b'\n_START_ARTICLE_\nSaul Bellow\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovi star\xc5\xa1i so dve leti pred njegovim rojstvom emigrirali iz Rusije v Kanado. V njegovem devetem letu starosti se je njegova dru\xc5\xbeina preselila v Chicago, mesto, ki je ustvarilo ozadje za mnoga njegova dela. _NEWLINE_Obiskoval je Univerzo v Chicagu, diplomiral je iz sociologije in antropologije na Univerzi Northwestern, diplomsko nalogo pa je delal na Univerzi Wisconsina. V \xc4\x8dasu druge svetovne vojne je slu\xc5\xbeil kot marinec. \xc5\xbde v \xc4\x8dasu vojne je za\xc4\x8del pisati svoj prvi roman Vise\xc4\x8di \xc4\x8dlovek. Leta 1948 je od\xc5\xa1el v Pariz, kjer je pre\xc5\xbeivel dve leti in potoval po Evropi._NEWLINE_Nato je nekaj let \xc5\xbeivel v New Yorku, leta 1962 pa se je vrnil v Chicago kot profesor v odboru za socialne vede na Univerzi v Chicagu. Cilj odbora je bil delovanje in sodelovanje profesorjev skupaj z nadarjenimi \xc5\xa1tudenti na multidisciplinarnem pristopu k u\xc4\x8denju. Drug razlog za njegovo vrnitev v Chicago pa je bila njegova tretja \xc5\xbeena Susan Glassman. Bellow je za velemesto trdil, da je vulgarno, a pomembno, saj bolje predstavlja Ameriko kot New York. _NEWLINE_Leta 1967, v \xc4\x8dasu arabsko-izraelskega konflikta je slu\xc5\xbeil kot vojni dopisnik za Newsday. Pou\xc4\x8deval je intelektualno zgodovino na razli\xc4\x8dnih univerzah kot na primer Bard Collegeu, Univerzi Princeton in Univerzi Minnesote._NEWLINE_Bellow je bil poro\xc4\x8den petkrat in vsi njegovi zakoni razen zadnjega so se kon\xc4\x8dali z lo\xc4\x8ditvijo. Njegove \xc5\xbeene so bile Anita Goshkin, Alexandra (Sondra) Tsachacbasov, Susan Glassman, Alexandra Ionescu Tulcea in Janis Freedman. Njegov sin iz prvega zakona, Greg Bellow, je postal psihoterapevt in izdal je roman Saul Bellow\'s Heart: A Son\'s Memoir leta 2013. Njegov sin iz drugega zakona, Adam, pa je izdal strokovno knjigo In Praise of Nepotism leta 2003. Leta 2000, ko je bil star 84 let, je Bellow z Janis Freedman dobil svojega \xc4\x8detrtega otroka in prvo h\xc4\x8di._NEWLINE_Umrl je aprila leta 2005 v 89. letu starosti. Pokopan je na judovskem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du v Vermontu.\n_START_SECTION_\nSlog in teme pisanja\n_START_PARAGRAPH_\nZgodbe Saula Bellowa bi lahko ozna\xc4\x8dili kot nemirne. V sredi\xc5\xa1\xc4\x8du je \xc4\x8dlovek, ki stalno i\xc5\xa1\xc4\x8de neko oporo, da bi nadvladal svojo \xc5\xa1ibkost in krhkost. Vsaka njegova knjiga govori\xc2\xa0\xc2\xbb[\xe2\x80\xa6] o \xc4\x8dloveku brez tal pod nogami. Vendar [\xe2\x80\xa6] o  \xc4\x8dloveku, ki jih kar naprej sku\xc5\xa1a najti \xe2\x80\xa6\xc2\xab _NEWLINE_V njegovih delih se ve\xc4\x8dkrat pojavlja lik z judovsko identiteto zaradi katerega so Bellowu nadeli nev\xc5\xa1e\xc4\x8den vzdevek \xcb\x9d\xc5\xbeidovski pisatelj.