b'\n_START_ARTICLE_\nMaksimilijan I. Bavarski\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detek vladanja na Bavarskem in upravne reforme\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov o\xc4\x8de, ki je obupaval nad zadol\xc5\xbeenostjo dr\xc5\xbeave, je kmalu za\xc4\x8del prepu\xc5\xa1\xc4\x8dati posle razumnemu in delavnemu Maksimilijanu. Leta 1594 ga je postavil na mesto vodje tajnega sveta in leto kasneje imenoval za sovladarja. Leta 1597 se je o\xc4\x8de odpovedal vladanju v korist sina._NEWLINE_Maksimilijan je takoj za\xc4\x8del s temeljitimi reformami. Vzpostavil je hierarhijo nadzora nad uslu\xc5\xbebenci in kontrolo nad pretokom denarja. Omejil je izdatke, uredil in poiskal nove vire dohodkov (koncesije za proizvodnjo svetlega piva, sol, carine, prometni davek); v duhu zgodnjega merkantilizma je pospe\xc5\xa1eval obrt in trgovino; poskrbel je za vzgojo u\xc4\x8dinkovitega uradni\xc5\xa1tva. V nekaj letih mu je uspelo postaviti gospodarstvo de\xc5\xbeele na trdno finan\xc4\x8dno osnovo._NEWLINE_Z obse\xc5\xbeno zakonodajo je uredil vsa podro\xc4\x8dja javnega in privatnega \xc5\xbeivljenja; leta 1616 je iz\xc5\xa1el Codex Maximilianeus, zbirka in revizija vsega bavarskega de\xc5\xbeelnega prava, ki je vpeljal pravno enotnost v Zgornjo in Spodnjo Bavarsko. Spremembe upravljanja so vodile v smeri absolutizma. \xc5\xbde njegovi predhodniki so omejevali soodlo\xc4\x8danje de\xc5\xbeelnih stanov, Maksimilijan pa de\xc5\xbeelnega zbora po zasedanjih v letih 1605 in 1612 sploh ni ve\xc4\x8d skliceval. Nadomestil ga je odbor za privolitev davkov. Tudi v mestih so bile pravice stanov zmanj\xc5\xa1ane v korist dr\xc5\xbeave. V voja\xc5\xa1ke strukture je za\xc4\x8del vpeljevati neko obliko ljudske de\xc5\xbeelne obrambe.\n_START_SECTION_\nVerska in cerkvena politika\n_START_PARAGRAPH_\nOsnovno gibalo Maksimilijanovega delovanja je bila neomajna vera. Hitro si je pridobil zaupanje pape\xc5\xbea in postal vodilna osebnost protireformacije in rekatolizacije v cesarstvu. V duhu tridentinskega koncila je pospe\xc5\xa1eval cerkveno prenovo tudi znotraj vojvodine. Osebno je podpiral \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje Marije in si prizadeval usmerjati ljudstvo v pobo\xc5\xbeen in discipliniran na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja._NEWLINE_Maksimilijan je po posvetovanju z jezuiti ustanovil cerkveno policijo. Njegovi jezuitski spovedniki so opravljali tudi diplomatske misije. Vplival je na nastavljanje \xc5\xa1kofov na Bavarskem in zunaj nje in pri tem poskrbel tudi za svoje sorodnike; svojega brata Ferdinanda Bavarskega mu je npr. uspelo postaviti za k\xc3\xb6lnskega nad\xc5\xa1kofa. Tudi umetnost, ki jo je podpiral, je bila namenjena pospe\xc5\xa1evanju verskega duha in ve\xc4\x8danju slave njegove kne\xc5\xbeje rodbine. V duhu pozne renesanse oz. zgodnjega baroka je preuredil in pove\xc4\x8dal svojo m\xc3\xbcnchensko rezidenco. Vzpodbujal je zgodovinopisje; poskrbel je za proslavitev najslavnej\xc5\xa1ega prednika, cesarja Ludvika Bavarca. Bil je zbiralec D\xc3\xbcrerjevih del.\n_START_SECTION_\nPrvih dvajset let\n_START_PARAGRAPH_\nRazmere v Svetem rimskem cesarstvu Maksimilijanu v prvih desetih letih vladanja niso dajale povoda za zunanjepoliti\xc4\x8dno delovanje. Leta 1607 pa ga je cesar Rudolfa II. prosil za posredovanje (Reichsexekution) ob protestantsko-katoli\xc5\xa1kih nemirih v cesarskem mestu Donauw\xc3\xb6rth. Po zavzetju je mesto kljub nasprotovanju protestantskih stanov obdr\xc5\xbeal v svoji posesti, kot povra\xc4\x8dilo za stro\xc5\xa1ke posega. Da bi v bodo\xc4\x8de prepre\xc4\x8dili tak\xc5\xa1na dejanja, so se protestantski knezi leta 1608 zdru\xc5\xbeili v protestantsko unijo. V odgovor je Maksimilijan 1609 ustanovil katoli\xc5\xa1ko ligo. Liga je postajala vse mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e orodje bavarske politike, kar je pri Habsbur\xc5\xbeanih vzbujalo nezaupanje, tako da se je Maksimilijan leta 1616 \xc4\x8dutil prisiljenega ligo razpustiti.