b'\n_START_ARTICLE_\nTermogenin\n_START_PARAGRAPH_\nTermogenin, razklopitveni protein 1 ali UCP1 je integralni transmembranski protein v notranji membrani mitohondrijev v rjavem ma\xc5\xa1\xc4\x8dobnem tkivu. Omogo\xc4\x8da nastanek toplote preko netresave termogeneze pri nekaterih sesalcih, predvsem pri mladi\xc4\x8dih in tistih \xc5\xbeivalih, ki hibernirajo.\n_START_SECTION_\nZgradba in lokacija\n_START_PARAGRAPH_\nKot drugi pripadniki mitohondrijskih prena\xc5\xa1alnih proteinov je termogenin zgrajen iz treh delov, podobna (homologna) pa so tudi dolo\xc4\x8dena aminokislinska zaporedja. Ima vezavno mesto za purinske nukleotide, kot je gvanozin difosfat (GDP). Posebni aminokislinski zaporedji, ki nista prisotni niti v sorodnih razklopitvenih proteinih (npr. UCP2 in UCP3), se nahajata med osrednjim (centralnih) zavojem in COOH terminalnim zaporedjem. Slednje je tudi imunogeno, verjetno pa z zaporedjem reagirajo dolo\xc4\x8dena protitelesa, kar naj bi bilo pomembno za delovanje proteina. Molekulska masa proteina je 32.000 daltonov._NEWLINE_Termogenin je prisoten v glavnem v rjavem ma\xc5\xa1\xc4\x8dobnem tkivu, obstajajo pa indikacije, da je prisoten tudi v drugih tkivih. Prisotnost v belem ma\xc5\xa1\xc4\x8dobnem tkivu naj bi bila le stvar definicije: vsaka ma\xc5\xa1\xc4\x8dobna celica (adipocit), ki izra\xc5\xbea gen za termogenin, pripada rjavem ma\xc5\xa1\xc4\x8devju, prisotnost termogenina pa le nakazuje na sporadi\xc4\x8dno prisotnost rjavih adipocitov v belem ma\xc5\xa1\xc4\x8dobnem tkivu. Prisoten je tudi v vzdol\xc5\xbenih mi\xc5\xa1icah peristalti\xc4\x8dnih organov, tj. v mi\xc5\xa1icah prebavnega trakta, se\xc4\x8dnice, semenovoda, obmodka in maternice, vendar je dele\xc5\xbe proteina v danih primerih le tiso\xc4\x8dinka dele\xc5\xbea v rjavem ma\xc5\xa1\xc4\x8devju, zaradi tovrstna tkiva nimajo pomembne vloge v netresavi termogenezi. To potrjujejo tudi eksperimenti na \xc5\xbeivalskih modelih, kateri so bili funkcionalno eviscerirani, tj. prekinjene so bile krvne \xc5\xbeile za oskrbo teh organov: \xc5\xbeivali so se na padec temperature ali pove\xc4\x8danje koncentracije noradrenalina odzvale s termogenezo, ki je v koli\xc4\x8dinskem smislu enaka tisti v normalnih \xc5\xbeivalih.\n_START_SECTION_\nMehanizem delovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPadec temperature v telesu zazna hipotalamus, ki za\xc4\x8dne spro\xc5\xa1\xc4\x8dati noradrenalin oz. norepinefrin; spro\xc5\xa1\xc4\x8danje slednjega je lahko tudi posledica delovanja leptina, ki sicer uravnava apetit. Slednji se prenese do ma\xc5\xa1\xc4\x8dobnih celic rjavega ma\xc5\xa1\xc4\x8dobnega tkiva in se pove\xc5\xbee z membranskimi \xce\xb2-3 adrenergi\xc4\x8dnimi receptorji. Vezava spro\xc5\xbei aktivacijo encima adenilat ciklaza, ki katalizira tvorbo cikli\xc4\x8dnega adenozin monofosfata (cAMP) iz adenozin trifosfata (ATP). cAMP aktivira protein kinazo A, le-ta pa lipazo preko fosforilacije. Lipaza razgradi trigliceride