\xcb\x9d Hkrati pa njegova dela izkazujejo veliko spo\xc5\xa1tovanje do ameri\xc5\xa1ke kulture, ki ji pripisuje neopore\xc4\x8dno unikatnost in \xc5\xbeivahnost. \xc4\x8crno na belem se nam v fikciji razkrivajo tudi \xc5\xa1tevilni avtobiografski elementi, ki so pogosto polo\xc5\xbeeni na rame glavnih oseb. Svoje stvaritve je Bellow ve\xc4\x8dkrat bogatil s citati Marcela Prousta in Henryja Jamesa ter jih kompenziral s svojevrstnimi \xc5\xa1alami. Kot posledica na njegovo pisanje, so se na tem mestu pri\xc4\x8dele pojavljati \xc5\xa1tevilne kritike._NEWLINE_Bellow v svojih delih izpostavlja problem modernih civilizacij \xe2\x80\x93 trmasto stremenje k dosegu cilja, neugonobljena \xc5\xbeelja, sla po veli\xc4\x8dini in ugledu, kateri pripisuje izgubo idejne orientacije. Pomanjkljivosti v tej dezorientaciji so predvsem njene zmo\xc5\xbenosti o spodbujanju norosti, materializma in zavajajo\xc4\x8dih spoznanj._NEWLINE_Morda se zdi tak\xc5\xa1en slog nadvse pesimisti\xc4\x8den, a je prav za prav njegovo nasprotje. Zakaj ravno \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka vztrajnost in upanje predstavljata mo\xc4\x8dan odmik od realizma, kar v filozofiji predstavlja protest proti determinizmu. \xc4\x8clovek se ne vdaja usodi, dolo\xc4\x8deni s \xc4\x8dasom, dednostjo ter okoljem in se upira ideji, da sta obmo\xc4\x8dji dejstev in vrednot vedno lo\xc4\x8deni. \xc2\xbbOdkritje vrednosti po drugi strani daje \xc4\x8dloveku svobodo in s tem odgovornost in s tem \xc5\xbeeljo po dejanju in veri v prihodnost.\xc2\xab To torej pomeni, da imajo osebe v njegovih delih herojski potencial in pogosto zrcalijo kontrast negativno usmerjene dru\xc5\xbebe._NEWLINE_Zanimivo je tudi to, da avtor svoje \xc2\xbbantiheroje\xc2\xab\xc2\xa0postavlja pred sama nezadovoljstva, katerih se ti ne morejo otepsti, a njihovo prizadevanje k bolj\xc5\xa1emu predstavi celo v tonu \xcb\x9dBo\xc5\xbeanske komedije\xcb\x9d (tragi\xc4\x8den za\xc4\x8detek, a sre\xc4\x8dnej\xc5\xa1i konec). In ravno to naj bi, po mnenju Bellowa, \xc4\x8dloveka naredilo humanega \xe2\x80\x93 takega, ki se nikoli ne odpove podro\xc4\x8dju vrednosti._NEWLINE_Ker pa Bellow ni idealist, nas venomer opozarja na ogro\xc5\xbeenost \xc4\x8dlovekovih idealov in na stvarnost, ki nas oddaljuje od ciljev. S tem potrjuje tudi svojo \xcb\x9dpripadnost\xcb\x9d resnici. To namre\xc4\x8d zagovarja, ne glede na dobro ali slabo, ki ti\xc4\x8di za tem pojmom. Tudi na tem podro\xc4\x8dju ostaja optimist, reko\xc4\x8d: \xc2\xbbResnica je v\xc4\x8dasih lahko tudi na strani \xc5\xbeivljenja, [\xe2\x80\xa6] Navsezadnje je v vesolju mogo\xc4\x8de tudi nekaj resnic, ki so nam prijazne.\xc2\xab\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nNobelova nagrada\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1976 je Bellow dobil Nobelovo nagrado za knji\xc5\xbeevnost za "razumevanje \xc4\x8dloveka in subtilno analizo moderne dru\xc5\xbebe vpletene v njegova dela". Bil je prvi Ameri\xc4\x8dan, ki je bil nagrajen za literaturo od leta 1962, ko je bil nagrajen John Steinbeck. _NEWLINE_\xc4\x8ceprav je odbor za Nobelove nagrade Bellowa razglasil za Nobelovega nagrajenca v \xc4\x8dasu, ko je bil na vrhuncu slave njegov roman Humbdoltovo volilo, to dolo\xc4\x8deno delo ni ohranilo enakega presti\xc5\xbea in zanimanja zanj, kot za nekatera prej\xc5\xa1nja dela._NEWLINE_V svojem sedemdesetminutnem govoru je Bellow pozval pisatelje, naj bodo svetilnik civilizacije in naj se prebudijo iz svoje intelektualne otopelosti.'