b'\n_START_ARTICLE_\nAlpe\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nManj\xc5\xa1e gorske skupine v Alpah zlahka definiramo med posameznimi prelazi, definicija ve\xc4\x8djih skupin pa je zelo raznolika. Italijanska razdelitev iz leta 1924 oz. 1926 deli Alpe na Zahodne, Osrednje in Vzhodne, na 26 sekcij in 112 skupin. Julijske Alpe po tej definiciji vklju\xc4\x8dujejo tudi Gorski Kotar, Julijske Predalpe pa celotno Istro. \xc5\xa0vicarska krovna planinska organizacija SAC (Schweizer Alpenclubs) uporablja delitev bolj ali manj po mejah kantonov , nem\xc5\xa1ke zveze pa imajo svojo razdelitev za Vzhodne Alpe._NEWLINE_Novej\xc5\xa1i poskus poenotenja razdelitve celotnih Alp sega v leto 2006, ko jo je definiral Sergio Marazzi v okviru SOIUSA (Suddivisione orografica internazionale unificata del Sistema Alpino, Mednarodna standardizirana orografska razdelitev Alp). Po SOIUSA razdelimo Alpe na dva dela (Vzhodne Alpe in Zahodne Alpe), razmejitev poteka preko Bodenskega in Komskega jezera), 5 velikih sektorjev (Jugozahodne, Severozahodne, Centralne vzhodne, Severne vzhodne in Ju\xc5\xbene vzhodne Alpe), 36 sekcij, 31 relativnih sektorjev, 132 podsekcij in 30 relativnih sektorjev. Na spodnjem seznamu so zraven \xc5\xa1e najvi\xc5\xa1ji vrhovi posameznih skupin, o\xc5\xa1tevil\xc4\x8denje je enako kot na sliki.\n_START_SECTION_\nLedeniki\n_START_PARAGRAPH_\nPoledenitve v obdobju miocena so povzro\xc4\x8dile zna\xc4\x8dilne erozijske oblike, ki jih je sredi 19. stoletja opazil in pojasnil Louis Agassiz, o\xc4\x8de koncepta ledene dobe. Ledeni\xc5\xa1ke doline so oblikovane v obliki \xc4\x8drke U, s strmimi stenami in \xc5\xa1irokim dnom, erodiran material se kopi\xc4\x8di v morenah na robu, v sredini ali na koncu ledenika. V zadnjem stoletju je opazno izginjanje, umikanje in tanj\xc5\xa1anje ledenikov, leta 1876 so alpski ledeniki pokrivali 1817 km\xc2\xb2, leta 1973 le \xc5\xa1e 1342 km\xc2\xb2. Tudi Triglavski ledenik in Ledenik pod Skuto sta se mo\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1ala in se ne premikata ve\xc4\x8d._NEWLINE_Najve\xc4\x8dji ledenik v Alpah je Aletsch (Bernske Alpe, \xc5\xa0vica), ki je dolg 23,6 km in pokriva 117,6 km\xc2\xb2.\n_START_SECTION_\nHidrologija\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav Alpe pokrivajo le ~11% Evrope, prispevajo 90% vode ni\xc5\xbejele\xc5\xbee\xc4\x8dim predelom. Vodo se izkori\xc5\xa1\xc4\x8da v hidroelektrarnah, za namakanje in za pitje. Kar 80% pitne vode v Milanu pride iz Alp, ve\xc4\x8d kot 500 hidroelektrarn alpskega loka pa proizvede do 2900 KW elektrike vsako uro. Velike evropske reke, kot so Ren, Rona, Pad, Inn (ki se izliva v Donavo, ki ne izvira v Alpah), pripadajo severnomorskemu in sredozemskemu povodju, obi\xc4\x8dajno posebej lo\xc4\x8dimo \xc5\xa1e jadransko in \xc4\x8drnomorsko) povodje. Gorske reke imajo velika nihanja vodostaja, zlasti spomladi zaradi taljenja snega, prina\xc5\xa1ajo velike koli\xc4\x8dine proda._NEWLINE_Na robu Alp je \xc5\xbdenevsko jezero, ki je s 580 km\xc2\xb2 dale\xc4\x8d najve\xc4\x8dje alpsko jezero. Za primerjavo, Gardsko jezero (370 km\xc2\xb2), Bohinjsko jezero (3,18 km\xc2\xb2), Krnsko jezero (5,6 ha ali 0,056 km\xc2\xb2).