b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Gregor VI.\n_START_SECTION_\nIzvor in vzpon\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovo rojstno ime je bilo "Janez" (latinsko Joannes, Johannes; italijansko Giovanni). Nekateri viri mu pripisujejo \xc5\xa1e vzdevek Gracijan (latinsko Gratianus; italijansko Graziano), bodisi samostojno ali skupaj z Janezom. \xc4\x8ceprav na splo\xc5\xa1no menijo, da je bil rojen okrog leta 1000 v Rimu, pravzaprav ne vemo to\xc4\x8dno niti za kraj niti za datum rojstva. _NEWLINE__NEWLINE_Prek dru\xc5\xbeinskih zvez je bil verjetno v sorodu z dru\xc5\xbeinama Pierleoni in Aldobrandeschi (kot tudi prihodnji pape\xc5\xbe Gregor VII.), ki sta se \xc5\xbee pred \xc4\x8dasom spreobrnili z \xc5\xbeidovstva na kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo.  _NEWLINE_Izro\xc4\x8dilo sicer, da je bil v sorodstvu z rimsko plemi\xc5\xa1ko dru\xc5\xbeino Pierleonijevih, se pojavi zapisano \xc5\xa1ele 1674 na epigrafu, ki ga je Ottavio Pierleoni dal postaviti nad grobom svojega prednika Pietra di Leone, in je postavljen v atriju bazilike sv. Pavla. V njem Gregorja imenuje "patruus", tj. stric pokojnega. Zanesljivo je le, da je bil Janez nadduhovnik (arhiprezbiter) pri cerkvi San Giovanni a Porta Latina v Rimu. _NEWLINE__NEWLINE_Prav tam je bil njegov pomo\xc4\x8dnik Hildebrand, poznej\xc5\xa1i pape\xc5\xbe Gregor VII.. Le-ta je po zaslugi svojega strica po materi, Lovrenca, ki je bil opat v samostanu Santa Maria all\xe2\x80\x99Aventino, lahko pri\xc5\xa1el \xc5\xa1e kot otrok v Rim, da bi dozoreval v verski vzgoji, ki mu je bila zelo pri srcu. Njegov voditelj v prihodnost \xc5\xa1olskega napredka je bil prav nadduhovnik pri San Giovannni a porta Latina, Janez Gracijan, kateremu je postal kaplan bodo\xc4\x8di pape\xc5\xbe Gregor VII.. Ta je po pape\xc5\xbeevanju Leona IX., ki ga je hotel imeti ob svoji strani, ter ga je zato poklical iz Clunyja, kamor se je umaknil po smrti Gregorja VI., postal neposredni sodelavec \xc5\xa1tirih drugih pape\xc5\xbeev: Viktorja II., \xc5\xa0tefana IX., Nikolaja II. in Aleksandra II..\n_START_SECTION_\nDvakrat draga kup\xc4\x8dija\n_START_PARAGRAPH_\nBenedikt IX. \xe2\x80\x93 pape\xc5\xbe treh mandatov \xe2\x80\x93 se je hotel znebiti slu\xc5\xbebe, ki si jo je pridobil s posredovanjem svoje dru\xc5\xbeine. Po posvetovanju s svojim botrom, ki je u\xc5\xbeival velik ugled zaradi po\xc5\xa1tenega zna\xc4\x8daja, je pri\xc5\xa1el do prepri\xc4\x8danja, da je to mo\xc5\xbeno \xe2\x80\x93 in je prav njemu prepustil pape\xc5\xa1tvo za visoko odkupnino. _NEWLINE_Benedikt IX. se je torej odpovedal pape\xc5\xa1tvu Janezu Gracijanu v prid 1. maja 1045; tako je bil Janez posve\xc4\x8den in ustoli\xc4\x8den \xc5\xbee 5. maja istega leta z imenom Gregor VI.. Ni mogo\xc4\x8de z gotovostjo ugotoviti, kaj je nagnilo Benedikta k temu koraku. Nekateri menijo, da je to storil pod pritiskom obnovitvenega gibanja in vedno bolj nasprotuje\xc4\x8dega javnega mnenja, drugi, ker se je naveli\xc4\x8dal in razo\xc4\x8daral zaradi mnogih nasprotovanj v svojem lastnem taboru, tretji trdijo, da se je hotel poro\xc4\x8diti, \xc4\x8detrti, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je bil nepismen. Nekateri viri navajajo, da je bil z Benediktom povezan kot njegov duhovni voditelj (patrinus), morda celo krstni boter in spovednik, na katerega se je najbolj zanesel._NEWLINE__NEWLINE_Zelo verjetno je do tega koraka pri\xc5\xa1lo po sporazumu med dvema rodbinama, ki sta si desetletja bili v laseh zaradi prevlade nad Rimom in pape\xc5\xa1tvom: med Krescenciji in Tuskulskimi grofi (latinsko Crescentii, comes Tusculani; italijansko Crescenzi, conti di Tuscolo). Malo je verjetno, da je volitev potekala \xc4\x8disto po cerkvenopravnih predpisih. Nekateri viri trdijo, da je Gregorja VI. za pape\xc5\xbea izre\xc4\x8dno imenoval njegov predhodnik Benedikt IX. in mu podelil pisno jamstvo glede imenovanja. Annales Romani namre\xc4\x8d poro\xc4\x8dajo: "Benedictus eiusdem pontificatus sui honorem per cartulam refutavit Iohanni archipresbitero". Po drugi strani pa viri sogla\xc5\xa1ajo, da je bila Gregorjeva izvolitev plod kup\xc4\x8dije. Ni gotovo, ali so Gregorju pomagali podporniki, ali pa je velikansko vsoto 2000 zlatnikov (librae) izpla\xc4\x8dal sam . \xc4\x8cetudi bi \xc5\xa1lo za srebrnike ali manj\xc5\xa1o vsoto - glede nje se viri razhajajo - bi to \xc5\xa1e vedno pomenilo ogromno denarja. Takemu kup\xc4\x8devanju z najvi\xc5\xa1jimi cerkvenimi slu\xc5\xbebami so v tistem \xc4\x8dasu hudo nasprotovali zagovorniki cerkvene obnove, za katero pa je simonija predstavljala vsekakor glavno oviro.\n_START_SECTION_\nSpomin\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti Klemena II. je poskusil brezuspe\xc5\xa1no vrniti \xc4\x8dast oziroma rehabilitirati Gregorja VI. lie\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof Wazo  .'