b"\n_START_ARTICLE_\nGrofija Flandrija\n_START_SECTION_\nIme\n_START_PARAGRAPH_\nIzraza Flandrija in Flamska  (nizozemsko Vlaanderen, Vlaams) izhajata verjetno iz frizijskih izrazov  *fl\xc4\x81ndra in  *fl\xc4\x81misk (starofrizijsko flamsk), katerih koren je germanski *flaumaz in pomeni  poplavo. Obalne dele Flandrije je od 3. do 8. stoletja dvakrat na dan poplavila plima Severnega morja, v tem \xc4\x8dasu pa so obalo pogosto obiskovali frizijski trgovci z \xc5\xbeivino. Flandrija je bila naseljena  verjetno ve\xc4\x8dinoma s Frizijci._NEWLINE_Flandrijci so v pisnih virih prvi\xc4\x8d omenjeni v biografiji svetega Eligija (okoli 590-660) z naslovom Vita sancti Eligii. Delo je bilo napisano pred letom 684, vendar je znano \xc5\xa1ele od leta 725. V biografiji so omenjeni  kot Flanderenses, ki \xc5\xbeivijo v Flandris.\n_START_SECTION_\nZastava in grb\n_START_PARAGRAPH_\nGrb Grofije Flandrije je domnevno zasnoval Filip Alza\xc5\xa1ki, ki je bil flandrijski grof od leta 1168 do 1191. Na njem je \xc4\x8drn lev na zlatem polju. V zgodbi  o bitki pri zlatih ostrogah, znani tudi kot bitka pri Courtraiu, igrata grb in bojni krik Vlaendr'n den leeuw (Flandrija, lev) klju\xc4\x8dno vlogo v tvorbi flandrijske narodne zavesti. Grb grofije se je zato ohranil kot grb belgijske Flandrijske skupnosti. _NEWLINE_Filip Alza\xc5\xa1ki naj bi zastavo z levom prinesel iz Svete de\xc5\xbeele, kjer naj bi jo domnevno zaplenil saracenskemu vitezu. Zgodba je seveda izmi\xc5\xa1ljena, saj se je lev na njegovem osebnem grbu pojavil \xc5\xbee leta 1163, ko sploh \xc5\xa1e ni bil v Levantu.  Filip je v resnici samo sledil evropskim trendom, saj so se levi v tem obdobju pojavili tudi na grbih Brabanta, Luksemburga, Nizozemske, Limburga in drugod. Zanimivo je, da se je lev kot heraldi\xc4\x8dni simbol pojavil predvsem v obmejnih delih Svetega rimskega cesarstva in de\xc5\xbeelah, ki so mejile z njim. Zgleda, da so z levom posku\xc5\xa1ali simbolizirati neodvisnost od cesarja, ki je imel v svojem osebnem grbu orla. V Evropi je bil lev dobro znan \xc5\xbee od rimskih \xc4\x8dasov iz pripovedi, med katere so spadale tudi Ezopove basni.\n_START_SECTION_\nStari vek\n_START_PARAGRAPH_\nOzemlje kasnej\xc5\xa1e Grofije Flandrije je bilo naseljeno \xc5\xbee v prazgodovini. V \xc5\xbeelezni dobi je bila na gri\xc4\x8du Kemmelberg pomembna keltska naselbina. _NEWLINE_V \xc4\x8dasu Julija Cezarja so na tem ozemlju prebivali Belgi, me\xc5\xa1anica keltskih in germanskih plemen iz severne Galije. Med flandrijska plemena so spadali Menapijci, Morini, Nervijci in Atrebati. Njihovo ozemlje je Julij Cezar osvojil leta 54 pr. n. \xc5\xa1t.. Prebivalstvo se je od 1. do 3. stoletja delno romaniziralo. Obrambna \xc4\x8drta Rimskega cesarstva je postala rimska cesta, ki je povezovala  Oppidum Ubiorum (K\xc3\xb6ln) in Bononio (Boulogne-sur-Mer). Ju\xc5\xbeno od ceste se je galsko-rimsko prebivalstvo vzdr\xc5\xbeevalo samo, severno od nje pa je nastalo nikogar\xc5\xa1nje ozemlje, ki je trpelo zaradi stalnih poplav Severnega morja.  _NEWLINE_Na obalna podro\xc4\x8dja in izliv \xc5\xa0elde so se za\xc4\x8dela postopoma naseljevati sa\xc5\xa1ka plemena. Rimljani so k Sasom pri\xc5\xa1tevali  Angle, Sase, Jute in Herule.  Obalna obramba okoli Boulognea in Oudenburga, imenovana Litus Saxonicum, je delovala pribli\xc5\xbeno do leta 420. Utrdbe so branili sa\xc5\xa1ki vojaki. Od tod so se za\xc4\x8deli Toksandri in Salijski Franki \xc5\xa1iriti v Rimsko cesarstvo. Prvi vdor na ozemlje Atrebatov so leta 448 odbili pri Vicus Helena. Po umoru rimskega generala Flavija Ecija leta 454 in rimskega cesarja Valentinijana III. leta 455 niso Salijski Franki naleteli na nikakr\xc5\xa1en odpor. Kralj Klodion je iz Duisburga osvojil Cambrai in  Tournai in prodrl do Some. Po njegovi smrti sta nastali dve salijski kraljestvi. Hilderik I. se je  leta 463 pojavil kot tournaiski kralj in rimski zaveznik proti Vizigotom in upravnik rimske province Druge Belgije. Njegov sin Klodvik I. je po letu 486 osvojil celo severno Francijo.\n_START_SECTION_\nSrednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nNa zapu\xc5\xa1\xc4\x8deno obalo in v pore\xc4\x8dje \xc5\xa0elde so v 4. stoletju za\xc4\x8deli maseljevati Sasi in Franki iz pokrajin vzhodno od Rena in obdr\xc5\xbeali svojo germansko kulturo in jezik. V 5. stoletju so se v sedanjo severno Francijo in Valonijo, zlasti okoli mest Courtrai, Tournai  in Bavay, naselili Franki in se prilagodili lokalni galsko-rimski populaciji. Od 6. stoletja  so se Franki iz Porenja in druga germanska plemena iz Nizozemske in Nem\xc4\x8dije za\xc4\x8deli naseljevati  tudi na nikogar\xc5\xa1nje ozemlje na severu. _NEWLINE_Prvi val poganskih priseljencev na sedanje flandrijsko ozemlje so spremljali poskusi misijonarjev, da bi jih  pokristjanili, vendar jim to ni najbolj uspelo. Cerkev je za\xc4\x8dela ponovno o\xc5\xbeivljati \xc5\xa1kofije, obi\xc4\x8dajno z istimi naravnimi mejami, kot so jih imele v rimskem obdobju. Naravna meja med \xc5\xa1kofijama Cambrai in  Tongerem je bil  pragozd Silva Carbonaria, med \xc5\xa1kofijana Cambrai in  Tournai pa reka \xc5\xa0elda. Za  \xc5\xa1kofiji v Arrasu in Tournaju sta bila zadol\xc5\xbeena Vedast (ali Vaast) in Elevterij Tournajski. Nobena \xc5\xa1kofija ni  obdr\xc5\xbeala svoje samostojnosti. V 6. stoletju so h Cambraiu priklju\xc4\x8dili \xc5\xa1kofijo Atrecht, v 7. stoletji pa so enako storili s \xc5\xa1kofijama Tournai in Noyon._NEWLINE_Na koncu 6. stoletja je na severu kasnej\xc5\xa1e Neustrije nastala vojvodina  Dentelin. Vojvodina je domnevo obsegala \xc5\xa1kofije Boulogne, Terwaan, Atrecht, Tournai, Cambrai in  Noyon, se pravi severozahodno regijo od  Severnega morja do Silvae Carbonariae in se je pribli\xc5\xbeno ujemala s kasnej\xc5\xa1o Flandrijo.  