b'\n_START_ARTICLE_\nKraljevina Srbija (1217-1345)\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tefan Prvokronani je prestol velikega kneza zasedel leta 1196, o\xc4\x8de \xc5\xa0tefan Nemanja na skup\xc5\xa1\xc4\x8dini v Rasu odstopil in se umaknil v samostan. Naslov velikega kneza je nosil do leta 1217._NEWLINE_Zveze z Dubrovni\xc5\xa1ko republiko in rimskokatoli\xc5\xa1km Zahodom so ga privedle do tega, da je pape\xc5\xbea Honorija III. zaprosil za kraljevsko krono. Za krono je \xc5\xbee konec 12. stoletja  zaprosil pape\xc5\xbea Inocenca III. Isto\xc4\x8dasno je zanjo zaprosil tudi njegov brat Vukan, ki se je iz neznanih vzrokov \xc5\xa1tel za dru\xc5\xbeinsko povezanega s  pape\xc5\xbeem. Vukan je razen tega \xc5\xbeelel obnoviti nekanonsko katoli\xc5\xa1ko Barsko nad\xc5\xa1kofijo, ki jo je leta  1089 ustanovil dukljanski knez Konstantin Bodin iz dinastije Vojislavljevi\xc4\x87. Ukinjena je bila leta 1143. Pape\xc5\xbe Inocenc III. je Vukanu ustregel in \xc5\xa1kofijo obnovil in ji na Lateranskom koncilu leta 1215 podelil jurisdikcijo nad vsemi rimskokatoli\xc5\xa1kimi \xc5\xa1kofijami v srbski dr\xc5\xbeavi.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tefan Prvokronani\n_START_PARAGRAPH_\nPomemben korak k vzpostavitvi Srbskega kraljestva je bila \xc5\xa0tefanova poroka z Ano Dandolo, h\xc4\x8derko bene\xc5\xa1kega poddo\xc5\xbea Rajnerja Dandola in vnukinjo slavnega bene\xc5\xa1kega do\xc5\xbea Enrica Dandola, organizatorja \xc4\x8detrtega kri\xc5\xbearskega pohoda na Konstantinopel leta 1204. Poroko je sredi 14. stoletja  omenil tudi bene\xc5\xa1ki do\xc5\xbe Andrej Dandolo v svoji Chronica per extensum descripta. Poroka in podelitav krone preko pape\xc5\xbeevega legata je bila med  5. avgustom 1216 in 5. avgustom 1217. \xc5\xa0tefan se moral pred tem odre\xc4\x8di pravoslavni veri._NEWLINE_Novico o kronanju je zabele\xc5\xbeil tudi jeromonah Domencijan v  \xc5\xbditiju Svetog Save (\xc5\xbdivljenjepis Svetega Save). Po  Domencijanu je studeni\xc5\xa1ki iguman Sava poslal v Rim \xc5\xa1kofa Metoda z navodili, da od pape\xc5\xbea dobi kraljevsko krono. Metod je svojo nalogo uspe\xc5\xa1no opravil. Po zahodnih virih je kronanje opravil pape\xc5\xbeev legat, po Domancijanu in Teodoziju pa Sveti Sava, ki je med kronanjem na \xc5\xa0tefanovo glavo polo\xc5\xbeil roko Janeza Krstnika. Andrej Dandolo poudarja, da je krono dobil \xc5\xa1ele po poroki z Ano Dandolo  (dum neptem....ducis accepisset in coniugem) in da se je pred tem odrekel pravoslavju._NEWLINE_Dru\xc5\xbeina Dandolo je bila v tistem \xc4\x8dasu zelo vplivna, ker je bi Ivan Dandolo dubrovni\xc5\xa1ki knez, Dubrovni\xc5\xa1ka republika pa je prav leta 1215 s srbskim velikim knezom  sklenila zelo ugoden trgovinski sporazum. Kak\xc5\xa1no vlogo je pri sklepanju zakona igral Ivan Dandolo, ni znano._NEWLINE_Naziv  \xc5\xa0tefana Prvokronanega se je pred letom 1217 glasil "veliki \xc5\xbeupan \xc5\xa0tefan, gospodar cele Srbske dr\xc5\xbeave". Naslov je omenjen v Hilandarski listini iz leta 1200, s katero je \xc5\xa0tefan Du\xc5\xa1an potrdil privilegije, ki jih je samostanu Hilandar podelil njegov o\xc4\x8de. Po kronanju je leta 1217 podelil privelegije  tudi samostanu \xc5\xbdi\xc4\x8da. V tej listini se njegov naziv glasi  "\xc5\xa0tefan, po milosti Bo\xc5\xbeji kronani kralj in samodr\xc5\xbeec cele Srbske dr\xc5\xbeave in Primorja"._NEWLINE_Leta 1219 se je \xc5\xa0tefan uspel povezati z vplivno bizantinsko dru\xc5\xbeino Angel, ki je vladala v Epirskem despotatu. V  prepisih metropolita Nefpakta Ivana Apokavka so omenjene priprave na poroko \xc5\xa0tefanovega sina Radoslava z epirsko princeso Ano, najstarej\xc5\xa1o h\xc4\x8derko despota Teodorja Angela Dukasa Komnena. Priprave so se za\xc4\x8dele leta 1218, zakon pa je bil sklenjen leto kasneje. _NEWLINE_\xc5\xa0tefan je pred smrtjo samostanu \xc5\xbdi\xc4\x87a izdal \xc5\xa1e eno darovnico, s katero je pod njegovo jurisdikcijo postavil vse svoje nadarbine (Hilandar, Jurijevi stebri, Studenica in Mile\xc5\xa1eva). Leta 1228 je prestol predal svojemu najstarej\xc5\xa1emu sinu Radoslavu in se kot Simon umaknil v samostan. Kamalu zatem je po 24. septembra 1228 umrl. Pokopan je bil v samostanu Studenica, kasnjeje pa je brat Sava njegove posmrtne ostanke prenesel v samostan \xc5\xbdi\xc4\x8da.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tefan Radoslav\n_START_PARAGRAPH_\nRadoslav \xc5\xbee je v drugi \xc5\xa0tefanovo darovnici samostanu \xc5\xbdi\xc4\x8da omenjen kot njegov naslednik, zato je predaja oblasti potekla brez zapletov. Radoslav je pred zasedbo prestola morda upravljal del Zete in Zahumja s prestolnico  Kotor.  Kot knez je imel  enaka pooblastila kot njegov stric Vukan Nemanji\xc4\x87._NEWLINE_Kot kralj je vedno poudarjal svoje gr\xc5\xa1ko poreklo, ker je bil njegov stari o\xc4\x8de bizantinski cesar Aleksej III. Angel. Iz njegovega podpisa je razvidno, da je imela nanj veli vpliv njegova mati Evdokija, saj se je na vseh listinah  podpisoval s \xc5\xa0tefan Dukas. Radoslava je za kralja kronal stric Sava na Spasovdan leta 1228 v \xc5\xbdi\xc4\x8di. Odnosi med njima so se kasneje zelo poslab\xc5\xa1ali, ker se v cerkvenih zadevah Radoslav ni obra\xc4\x8dal nanj, ampak na ohridskega nad\xc5\xa1kofa Homatijana. Nanj so se obra\xc4\x8dali tudi vsi, ki so bili pod njegovo jurisdikcijo \xe2\x80\x93 ato\xc5\xa1ki menihi, me\xc5\xa1\xc4\x8dani Soluna, diakon in hatrofilaks iz Drame (Dra\xc4\x8d) in metropolita Dra\xc4\x8da in Krfa.  Radoslavova vpra\xc5\xa1anja Homatijanu in odgovori nanje so ohranjeni v rokopisu iz 16. stoletja, ki ga hrani Bavarska de\xc5\xbeelna lnji\xc5\xbenica.  Iz njih je razvidno, da je Radoslav nameraval nedavno ustanovljeno samostojno Srbsko pravoslavno cerkev vrniti pod jurisdikcijo Ohridske nad\xc5\xa1kofije, s \xc4\x8dimer se njegov stric Sava seveda ni strinjal. Sava je zapustil domovino in se odpravil na prvo romanje v Sveto de\xc5\xbeelo._NEWLINE_V zunanji politiki se je Radoslav povsem naslanjal na svojega tasta, dokler ni leta 1230 pri\xc5\xa1lo do prerazporeditve mo\xc4\x8di na Balkanu. V bitki pri Klokotnici (pritok Marice) je despota Teodorja porazil bolgarski car Ivan Asen II. in zlomil mo\xc4\x8d Epirskega despotata. Njegov poraz se je odrazil tudi v Srbiji. Plemstvo, nezadovoljno z Radoslavovo proepirsko politiko, je iskalo pomo\xc4\x8d Bolgarov, da bi z njihovo pomo\xc4\x8djo izvedlo dr\xc5\xbeavni udar. Radoslava so konec leta 1233 odstavili in na njegovo mesto postavili njegovega mlaj\xc5\xa1ega brata \xc5\xa0tefana Vladislava. Radoslav in Ana sta pobegnila v Dubrovnik in se kasneje umaknila v samostan. Kdaj in kako je Radoslav umrl, ni znano.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tefan Vladislav I.\n_START_PARAGRAPH_\nRadoslavov naslednik Vladislav  je bil poro\xc4\x8den z Beloslavo, h\xc4\x8derko bolgarskega carja Ivana Asena II. Tudi njega  je kronal stric Sava. Zgleda, da je pred kronanjem vladal kot knez.  