b'\n_START_ARTICLE_\nViolinofon\n_START_PARAGRAPH_\nViolinofon ali Strohova violina je violina, ki ima namesto lesenega resonan\xc4\x8dnega trupa kovinski odmevnik v obliki roga. To glasbilo je dobilo ime po nem\xc5\xa1kemu izdelovalcu glasbil Johannu M. A. Stroh-u (1828-1914), ki ga je patentiral leta 1899._NEWLINE_Violinofoni so veliko glasnej\xc5\xa1i instrumenti kot obi\xc4\x8dajne lesene violine. To dejstvo je pripomoglo k njihovi raz\xc5\xa1irjeni uporabi v \xc4\x8dasu prvih fonografskih posnetkov. Medtem, ko so bile navadne violine posnete tiho - zaradi skromnega zajema zvoka s starimi mehansko-akusti\xc4\x8dnimi snemalnimi sredstvi - so bili violinofoni v snemalnih studiih zelo pogosti. Posledica glasnej\xc5\xa1ega zvoka teh instrumentov pa je kovinska, ostra barva, ki nima alikvotnih tonov navadne violine (spominja na zvok starih gramofonov)._NEWLINE_Po uvedbi glasbenih snemanj z elektri\xc4\x8dnimi mikrofoni v drugi polovici dvajsetih let 20. stoletja so violinofoni postali redkej\xc5\xa1a glasbila._NEWLINE_Zaradi samoniklega zvoka to glasbilo \xc5\xa1e danes uporabljajo nekateri glasbeniki, med drugimi Tom Waits, pogost pa je tudi pri argentinskih glasbenikih, ki izvajajo tango glasbo.'