b'\n_START_ARTICLE_\nMihail Nikolajevi\xc4\x8d Rilejev\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\n2. januarja 1785 je vstopil v konjenico; 1. januarja 1794 je bil kot stotnik preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Moskovski grenadirski polk. Nato je postal bataljonski poveljnik Sibirskega grenadirskega polka, s katerim je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den na Jonske otoke. Naslednje leto je sodeloval v italijansko-\xc5\xa1vicarski kampanji._NEWLINE_31. januarja 1807 je bil imenovan za poveljnika celotnega polka; udele\xc5\xbeil se je rusko-tur\xc5\xa1ke vojne. 4. maja 1808 je bil zaradi prejetih ran preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Ahtijarski garnizijski bataljon. 1. januarja 1810 je postal poveljnik Smolenskega mu\xc5\xa1ketirskega polka; 22. februarja 1811 je bil polk preoblikovan v pehotni polk. 30. avgusta 1811 je bil povi\xc5\xa1an v polkovnika._NEWLINE_29. maja 1812 je bil imenovan za poveljnika Koporjevskega pehotnega polka, a mesta ni zasedel, saj je ostal poveljnik Smolenskega pehotnega polka ter prevzel \xc5\xa1e poveljstvo 1. brigade 12. pehotne divizije. 16. decembra 1812 ga je car Aleksander I. Ruski povi\xc5\xa1an v generalmajorja._NEWLINE_Leta 1814 je postal poveljnik Dresdna; po vojni pa je postal poveljnik 25. pehotne divizije. 22. julija 1816 pa je postal poveljnik 13. pehotne divizije, od 11. septembra istega leta pa je poveljeval razli\xc4\x8dnim brigadam znotraj 13. pehotne divizije._NEWLINE_Leta 1820 je postal okrajni poveljnik korpusa voja\xc5\xa1kih naselij v Mogilevski provinci. 19. marca 1826 je bil povi\xc5\xa1an v generalporo\xc4\x8dnika. Od 22. marca 1829 do smrti je bil voja\xc5\xa1ki poveljnik Novgoroda.'