Leta 1220 je, verjetno s sodelovanjem stica Save, ustanovil samostan Mile\xc5\xa1eva._NEWLINE_Na za\xc4\x8detku Vladimirjeve vladavine so bili odnosi z Dubrovni\xc5\xa1ko republiko kom slabi. Srbski kralj je pritiskal na Dubrov\xc4\x8dane, da mu predajo pobeglega  brata Radoslava, ki je za  pomo\xc4\x8d prosil tudi bosanskega bana Mateja Ninoslava. Ko je Vladimir zapretil z vojno, je moral Radoslav zapustiti Dubrovnik. Zatekel se je v Dra\xc4\x8d, kjer se je domnevno raz\xc5\xa1el s soprogo Ano. Na poziv strica Save se je vrnil v Srbijo, kjer je leta 1235 umrl kot menih Ivan._NEWLINE_Naslednje leto je v bolgarski prestolnici Veliko T\xc7\x8ernovo na povratku z drugega romanja po  vzhodnih patriarhijah  umrl tudi Sava. Po Domencijanu so Bolgari nameravali obdr\xc5\xbeati njegovo telo, ki je bilo pokopano v cerkvi \xc5\xa0tiridesetih mu\xc4\x8dencev v Velikem T\xc7\x8ernovem. Vladislav je po nekaj zavrnjenih pro\xc5\xa1njah za vrnitev osebno od\xc5\xa1el do svojega tasta, ki je nazadnje dovolil  Savino vrnitev Srbijo. Savo so pokopali v samostanu Mile\xc5\xa1eva. _NEWLINE_Vladislav je leta 1235 izdal listino, s katero se je Dubrovni\xc5\xa1ka republika obvezala, da na svoje ozemlje ne bo sprejemala nasprotnikov srbskega kralja, in v zameno dobila potrditev prej\xc5\xa1njih privilegijev. Z izdajo listine se je ustalil obi\xc4\x8daj, da so se sporazumi ponovno potrjevali ob vsaki menjavi oblasti na srbski ali dubrovni\xc5\xa1ki strani._NEWLINE_Vladislav je moral leta 1237 z vojsko oditi na reko Cetino na skrajni zahod svoje dr\xc5\xbeave. Povod za odhod je bil vdor ogrskega hercega Kolomana na humsko ozemlje, kjer je kot vazal srbskega kralja vladal Toljen II., potomec Miroslava Zavidovi\xc4\x87a, brata  \xc5\xa0tefana Nemanje. Koloman je po uspe\xc5\xa1nem prodoru skozi Bosno vdrl na Toljenovo ozemlje. Prihod Vladislavove vojske je prepre\xc4\x8dila nadaljne ogrske pohode. Ob tej prilo\xc5\xbenosti je bila sklenjena zveza med Splitom in Srbskim kraljestvom._NEWLINE_Na za\xc4\x8detku 40. let 13. stoletja so v vzhodno Evropo vdrli Mongoli. Opusto\xc5\xa1ili so Rusijo, Poljsko, \xc5\xa0lezijo in Ogrsko in med zasledovanjem ogrskega kralja B\xc3\xa9le IV. prodrli vse do Jadranskega morja. Vra\xc4\x8dali so se skozi Srbijo in Bolgarijo in po vrnitvi domov pod vodstvom Batu kana  leta 1243 ustanovili Zlato hordo. _NEWLINE_Tik  pred mongolsko invazijo je umrl bolgarski car Ivan Asen II.  Nasledil ga je nesposobni sin Koloman I. Asen. Vladislav je s carjevo smrtjo izgubil podporo Bolgarije in bil leta 1241 odstavljen. Nasledil ga je mlaj\xc5\xa1i brat Uro\xc5\xa1. Vladislav je ostal v Srbiji, kjer je leta 1269 umrl. Pokopan je bil v svoji nadarbini Mile\xc5\xa1eva.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tefan Uro\xc5\xa1 I.\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc4\x8detek Uro\xc5\xa1eve vladavine je zaznamoval prihod sa\xc5\xa1kih rudarjev. Prvi\xc4\x8d so omenjeni v Uro\xc5\xa1evi darovnici Brskovu iz leta 1254. Razlog njihovega prihoda ni znan. Z njihovim prihodom sta povezani dve teoriji: da so se pod pritiskom Mongolov z dovoljejnjem srbskega kralja priselili iz Erdelije ali da so pri\xc5\xa1li na Uro\xc5\xa1evo vabilo zaradi vzajemnih gospodarskih interesov. Sasi so s seboj prinesli nove tehnike obdelave barvnih kovin, ki jih Srbi niso poznali. Sasi so Uro\xc5\xa1u omogo\xc4\x8dili osamosvojitev od plemstva, ker je lahko s pove\xc4\x8danimi dohodki vzdr\xc5\xbeeval svojo vojsko pla\xc4\x8dancev._NEWLINE_Konec 40. let 13. stoletja je na mesto barskega nad\xc5\xa1kofa pri\xc5\xa1el Giovani Plano Karpini in ponovno so se za\xc4\x8deli spori med Dubrovni\xc5\xa1ko in Barsko nad\xc5\xa1kofijo.  Leto kasneje je bila bosanska katoli\xc5\xa1ka dieceza izklju\xc4\x8dena iz jurisdikcije dubrovni\xc5\xa1kega nad\xc5\xa1kofa in podrejena nad\xc5\xa1kofiji Kalo\xc4\x8da. Dubrovni\xc5\xa1ka nad\xc5\xa1kofija je zato posku\xc5\xa1ala pod svojo jurisdikcijo dobiti vse srbske katoli\xc5\xa1ke \xc5\xa1kofije, ki so bile od leta 1215 podrejene Barski nad\xc5\xa1kofiji. Spor je bil re\xc5\xa1en v korist Barske nad\xc5\xa1kofije, vendar je  moral nad\xc5\xa1kof Karpini odstopiti. Nasledil ga je nad\xc5\xa1kof Gufrid._NEWLINE_Uro\xc5\xa1 se je v sporu postavil na barsko stran in opusto\xc5\xa1il okolico Dubrovnika, slednji pa je sklenil zavezni\xc5\xa1tvo z bolgarskim carjem Mihaelom II. Asenom, da bi napadel  Srbijo z vzhoda. Koaliciji se je pridru\xc5\xbeil humski knez Radoslav. Bolgarska vojska je leta 1245 napadla Srbijo, vendar je napad spodletel in ni ogrozil Uro\xc5\xa1evega polo\xc5\xbeaja, Dubrovnik pa je bil prisiljen s Srbijo skleniti mirovni sporazum. Najve\xc4\x8dje posledice je o\xc4\x8ditno utrpel knez Radoslav, ki se po koncu vojne v zgodovinskih virih ni\xc4\x8d ve\xc4\x8d ne omenja. Njegova kne\xc5\xbeevina  je bila priklju\xc4\x8dena k Srbskemu kraljestvu. Pribl\xc5\xbeno takrat je Uro\xc5\xa1 k svojemu kraljestvu priklju\xc4\x8dil tudi ozemlje, ki so ga upravljali Vukanovi nasledniki \xc5\xa0tefan, Dimitrij in Mladen._NEWLINE_Uro\xc5\xa1 se je vme\xc5\xa1al v vojno med Epirskim despotatom in Nikejskim cesarstvom, v katerem je vladal Mihael VIII. Paleolog. Podprl je epirskega despota Mihaela II. Angela in mu leta 1258  poslal 1.000 vojakov, sam pa je zasedel severno Makedonijo s Skopjem. Epirsko-srbska koalicija je bila leta 1259 v bitki v Pelagoniji pora\xc5\xbeena. Mihael Paleolog je dve leti kasneje osvojil Konstantinopel, s \xc4\x8dimer se je kon\xc4\x8dalo Latinsko cesarstvo (1204-1261)._NEWLINE_Uro\xc5\xa1 je bil vazal ogrskega kralja B\xc3\xa9le IV., kateremu je leta 1260 poslal kontingent vojakov za vojno proti \xc4\x8de\xc5\xa1kemu kralju Otokarju II. P\xc5\x99emislu. Dobri odnosti z Ogrsko so se leta 1261 ali 1262 poru\xc5\xa1ili, ker je   Bela IV. tega leta ustanovil Ma\xc4\x8dvansko banovino in za bana imenoval svojega zeta, ruskega kneza Rostislava Mihailovi\xc4\x87a.  Rostislava je nasledil njegov  sin Bela Rostislavi\xc4\x8d. Uro\xc5\xa1 je napadel Belovo ozemlje in ga pusto\xc5\xa1il, dokler ni ogrski kralj svojemu vnuku poslal vojske, ki je ustavila Srbe. Uro\xc5\xa1a so ujeli in ga proti odkupnini izpustili.  Uro\xc5\xa1 je svojega sina Dragutina  poro\xc4\x8dil z ogrsko princeso Katalino, h\xc4\x8derko \xc5\xa0tefana V., in moral obljubiti, da bo dal sinu v upravljanje del svojega kraljestva._NEWLINE_Na za\xc4\x8detku 70. let 13. stoletja je Uro\xc5\xa1 posku\xc5\xa1al svojega mlaj\xc5\xa1ega sina poro\xc4\x8diti z bizantinsko princeso Ano, h\xc4\x8derko cesarja Mihaela Paleologa in njegove \xc5\xbeene Teodore. Jurij Pahimer pi\xc5\xa1e, da so bila pogajanja neuspe\xc5\xa1na in da je  Uro\xc5\xa1 zato sklenil zvezo s Karlom An\xc5\xbeujskim, glavnim nasprotnikom bizantinskega cesarja. Mihael je na koncilu v Lyonu zanikoval zakonitost avtokefalne Srbske cerkve. Uro\xc5\xa1 je nameraval napasti Bizantinsko cesarstvo, vendar mu to  ni uspelo. Leta 1274 je za\xc4\x8del vojno proti Dubrovni\xc5\xa1ki republiki, ki je bila njegovo zadnje znano politi\xc4\x8dno dejanje._NEWLINE_V Srbiji se je za\xc4\x8dela dr\xc5\xbeavljanska vojna med Uro\xc5\xa1em in njegovim sinom Dragutinom, ki jo opisuje nad\xc5\xa1kof Danilo (1324\xe2\x80\x941337) v  \xc5\xbdivljenjepisih srbskih kraljev in nad\xc5\xa1kofov. Vojno je povzro\xc4\x8dila neizpolnjena Uro\xc5\xa1eva obljuba iz leta 1268, da bo Dragutinu dal v upravljanje del kraljestva. Kon\xc4\x8dala se je z Uro\xc5\xa1evim porazom v bitki na Gata\xc5\xa1kem polju leta 1276. Uro\xc5\xa1 se je po porazu umaknil v Hum in vstopil v samostan.  Umrl je kot menih Simon leta 1277.