Njena primarna vloga je bila voja\xc5\xa1ko in strate\xc5\xa1ko zastra\xc5\xa1evanje Frizijcev in Sasov pred morebitnimi vdori.  Kasneje je postala ogelni kamen v obrambi Merovin\xc5\xa1kega cesarstva. Leta 600 je bil kralj Klotar II. prisiljen vojvodino Dentelin za\xc4\x8dasno odstopiti Avstraziji, po ustanovitvi dualne monarhije leta 622/623 pa so mu jo vrnili.\n_START_SECTION_\n7. in 8. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nProti koncu 6. stoletja in v 7. stoletju se je pojavil nov val priseljencev iz zahodnega Pas-de-Calaisa. To ozemlje je bilo v 5. stoletju germanizirano, potomci Sasov in Frankov pa so se naselili v kasnej\xc5\xa1i Flandriji in vojvodini Brabant. Nove skupine priseljencev so pri\xc5\xa1le tudi iz Nizozemske in Nem\xc4\x8dije. Priseljenci so svoja naselja pogosto poimenovali po svojem germanskem voditelju, tako da so njegovemu imenu pripisali  -inga haim. Naziv X-inga haim, na primer, je pomenil Naselje plemena X.  Primer: naziv mesta Petegem izhaja  iz Petta-inga-haim, ki je pomenil naselje plemena Petta. _NEWLINE_Kolonizacija in germanizacija Flandrije je potekala predvsem v 6. in 7. stoletju. V 7. stoletju je \xc5\xa1tevilo prebivalcev naraslo do te mere, da se je za\xc4\x8dela ponovno graditi verska, voja\xc5\xa1ka in upravna infrastruktura. Na jezikovnem podro\xc4\x8dju se je stanje stabiliziralo. V 8. stoletju je regija postala dvojezi\xc4\x8dna z jasno mejo med obema jezikoma. V Pas-de-Calaisu, ki je bil dolgo \xc4\x8dasa gosto naseljen, se je jezikovna meja pojavila v 6.-7. stoletju, v 9. stoletju pa se je za\xc4\x8dela romanizacija, ki \xc5\xa1e vedno  traja._NEWLINE_Poskusi pokristjanjevanja, ki sta jih opravila \xc5\xa1kofa Elevterij in Vedast v 6. stoletju, so ve\xc4\x8dinoma propadli.  Nov val pokristjanjevanja se je za\xc4\x8del pod vplivom kralja Dagoberta I. (vladal 623\xe2\x80\x93634). Kralj je imenoval ve\xc4\x8d navdu\xc5\xa1enih misijonarjev iz ju\xc5\xbenih delov kraljestva in jih poslal na sever. Misijonarji so bili zadol\xc5\xbeeni za ustanavljanje samostanov in opatij, ki naj bi postali sredi\xc5\xa1\xc4\x8da \xc5\xa1iritve kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva v pogansko okolje. Leta 649 je Avdomar ustanovil opatijo v Sithiu (kasnej\xc5\xa1a opatija Saint Bertin), leta 680  pa Aubert opatijo St. Vaast pri Arrasu. Pokristjanjevanje prebivalstva so opravili predvsem misijonarji, med njimi  Amandus (opatija St. Bavos in opatija St. Peter v Gentu) in Eligij (obalna regija in Antwerpen). Eligij je ob svojem prihodu v regijo okoli leta 650 prvi omenil besedo Flandrija. _NEWLINE_V 7. stoletju so se na flandrijskem ozemlju pojavili prvi gaui ali pagi, ki so bili upravne podenote civitates.  