b'\n_START_ARTICLE_\nEgejska vojvodina\n_START_SECTION_\nUstanovitev vojvodine\n_START_PARAGRAPH_\nItalijanske mestne dr\xc5\xbeave, predvsem Genova, Pisa in Bene\xc5\xa1ka republika so se zanimale za egejske otoke \xc5\xbee dolgo pred \xc4\x8detrto kri\xc5\xbearsko vojno. V Bizancu so imele svoje trgovske kolonije, italijanski gusarji pa so v 12. stoletju pogosto napadali mesta na gr\xc5\xa1kih otokih. Po propadu in delitvi Bizantinskega cesarstva leta 1204, pri kateri so imeli Bene\xc4\x8dani glavno vlogo, so se bene\xc5\xa1ki interesi v Egejskem morju kon\xc4\x8dno lahko uresni\xc4\x8dili._NEWLINE_Egejsko vojvodino je leta 1207 ustanovil Marco Sanudo, udele\xc5\xbeenec pohoda na Bizanc in ne\xc4\x8dak biv\xc5\xa1ega bene\xc5\xa1kega do\xc5\xbea Enrica Dandola, ki je v napadu na Bizanc poveljeval bene\xc5\xa1kemu ladjevju. Vojvodino je ustanovil brez soglasja latinskega cesarja Henrika Flandrijskega (1206\xe2\x80\x931216). Pri tem so mu pomagali Marino Dandolo, Andrea in Geremia Ghisi, vladar Evboje Ravano dalle Carceri in vladar Lemnosa Philocalo Navigaioso. V bene\xc5\xa1kem arzenalu je najel osem galej in se zasidral v pristani\xc5\xa1\xc4\x8du Potamidides na jugozahodu Naxosa. Kmalu zatem je zavzel ve\xc4\x8dino otoka._NEWLINE_Gr\xc5\xa1ki prebivalci so se zbrali v trdnjavi Apalyros v notranjosti otoka in se krepko upirali osvajalcem, vendar so se morali po petih ali \xc5\xa1estih tednih obleganja kljub pomo\xc4\x8di Genove\xc5\xbeanov vdati. Do leta 1210 so Bene\xc4\x8dani zasedli ves otok. Sanudo je zatem osvojil Milos, nato pa \xc5\xa1e vse ostale otoke v Kikladih in se razglasil za vojvodo Naxosa oziroma Arhipelaga s sede\xc5\xbeem v Naxosu. V Naxosu je obnovil mo\xc4\x8dno trdnjavo, oto\xc4\x8dje pa razdelil na 56 provinc, ki jih je kot fevde razdelil svojim prista\xc5\xa1em. Za svojega vazalnega gospoda je izbral cesarja Latinskega cesarstva v Bizancu in ne Bene\xc5\xa1ke republike._NEWLINE_Sanudo je vladal svoji vojvodini celih dvajset let (1207\xe2\x80\x931227). V njegovi osebni posesti so bili otoki Paros, Antiparos, Milos, Sifnos, Kithnos, Ios, Amorgos, Kimolos, Sikinos, Siros, in Folegandros. K vojvodini so spadali tudi otoki Andros, ki ga je imel v posesti Enrica Dandolo, Tinos, Mikonos, Skiros, Skopelos, Serifos in Kea, ki so pripadali bratom Ghisi, Thira, ki je pripadala Jacopu Barozzi, Anafi, ki je bil v posesti Leonarda Foscola), Kythira, ki ga je imel Marco Venier) in Antikythira ali Cerigotto, ki je pripadal Jacopu Viaru.\n_START_SECTION_\nUprava, religija in gospodarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nUvedba zahodnoevropskega fevdalizma za gr\xc5\xa1ke prebivalce otokov ni pomenila kak\xc5\xa1nih velikih sprememb, saj je bil novi sistem zelo podoben bizantinskemu fevdalnemu sistemu pronoia. Sanudo in njegovi nasledniki so vodili preudarno in razumno politiko, tako da so bili odnosi z doma\xc4\x8dini praviloma dobri in nekaj fevdov so dobili tudi doma\xc4\x8dini._NEWLINE_Bene\xc4\x8dani so s seboj prinesli tudi katoli\xc5\xa1ko vero, vendar je ve\xc4\x8dina doma\xc4\x8dega gr\xc5\xa1kega prebivalstva ostala zvesta svoji stari gr\xc5\xa1ki pravoslavni veri. Marko Sanudo je v Naxosu ustoli\xc4\x8dil latinskega nad\xc5\xa1kofa, ki prebivalcev ni prisilno spreobra\xc4\x8dal v katoli\xc5\xa1ko vero, kar so kasneje po\xc4\x8deli njegovi nasledniki. Njegova glavna vloga je bila izklju\xc4\x8ditev pravoslavnega klera in pravoslavnih prebivalcev z vplivnih polo\xc5\xbeajev. Razlike v veroizpovedi so s\xc4\x8dasoma dobile tudi socialno obele\xc5\xbeje: vladajo\xc4\x8di katoli\xc5\xa1ki razred je \xc5\xbeivel v mestih, pravoslavna ve\xc4\x8dina pa na pode\xc5\xbeelju._NEWLINE_Bene\xc4\x8dani so se ukvarjali predvsem s trgovino. Svoje trgovske poti so podalj\xc5\xa1ali do ve\xc4\x8djih otokov pred anatolsko obalo, ki so sicer spadali v Latinsko cesarstvo in kasneje v obnovljeno Bizantinsko cesarstvo. Trgovske poti so se obdr\xc5\xbeale vse do 14. stoletja, ko je otoke zasedlo Otomansko cesarstvo. Poleg blaga iz Azije so v Evropo izva\xc5\xbeali korund in marmor iz kamnolomov na Naxosu. Nekaj latinskih fevdalnih pravic se je na Naxosu in bli\xc5\xbenjih otokih ohranilo vse do leta 1720, ko so otoke zasedli Turki.