\n_START_SECTION_\nRastlinstvo\n_START_PARAGRAPH_\nV alpskem svetu je bilo opisanih 13000 vrst rastlin, ki rastejo na travnikih, v mo\xc4\x8dvirjih, gozdovih (listnatih in iglastih) ter na kamniti podlagi (meli\xc5\xa1\xc4\x8da, morene, gola skala). Gozdna meja je razli\xc4\x8dno visoka glede na usmerjenost pobo\xc4\x8dja (sever, jug) in lego posameznega obmo\xc4\x8dja v Alpah. Listnati gozd, ki ga sestavljajo bukev, hrast, jesen in beli javor, raste strnjeno do vi\xc5\xa1ine 1200 m na severni strani Alp, na ju\xc5\xbeni pa do 1500 m, ponekod do 1700 m. Nad listnatim gozdom je pas ru\xc5\xa1ja (Pinnus mugo), nad njim pa pas nizkega grmi\xc4\x8devja, zlasti dlakavega sle\xc4\x8da (rododendron). Alpske ro\xc5\xbee \xc5\xa1tevilnih vrst nad gozdno mejo so za\xc5\xa1\xc4\x8ditene in jih najdemo tudi do vi\xc5\xa1ine 4000 m. Verjetno najbolj prepoznavno alpski ro\xc5\xbeo - planiko (Leontopodium alpinum), najdemo na vi\xc5\xa1inah med 1400 in 3400 m._NEWLINE_Zaradi ekstremnih in stresnih razmer gorske rastline proizvajajo \xc5\xa1tevilne sekundarne metabolite, ki so zanimivi za farmacijo in medicino, deli rastlin se uporabljajo jih tudi v zdravilstvu in za pripravo \xc4\x8dajev.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivalstvo\n_START_PARAGRAPH_\nOpisanih je bilo 30000 alpskih \xc5\xbeivali, od \xc5\xbeu\xc5\xbeelk do medveda, nekatere vrste lahko pre\xc5\xbeivijo zgolj v specifi\xc4\x8dni mikroklimi nad ali pod sne\xc5\xbeno mejo. Najve\xc4\x8dja \xc5\xbeival visokih gora je alpski kozorog (Capra ibex), ki so ga na\xc5\xa1li do vi\xc5\xa1ine 3000 m, gamsi (Rupicapra rupicapra) \xc5\xbeivijo nekoliko ni\xc5\xbeje. V Vzhodnih Alpah \xc5\xa1e najdemo medveda (Ursus arctor), tudi v Sloveniji. Od glodavcev so najbolj znani svizci (Marmota marmota), ki ve\xc4\x8dinoma \xc5\xbeivijo v podzemnih rovih nad gozdno mejo do vi\xc5\xa1ine 2700 m in pozimi hibernirajo. Najve\xc4\x8dje ptice so planinski orel (Aquila chrysaetos), ponovno naseljeni brkati ser (Gypaetus barbatus), zelo raz\xc5\xa1irjena je tudi planinska kavka (Pyrrhocorax graculus)._NEWLINE_Plazilci, npr. modras (Vipera ammodytes) in gad (Vipera berus), \xc5\xbeivijo pod sne\xc5\xbeno mejo, planinski mo\xc4\x8derad (Salamandra atra) se je prilagodil na okolje tako, da le\xc5\xbee \xc5\xbeive mladi\xc4\x8de. V potokih, bogatih s kisikom, \xc5\xbeivijo postrvi. Od \xc5\xbeu\xc5\xbeelk so najbolj opazni metulji, zlasti iz rodu Parnassius, in za\xc5\xa1\xc4\x8diteni alpski kozli\xc4\x8dek (Rosalia alpina).\n_START_SECTION_\nOd prazgodovine do Napoleona\n_START_PARAGRAPH_\nPo zadnji ledeni dobi so se pozno paleolitske skupnosti naselile ob jezerih in v jamskih sistemih. Znana najdi\xc5\xa1\xc4\x8da so v jamah pri Vercorsu blizu Grenobla (Dofinejske Predalpe, Francija), mosti\xc5\xa1\xc4\x8da na jezeru Mondsee (Salzkammergut in Zgornjeavstrijske Alpe, Avstrija) in jamske poslikave ter petroglifi v Val Camonici (Bergamske Alpe, Italija). Najbolj znan prazgodovinski dokaz migracij preko Alp je \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka mumija, poimenovana \xc3\x96tzi, ki so jo na\xc5\xa1li blizu italijansko-avstrijske meje leta 1991._NEWLINE_Kelti so se naselili v \xc5\xa0vici 1500-1000 pr. n. \xc5\xa1., na vzhodu so \xc5\xbeiveli Retijci, na zahodu pa Helveti in Alobrogi. Med drugim so kopali sol v bli\xc5\xbeini Salzburga, (hal\xc5\xa1tatska kultura), znani so bili