Gaui so v 7. in 8. stoletju postali osnovne upravne enote Grofije Flandrije. Pagus Tornacensis je nastal \xc5\xbee okoli leta 580. V 7. stoletju so nastali pagus Cambracinsis (663), pagus Toroanensis (649) in pagus Bracbatensis (konec stoletja). Iz 8. stoletja so znani pagus Rodaninsis (707), pagus Gandao (prva \xc4\x8detrtina 8. stoletja), pagus Mempiscus (723) in pagus Flandrensis  (okoli 745), ki so se pri\xc5\xa1tevali tudi med merovin\xc5\xa1ke gaue.\n_START_SECTION_\nKarolingi\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 751 so karolin\xc5\xa1ki majordomi uspeli strmoglaviti Merovinge in si prisvojili  frankovski prestol. Zadnjega merovin\xc5\xa1kega kralja Hilderika III. so zaprli v kasnej\xc5\xa1o opatijo  sv. Bertina in  sv. Omerja in mu odrezali dolge lase, simbol kraljevske mo\xc4\x8di. Karel Veliki je nasledil svojega o\xc4\x8deta Pipina Malega v Nevstriji in Avstraziji, po smrti brata Karlmana pa je pod svojo oblastjo zdru\xc5\xbeil celo Frankovsko cesarstvo. \xc4\x8ceprav je imel sede\xc5\xbe v Aachnu, je ve\xc4\x8dino \xc4\x8dasa pre\xc5\xbeivel na potovanju po svojem cesarstvu. Leta 811 je pregledal ladjevje, ki ga je ukazal zgraditi v Boulogneu in Gentu za obrambo proti Vikingov._NEWLINE_Regija, ki se je kasneje vklju\xc4\x8dila v Flandrijo, je bila gospodarsko uspe\xc5\xa1na. Na \xc5\xa0eldi je imela pristani\xc5\xa1\xc4\x8da Gent, Tournai,  Valenciennes,  Cmbrai in  Lambres, na reki Scarpe Douai, na morju pa Quentovic, Boulogne in  Is\xc3\xa8re ob izlivu reke Yser. Razen tega je imela ve\xc4\x8d bogatih opatij, med njimi  St. Bertin, St. Bavo,  St. Amandin in St. Vaast._NEWLINE_Karla Velikega je nasledil sin Ludvik Pobo\xc5\xbeni. Karlovi trije sinovi so se \xc5\xbee takrat, ko je bil Karel  \xc5\xa1e \xc5\xbeiv, za\xc4\x8deli boriti za njegovo zapu\xc5\xa1\xc4\x8dino in nazadnje sklenili ve\xc4\x8dstranske pogodbe, od katerih je bila dokon\xc4\x8dna Verdunska pogodba, podpisana leta 843. Iz Frankovskega cesarstva so nastala Vzhodnofrankovsko,  Srednjefrankovsko  in Zahodnofrankovsko kraljestvo, katerega je nasledil  Karel Ple\xc5\xa1asti. V slednje je bila vklju\xc4\x8dena tudi prvotna Grofija Flandrija, ki se je v grobem raztezala med Oudenburgom, Aardenburgom in Torhoutom. _NEWLINE_Ko je kraljevska rodbina v Srednjefrankovskem kraljestvu izumrla, sta si z Meerssensko pogodbo  leta 870 njeno ozemlje razdelila Vzhodnofrankovsko in Zahodnofrankovsko kraljestvo. Zahodna Evropa je bila zdaj razdeljena na trdno Zahodnofrankovsko dr\xc5\xbeavo, kasnej\xc5\xa1o Francijo, in ohlapno konfederacijo kne\xc5\xbeevin, iz katerih  je nastalo Sveto rimsko cesarstvo. Meja med obema silama je bila reka \xc5\xa0elda, ki je pred tem razmejevala Zahodnofrankovsko  in Srednjefrankovsko dr\xc5\xbeavo. Meja se ni spremenila do vladavine cesarja Svetega rimskega cesarstva Karla V. (vladal 1519-1556).