na glicerol in ma\xc5\xa1\xc4\x8dobne kisline. Podobno kakor pri celi\xc4\x8dnem dihanju se te najprej oksidirajo do acetil koencima A, ki vstopi v Krebsov cikel. Elektroni iz intermediatov se prenesejo na nikotinamid dinukleotid (NAD\xe2\x81\xba) in flavin adenin dinukleotid (FAD), ki oddata elektrone dihalni verigi._NEWLINE_Bistvena razlika nastopi pri izrabi protonskega gradienta, kjer je elektrokemi\xc4\x8dni potencial protonov normalno izrabljen za delovanje ATP sintaze in s tem tvorbe ATP-ja. Znaten dele\xc5\xbe ma\xc5\xa1\xc4\x8dobnih kislin aktivira termogenin preko izni\xc4\x8denja inhibicije, za katero sta odgovorna ATP in gvanozin trifosfat (GTP). Aktivirani termogenin zato deluje kot ionski kanal\xc4\x8dek, ki prepu\xc5\xa1\xc4\x8da protone (H\xe2\x81\xba) v matriks mitohondrija. Tako se energija elektrokemi\xc4\x8dnega potenciala pretvori v toploto, s katero se organizem ogreva. Po dose\xc5\xbeeni vrednosti temperature, tj. po zadostni koli\xc4\x8dini toplote, mitohondriji pre\xc4\x8drpajo ma\xc5\xa1\xc4\x8dobne kisline v nazaj v citoplazmo. S tem postane termogenin neaktiven in adipociti preidejo v stanje kopi\xc4\x8denja in shranjevanja ma\xc5\xa1\xc4\x8dob.\n_START_SECTION_\nAktivacija termogenina\n_START_PARAGRAPH_\nTo\xc4\x8dni mehanizem aktivacije termogenina z ma\xc5\xa1\xc4\x8dobnimi kislinami ni znan, vendar obstajajo vsaj tri teorije. Po modelu alosteri\xc4\x8dne interakcije naj bi ma\xc5\xa1\xc4\x8dobna kislina delovala kot alosteri\xc4\x8dni regulator, vendar vezavno mesto ni znano. Obstajajo predlogi, po katerih naj bi ma\xc5\xa1\xc4\x8dobne kisline tekmovale za vezavo z nukleotidi. Po kofaktorski teoriji se ma\xc5\xa1\xc4\x8dobne kisline lokalizirajo v vezavna mesta ob prehodu v kanalu. S svojimi negativno nabitimi funkcionalnimi skupinami naj bi omogo\xc4\x8dali prehod protonov, ki so pozitivno nabiti; tovrstna vezavna mesta niso bila odkrita. Po teoriji zaklopa (angle\xc5\xa1ko shuttling theory) protoni niso prene\xc5\xa1eni s pomo\xc4\x8djo termogenina. Ma\xc5\xa1\xc4\x8dobne kisline naj bi skozi notranjo mitohondrija vstopile v nedisociirani obliki v matriks, kjer bi disociirale na proton in anionsko obliko kisline. Slednje naj bi se v medmembranski prostor prenesle preko termogenina. Teorija ne pojasnjuje funkcije GDP vezavnih mest, poleg tega pa je vpra\xc5\xa1ljivo, ali bi bila koncentracija ma\xc5\xa1\xc4\x8dobnih kislin zadostna._NEWLINE_Raziskave na mi\xc5\xa1ih so pokazale, da so mitohondriji mutantov, ki nimajo termogenina, 10-krat manj ob\xc4\x8dutljivi na ma\xc5\xa1\xc4\x8dobne kisline kot pa mitohondriji normalnih osebkov. Poleg tega je bilo odkrito, da obstaja nekak\xc5\xa1na tekmovalnost (kompeticija) med ma\xc5\xa1\xc4\x8dobnimi kislinami in gvanozin difosfatom (GDP), vendar ta ni direktna, temve\xc4\x8d funkcionalna. Substrata naj bi tako povzro\xc4\x8dila nastanek dveh razli\xc4\x8dnih stanj termogenina, kar bi lahko pojasnilo opa\xc5\xbeeno tekmovalnost.'