatelj (ve\xc4\x8dinoma je uglasbil Vidmarjev prevod)._NEWLINE_Sprva se je vodstvo ljubljanske Drame (ravnatelj Pavel Golia in dramaturg Oton \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8d) odlo\xc4\x8dilo na svojem odru uprizoriti Andrejevo dramo. Zato je pri Kogoju, ki je bil tedaj tam korepetitor, naro\xc4\x8dilo scensko glasbo. Do uprizoritve pa nikoli ni pri\xc5\xa1lo. Kogoja je besedilo navdu\xc5\xa1ilo, zato ga je v celoti uglasbil in napisal opero._NEWLINE_Delo je nastajalo v letih od 1924 do 1927. Krstna predstava je bila 7. maja 1929 v ljubljanski Operi. Za to prilo\xc5\xbenost je skladatelj z dirigentom predstave Mirkom Poli\xc4\x8dem sodeloval pri kraj\xc5\xa1anju opere, nekatera izpu\xc5\xa1\xc4\x8dena mesta pa je dokomponiral in povezal._NEWLINE_Vlogo vojvode Lorenza je interpetiral baritonist Robert Primo\xc5\xbei\xc4\x8d, donna Francesca je bila sopranistka Vilma Thierry._NEWLINE_Opero so v Ljubljani izvedli leta 1957 in 1990, v Mariboru pa leta 2012.\n_START_SECTION_\nPrvo dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nGrad Lorenzove du\xc5\xa1e._NEWLINE_Vojvoda Lorenzo v krogu najbli\xc5\xbejih sprejema na svojem gradu zamaskirane goste. Priredil je ples v maskah, zato nobenega pri\xc5\xa1leka ne prepozna. Na sprejem se je temeljito pripravil - povabil je glasbenike, spisal je glasbo in izbral najbolj\xc5\xa1a vina ter ukazal slu\xc5\xbeabnikom, naj razsvetlijo grad tako, da ne bo prostora za sence. Slu\xc5\xbeabniki z grozo naznanijo prihod mask. Le-te se mu posmehujejo, Lorenzo pa hitro spozna, da mu maske vidijo v du\xc5\xa1o in srce. Zavzele so njegov grad, njegovi bli\xc5\xbenji so izginili v neprepoznavne maske. Ko zauka\xc5\xbee glasbenikom, da zaigrajo, se glasba sprevr\xc5\xbee v hudi\xc4\x8dev ples. Pojavijo se \xc4\x8drne maske, prividi in moraste sanje obkro\xc5\xbeajo zbeganega Lorenza, ki zblazni. Za\xc4\x8denja se spopad med svetlobo in temo._NEWLINE_Knji\xc5\xbenica v grajskem stolpu._NEWLINE_Zunaj tuli veter. Postarani in upognjeni Lorenzo bere orumenelo dru\xc5\xbeinsko kroniko, v kateri spozna, da ga je mati spo\xc4\x8dela z zapitim konjskih hlapcem, medtem ko je bil njen mo\xc5\xbe na kri\xc5\xbearskem pohodu. Sprevidel je, da je bila svetost materine podobe navadna la\xc5\xbe._NEWLINE_Pojavi se njegov nami\xc5\xa1ljeni dvojnik, ki ga v dvoboju premaga in ubije.'