\n_START_SECTION_\nRast (864-1071)\n_START_PARAGRAPH_\nEvropa je po smrti Karla Velikega za\xc5\xa1la v globoko voja\xc5\xa1ko, gospodarsko in politi\xc4\x8dno krizo. S severa so jo napadali Vikingi, z vzhoda Ogri in z juga Saraceni, kar je pustilo globoke posledice.  Frankovski kraljestvi kot najve\xc4\x8dji evropski sili nista bili sposobni organizirati  u\xc4\x8dinkovite obrambe, zato je prebivalstvo izgubilo vero in zaupanje v svoje vladarje. Zati\xc5\xa1je mo\xc4\x8di je izkoristilo nekaj mo\xc4\x8dnih lokalnih posameznikov, od katerih so bili mnogi povezani s Karlom Velikim._NEWLINE_Grofija Flandrija je nastala iz gaua pagus Flandrensis, ki ga je upravljala rodovina Forestiers. Na to mesto jo je imenoval Karel Veliki, ki je imel zasluge, da so se majhna in razdrobljena fevdalna ozemlja v vi\xc5\xa1jih delih Flandrijske doline zdru\xc5\xbeila v ve\xc4\x8dja. Forestiersi so na relativno pustem ozemlju utrdili tudi cerkvene posesti._NEWLINE_Prvi flandrijski grof je bil Balduin I., ki je bil za grofa imenovan leta 862. Z njegovim imenovanjem je povezana romanti\xc4\x8dna zgodba:  Balduin je ugrabil Judito, h\xc4\x8derko zahodnofrankovskega kralja Karla Ple\xc5\xa1astega, ki je bila pred tem poro\xc4\x8dena z dvema angle\xc5\xa1kima kraljema, in zavrnil kraljevo zahtevo, da mu jo vrne. Po pape\xc5\xbeevem posredovanju se je kralj spravil s svojim zetom in mu za doto podelil naslov grofa in pripadajo\xc4\x8de fevdalne posesti._NEWLINE_Frankovski kralji so sprva varovali severno mejo svojega kraljestva pred napadi Vikingov. Kasnej\xc5\xa1o krizo so izkoristili grofje in k svoji grofiji priklju\xc4\x8dili opusto\xc5\xa1ena okoli\xc5\xa1ka ozemlja.  Svojo oblast so iz prvotnega flandrijskega pagusa z leti raz\xc5\xa1iriki na vsa ozemlja ju\xc5\xbeno in zahodno od \xc5\xa0elde, vklju\xc4\x8dno s sedanjim gospostvom Amts, Zelandsko Flandrijo in Aalst na vzhodu in grofijo Artois na jugu. Slednja je ostala del Flandrije do osamosvojitve leta 1237. Kasneje je bila \xc5\xa1e nekaj krat pod flandrijsko oblastjo, dokler je ni absorbirala francoska krona.\n_START_SECTION_\nRazcvet (1071-1278)\n_START_PARAGRAPH_\nGrofje iz Flandrijske dinastije so se obdr\xc5\xbeali na oblasti do leta 1119, ko je Balduin VII. Flandrijski umrl brez naslednika. Grofijo je nasledil Karel Dobri iz danske Estridsonske dinastije.  Po kratkem medvladju Viljema Klitona Normandijskega (1127-1128) je grofija pri\xc5\xa1la v posest  Thierryja Alza\xc5\xa1kega. Med njegovo vladavino (1128-1168) in vladavino njegovega naslednika Filipa Alza\xc5\xa1kega (1157-1191) sta Flandriji za\xc4\x8dela rasti pomembnost in mo\xc4\x8d._NEWLINE_V drugi polovici 12. stoletja je Filip Alza\xc5\xa1ki uspel k Flandriji kot dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino svoje \xc5\xbeene priklju\xc4\x8diti  grofijo Vermandois in v Flandriji  se je za\xc4\x8delo obdobje velike blaginje.  