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tefan Dragutin\n_START_PARAGRAPH_\nKralj Dragutin je po prihodu na prestol dal svoji materi Jeleni v upravljanje Zeto, Trebinje in kraje okoli Plav in Gornjega Ibra,  s \xc4\x8dimer se je pri njej odkupil za o\xc4\x8detovo odstavitev. Del kraljestva je verjetno dobil v upravljanje tudi Dragutinov mlaj\xc5\xa1i brat Milutin. Za Dragutinovo vladanje so zna\xc4\x8dilni dobri odnosi z Dubrovnikom, s katerim je bil njegov o\xc4\x8de v stalnih  sporih. Dubrovniku je izdal listino, v kateri je prvi\xc4\x8d v srbskih virih omenjeno ni\xc5\xbeje plemstvo (vlasteli\xc4\x8di\xc4\x87i).  Dragutin, tako kot njegov o\xc4\x8de, ni bil v dobrih odnosih z Bizantinskim cesarstvom. V srbskem prodoru do Sera in ropanju bizantinskega ozemlja je sodeloval tudi pebe\xc5\xbenik Kotanica, sicer pa ve\xc4\x8djih bitk z Bizantinskim cesarstvom ni bilo. Srbija je pristopila k protibizantinski koaliciji na \xc4\x8delu s Karlom An\xc5\xbeujskim, ustanovljeni leta 1281 v Orvietu. Mo\xc4\x8d Bolgarije so v tistem \xc4\x8dasu razkrajale dinasti\xc4\x8dne borbe. _NEWLINE_\xc5\xa0tefan Dragutin se je pri padcu s konja pod Jel\xc4\x8do te\xc5\xbeko po\xc5\xa1kodoval, kar je nad\xc5\xa1kof Danilo opisal kot Bo\xc5\xbejo kazen za o\xc4\x8detovo odstranitev s prestola.  Po\xc5\xa1kodba mu je za dolgo \xc4\x8dasa prepre\xc4\x8dila upravljanje dr\xc5\xbeave, zato je prestol prepustil svojemu mlaj\xc5\xa1emu bratu Milutinu. Pravi razlog za njegov odstop je bilo nezadovoljstvo plemstva zaradi njegove proogrske politike. Plemstvo je \xc5\xbeelelo tudi vojno z Bizantinskim cesarstvom, da bi raz\xc5\xa1irilo svoja ozemlja. Res je, da je Dragutin leta 1281 na \xc4\x8delu svoje vojske prodrl do Sera, vendar je plemstvo pri\xc4\x8dakovalo, da bo vojno nadaljeval, po\xc5\xa1kodovani Dragutin pa za to ni bil sposoben. Dragutinov padec sta opisala tudi anonimen menih v potopisu iz leta 1308, v katerem je opisal stanje v srbski dr\xc5\xbeavi, in bizantinski zgodovinar Jurij Pahimer._NEWLINE_Predaja prestola je bila opravljena na zboru v De\xc5\xbeevi leta 1282. Milutin je od brata dobil tudi simbole kraljevske oblasti: zlato,  vladarska obla\xc4\x8dila, oro\xc5\xbeje in konja. Milutin je moral v skladu s sklepi De\xc5\xbeevskega zbora ostati na prestolu do konca \xc5\xbeivljenja, po smrti pa bi ga nasledil eden od Dragutinovih sinov, verjetno Vladislav. Dragutinu so bila priznana velika ozemlja na severu Srbskega kraljestva od Rudnika do Trebinja, od ta\xc5\xa1\xc4\x8de Elizabete Kumanke pa je  leta 1284 dobil \xc5\xa1e Ma\xc4\x8dvansko in Usorsko banovino. Njegova dr\xc5\xbeava se je v tujih virih omenjaja kot Sremsko kraljestvo.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tefan Milutin\n_START_PARAGRAPH_\nMilutin se je v prvem letu svojega vladanja odpravil na pohod proti Bizantinskemu cesarstvu in osvojil Gornji in Spodnji Polog, Ov\xc4\x8de polje, Zletovo in Pijanec. Bizantinski cesar Mihael VIII. Paleolog se je za\xc4\x8del pripravljati na povra\xc4\x8dilni pohod v Srbijo, ki so ga spodbujale predvsem bizantinske aristokratske dru\xc5\xbeine, pribegle pred Srbi v Konstantinopel. Cesar je \xc5\xa1e pred koncem priprav umrl.  Njegov naslednik Andronik II. Paleolog je zgodaj spomladi leta 1283 poslal svojo vojsko v Srbijo, sam pa se pohoda ni udele\xc5\xbeil. Vojsko so sestavljali predvsem tatarski najemniki. Po Danilu je bil ve\xc4\x8dji oddelek Tatarov pri Drimu pora\xc5\xbeen in pohod se je ustavil. V jeseni istega leta je Milutin opusto\xc5\xa1il strumsko in sersko krajino  in pri Hristopolju pri\xc5\xa1el do egejske obale  in meje Svete gore (Atos).  V pohodu so sodelovali tudi Dragutinovi odredi. Milutin je osvojil Pore\xc4\x8d, Ki\xc4\x8devo in Debar in v vojni 1282-1284 pomaknil mejo svojega kraljestva dale\xc4\x8d na jug. _NEWLINE_Na za\xc4\x8detku zadnjega desetletja 13. stoletja je zdru\xc5\xbeena Milutinova in Dragutinova vojska zasedla Ku\xc4\x8devo in Brani\xc4\x8devo, kjer sta vladala delno neodvisna kumanska vladarja  Drman in Kudelin. Brani\xc4\x8devo se je prvi\xc4\x8d zna\xc5\xa1lo v srbski dr\xc5\xbeavi in bilo priklju\xc4\x8deno k Sremskemu kraljestvu. Zasedba Brani\xc4\x8devega je izzvala vidinskega kneza \xc5\xa0i\xc5\xa1mana, vazala mongolskega kana Nogaja, da je napadel Srbijo. Njegova  vojska je prodrla vse do Pe\xc4\x8di. Milutin je v protinapadu osvojil \xc5\xa0i\xc5\xa1manovo prestonico Vidin in \xc5\xa0i\xc5\xa1mana prisilil, da se je poro\xc4\x8dil s h\xc4\x8derko srbskega mogotca Draga\xc5\xa1a, njegov sin pa se je poro\xc4\x8dil z Milutinovo h\xc4\x8derko Ano. Nogaj se je pripravljal na napad na Srbijo, vendar ga je Milutin prehitel s pro\xc5\xa1njo za mir in talci, med katerimi je bil tudi njegov sin \xc5\xa0tefan. _NEWLINE_Srbski kralj je leta 1296 osvojil Dra\xc4\x8d in s tem izzval protinapad Bizantincev. Njihovi vojski je poveljeval vojskovodja Mihael Glavas. Glava\xc5\xa1ev napad se je kon\xc4\x8dal s popolnim neuspehom, zato je sam Glavas predlagal cesarju, da sklene mir.  Mirovna pogajanja in sklenitev miru  opisuje Teodor Metohit. Andronik je Milutinu najprej ponudil poroko s svojo sestro Evdokijo, ki ni \xc5\xbeelela niti sli\xc5\xa1ati za poroko z \xc5\xbee trikrat ali celo \xc5\xa1tirikrat poro\xc4\x8denim srbskim kraljem. Cesar je Mulutinu namesto nje ponudil svojo pet let staro h\xc4\x8derko Simonido. Poroko je opravil ohridsko nad\xc5\xa1kof Makarij._NEWLINE_Sprava z Bizantinskim cesarstvom, kronana s poroko  s Simonido, je pomenila velik uspeh Milutinove politike. S sklenitvijo miru je legaliziral osvojena ozemlja v Makedoniji, ki so bila k Srbiji priklju\xc4\x8dena kot Simonidina dota. V eni od svojih listin Milutin pi\xc5\xa1e, da je "z me\xc4\x8dem osvojil  skopsko, ov\xc4\x8depoljsko, polo\xc5\xa1ko,  debarsko in druge pokrajine in potem postal zet  samodr\xc5\xbenega  bizantinskega cesarja Andronika". Zveza z Bizancem je v Srbiji naletela na odpor. Nasprotovala sta ji predvsem Milutinova mati Jelena in brat Dragutin._NEWLINE_Leta 1301 se je za\xc4\x8dela vojna med Milutinom in Dragutinom, ki je trajala do leta 1311. Vzrok zanjo ni znan. _NEWLINE_Leta 1301 je Dubrovni\xc5\xa1ka republika verjetno izkoristila vojno med bratoma in s pomo\xc4\x8djo Benetk napadla Kotor. Mesto je vzdr\xc5\xbealo napad. Milutin se je ma\xc5\xa1\xc4\x8deval z napadom na Dubrovnik in ga povsem odrezal od zaledja. Dubrovni\xc5\xa1ki knez je pobegnil na Mljet. Vojna se je kon\xc4\x8dala s sklenitvijo miru avgusta 1301. Dubrovnik je moral pla\xc4\x8dati vojno \xc5\xa1kodo 4000 perperjev, Milutin pa je potrdil pravice dubrovni\xc5\xa1kih trgovcev v Srbiji._NEWLINE_Dr\xc5\xbeavljansko vojno v Srbiji je izkoristil tudi Pavle Bribirski in prodrl globoko na srbsko ozemlje. V eni od listin iz leta 1304 je omenjen kot "gospodar Humske krajine", \xc4\x8deprav ni nobenega dokaza, da je tam tudi vladal. Milutin je v spopadu s Pavlom ujel njegovega sina in ga prisilil na sklenitev miru. Pavle se je umaknil iz Huma, Milutin pa je osvobodil njegovega sina._NEWLINE_Karel I. An\xc5\xbeujski, brat francoskega kralja Filipa V., se je poro\xc4\x8dil s sestro latinskega cesarja Balduin II. Courtenayskega in z doto dobil tudi naslov latinskega cesarja. Marca 1308  je sklenil zavezni\xc5\xa1tvo s \xc5\xa0tefanom Milutinom in se za\xc4\x8del pripravljati na obnovitev Latinskega cesarstva. Proti Bizantincem je bil tudi Filip Tarantski, vladar an\xc5\xbeujskih posesti na Balkanu, ki je leta 1305 osvojil Dra\xc4\x8d.  Milutin se je leta 1305 preko skadarskega \xc5\xa1kofa dogovoril za sre\xc4\x8danje s Filipom in isto\xc4\x8dasno poslal v Pariz delegacijo, ki naj bi sklenila protibizantinsko zavezni\xc5\xa1tvo s Karlom An\xc5\xbeujskim.  