b"\n_START_ARTICLE_\nBerenguier de Palou\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPodatki o Berenguierovem \xc5\xbeivljenju so skopo ohranjeni. Bil naj bi ubog vitez, vendar dobro izobra\xc5\xbeen in ve\xc5\xa1\xc4\x8d oro\xc5\xbeja.  Drugi viri navajajo, da je izhajal iz premo\xc5\xbene dru\xc5\xbeine. Njegovo ime se pojavlja v petih dokumentih Roussillona med letoma 1196 in 1209, v vseh primerih v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini kot Berengarius de Palatiolo (ali Palaciolo). Najzgodnej\xc5\xa1e omembe njegove kariere so zaznamovane z dejstvom, da je bil vazal Gausfreda III Roussillonskega, ki je umrl leta 1164 - omenjena so tudi njegova dela. Obstaja mo\xc5\xbenost, da je bil Berenguier eden prvih trubadurjev, pesmi, ki omenjajo Jaufres (Gausfreda) lahko datirajo \xc5\xbee iz leta 1150. Berenguier verjetno ni imel veliko stikov z ostalimi tedanjimi trubadurji. Morda je proti koncu svojega \xc5\xbeivljenja sre\xc4\x8dal trubadurja po imenu Pons d'Ortaffa, saj pesem slednjega vsebuje besedilo, ki se utegne nana\xc5\xa1ati na Berenguiera Senher En Berenguier._NEWLINE_Vsa Berenguierova pre\xc5\xbeivela dela se nana\xc5\xa1ajo na temo dvorske ljubezni. Eden njegovih cansov je slu\xc5\xbeil kot predloga za sirventes sodobnika Raimbauta de Vaqueirasa,  Berenguierov osrednji predmet ljubezenskih pesmi je bila Ermessen d'Avinyo, \xc5\xbeena Arnauta d'Avinyo-ja._NEWLINE_Berenguierove pesmi so ve\xc4\x8dinoma silabi\xc4\x8dne z ob\xc4\x8dasnimi melizmati\xc4\x8dnimi zaklju\xc4\x8dki fraz. Melodi\xc4\x8dni material je konservativen, v glavnem se giblje v obsegu ene oktave. Je motivi\xc4\x8dno strukturirana, in ima skupne zna\xc4\x8dilnosti z glasbo Bernarta de Ventadorna."