po izdelavi okra\xc5\xa1enega oro\xc5\xbeja in nakita (latenska kultura)._NEWLINE_Med drugo punsko vojno je Hanibal leta 218 pr. n. \xc5\xa1. pre\xc4\x8dkal Alpe s 38 000 pe\xc5\xa1aki, 8000 konjeniki in 37 bojnimi sloni. \xc4\x8ceprav ni natan\xc4\x8dno znano, kje je pre\xc4\x8dkal Alpe in ni materialnih dokazov prehoda vojske, gre za enega najbolj znanih anti\xc4\x8dnih voja\xc5\xa1kih pohodov. Rimljani so kasneje zgradili \xc5\xa1tevilne ceste \xc4\x8dez alpske prelaze, ki so se uporabljale \xc5\xa1e dale\xc4\x8d v sredni vek. Rimljani so leta 121 pr. n. \xc5\xa1. premagali Alobroge v dolini Rone, v galskih vojnah pod poveljstvom Julija Cezarja pa \xc5\xa1e Helvete 58 pr. n. \xc5\xa1.. Rimljani so v Alpah ustanovili \xc5\xa1tevilna mesta, pogosto na starej\xc5\xa1ih keltskih naselbinah npr. Aosto (Augusta Praetoria Salassorum), Lausanno (Lausodunon) in Partenkirchen (Partanum) s kopali\xc5\xa1\xc4\x8di, vilami, arenami in templji. Ob propadu rimskega imperija so se v Alpah neselili Germani (Langobardi, Alemani, Bavarci in Franki)._NEWLINE_V zgodnjekr\xc5\xa1\xc4\x8danskem obdobju so v Alpah zgradili prve samostane in cerkve, Frankovsko Karolin\xc5\xa1ko cesarstvo je uvedlo fevdalizem. Ve\xc4\x8dji del srednjega veka je v Alpah, zlasti na ozemlju dana\xc5\xa1nje \xc5\xa0vice, potekalo rivalstvo med cesarstvi/kraljestvi/vojvodinami iz nem\xc5\xa1kega, francoskega in italijanskega govornega obmo\xc4\x8dja. Da bi se za\xc5\xa1\xc4\x8ditili pred Habsbur\xc5\xbeani, so \xc5\xa1tirje kantoni razglasili neodvisnost leta 1291. Po \xc5\xa1tevilnih vojnah in pridru\xc5\xbeitvi dodatnih kantonov se je \xc5\xa0vicarska konfederacija dokon\xc4\x8dno uveljavila kot neodvisna dr\xc5\xbeava v 16. stoletju._NEWLINE_Napoleon Bonaparte je priklju\xc4\x8dil nekaj alpskih de\xc5\xbeel Franciji, leta 1798 pa ustanovil kratko\xc5\xbeivo Helvetsko republiko. Po umiku zavezni\xc5\xa1ke vojske z generalom Suvorovim \xc4\x8dez zasne\xc5\xbeeni prelaz Panix (2404 m) v oktobru 1799, je Napoleon naslednje leto pre\xc4\x8dil z 40 000-glavo vojsko prelaz Veliki Sv. Bernard (2469 m) in zasedel prakti\xc4\x8dno vse alpske de\xc5\xbeele.\n_START_SECTION_\nRazvoj alpinizma\n_START_PARAGRAPH_\nObstaja le malo dokazov o prisotnosti praljudi na alpskih vrhovih. Skozi ves stari in srednji vek so vrhovi veljali za grozljiv svet, kjer domujejo zmaji in demoni, vra\xc5\xbeeverni ljudje so celo pre\xc4\x8dkali prelaze s prevezanimi o\xc4\x8dmi. V srednjem veku sta opisana dva primera osvajanja vrhov, ki ju lahko \xc5\xa1tejemo za alpinisti\xc4\x8dno dejanje. Antoine de Ville,  je po ukazu francoskega kralja Karla VII. leta 1492 splezal na Mt. Aiguille (2085 m, Dofinejske Predalpe, Francija), vrh je bil nato neobiskan do leta 1834. \xc5\xa0e ve\xc4\x8djega spo\xc5\xa1tovanja pa je vreden vzpon na Rocciamelone (3538 m, Savojske Alpe, Italija). Vrh je osvojil kri\xc5\xbearski vitez Bonifacius Rotarius iz Astija leta 1358, ko se je vrnil iz neuspe\xc5\xa1ne kri\xc5\xbearske vojne proti Turkom, ki jo je napovedal avignonski pape\xc5\xbe Klemen VI.. Zaobljubil se je, da se bo vzpel na prvo goro, ki jo bo zagledal po vrnitvi domov. Na vrh je prinesel bronasti triptih (51 \xc3\x97 53 cm) z napisom_NEWLINE_hic me aportavit bonifacius rotarius civis astensis in honore d ni (domini) nri (nostri) yhu (Yesus) c (Christi) et beate marie virginis anno dn (domini) MCCCLVIII p mo (primo) septembri _NEWLINE_\xc5\xa0ele v 18. stol. je alpski svet postal zanimiv, ko so njegovo romanti\xc4\x8dno podobo javnosti predstavili Jean-Jacques Rousseau, Albrecht von Haller, Johann Wolfgang von Goethe, Friedrich Schiller in drugi, ki so spodbudili nastanek gorskega turizma. V obmo\xc4\x8dje ve\xc4\x8dnega snega sta se prva podala benediktinski menih Placidus a Spescha (1752\xe2\x80\x931833) in naravoslovec Horace-B\xc3\xa9n\xc3\xa9dict de Saussure (1740-1799). De Saussure je med drugim posku\xc5\xa1al osvojiti Mt. Blanc, ker mu ni uspelo, je prvopristopnikom ponudil nagrado. Dr. Michel Paccard in Jacques Balmat sta vrh osvojila 1786, naslednje leto pa je uspelo tudi de Saussureju. Tudi do osvojitve Triglava \xc5\xbee nekaj let prej, leta 1778, je pri\xc5\xa1lo na pobudo premo\xc5\xbenega naravoslovca \xc5\xbdige Zoisa. Za znanstveniki in doma\xc4\x8dini so pri\xc5\xa1li gorniki in alpinisti, ki so 1857 ustanovili prvo planinsko dru\xc5\xa1tvo, angle\xc5\xa1ki Alpine Club. V naslednjih letih so dru\xc5\xa1tva in zveze ustanovile tudi alpske dr\xc5\xbeave, s tem pa je bilo ustvarjeno okolje za organizirano obiskovanje gora. Slovensko planinsko dru\xc5\xa1tvo, predhodnica PZS, je bilo ustanovljeno 27. februarja 1893 v Ljubljani.\n_START_SECTION_\nSvetovni vojni\n_START_PARAGRAPH_\nMed prvo svetovno vojno sta preko Alp tekli so\xc5\xa1ka in tirolska fronta, na katerih je veliko vojakov izgubilo \xc5\xbeivljenje v sne\xc5\xbenih plazovih, zlasti decembra 1916, ko so plazovi na obeh straneh pokopali 10 000 ljudi._NEWLINE_Adolf Hitler je med drugo svetovno vojno Nem\xc4\x8diji priklju\xc4\x8dil oziroma zasedel vse alpske dr\xc5\xbeave razen \xc5\xa0vice, zgradil si je vilo v Berchtesgadenu. V zadnjih mesecih vojne so zavezniki zasedli klju\xc4\x8dne prelaze in razblinili vsako upanje za ohranitev alpske trdnjave nacisti\xc4\x8dnega re\xc5\xbeima (Alpenfestung). Naropane umetnine in zlato so po vojni na\xc5\xa1li v rudnikih soli na obmo\xc4\x8dju Altauseeja.\n_START_SECTION_\nPlan\xc5\xa1arstvo\n_START_PARAGRAPH_\nPlan\xc5\xa1arstvo je poletna migracija ljudi in \xc5\xbeivali na vi\xc5\xa1ja obmo\xc4\x8dja, tradicionalna oblika \xc5\xbeivinoreje v Alpah \xc5\xbee iz prazgodovinskih \xc4\x8dasov (4. tiso\xc4\x8dletje pr. n. \xc5\xa1t.), ki prepre\xc4\x8duje, da bi ve\xc4\x8dino gora pod 2000 m prerastel gozd. Navada se je ohranila v vseh alpskih dr\xc5\xbeavah, \xc4\x8deprav v bistveno manj\xc5\xa1em obsegu kot neko\xc4\x8d. Pastirji prevzamejo skrb za \xc5\xbeivali ve\xc4\x8djega \xc5\xa1tevila lastnikov. Ve\xc4\x8dina alpskih pa\xc5\xa1nikov je pod 2400 m._NEWLINE_Najve\xc4\x8d se pase goveda in ovc, v manj\xc5\xa1em obsegu tudi koz in pra\xc5\xa1i\xc4\x8dev. Plan\xc5\xa1arstvo je pridobilo na pomenu po pandemiji kuge v srednjem veku, ker lahko majhno \xc5\xa1tevilo pastirjev skrbi za velike \xc4\x8drede \xc5\xbeivali. Zaradi sporov s samostani in me\xc5\xa1\xc4\x8dani glede pa\xc5\xa1nih pravic je prihajalo spopadov in pravih vojn v dana\xc5\xa1nji \xc5\xa0vici. Do bitke pri Morgartnu (1315) je pri\xc5\xa1lo zaradi spora okoli pa\xc5\xa1nih pravic med kantonom Schwyz in benediktinskim samostanom v Einsiedelnu, ki so ga podpirali Habsbur\xc5\xbeani.'