Francoska vlada je v Srbijo poslala dominikanskega meniha, ki naj bi preu\xc4\x8dil stanje v srbski dr\xc5\xbeavi.  _NEWLINE_Karel je leta 1308 preko Milutinovih odposlancev z njim sklenil sporazum, s katerim mu je prepustil vsa ozemlja, ki bi jih osvojil v vojni z Bizantinskim cesarstvom. Milutin mu je v zameno obljubil, da bo prestopil v katoli\xc5\xa1tvo in svojo h\xc4\x8derko Zorico poro\xc4\x8dil s Karlovim sinom. Pape\xc5\xbe Klemen V. je svoji duhov\xc5\xa1\xc4\x8dini naro\xc4\x8dil, naj se za\xc4\x8dne pripravljati na Milutinovo spreobrnitev, Milutin pa je v dobri veri leta 1308 napadel Bizantinsko cesarstvo in povedel svojo vojsko v Solun. Del tamkaj\xc5\xa1njih katalonskih najemnikov (1000 konjenikov in 500 pe\xc5\xa1akov) pod Melikovim poveljstvom je prestopil na Milutinovo stran. Ko se je Solun  obranil pred napadalci, se je Melik  uprl in bil po porazu usmr\xc4\x8den.  _NEWLINE_Na Zahodu se je medtem stanje povsem spremenilo. Pape\xc5\xbe Klemen V. je od\xc5\xa1el leta 1309 v Avignon, Karel An\xc5\xbeujski pa se je vme\xc5\xa1al v spopade za krono svetega rimskega cesarja in po neuspelem poskusu, da bi se dokopal do nem\xc5\xa1ke krone, tudi v spopade v Franciji. Pape\xc5\xbe je leta 1309 izob\xc4\x8dil Bene\xc5\xa1ko republiko, ki je na svojo stran dobila Milutina. Njegova zveza z Zahodom je razpadla._NEWLINE_Bene\xc4\x8dani so Milutina nagovorili, naj se vojskuje proti An\xc5\xbeujcem na Balkanu in ga imenovali za kralja Albanije. Naslov albanskega kralja se je prvi\xc4\x8d zna\xc5\xa1el v naslovu srbskih vladarjev. Milutin je nazadnje prestopil na Andronikovo stran in mu pomagal poraziti Hsalilovo najemni\xc5\xa1ko vojsko na Galipoliju. Andronik je za protiuslugo Hilandarju  pokloni neko vas. Milutinova bitka s Hsalilom je bila prvi, vendar ne edini spopad med Turki in Srbi. Milutin je leta 1313 poslal v Malo Azijo mo\xc4\x8dan oddelek srbske vojske pod poveljstvom Novaka Grebostreka, ki ni bil pod bizantinskim poveljstvom, ampak se je vojskoval kot samostojen bizantinski zaveznik._NEWLINE_Milutinova pogajanja z Zahodom o\xc4\x8ditno niso vplivala na odnose z Andronikom II. Bizantinsko cesarstvo se je v tistem \xc4\x8dasu vojskovalo z Osmani. V Malo Azijo je poslalo najemnike Katalonske dru\xc5\xbebe, ki so se kmalu obrnili proti svojim delodajalcem in za\xc4\x8deli ropati Grke. Njihov cilj je postala tudi Sveta gora, se pravi tudi srbski samostan  Hilandar, za katerega je skrbel Milutin. Milutin je v Hilandarju na mestu Nemanjeve cerkve zgradil novo. Zgradil je tudi obzidje z dvema stolpoma, od katerih je eden branil cerkev pred napadom gusarjev z morja. \xc5\xa0kodo, ki so jo v treh letih (1307\xe2\x80\x941310) povzro\xc4\x8dili napadi Kataloncev, je opisal tedanji iguman samostana in kasnej\xc5\xa1i nad\xc5\xa1kof Danilo. Katalonci so se umaknili proti zahodu in preko Tesalije in Epirja pri\xc5\xa1li do Atenske vojvodine. Po kratkem slu\xc5\xbebovanju pri atenskem vojvodi so se obrnili proti njemu in ga v bitki pri Kefisu leta 1311 porazili. Po zmagi so sami prevzeli oblast v Atenah. Nevarnost, da bi napadli Srbijo, je za nekaj \xc4\x8dasa minila. Del najemnikov, ki so se  v Tesaliji odcepili od glavnine, je zaposlil Milutin._NEWLINE_Ko je Milutin leta 1310 poslal svojo vojsko na pomo\xc4\x8d Androniku za borbo proti Hsalilu,  ga je napadel brat Dragutin. Plemstvo je prestopilo na Dragutinovo stran. Milutina je iz te\xc5\xbekega polo\xc5\xbeaja re\xc5\xa1il predvsem njegov biograf in banjski \xc5\xa1kof Danilo, kateremu je Milutin predal v \xc4\x8duvanje svoj denar. Danilo je z njim najel vojsko Turkov, Tatarov in Osetov. Duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina se je bala eskalacije spopadov in spodbujala spri strani k sklenitev miru. Hilandarski iguman Nikodim je v imenu obeh srbskih kraljev od\xc5\xa1el na posvet v Carigrad. Cesar in patriarh sta predlo\xc5\xbeila mirovni sporazum, ki je bil sprejet v dr\xc5\xbeavnem zboru. Mir sta simbolizirala izgradnja samostana Banjska in slavna Zlata bula sv. \xc5\xa0tefana, objavljena med letoma 1313 in 1316. Dr\xc5\xbeavljanska vojna ni povzro\xc4\x8dila ozemeljskih sprememb._NEWLINE_Najve\xc4\x8d razlogov za zaskrbljenost po kon\xc4\x8dani dr\xc5\xbeavljanski vojni je imel najstarej\xc5\xa1i Milutinov sin \xc5\xa0tefan De\xc4\x8danski, ki je bil o\xc4\x8detov ljubljenec in mu vrnitev v predvojno stanje ni ustrezala. \xc5\xa0tefan je bil leta 1306 imenovan za kneza Zete in Primorja z naslovom kralj. Star je bil ve\xc4\x8d kot trideset let. Z \xc5\xbeeno in dvema sinovoma je \xc5\xbeivel v Zeti, ker je bil sin \xc4\x8detrte in zato sporne  Milutinove \xc5\xbeene  Ane Terter, pa njegov polo\xc5\xbeaj ni bil najbolj trden. Za njegov polo\xc5\xbeaj se je za svojega sina Dimitrija borila Irena Monfera\xc5\xa1ka, \xc5\xbeena cesarja Andronika II. Paleologa. Dimitrij je nazadnje odklonil, da bi \xc5\xbeivel v Srbiji._NEWLINE_Plemstvo je \xc5\xa0tefana nagovorilo, naj se upre o\xc4\x8detu, ker mu bo sicer odreklo posku\xc5\xa1nost. Milutin je z vojsko zasedel Zeto, \xc5\xa0tefan pa je pobegnil preko Bojane in se za\xc4\x8del z o\xc4\x8detom pogajati za spravo. O\xc4\x8de in sin sta se sre\xc4\x8dala v Skopju, kjer  je bila uradna \xc5\xa0tefanova rezidenca. \xc5\xa0tefana so vklenili in delno oslepili in ga poslali v Carigrad, kjer je na Andronikovem dvoru pre\xc5\xbeivel sedem let. V Srbijo se je vrnil neposredno pred o\xc4\x8detovo smrtjo. Milutin mu je na pobudo Cerkve dal v upravljanje \xc5\xbeupo Budimje. _NEWLINE_8. februarja 1314 je umrla kraljica Jelena. Odnosi med Milutinom in Dragutinom so se ponovno zaostrili. Dragutin na njen pogreb ni pri\xc5\xa1el, ampak je nanj poslal svoje odposlance. Na njen grob je od\xc5\xa1el kasneje in se v Paunovih na Kosovu sestal z bratom._NEWLINE_Kratkotrajno obdobje miru je prekinila Dragutinova smrt spomladi 1316. Dragutin je malo pred smrtjo na skup\xc5\xa1\xc4\x8dini predal prestol sinu Vladislavu in kot Teokrist od\xc5\xa1el v samostan. Kmalu po Dragutinovi smrti je Milutin Vladislava zaprl in sam prevzel oblast v Srbiji.  Dragutinovo ozemlje je bilo od njegove smrti do konca 14. stoletja jabolko spora med Srbijo in Ogrsko._NEWLINE_Milutin je leta 1317 s premirjem kon\xc4\x8dal vojno z Dubrovni\xc5\xa1ko republiko in pristal na pla\xc4\x8devanje davka ve\xc4\x8d kot 4000 perperjev letno. Kmalu po sklenitvi miru se je junija 1318 za\xc4\x8dela vojna z Mladenom II. Bribirskim. Njen potek ni znan._NEWLINE_Junija naslednjega leta je pape\xc5\xbe Janez XXII. nekaj albanskih mogotcev pisno pozval, naj strmoglavijo krivoverskega srbskega kralja. Pape\xc5\xbeev poziv je bil odgovor na agresivno Milutinovo politiko  proti Filipu Tarantskemu po koncu dr\xc5\xbeavljanske vojne z Dragutinom. Proti Milutinu se je organizirala koalicija, v kateri je bil najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i Milutinov nasprotnik ogrski kralj Karel I. Karel je v jeseni 1319 pre\xc4\x8dil Savo in v pohodu po dolini Kolubare zasedel Ma\xc4\x8dvo. Ogrska vojska je prodrla do sedanjega Valjeva. Jedro Dragutinovega kraljestva je pri\xc5\xa1lo pod ogrsko oblast. Milutin je kmalu po umiku ogrske vojske ponovno zasedel izgubljeno ozemlje, zato je Karel na za\xc4\x8detku leta 1320 krenil na nov pohod in ponovno zasedel Ma\xc4\x8dvo in druga mesta Dragutinovega kraljestva. Milutin tokrat ni mogel izkoristiti svojih kumanskih najemnikov, ker jih je Andronik II. ravno takrat odpoklical.  