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1a zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nAnali Egejske vojvodine se v glavnem nana\xc5\xa1ajo na kronike dru\xc5\xbein Sanudo in Dandolo, Ghisi, Crispo in Sommaripa, Venier in Quirini ter Barozzi in Gozzadini. Vojvodini je vladalo enaindvajset vojvod, ki so bili najprej vazali latinskih cesarjev v Bizancu, potem pa dinastije Villehardouin in Kne\xc5\xbeevine Ahaje, An\xc5\xbeuvincev iz Neapeljskega kraljestva (1278) in Bene\xc5\xa1ke republike (po letu 1418)._NEWLINE_Leta 1236 je vojvodina uradno pripadla Viljemu Villehardouinskemu, kasnej\xc5\xa1emu knezu Ahaje. Marko II. Sanudo je v poznem 13. stoletju v spopadih z admiralom Licariom iz obnovljenega Bizantinskega cesarstva, izgubil vse otoke, razen Naxosa in Parosa. Bizantinska oblast je bila kratkotrajna, ker so se leta 1310 odrekli svojim posestim._NEWLINE_Ostanke vojvodine je leta 1317 napadla katalonska Velika dru\xc5\xbeba. Leta 1383 je dru\xc5\xbeina Crispo spro\xc5\xbeila oboro\xc5\xbeen upor in vrgla z oblasti Sanudove naslednike. Ko so vojvodini zavladali vojvode Crispo, sta za\xc4\x8dela socialni red in poljedelstvo propadati in prevladovati je za\xc4\x8delo piratstvo.\n_START_SECTION_\nPropad in zmaga Turkov\n_START_PARAGRAPH_\nEgejska vojvodina je pla\xc4\x8devala davke tur\xc5\xa1kim sultanon \xc5\xbee pred letom 1566, ko je sultan Selim II. odstavil zadnjega latinskega kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega vojvodo Jakoba I. Crispa. Sultan je namesto njega imenoval svojega zastopnika, portugalskega Juda Jo\xc5\xbeefa Nasija (1566-1579)._NEWLINE_Nasi je bil poro\xc4\x8den s svojo sestri\xc4\x8dno Reyno Nasi, dedinjo dru\xc5\xbeine Mendes, ki je po izgonu Judov iz \xc5\xa0panije leta 1492 (Alhambrski dekret) s svojim premo\xc5\xbeenjem pobegnila v Tur\xc4\x8dijo. Po Jo\xc5\xbeefovi smrti leta 1579 je sultan zaplenil ve\xc4\x8dino njenega premo\xc5\xbeenja. Pustil ji je samo 90.000 dinarjev, ki so bili dogovorjeni s poro\xc4\x8dno pogodbo (ketubah). Reyna je s tem denarjem kupila prvo tiskarsko stiskalnico s hebrejskim naborom znakov, s katero so tiskali najprej v pala\xc4\x8di Belvedere, potem pa v predmestju Istambula._NEWLINE_Latinska kr\xc5\xa1\xc4\x8danska oblast na egejskih otokih tudi po prihodu Turkov ni popolnoma izginila. Bolonjska dru\xc5\xbeina Gozzadini se je obdr\xc5\xbeala na oblasti na Sifnosu in drugih manj\xc5\xa1ih otokih v Kikladih vse do leta 1617, Bene\xc4\x8dani pa na otoku Tinosu do leta 1714. Zadnje bene\xc5\xa1ko pristani\xc5\xa1\xc4\x8de v Moreji (Poloponez) je padlo leta 1718. Zadnji, ki je nosil naslov Egejskega vojvode, je bil dalmatinski plemi\xc4\x8d Gaspar Graziani. Naslov je dobil kmalu po letu 1579, izgubil pa ga je ali leta 1619, ko je postal knez Moldavije ali leta 1620, ko so ga usmrtili.\n_START_SECTION_\nDruga bene\xc5\xa1ka ozemlja v Egejskem morju\n_START_PARAGRAPH_\nBene\xc4\x8dani so imeli kolonije tudi na drugih egejskih otokih, ki niso pripadale niti Latinskemu cesarstvu niti Egejski vojvodini. Leta 1204 so od Bonifacija Montferra\xc5\xa1kega, vodje \xc4\x8detrtega kri\xc5\xbearskega pohoda, kupili Kreto, katero je leta 1206 zasedel Malte\xc5\xbean Enrico Pescatore. V letih 1207 do 1211 so otok tudi zasedli in na njem ustoli\xc4\x8dili svojega prvega vojvodo Jacopa Tiepola._NEWLINE_Bene\xc4\x8dani so vladali tudi ve\xc4\x8djemu delu otoka Evboja (Negroponte) na katerem so imeli svojo trgovsko kolonijo. Nekaj trgovskih kolonij so imeli tudi na celinskem delu Gr\xc4\x8dije.'