b'\n_START_ARTICLE_\nBalduin Saria\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRojen je bil v me\xc5\xa1\xc4\x8danski dru\xc5\xbeini na Ptuju, kjer je pre\xc5\xbeivel otro\xc5\xa1tvo, kon\xc4\x8dal osnovno \xc5\xa1olo in se leta 1903 vpisal na ptujsko gimnazijo. V gimnazijskih letih je bil \xc4\x8dlan Ptujskega muzejskega dru\xc5\xa1tva. Intenzivno se je ukvarjal z zgodovino rimskega obdobja Ptuja in vneto sodeloval pri arheolo\xc5\xa1kih izkopavanjih in konzerviranju najdb iz anti\xc4\x8dne Petovione._NEWLINE_Julija 1912 je maturiral in se preselil na Dunaj \xc5\xa1tudirat arheologijo in anti\xc4\x8dno zgodovino. Imel je sre\xc4\x8do, da je na univerzi lahko poslu\xc5\xa1al predavanja slavnih profesorjev Eugena Bormanna, Wilhelma Kubitscheka, Emila Reischa in Emanuela L\xc3\xb6wyja. Leta 1921 je doktoriral z dizertacijo Razvoj mitrejske kultne podobe. Leta 1920/1921 je bil knji\xc5\xbeni\xc4\x8dar Dunajskega arheolo\xc5\xa1ko-epigrafskega seminarja._NEWLINE_Kariero je za\xc4\x8del leta 1922 v novoustanovljenem Jugoslovanskem narodnem muzeju (zdaj Srbskem narodnem muzeju) v Beogradu kot vodja prazgodovinskega, rimskega in numizmati\xc4\x8dnega oddelka, kjer je ostal do leta 1926. Od leta 1923 je vodil arheolo\xc5\xa1ka izkopavanja anti\xc4\x8dnega Stobija v sedanji Makedoniji, takrat ju\xc5\xbeni Srbiji. Kariero predavatelja na beograjski univerzi je za\xc4\x8del kot asistent in leta 1925 napredoval v docenta._NEWLINE_Leta 1926 se je preselil na Univerzo v Ljubljani, kjer je bil do leta 1937 izredni profesor, potem pa do leta 1942 redni profesor za prazgodovino, klasi\xc4\x8dno arheologijo in numizmatiko. V Ljubljani je poleg pou\xc4\x8devanja veliko \xc4\x8dasa posve\xc4\x8dal izkopavanjem na obmo\xc4\x8dju nekdanje Dravske banovine in objavljanju odkritij. \xc5\xa0e posebej ga je zanimalo poznoanti\xc4\x8dno gradi\xc5\xa1\xc4\x8de v naselju Gradi\xc5\xa1\xc4\x8de pri Velikih Malencah, ki so ga za\xc4\x8deli izkopavati leta 1927._NEWLINE_Po italijanski okupaciji Ljubljane in kasnej\xc5\xa1i priklju\xc4\x8ditvi Ljubljanske pokrajine h Kraljevini Italiji leta 1941 se je Saria 31. avgusta 1941 z dru\xc5\xbeino preselil v Nem\xc4\x8dijo. Leta 1942 so ga povabili na Univerzo v Gradcu, kjer je bil do konca druge svetovne vojne profesor rimske anti\xc4\x8dne umetnosti in epigrafike. Po opustitvi profesure je leta 1946 postal \xc4\x8dastni profesor gra\xc5\xa1ke univerze.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nSaria je raziskoval predvsem anti\xc4\x8dno zgodovino jugovzhodne Evrope. Preu\xc4\x8deval je zlasti rimsko zapu\xc5\xa1\xc4\x8dino na \xc5\xa0tajerskem in vpliv rimske kulture, uprave in jezika na ljudstva na Balkanu. Svoje raziskave je objavljal v \xc5\xa1tevilnih monografijah in \xc4\x8dlankih, med drugim tudi v reviji S\xc3\xbcdostforschungen, v kateri je bil od leta 1954 sourednik. Leta 1957 je bil soustanovitelj Jugovzhodnonem\xc5\xa1kega zgodovinskega kro\xc5\xbeka. Bil je \xc4\x8dlan Nem\xc5\xa1kega arheolo\xc5\xa1kega in\xc5\xa1tituta in Avstrijskega arheolo\xc5\xa1kega in\xc5\xa1tituta.'