V Bizantinskem cesarstvu se je namre\xc4\x8d za\xc4\x8dela dr\xc5\xbeavljanska vojna med Andronikom in njegovim vnukom, v katero se Milutin ni vme\xc5\xa1al, ko je leta 1322 ponovno izbruhnila vojna, pa je bil \xc5\xbee mrtev.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tefan De\xc4\x8danski\n_START_PARAGRAPH_\nMilutin je na prigovarjanje humskega \xc5\xa1kofa Danila leta 1321 dovolil svojemu sinu \xc5\xa0tefanu Du\xc5\xa1anu vrnitev iz Bizantinskega cesarstva in mu dal v upravljanje Budimlje.  Svojega starej\xc5\xa1ega sina Konstantina, ki je bil nekak\xc5\xa1en humski namestnik, ni imel za najbolj primernega kandidata za svojega naslednika in ga je za prestolonaslednika  imenoval \xc5\xa1ele po \xc5\xa0tefanovem izgonu._NEWLINE_\xc5\xa0tefana so leta 1322 v Skadru razglasili za kralja. Ko je izvedel za o\xc4\x8detovo smrt, je takoj objavil, da mu je sveti Nikolaj vrnil vid in se za\xc4\x8del pripravljati na prevzem oblasti. Konstantinu je predlagal delitev oblasti, s \xc4\x8dimer se on ni strinjal. S slovanskim poreklom, \xc4\x8dude\xc5\xbeno ozdravitvijo in mu\xc4\x8deni\xc5\xa1tvom je \xc5\xa0tefan na svojo stran pridobil ve\xc4\x8dino podlo\xc5\xbenikov. Nad\xc5\xa1kof  Nikodim  I. je 8. januarja 1322 \xc5\xa0tefana kronal za kralja, brata Du\xc5\xa1ana pa za mladega kralja.  Upornega Konstantina so ujeli in po pisanju  Adama Guillaumea zverinsko usmrtili. \xc5\xa0tefan naj bi mu v mi\xc5\xa1ice zabijal kline in ga nazadnje presekal. Njegovo lobanjo je uporabil za \xc4\x8da\xc5\xa1o, kot je v 9. stoletju bolgarski vladar Krum naredil z lobanjo bizantinskega cesarja Nikiforja II. Fokasa._NEWLINE_Dragutinov sin Vladislav se je osvobodil iz ujetni\xc5\xa1tva in na o\xc4\x8detovih posestih vzpostavil svojo oblast. Naslavljal se je s kraljem in imel svoj dvor. _NEWLINE_Po Milutinovi smrti je lokalno plemstvo okrepilo svojo mo\xc4\x8d, centralna oblast pa jo je izgubila. Najbolj so se okrepili Branivojevi\xc4\x87i v Stonu in na Pelje\xc5\xa1cu in \xc5\xa1irili svojo oblast v dalmatinsko zaledje (Popovo) in proti Neretvi in preko nje.  V Milutinovem \xc4\x8dasu so se vojskovali z Mladenom II. Bribirskim kasneje pa tudi z bosanskim banom \xc5\xa0tefanom II. Kotromani\xc4\x87em. Po Mladenovem padcu je mo\xc4\x8d Bribircev ugasnila in bosanski ban je postal najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i srbski sosed na zahodu. Po smrti Mihajla Branivojevi\xc4\x87a in ujetju Brajka Branivojevi\xc4\x87a je Branoje pobegnil na \xc5\xa0tefanov dvor, kjer je bil usmr\xc4\x8den. S tem je bila uni\xc4\x8dena tudi dru\xc5\xbeina Branivojevi\xc4\x87 in bosanski ban je zasedel dolino Neretve in Krajino, Dubrov\xc4\x8dani pa so pretili, da bodo zasedli Ston._NEWLINE_Pogajanja za prodajo Stona Dubrov\xc4\x8danom niso potekala po pri\xc4\x8dakovanjih, zato je \xc5\xa0tefan De\xc4\x8danski leta 1327  prepovedal uvoz dubrovni\xc5\xa1kega blaga v Srbijo. Avgusta tistega leta se je za\xc4\x8dela vojna, ki je trajala skoraj eno leto. Ko je bil poleti 1328 sklenjen mir, je Pelje\xc5\xa1ac pripadel srbskemu kralju, dolino Neretve je obdr\xc5\xbeal bosanski ban. Prvi Du\xc5\xa1anov vojni pohod leta 1329 je bil zao usmerjen prav proti bosanskemu banu. Studeni\xc5\xa1ki iguman Nikola pi\xc5\xa1e, da je De\xc4\x8danski poslal svojega sina na brezbo\xc5\xbene poganske babune (bogomile), ki so vdrli v Ra\xc5\xa1ko. Du\xc5\xa1an jih je porazil in dobil velik vojni plen, sam \xc5\xa0tefan  pa se je komaj re\xc5\xa1il, tako da mu je Vuk Hrvatini\xc4\x87 prepustil svojega konja._NEWLINE_\xc5\xa0tefan se je leta 1324 poro\xc4\x8dil z dvanajstletno Marijo Paleolog, vnukinjo Teodorja Metoita. Marijin o\xc4\x8de je bil bizantinski guverner Suluna, ki se je nameraval osamosvojiti. \xc5\xa0tefana je uspel pregovoriti, da mu je poslal oddelek vojakov, ki je plenil po Serski in Strumi\xc5\xa1ki krajini._NEWLINE_Leta 1324 je na bolgarski prestol pri\xc5\xa1el Mihael III. \xc5\xa0i\xc5\xa1man. Naslednje leto je odslovil svojo prvo \xc5\xbeeno Ano Nedo, h\xc4\x8derko kralja Milutina, in se poro\xc4\x8dil z Andronikovo sestro.  Nekaj \xc4\x8dasa se je vojskoval z Andronikom mlaj\xc5\xa1im, s Srbi pa zaradi njihovega \xc5\xa1irjenja v dolino Vardarja. Vzrok za vojno z Bizantinci je bilo srbsko posedovanje Proseka, ki so ga dobili od bizantinskega namestnika Ivana Asena, ki je bil sicer Bolgar. Andronik je leta 1330 zbral vojsko najemnikov in proti Srbom sklenil zavezni\xc5\xa1tvo z vla\xc5\xa1kim knezom Ivanom Basarabom. Najemnike so zbrali tudi Srbi. Grigora omenja 1000 Keltov, Kantakuzen pa 300 Alemanov. Ker \xc5\xa0tefanova mirovna pogajanja z Bolgari niso bila uspe\xc5\xa1na, je maja 1310 Dubrov\xc4\x8danom prepovedal trgovanje z Bolgarijo preko Srbskega ozemlja._NEWLINE_Bolgari so se nameravali \xc4\x8dim prej zdru\xc5\xbeiti svojo vojsko z  bizantinsko in nato z juga  napasti Srbijo.  Vsi srbski poskusi, da bi sklenili premirje, so bili neuspe\xc5\xa1ni, vendar so pokazali, da morala v bolgarski vojski ni najbolj\xc5\xa1a. Srbi so sklenili prepre\xc4\x8diti zdru\xc5\xbeitev bolgarske in bizantinske vojske in so 28. julija 1330 pri Velba\xc5\xbedu napadli Bolgare. Na obeh straneh je bilo po 15.000 vojakov. V bitki, v kateri so se najbolj izkazali strelci mladega kralja \xc5\xa0tefana Du\xc5\xa1ana, so Srbi   prepri\xc4\x8dljivo zmagali. Kralj Mihael je na begu padel s konja, potem pa so ga Srbi ujeli in usmrtili. Pokopali so ga v cerkvi sv. Jurija v Nagor\xc4\x8dinu. Ostanke bolgarske vojske je re\xc5\xa1il Mihaelov brat Belaur._NEWLINE_Bolgarsko plemstvo je s \xc5\xa0tefanom De\xc4\x8danskim sklenilo zanje ugoden mirovni sporazum. De\xc4\x8danski je na bolgarski prestol vrnil svojo sestro Ano in jo postavil za regentko mladoletnega sina Ivana \xc5\xa0tefana. Poraz Bolgarov so izkoristili Grki in izropali ozemlje svojega nekdanjega zaveznika in se nato pred Srbi umaknili. De\xc4\x8danski je osvojil \xc5\xa0tip, Veles, Prosek, \xc4\x8cre\xc5\xa1\xc4\x87e in Dobrun._NEWLINE_Spor \xc5\xa0tefana De\xc4\x8danskega s sinom \xc5\xa0tefanom Du\xc5\xa1anom je opisan v dveh protislovnih razli\xc4\x8dicah. V razli\xc4\x8dici enega od Danilovih u\xc4\x8dencev je bila vsa krivda na stani \xc5\xa0tefana De\xc4\x8danskega, ki je napadel svojega sina. Nikifor Grigora, ki je poznal srbske razmere, je najve\xc4\x8djo vlogo pripisal plemstvu. Du\xc5\xa1anov strah, da bodo na prestol pri\xc5\xa1li \xc5\xa0tefanovi otroci iz drugega zakona, je spodbudil plemstvo, da mu je obljubilo podporo. Kako dolgo je spor trajal, ni znano. Mir, sklenjen leta 1331 s posredovanjem Dubrov\xc4\x8danov, je trajal samo tri mesece. Povod za nadaljevanje vojne je bil \xc5\xa0tefanov poziv sinu, naj pride k njemu na razgovor. Du\xc5\xa1an se je tega ustra\xc5\xa1il in pozval plemstvo, naj ga spremlja. Ker se je plemstvo temu uprlo, je Du\xc5\xa1an napadel svojega o\xc4\x8deta. Obkolil je o\xc4\x8detov dvor v Nerodimlji, najverjetneje 21. avgusta 1331. \xc5\xa0tefan je pobegnil v Petri\xc4\x8d, Du\xc5\xa1an pa je zasedel dvor in zasegel zakladnico. Du\xc5\xa1an ga je obkolil tudi v Petri\xc4\x8du in ga prisilil k vdaji. \xc5\xa0tefana in njegove otroke je zaprl v zve\xc4\x8dansko trdnjavo, kjer je \xc5\xa0tefan 11. novembra 1331 v nejasnih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah umrl. Du\xc5\xa1ana so 8. septembra v Svr\xc4\x8dinu okronali za novega srbskega kralja.