\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detek tridesetletne vojne in uspeh katoli\xc4\x8danov\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav je bil Maksimilijan nezadovoljen s habsbur\xc5\xa1ko politiko, je ob smrti cesarja Matije leta 1619 ocenil, da njegova kandidatura za cesarja ne bi bila uspe\xc5\xa1na, in je podprl Ferdinanda II. Ni pa \xc5\xbeelel ponovno ustanoviti katoli\xc5\xa1ke lige in cesarju pomagati proti upornim \xc4\x8cehom, dokler ta v m\xc3\xbcnchenski pogodbi iz 8. oktobra 1619 ni obljubil, da bo Maksimilijanu dal v fevd osvojena ozemlja in tudi kne\xc5\xbeji volilni glas Palatinata (ki so si ga m\xc3\xbcnchenski Wittelsbachi \xc5\xbee tako dolgo \xc5\xbeeleli). Maksimilijan je z vojsko lige (30.000 mo\xc5\xbe) zavzel Zgornjo Avstrijo, katere protestantski knezi so se povezali z upornimi \xc4\x8cehi, in skupaj s cesarsko vojsko premagal upornike v bitki na Beli gori (8. november 1620); hitro je zavzel \xc5\xa1e Zgornji Palatinat in s pomo\xc4\x8djo \xc5\xa0pancev tudi Palatinat. Dragoceno heidelber\xc5\xa1ko knji\xc5\xbenico je poklonil pape\xc5\xbeu Gregorju XV. v zahvalo za diplomatsko in finan\xc4\x8dno podporo. Na regensbur\xc5\xa1kem kne\xc5\xbejem zboru, 25. februarja 1623, je od cesarja prejel obljubljeno pla\xc4\x8dilo, volilni glas zaenkrat le osebno, za \xc4\x8das \xc5\xbeivljenja._NEWLINE_V letih 1623\xe2\x80\x931629 so katoli\xc5\xa1ke vojske: vojska lige (pod vodstvom grofa von Tillyja), vojska cesarja in vojska grofa von Wallensteina (obe pod vodstvom Wallensteina) zavzele skoraj vso severno Nem\xc4\x8dijo. Leta 1628 so na zboru knezov v M\xc3\xbchlhausnu morali tudi protestantski knezi priznati Maksimilijanov (to pot dedni) volilni glas; cesar mu je za poravnavo stro\xc5\xa1kov vojne dal v dedno last Zgornji Palatinat in desnorenska ozemlja Palatinata. (Zgornjo Avstrijo je Maksimilijan po kme\xc4\x8dkem uporu leta 1626 vrnil cesarju.) 22. maja 1629 je bil sklenjen mir v L\xc3\xbcbecku._NEWLINE_Ob zmagoslavju katolicizma pa sta cesar in Maksimilijan za\xc4\x8dela delati napake. Maksimilijan je v prete\xc5\xbeno protestantskem Zgornjem Palatinatu proglasil katoli\xc5\xa1tvo za edino dovoljeno vero; rekatolizacijo je prepustil jezuitom, ki so si pomagali tudi z vojsko (proces rekatolizacije je bil kon\xc4\x8dan leta 1675). Do konca vojne je Maksimilijan podobno postopal tudi v svojem delu Palatinata._NEWLINE_Cesar je marca 1629 izdal restitucijski edikt (protestanti naj bi vrnili vsa ozemlja, prisvojena po passavskem sporazumu leta 1552), ki je ogrozil obstoj protestantizma v Nem\xc4\x8diji. Maksimilijan je edikt izrecno pozdravi in poleg tega na zboru knezov v Regensburgu leta 1630 vplival na cesarja, da je ta odvzel Wallensteinu (ki se ni strinjal z restitucijskim ediktom) poveljstvo nad cesarsko vojsko, kar je pomenilo, da se je odrekel tudi vojski, ki jo je pla\xc4\x8deval Wallenstein osebno._NEWLINE_Maksimilijan je proti Francozom sku\xc5\xa1al voditi prijazno politiko, ker si je \xc5\xbeelel, da bi ob koncu vojne priznali njegove pridobitve. Obljubil jim je, da ne bo sodeloval v bojih (svojih zaveznikov) \xc5\xa0pancev proti Francozom. Maja 1631 je v Fontainebleauu sklenil s Francozi mir, v katerem sta se partnerja zavezala medsebojni nevtralnosti. Maksimilijan je sku\xc5\xa1al pridobiti francoskega prvega ministra kardinala Richelieua na katoli\xc5\xa1ko stran, ta pa ga je nagovarjal, naj izre\xc4\x8de svojo nevtralnost tudi napram \xc5\xa0vedski.