Meja grofije je bila samo petindvajset kilometrov oddaljena od Pariza, njeno ozemlje pa je bilo ve\xc4\x8dje od ozemlja, ki je bilo v neposredni fevdalni lasti  francoskega kralja. _NEWLINE_Med vladavino Alza\xc5\xa1ke dinastije so se razvila nova mesta in institucije. Filip je ustanovil pristani\xc5\xa1\xc4\x8da Gravelines, Nieuwpoort, Damme, Biervliet, Dunkirk in Mardijk, njegov brat  Matej pa Calais.  Pristani\xc5\xa1\xc4\x8da so bile zgrajena tako, da so tudi zmanj\xc5\xa1evala odlaganje mulja v rekah  Aa, Yser in Zwin, ki je oviral plovbo do Saint-Omerja,Ypresa in Brugesa. Biervliet je bil zgrajen tudi kot  tudi udarec na nizozemsko konkurenco._NEWLINE_Med flandrijskimi trgovskimi partnerki so bili Anglija, baltske dr\xc5\xbeave, francoske prekomorske posesti, Porenje in Italija. Za razvoj flandrijske  tekstilne industrije je bilo najpomembnej\xc5\xa1e trgovanje z angle\xc5\xa1ko volno. Bogastvo flandrijskih mest dokazujejo zvoniki in veleblagovnice, ki so se pogosto razvile iz suknarn. Pomembno je bili tudi trgovanje z \xc5\xbeitom, predvsem z Anglijo. Saint-Omer je v 12. stoletju postal najpomembnej\xc5\xa1e tranzitno pristani\xc5\xa1\xc4\x8de za francosko vino. V tem \xc4\x8dasu so bila flandrijska trgovska mesta med najbolj urbaniziranimi deli Evrope._NEWLINE_Leta 1194 je Alza\xc5\xa1ko dinastijo nasledil Balduin I. Konstantinopelski iz Hainautske dinastije.\n_START_SECTION_\nKriza 14. stoletja (1278-1384)\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1278 je flandrijski grof postal Guy Dampierski iz Dampierske rodbine. Francoski kralj je \xc5\xbeelel dokon\xc4\x8dno podjarmiti Flandrijo in leta 1297 spro\xc5\xbeil francosko-flandrijsko vojno, ki je trajala do leta 1305. Mo\xc4\x8dna flandrijska mesta so uspela ustaviti francoski napad in leta 1302 poraziti Francoze  v bitki pri Zlatih ostrogah. Sledil je flandrijski poraz v bitki pri Mons-en-P\xc3\xa9v\xc3\xa8leu, njemu pa podpis mirovne pogodbe v Athis-sur-Orge leta 1305.  Flandrija je morala Franciji prepustiti  Lille, Douai in Orchies in pla\xc4\x8dati pretirano visoko globo, vendar je obdr\xc5\xbeala svojo neodvisnost kot fevd francoske krone. V tem obdobju je bila Flandrija zaradi mo\xc4\x8dne tekstilne industrije in drugih obrti \xc5\xa1e vedno relativno bogata. _NEWLINE_Naslednje stoletje je njena blaginja usahnila. Glavni vzroki za to so  bili velik padec \xc5\xa1tevila prebivalstva v Evropi zaradi \xc4\x8drne smrti leta 1348, prekinitve trgovanja zaradi angle\xc5\xa1ko-francoske stoletne vojne (1338\xe2\x80\x931453) in rast tekstilne industrije v Angliji. Flandrijski tkalci so v 12. stoletju od\xc5\xa1li v Worstead in North Walsham v Norfolku in tam vpeljali volnarsko industrijo.\n_START_SECTION_\nBurgundsko 15. stoletje (1384-1506)\n_START_PARAGRAPH_\nS poroko Margarete Dampierske z burgundskim vojvodom Filipom Drznim leta 1369 se je neodvisnost Flandrije kon\xc4\x8dala. Postala je posest Valoi\xc5\xa1ko-Burgundske dinastije, ki je vladala v Burgundskem vojvodstvu .  