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tefan Du\xc5\xa1an\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1311 je pri\xc5\xa1lo do spremembe tudi na bolgarskem prestolu. Bojarji so na prestol pripeljali Ivana Akeksandra, ki je z Du\xc5\xa1anom sklenil mir in z njim poro\xc4\x8dil svojo sestro Jeleno. Du\xc5\xa1an je lahko zdaj vse svoje sile usmeril proti Bizantinskemu cesarstvu._NEWLINE_Spomladi 1332 so se v  Zeti uprli velika\xc5\xa1i pod vodstvom Dimitrija Sume in Bogoje, nezadovoljni z nagradami, ki so jih dobili od Du\xc5\xa1ana. Du\xc5\xa1an se je z njimi sporazumel, zgleda da s pomo\xc4\x8djo Dubrovnika._NEWLINE_Na zahodu dr\xc5\xbeave je Du\xc5\xa1an nasledil nekaj te\xc5\xbeav, ker so Dubrov\xc4\x8dani \xc5\xbee od konca vojne z Branivojevi\xc4\x87i posku\xc5\xa1ali dobiti Ston in Pelje\xc5\xa1ac, ki jim po mirovnem sporazumu iz leta 1328 ni pripadel. Ban \xc5\xa0tefan II. Kotromani\xc4\x87 je osvajal vedno ve\xc4\x8d ozemlja na jadranski obali, kar je leta 1331 povzro\xc4\x8dilo spor z Bene\xc5\xa1ko republiko. Bosanski ban je bil de facto vladar Huma, Ston pa je priznaval oblast srbskega kralja. V sporu je posredovala Dubrovni\xc5\xa1ka republika. Du\xc5\xa1an se je odrekel ozemljem na skrajnem zahodu svojega kraljestva, ki jih je te\xc5\xbeko branil, in leta 1333 prodal Ston Dubrov\xc4\x8danom. Dubrov\xc4\x8dani so morali razen pla\xc4\x8dila 8000 perperjev in 500 perperjev letno prevzeti obveznost za\xc5\xa1\xc4\x8dite pravoslavnih vernikov na svojem ozemlju. Dubrovnik se je dotlej  trudil zatreti pravoslavje z versko propagando in agrarno reformo, s katero je odvzel zemljo srbskemu plemstvu. Dohodke iz Stona je Du\xc5\xa1an dobival do leta 1350, ko jih je odstopil samostanu Svetih nadangelov v Jeruzalemu._NEWLINE_Po sklenitvi miru z Dubrovnikom, Bosno in Bolgari je imel Du\xc5\xa1an odprte roke za napad na Bizantinsko cesarstvo. V prvem letu vojne je Srbija osvojila Strumico in Kostur in napadla Solun, vendar ga ni uspela osvojiti.  Po koncu vojne z Bizantinci se je Du\xc5\xa1an obrnil na sever dr\xc5\xbeave, kamor je leta 1335 vdrl Karel I. Ogrski. Ogrska vojska je pani\xc4\x8dno pobegnila. Veliko vojakov se je utopilo v Savi. Du\xc5\xa1an je osvojil Ma\xc4\x8dvo in leta 1338 in 1139 nadaljeval vojno s Karlom I. Tokrat je srbska vojske pre\xc5\xa1la Savo in se vojskovala v Sremu. S Srbi, ki so bili takrat v vojni z Bizantinci, se je nekaj let vojskoval tudi Karlov naslednik Ludvik I. _NEWLINE_Leta 1336 so se odnosi med Du\xc5\xa1anom in Jeleno poslab\xc5\xa1ali. Ker zakonca nista imela otrok, se je Du\xc5\xa1an nameraval lo\xc4\x8diti. Z avstrijskim vojvodom Otonom se je dogovarjal za poroko z njegovo posvojenko Elizabeto, h\xc4\x8derko kralja Friderika III. Lepega. Ideja je Elizabeto tako grozila, da je zbolela in umrla. Du\xc5\xa1anov zakon je re\xc5\xa1ilo rojstvo sina Uro\xc5\xa1a proti koncu leta 1336 ali  na za\xc4\x8detku leta 1337._NEWLINE_Andronik III.  je leta 1336 osvojil Tesalijo in zelo okrepil mo\xc4\x8d Paleologov. Z Du\xc5\xa1anom sta se v Strumici dogovorila za mir, ki je trajal do Andronikove smrti leta 1341, vendar se je \xc5\xbee leta 1340 za\xc4\x8del krhati. Vojvoda Hrelja Ohmu\xc4\x87evi\xc4\x87 se je izneveril Du\xc5\xa1anu, prestopil na bizantinsko stran in jim predal tri makedonska mesta. Leta 1341 se je vrnil na Du\xc5\xa1anovo stran in mu predal Melnik. Naslednje leto je kot Hariton vstopil v Rilski samostan in \xc5\xa1e isto leto umrl. Njegove posesti na skrajnem vzhodu dr\xc5\xbeave je prevzel Du\xc5\xa1an._NEWLINE_Andronik II. je v vojni v Epirju zbolel in leta 1341 umrl. Nasledil ga je Ivan V. Paleolog, star komaj osem let. Za njegovega regenta je bil imenovan Ivan VI. Kantakuzen, ki je sam nameraval prevzeti oblast in je na visoke dr\xc5\xbeavne polo\xc5\xbeaje postavil svoje sorodnike. Proti Kantakuzenu sta se postavila cesarjeva mati Ana Dalasena in megaduks Alekse Apokavk. Njegova nasprotnika sta bila tudi Du\xc5\xa1an, zaradi Hreljevega odpadni\xc5\xa1tva,  in bolgarski car Ivan Aleksander, ki je od Kantakuzena zahteval izro\xc4\x8ditev svojega nasprotnika \xc5\xa0i\xc5\xa1mana.  Kantakuzen se je umaknil v Dimotiko in se razglasil za cesarja in s sinovoma Matijem in Manuelom posku\xc5\xa1al osvojiti Solun. Po neuspelem poskusu se je predal guvernerju mesta Prosek. Od tam je bil poslan v Veles, kje je navezal stike z Du\xc5\xa1anom in bil povabljen v Skopje. Tam se je eno leto pogajal z Du\xc5\xa1anom, ki je zase zahteval vsa mesta zahodno od Kavale. Zvezo s Kanatkuzenom je podpirala tudi kraljica Jelena. Du\xc5\xa1an se je po posvetu na zboru  24 velika\xc5\xa1ev z  Kantakuzenom nazadnje dogovoril, da vsak obdr\xc5\xbei tisto, kar je osvojil. Ana Dalasena in Apokavk sta Du\xc5\xa1anu ponudila, da bosta tudi ona spo\xc5\xa1tovala njegov dogovor s Kantakuzenom, \xc4\x8de jima ga izro\xc4\x8di. Du\xc5\xa1an je ostal zvest dani obljubi in ponudbo zavrnil._NEWLINE_Junija 1343 je Du\xc5\xa1an osvojil Krujo, glavno mesto Srednje Albanije. Mestu je izdal listino, pisano v gr\xc5\xa1kem jeziku, ki se je ohranila v latinskem prevodu Alfonza Aragonskega iz 15. stoletja. Gre za edino ohranjeno Du\xc5\xa1anovo mestno listino. Gr\xc5\xa1kim mestom je potrdil dotedanje pravice.  Po sporih s Kantakuzenom se je za\xc4\x8del pogajati z zakonito bizantinsko vlado in se dogovoril za poroko sina Uro\xc5\xa1a s sestro Ivana V. Paleologa._NEWLINE_Bene\xc5\xa1ko ladjevje je na pape\xc5\xbeevo spodbudo leta 1343 v bitki pri Halkidiki  uni\xc4\x8dilo tur\xc5\xa1ko ladjevje. Turki, odrezani od svoje baze, so se pridru\xc5\xbeili Kantakuzenu. Du\xc5\xa1an je proti njim poslal 3.000 vojakov pod Preljubovim poveljstvom. Turki so jih s prevaro porazili, pobili nekaj ljudi in zaplenili konje in se umaknili h Kantakuzenu v Trakijo._NEWLINE_V vojni med Du\xc5\xa1anom in Kantakuzenom je igral pomembno vlogo vojvoda Mom\xc4\x8dil, eden od \xc5\xa1tevilnih avanturistov, ki so vladali v Rodopih in ju\xc5\xbeni Makedoniji. Leta 1344 je Mom\xc4\x8dil z vojsko 5000 pe\xc5\xa1akov in 300 konjenikov pretopil z Du\xc5\xa1anove na Kantakuzenovo stran in dobil naslov sebastokrator. Ana Dalasena mu je obljubila naslov despota in ga pridobila  na svojo stran. Mom\xc4\x8dil je napadel svojega nekdanjega zaveznika in njegove tur\xc5\xa1ke zaveznike in bil pora\xc5\xbeen in prisiljen na beg v Periterion. Ker ga me\xc5\xa1\xc4\x8dani niso spustili v mesto, je v spopadu s Turki pred mestom padel._NEWLINE_Du\xc5\xa1an je do jeseni osvojil Berat, Valono, Kanino, Kostur, Hrizopolj, Dramo in Ber. Soluna, za katerim je hrepenel celo \xc5\xbeivljenje, mu ni uspelo osvojiti. Na za\xc4\x8detku leta 1345 je oblegal Ser in ga septembra osvojil. Osvojil je tudi vsa bizantinska mesta vzhodno od Krizopolja, Halkidiko in Sveto goro. Konec leta 1345 se je v Seru proglasil za carja. Sledilo je njegovo kronanje na Veliko no\xc4\x8d, 16. aprila 1346.