\n_START_SECTION_\nProtestantska protiofenziva\n_START_PARAGRAPH_\nOgro\xc5\xbeenost protestantov v Nem\xc4\x8diji je vzpodbudila njihovega za\xc5\xa1\xc4\x8ditnika, \xc5\xa1vedskega kralja Gustava II. Adolfa, da je ob francoski denarni podpori (Francozi so financirali vojsko 30.000 vojakov pod pogojem, da bo napadala Habsbur\xc5\xbeane, ne pa tudi Bavarce) vdrl v Nem\xc4\x8dijo. 17. septembra 1631 sta \xc5\xa1vedska in sa\xc5\xa1ka vojska pri Breitenfeldu (severno od Leipziga) premagali Tillyjevo armado in si odprli pot proti Bavarski. Odtlej se je moral Maksimilijan boriti za obstoj svoje dr\xc5\xbeave._NEWLINE_V naslednji bitki pri mestu Rain ob Lechu (15. april 1632) je bil Tilly smrtno ranjen. \xc5\xa0vedi so 16. maja zavzeli M\xc3\xbcnchen. Maksimilijan se je umaknil v Braunau ob Innu. Cesar je za vrhovnega poveljnika cesarskih \xc4\x8det ponovno imenoval Wallensteina. Ta je zaustavil \xc5\xa1vedsko napredovanje, ni pa veliko pomagal Maksimilijanu pri \xc5\xa1vedskih napadih na Bavarsko. Maksimilijan se je ponovno zavzemal za njegovo odstavitev; ni pa imel ni\xc4\x8desar pri Wallensteinovem umoru leta 1634. . Potem ko je Gustav Adolf 16. novembra 1632 padel v bitki pri L\xc3\xbctznu in po zmagi zdru\xc5\xbeenih katoli\xc5\xa1kih vojska pri N\xc3\xb6rdlingenu je pri\xc5\xa1lo v maju 1635 do mirovnih pogajanj v Pragi. Maksimilijan je pogajanja pozdravil, ni pa se jih udele\xc5\xbeil, ker ni hotel biti odgovoren za versko-politi\xc4\x8dne koncesije. Cesar je moral umakniti restitucijski edikt, Maksimilijan pa razpustiti katoli\xc5\xa1ko ligo. Sa\xc5\xa1ka je pre\xc5\xa1la v cesarjev tabor.\n_START_SECTION_\nNeposredna vklju\xc4\x8ditev Francozov v vojno\n_START_PARAGRAPH_\nDa bi vzpodbudil \xc5\xa0vede k nadaljevanju vojne, je kardinal Richelieu obnovil pogodbo o financiranju \xc5\xa1vedskih \xc4\x8det in Habsbur\xc5\xbeanom napovedal vojno. Kljub temu da si je novi cesar Ferdinand III. (od 1637) prizadeval za mir, se je vojna spet razplamtela. Selila se je po evropskih boji\xc5\xa1\xc4\x8dih in spet pri\xc5\xa1la na bavarsko ozemlje potem, ko so \xc5\xa0vedi v medsebojnem obra\xc4\x8dunu opravili z Danci in prodrli v ju\xc5\xbeno \xc4\x8ce\xc5\xa1ko, kjer so 6 marca 1645 pri Jankauu hudo porazili slab\xc5\xa1e opremljeno cesarsko-bavarsko vojsko. Ta je \xc5\xbee avgusta utrpela ponoven poraz; tokrat so jo premagali Francozi.v (drugi) bitki pri N\xc3\xb6rdlingenu. Maksimilijan si je prizadeval za mir. Marca 1647 je v Ulmu sklenil s Francozi premirje, a se je \xc5\xbee v maju 1648 spet boril ob strani cesarja. Na pogajanjih v M\xc3\xbcnstru je v oktobru 1648 uspel mednarodno uveljaviti bavarski volilni glas in posest Zgornjega Palatinata.\n_START_SECTION_\nMaksimilijanova osebnost. Zadnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nMaksimilijan je bil edini nem\xc5\xa1ki knez, ki je pre\xc5\xbeivel vse strahote tridesetletne vojne. Najgloblje gibalo njegovega delovanja je bila neomajna vera. Pri vsem trudu za ureditev dr\xc5\xbeave ga ni nikdar zapustil ob\xc4\x8dutek minljivosti vseh zemeljskih stvari. Zato se je vse \xc5\xbeivljenje vzgajal k skromnosti in poni\xc5\xbenosti pred Bogom. Imel je stvaren, prodoren razum, zdru\xc5\xbeen z neuklonljivo voljo. Redko je nek vladar toliko delal kot on. Znal je sicer zbrati ob sebi sposobne, zanesljive svetovalce, vendar je vedno odlo\xc4\x8dal sam, potem ko je spise prebral in jih popravil._NEWLINE_Petinsedemdesetleten se je po vojni lotil obnove de\xc5\xbeele. Da bi pridobil finan\xc4\x8dna sredstva, je vojsko kar se da zmanj\xc5\xa1al in do konca \xc5\xbeivljenja poravnal bavarski zunanji dolg. Proti koncu se je veliko posve\xc4\x8dal religiji. Pokopan je v m\xc3\xbcnchenski Mihaelovi cerkvi.'