Leta 1449 se je Gent uprl vojvodi Filipu Dobremu in bil leta 1453 v bitki pri Gaveru pora\xc5\xbeen._NEWLINE_Mesti Gent in Bruges, ki sta bili pred tem nekak\xc5\xa1ni mestni dr\xc5\xbeavi, sta po smrti vojvode Karla Drznega posku\xc5\xa1ali ponovno dose\xc4\x8di svoj polo\xc5\xbeaj z Velikim privilegijem, ki sta ga dobili Karlove h\xc4\x8derke in naslednice Marije Burgundske. Leta 1482 Marija kot zadnja vojvodinja iz Burgundske dinastije umrla. Nasledila sta jo njen mladoletni sin Filip I. Kastiljski iz Habsbur\xc5\xa1ke dinastije in Maksimiljan I. Avstrijski kot njegov regent. Flandrijska mesta so zatem se \xc5\xa1e dvakrat uprla, potem pa so jih dokon\xc4\x8dno podjarmile vojske Svetega rimskega cesarstva._NEWLINE_Leta 1493 je bil s Senli\xc5\xa1ko pogodbo sklenjen mir med Francijo in Habsbur\xc5\xbeani, s katero je Flandrija pripadla Svetemu rimskemu cesarstvu.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0pansko 17. stoletje (1598-1713)\n_START_PARAGRAPH_\nFlandrija je po osemdesetletni vojni ostala pod \xc5\xa1pansko oblastjo. Francoski kralj Ludvik XIV. je uspel ju\xc5\xbene dele Flandrije, kasneje znane kot Francoska Flandrija,  priklju\xc4\x8diti k svojemu kraljestvu. Priklju\xc4\x8ditev so formalizirali z Nijmegensko pogodbo leta 1678.\n_START_SECTION_\nAvstrijsko 18. stoletje (1713-1789)\n_START_PARAGRAPH_\nPo izumrtju \xc5\xa1panske veje Habsbur\xc5\xbeanov so flandrijski grofje postali avstrijski Habsbur\xc5\xbeani.  Med vladavino Marije Terezije je Avstrijska Nizozemska ponovno zacvetela.\n_START_SECTION_\nZadnja leta (1789-1795)\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1790 je v grofiji Flandriji in provinci Zahodni Flandriji izbruhnila revolucija proti cesarju Jo\xc5\xbeefu II.. Flandrija je, tako kot drugi deli Nizozemske, razglasila svojo neodvisnost. Razglasitev je potekala 4 januarja 1790 na Petkovi tr\xc5\xbenici v Gentu. Flandrijski manifest sta podpisala  sodnik Charles-Joseph de Graeve in politik  Jean-Joseph Raepsaet._NEWLINE_Grofija je bila uradno ukinjena leta 1795, ko je bila priklju\xc4\x8dena k Franciji in razdeljena na departmaja Lys (sedanja Zahodna Flandrija) in Escaut (sedanja Vzhodna Flandrija in Zelandska Flandrija). _NEWLINE_Po francoski revoluciji grofija ni bila obnovljena. Oba departmaja sta postala provinci Vzhodna in Zahodna Flandrija v Zdru\xc5\xbeenem nizozemskem kraljestvu. Po belgijski revoluciji (1830-1831) ste pripadli Belgiji.\n_START_SECTION_\nNaslov flandrijskega grofa\n_START_PARAGRAPH_\nNaslov flandrijskega grofa so si po leto 1840 lastili belgijski monarhi. Naslov so podeljevali drugemu v nasledstveni liniji belgijskega prestole. Naslov je bil  ukinjen  s kraljevim odlokom 16. oktobra 2001."