\n_START_SECTION_\nUstanovitev Srbske nad\xc5\xa1kofije\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi dve leti obstoja Kraljevine Srbije je bila Srbska cerkev podrejena cerkvenim poglavarjem drugih dr\xc5\xbeav. Pravoslavne \xc5\xa1kofije so bile z dekretom bizaninskega cesarja Bazilija II. podrejene Ohridski nad\xc5\xa1kofiji, ustanovljeni leta 1018. Na srbskem ozemlju so delovale Ra\xc5\xa1ka, Prizrenska in Lipljanska \xc5\xa1kofija. Rimskokatoli\xc5\xa1ke \xc5\xa1kofije so bile pod jurisdikcijo Dubrovni\xc5\xa1ke in Barske nad\xc5\xa1kofije. Izjema je bila Kotorska nad\xc5\xa1kofija, ki je bila podrejena nad\xc5\xa1kofiji v Bariju. Sava je leta 1219 v Nikeji izposloval avtokefalnost Srbske cerkva. Nikejski cesar in patriarh sta bila v okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah po padcu Konstantinopla leta 1204  naravna zaveznika Srbov. Jurisdikcija Srbske cerkve je zajemala celo ozemlje Kraljevine Srbije. Ohridski nad\xc5\xa1kof Homatijan je ustanovitev nad\xc5\xa1kofije ostro obsodil._NEWLINE_Med vladanjem \xc5\xa0tefana Nemanje so bile v Srbiji tri \xc5\xa1kofije  (Ra\xc5\xa1ka, Prizrenska in Lipljanska), podrejene  Ohridski nad\xc5\xa1kofiji. Sava je ustanovil sedem novih \xc5\xa1kofij s sede\xc5\xbei v cerkvi  Svetega nadangela Mihaela na Prevlaki (Zetska), cerkvi matere Bo\xc5\xbeje v Stonu (Humska), cerkvi  svetega Nikolaja v Banji pri Prizrenu (Dabarska), cerkvi svetih apostolov Petra in Pavla pri Novem Pazarju (Ra\xc5\xa1ka), cerkvi svetega Ahilija v Arilju (Moravi\xc5\xa1ka), cerkvi  matere Bo\xc5\xbeje Hvostanske pri Pe\xc4\x87i (Hvostanska), cerkvi svetega Jurija (Jurijevi stebri)   v Budimlju (Budimljanska), cerkvi svetega Nikolaja pri Kur\xc5\xa1umliji (Topli\xc5\xa1ka), cerkvi svete matere Bo\xc5\xbeje v Prizrenu (Prizrenska) in cerkvi sveze matere Bo\xc5\xbeje v Gra\xc4\x8danici (Lipljanska)._NEWLINE_U\xc4\x8dene menihe je Sava pripeljal s Svete gore, najve\xc4\x8d iz Hilandarja. Duov\xc5\xa1\xc4\x8dina se je \xc5\xa1olala tudi v doma\xc4\x8dih samostanih, predvsem v Studenici. Ko ja Sava kot nad\xc5\xa1kof pri\xc5\xa1el v Studenico, so bili tam nekateri menihi \xc5\xbee posve\xc4\x8deni v duhovnike, diakone, poddiakone in pripravnike, najsposobnej\xc5\xa1i pa v protopope in \xc5\xa1kofe. Naloga protopopov je bila sklepanje zakonskih zvez pred cerkvijo. Nad\xc5\xa1kofi, protopopi in parohijski duhovniki so se ukvarjali tudi z misijonarstvom.\n_START_SECTION_\nPolo\xc5\xbeaj katoli\xc5\xa1ke Cerkve\n_START_PARAGRAPH_\nUstanovitev avtokefalne Srbske cerkve je premaknila mejo med katoliki in pravoslavci proti zahodu. V Primorju je med Bojano in Cetino \xc5\xbeivelo razmeroma veliko katolikov, ki so bili pod jurisdikcijo Dubrovni\xc5\xa1ke in Barske nad\xc5\xa1kofije. Nekanonska Barska nad\xc5\xa1kofija je bila ustanovljena konec 11. stoletja med vladanjem Konstantina Bodina. Sredi 12. stoletja je bila ukinjena, potem pa je Vukan Nemanji\xc4\x87 pri pape\xc5\xbeu Inocencu III. dosegel, da so jo leta 1199 ponovno ustanovili. Srbska dr\xc5\xbeava in Cerkev nista ovirali delovanja katoli\xc5\xa1kih \xc5\xa1kofij. Prepovedali so jim samo misijonarsko dejavnost. Delovanje Humske in Zetske nad\xc5\xa1kofije je ote\xc5\xbeevalo veliko \xc5\xa1tevilo katolikov, delovanje Dabarske \xc5\xa1kofije pa bosanski bogomili. Zetska \xc5\xa1kofija je obstala kljub pritiskom katolikov, medtem ko je bila Humska manj uspe\xc5\xa1na. Kasneje so njen sede\xc5\xbe preselili iz Stona v cerkev Svetih apostolov pri Belem polju. Srbija je takrat izubila Zahumje in humskemu \xc5\xa1kofu  ni mogla zagotoviti varnosti._NEWLINE_Dobri odnosi med kraljem \xc5\xa0tefanom Uro\xc5\xa1em I. in Dubrovnikom so se za\xc4\x8deli leta 1247  slab\xc5\xa1ati. Vzrok za poslab\xc5\xa1anje so bili stari spori med Barsko in Dubrovni\xc5\xa1ko nad\xc5\xa1kofijo. Barska nad\xc5\xa1kofija je bila nekaj \xc4\x8dasa brez poglavarja, kar je izkoristil dubrovni\xc5\xa1ki nad\xc5\xa1kof in se prito\xc5\xbeil pape\xc5\xbeu Inocencu IV., da se je barska stolnica obrnila od njega. Prebivalci Bara so zaradi tega javno protestirali, dubrovni\xc5\xa1ka duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina pa je bila vztrajna, \xc5\xa1e zlasti zato, ker jim je pape\xc5\xbe odvzel Bosansko diecezo in jo priklju\xc4\x8dil k nad\xc5\xa1kofiji Kalo\xc4\x8da. Dubrovnik je motilo tudi to, da je bil za barskega nad\xc5\xa1kofa imenovan energi\xc4\x8dni Giovanni Piano Carpini, ki je malo pred tem vodil misijo, ki naj bi pokristjanila Mongole. Med Mongoli v Karakorumu je bil nekaj desetletij pred Markom Polom. Pape\xc5\xbe je leta 1252 imenoval komisijo, ki bi morala v \xc5\xa1est mesecih preveriti stanje na Balkanu. Dubrovni\xc5\xa1ki knez se v tam \xc4\x8dasu ni upal oditi na srbsko ozemlje, ker mu je kralj Uro\xc5\xa1 baje zagrozil, da mu bo odrl ko\xc5\xbeo. Knez je kralja proglasil za sovra\xc5\xbenika katolikov, kar seveda ni bilo res, saj se je malo pred tem poro\xc4\x8dil s katoli\xc4\x8danko Jeleno An\xc5\xbeujsko. Jelana je postala za\xc5\xa1\xc4\x8ditnica katolikov v Srbskem kraljestvu. Uro\xc5\xa1 je leta 1252 upusto\xc5\xa1il okolico Dubrovnika in se nazadnje zadovoljil z davkom, ki mu ga je izpla\xc4\x8dalo mesto. Dubrovnik je brez izgledov za uspeh in predvsem zaradi prevelikih stro\xc5\xa1kov  leta 1255  odnehal.\n_START_SECTION_\nNadarbine Nemanji\xc4\x87ev\n_START_PARAGRAPH_\nSede\xc5\xbe srbske nad\xc5\xa1kofije je bil samostan \xc5\xbdi\xc4\x8da, nadarbina \xc5\xa0tefana Prvokronanega. Pomembno vlogo v gradnji samostana je imel tudi prvi srbski nad\xc5\xa1kof Sava. Glavna samostanske cerkev je zgrajena v ra\xc5\xa1kem slogu. Posve\xc4\x8dena je bila Kristusemu vnebovzetju. Gradnja se je za\xc4\x8dela okoli leta 1206. V \xc5\xbdi\xc4\x8di so bili kronani prvi srbski kralji. Samostan je bil med napadom Tatarov leta 1291 zelo po\xc5\xa1kodovan, zato se je sede\xc4\x87 srbske cerkve preselil v Pe\xc4\x87. _NEWLINE_Kralj \xc5\xa0tefan Radoslav je dogradil preddverje samostana Studenica, \xc5\xa0tefan Vladislav pa je zgradil samostan Mile\xc5\xa1eva. Gradnja slednjega je bila zaklju\xc4\x8dena nejverjetneje leta 1220. Pri gradnji in poslikavi je morda sodeloval tudi Sava, ki je bil tam pokopan. _NEWLINE_Najpomembnej\xc5\xa1a nadarbina kralja Uro\xc5\xa1a je samostan Sopo\xc4\x87ani. Zgrajen je bil po letu 1258, ker je na freski v cerkvi upodobljena smrt Uro\xc5\xa1eve matere Ane Dandolo. _NEWLINE_Jelena An\xc5\xbeujska je med vladanjem svojega starej\xc5\xa1ega sina Dragutina zgradila samostan Gradac, kjer je bila tudi pokopana. \xc5\xa0tefan Dragutin je na ostankih cerkve v Arilju, ki je bila od leta 1219 sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Moravi\xc5\xa1ke \xc5\xa1kofije, zgradil samostan sv. Ahilija. Poslikavanje cerkve je bilo kon\xc4\x8dano leta 1296. Dragutinu se pripisuje tudi gradnja treh samostanov na Fru\xc5\xa1ki gori: Bene\xc5\xa1eva in Velike in Male Remete._NEWLINE_Zlasti dejaven je bil kralj \xc5\xa0tefan Milutin, ki je zgradil in obnovil kar 40 cerkva in samostanov. Za svoj grob je z Dragutinovim soglasjem izbral samostan svetega \xc5\xa0tefana v Banjski. Posebno pozornost je posve\xc4\x8dal \xc5\xa1kofijskim sredi\xc5\xa1\xc4\x8dem. Obnovil je cerkev matere Bo\xc5\xbeje Levi\xc5\xa1ke (sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Prizrenske \xc5\xa1kofije), Gra\xc4\x8danico (sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Lipljanske \xc5\xa1kofije), cerkev Triroke matere Bo\xc5\xbeje (sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Skopske \xc5\xa1kofije) in druge. _NEWLINE_\xc5\xa0tefan De\xc4\x8danski je za\xc4\x8del graditi Visoke De\xc4\x8dane, ki jih je leta 1335 dokon\xc4\x8dal njegov sin in naslednik \xc5\xa0tefan Du\xc5\xa1an.\n_START_SECTION_\nKnji\xc5\xbeevnost\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tefan Prvokronani in Sveti Sava se \xc5\xa1tejeta za najbolj izobra\xc5\xbeeni osebi svojega \xc4\x8dasa. Srednjeve\xc5\xa1ka srbska knji\xc5\xbeevnost je bila pod velikim vplivom bizantinske knji\xc5\xbeevnosti, zlasti njenega sredi\xc5\xa1\xc4\x8da v Ohridu, ki so ga ustanovili u\xc4\x8denci Cirila in Metoda. Najpomembnej\xc5\xa1a sredi\xc5\xa1\xc4\x8da srbske kni\xc5\xbeevnosti v 13. stoletju so bili samostani Studenica, \xc5\xbdi\xc4\x8da, Mile\xc5\xa1eva, Hilandar in Pe\xc4\x87. V teh sredi\xc5\xa1\xc4\x8dih sta bila normirana ra\xc5\xa1ki pravopis in pismenost in ustvarjena pomembna dela glavnih literarnih zvrsti tistega \xc4\x8dasa \xe2\x80\x93 \xc5\xbeivljenjepis in slu\xc5\xbeenje. K temu je veliko doprineslo tudi ustvarjanje kulta Nemanji\xc4\x87ev. Za za\xc4\x8detnika tega obdobja se \xc5\xa1teje Sveti Sava, ki je sestavil Karejski, Hilandarski in Studeni\xc5\xa1ki tipik._NEWLINE_Karejski tipik je urejal pu\xc5\xa1\xc4\x8davni\xc5\xa1ki na\xc4\x8din samostanskega \xc5\xbeivljenja v Srbiji. Sava ga je obogatil s svojimi idejami, kot sta na primer zdru\xc5\xbeevanje menihov v manj\xc5\xa1e skupnosti in obvezno ocenjevanje samostanskega zbora ali je menih sposoben \xc5\xbeiveti pu\xc5\xa1\xc4\x8davni\xc5\xa1ki na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja._NEWLINE_Hilandarski tipik je bil napisan po zgledu na tipik samostana matere Bo\xc5\xbeje Evergetide v Carigradu iz 11. stoletja in je na splo\xc5\xa1no urejal meni\xc5\xa1ko \xc5\xbeivljenje v srbskih samostanih. V njem je bil tudi kratek \xc5\xbeivljenjepis Simeona Miroto\xc4\x8dnega.  Bolj obse\xc5\xbeen \xc5\xbeivljenjepis je vklju\xc4\x8dil v Studeni\xc5\xa1ki tipik. Obsegal je tri poglavja tipika, kasneje pa je bil napisan kot samostojno delo. Razdeljen je bil na enajst poglavij. V njem je Sava poudarjal tuzemska dela svojega o\xc4\x8deta, da bi utrdil polo\xc5\xbeaj njegove dinastije, predvsem \xc5\xa0tefana Prvokronanega, na \xc5\xa1kodo Vukana in kulta dukljanskega kneza Ivana Vladimirja.  _NEWLINE_\xc5\xbditije Svetog Simeona (\xc5\xbdivljenje svetega Simeona) je napisal tudi \xc5\xa0tefan Prvokronani med letoma 1208 in 1216. Tretji \xc5\xbeivljenjepis je med vladanjem kralja Uro\xc5\xa1a v pirgu v hribih nad Hilandarjem napisal menih Domencijan. Slednji je zapisal tudi to, kako Srbi dojemajo legitimnost oblasti svojih vladarjev, zakone in sozvo\xc4\x8dje posvetne in cerkvene oblasti. Savi se pripisuje tudi Nomokanon, napisan okoli leta 1220. Na zborniku bizantinskih zakonov je delalo ve\xc4\x8d avtorjev, izbor zakonov in obdelavo dela zbornika pa je opravil Sava. Vsak \xc5\xa1kof je ob posvetitvi v \xc5\xbdi\xc4\x8di dobil tudi izvod Nomokanona. Bizantinski Nomokanon ni ohranjen._NEWLINE_Kultu svetega Simeona se je pridru\xc5\xbeil kult Svetega Save. Kmalu po njegovi smrti in prenosu posmrtnih ostankov v Mile\xc5\xa1evo, je menih Domencijan sestavil \xc5\xbditije Svetog Save (\xc5\xbdivljenje Svetega Save). O Domencijanovem \xc5\xbeivljenju ni veliko podatkov. Nekaj malega je znanega iz vsebine njegovih del. Domencijan je menil, da se mu kot obi\xc4\x8dajnemu menihu ne spodobi pisati o sebi. Rojen je bil okoli leta 1200. Meni\xc5\xa1ko \xc5\xbeivljenje je za\xc4\x8del v \xc5\xbdi\xc4\x8di in kasneje od\xc5\xa1el na Sveto goro. Kot u\xc4\x8denec Svetega Save ga je spremljal na njegovem potovanju na vzhod. \xc5\xbdivljenjepis je napisal po naro\xc4\x8dilu kraja Uro\xc5\xa1a. V Dunajskem rokopisu je podatek, da je bil \xc5\xbeivljenjepis napisan leta 1243, v Leningrajskem rokopisu pa je omenjeno leta 1254. Domencijan je pisal v svoji celici v Kariesu. V \xc5\xbeivljenjepisu, ki je najob\xc5\xa1irnej\xc5\xa1e srbsko srednjeve\xc5\xa1ko delo,   je poudarjena Savina ideja o Srbih kot drugem izbrane ljudstvu. Domencijan je leta 1264 po nalogu kralja Uro\xc5\xa1a napisal tudi \xc5\xbdivljenje svetega Simeona. Delo ni povsem izvirno, ker je velik del prepisal iz \xc5\xbeivljenjepisa, ki ga je napisal \xc5\xa0tefan Prvokronani. Tretjino je prepisal iz lastnega \xc5\xbdivljenja Svetega Save, nekaj vrstic hvalnice  pa iz hvalnice ruskemu knezu Vladimiru, ki jo je napisal metropolit Hilarij._NEWLINE_Slaven Savin biograf je bil tudi Teodozij Hilandarec, ki je ustvarjal med vladanjem kraljev \xc5\xa0tefana Milutina in \xc5\xa0tefana De\xc4\x8danskega. Tudi on se je trudil \xc5\xa1iriti Simeonov in Savin kult. \xc5\xbdivljenje Svetega Save je napisal po Domencijenovem zgedu. Njegovo delo ima tudi zgodovinopisno vrednost, ker je pisano bolj trezno in vsebuje manj svetopisemskih motivov kot Domencijanovo. Drugo pomembno Teodozijevo delo je \xc5\xbdivljenje svetega Petra Kori\xc5\xa1kega, ki se \xc5\xa1teje za umetni\xc5\xa1ko najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1e delo srbske srednjeve\xc5\xa1ke knji\xc5\xbeevnosti. Nekateri literarni zgodovinarji imajo njegovo delo za roman in Teodozija za prvega srbskega romanopisca._NEWLINE_Med pomembne pisce tistega obdobja spada tudi nad\xc5\xa1kof Danilo II. Napisal je kar \xc5\xa1est \xc5\xbeivjenjepisov: kraljice Jelene, kralje Dragutina, kralja Milutina in nad\xc5\xa1kofo Arsena I.,  Jaonikija in Evstahija. Njegovi \xc5\xbeivljenjepisi so vklju\xc4\x8deni v \xc5\xbditija kraljeva i arhiepiskopa srpskih (\xc5\xbdivljenja srbskih kraljev in nad\xc5\xa1kofov) ali Carostavnik. Zbornik so pisali najmanj \xc5\xa1tirje pisci in vsebuje biografije srbskih vladarjev od kralja Radoslava do leta 1335 in nad\xc5\xa1kofov od Arsena do Jefrema. Obdobje od leta 1335 do 1375 je kasneje napisal in v zbornik vklju\xc4\x8dil neznan pisec.\n_START_SECTION_\nRudarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nNa ozemlju Srbskega kraljestva so rudarili \xc5\xbee Rimljani. Srbi so ob naselitvi na Balkan poznali samo tehike obdelave \xc5\xbeeleza. _NEWLINE_Srbija je bila so sredine 13. stoletja agrarna dr\xc5\xbeava. V prvih letih vladanja kralje Uro\xc5\xa1a so se v Srbiji naselili nem\xc5\xa1ki rudarji Sasi. Razlogi za njihovo naselitev niso znani. Naselili so se pred letom 1254, ker so takrat \xc5\xbee omenjeni v eni od listin kralja Uro\xc5\xa1a, izdani Dubrovni\xc5\xa1ki republiki. Po eni od teorij so se priselili pod pritiskom Mongolov, po drugi pa jih je zaradi obojestranskih interesov v Srbijo povabil kralj Uro\xc5\xa1. Prvi Sasi so se naselili v Brskovu na Tari v okolici sedanjega Kola\xc5\xa1ina, \xc4\x8crna gora. S seboj so prinesli tehnike obdelave barvnih kovin \xe2\x80\x93 srebra, svinca in bakra, ki jih Srbi niso poznali. _NEWLINE_Sasom je bila zagotovljena avtonomija, ki se je kazala v volitvah lastnega kneza, neodvisnosti sodi\xc5\xa1\xc4\x8d in svobodi veroizpovedi.  Knez je imel pravico do svojega kaplana, pe\xc4\x8data in dopisovanja z vladarji. Imel je tudi dolo\xc4\x8dene sodne obveznosti. Neodvisna sa\xc5\xa1ka sodi\xc5\xa1\xc4\x8da je tvoril svet 12 me\xc5\xa1\xc4\x8danov, ki mu je predsedoval knez. Znak kne\xc5\xbeevega sodnega dostojanstva je bila srebrna palica. _NEWLINE_Prva rimskokatoli\xc5\xa1ka dieceza v Srbiji je dokumentirana prav v Brskovem. Imela je svojo cerkev, posve\xc4\x8deno sveti Mariji in bila pod jurisdikcijo Kotorske katoli\xc5\xa1ke \xc5\xa1kofije. V Brskovem so se od leta 1276 kovali srebrni dinarji, ki so bili imitacija bene\xc5\xa1kih srebrnikov. Danta Alighieri je v svoji Bo\xc5\xbeanski komediji kralja \xc5\xa0tefana Milutina zaradi ponarejanja denarja umestil v deveti krog pekla. Najpogostej\xc5\xa1i tujci v sa\xc5\xa1kih mestih so bili Dubrov\xc4\x8dani in nekaj Kotoranov in Dubrov\xc4\x8danov.'