b'\n_START_ARTICLE_\nJosip Zhishman\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nGimnazijo (1832\xe2\x80\x931837) in licej je obiskoval v Ljubljani. Leta 1839 je pe\xc5\xa1 od\xc5\xa1el na Dunaj kjer je \xc5\xa1tudiral pravo (1840 je bil Knafljev \xc5\xa1tipendist) in ga je 1843 kon\xc4\x8dal. Nadaljeval je s \xc5\xa1tudijem orientalskih jezikov, bil 1848 promoviran za dr. filologije in do 1851 delal v filolo\xc5\xa1kem in zgodovinskem seminarju dunajske univerze. Ko je 1851 opravil dr\xc5\xbeavni izpit iz zgodovine, zemljepisa, latin\xc5\xa1\xc4\x8dine in gr\xc5\xa1\xc4\x8dine za vse gimnazijske razrede, je v Trstu postal suplent na dr\xc5\xbeavni gimnaziji in 1852 redni u\xc4\x8ditelj. Leta 1853 je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den na Terezijansko akademijo na Dunaj. Ob pisanju \xc5\xbeivljenjepisa humanista I. Bessariona se je za\xc4\x8del podrobneje ukvarjati s t. i. vzhodnim cerkvenim pravom, organizacijo in pravnimi razmerami vzhodne cerkve. Nato je \xc5\xa1e ve\xc4\x8d let sistemati\xc4\x8dno prou\xc4\x8deval gr\xc5\xa1ke cerkvene o\xc4\x8dete, bizantinske in druge vzhodne kanoniske pravnike. Leta 1864 je predlagal ustanovitev katedre za vzhodno cerkveno pravo na dunajski univerzi in se ponudil za predavatelja; 1867 je bila katedra ustanovljena, Zhishman pa je postal na njej izredni in 1871 redni profesor. Od 1870 je bil \xc4\x8dlan dr\xc5\xbeavne izpra\xc5\xa1evalne komisije za pravnozgodovinske izpite, 1877\xe2\x80\x931878 in 1885\xe2\x80\x931886 dekan pravne fakultete, nato \xc5\xa1e rektor univerze. Po upokojitvi 1887 je bil imenovan za ravnatelja dru\xc5\xbeinske cesarske fideikomisne knji\xc5\xbenice._NEWLINE_Avstrijsko minstrstvo za bogo\xc4\x8dastje je 1861 Zhishmanu poverilo nalogo, naj sistemati\xc4\x8dno obdela \xc5\xbeenitno pravo vzhodne cerkve. V ta namen je Zhishman \xc5\xa1tudiral rokopisno gradivo po knji\xc5\xbenicah v M\xc3\xbcnchnu, Parizu in Oxfordu. Na podlagi tega je napisal obse\xc5\xbeno knjigo Das Eherecht d. orientalischen Kirche I\xe2\x80\x93IV (Dunaj 1863), s katero je postal utemeljitelj vzhodne cerkvenopravne znanosti. S tem delom se dotlej ni moglo primerjati nobeno drugo, saj je pisano izklju\xc4\x8dno na podlagi virov. Napisal je mdr. \xc5\xa1e knjige: Die Unionsverhandlungen zwischen d. orientalischen u. r\xc3\xb6mischen Kirche (Dunaj 1858), Memorandum \xc3\xbcber die Organisierung d. kirchlichen Aemter an den Kathedralen d. orient. Kirche (1864), Die Synoden u. d. Episkopal-Aemter in d. morgenl\xc3\xa4nd. Kirche (Dunaj 1867), Das Stifterrecht in d. morgenl\xc3\xa4nd. Kirche (1888) in vrsto pravnozgodovinskih \xc5\xa1tudij. Kot strokovni referent ministrstva za vzhodne cerkve je mdr. sestavil: 1872 referat o ustanovitvi pravoslavne metropolije v bukovinskih Czernowitzah (danes \xc4\x8cernovcy); 1873 osnutek za ustanovitev bogoslovne fakultete prav, 1874 ustanovno diplomo za pravoslavno \xc5\xa1kofijo v \xc4\x8cernovcyh in v Kotorju; 1880 osnutka za ustanovitev pravoslavnega semeni\xc5\xa1\xc4\x8da in 1883 poslovni red za konzistorij pravoslavne metropolitije v Sarajevu._NEWLINE_V letih 1867\xe2\x80\x931875 je u\xc4\x8dil prestolonaslednika Rudolfa klasi\xc4\x8dne jezike, zemljepis in zgodovino, od 1875 cerkveno pravo. Izdelal je zanj u\xc4\x8dni na\xc4\x8drt za gimnazijo in bil komisar pri njegovih izpitih in imel velik vpliv na liberalno vzgojo prestolonaslednika in na njegov odnos do pravoslavne cerkve, ki se je razlikoval od uradnega na dvoru. U\xc5\xbeival je mednarodni ugled kot strokovnjak za pravno zgodovino vzhodne cerkve. Njegove teolo\xc5\xa1ke, zgodovinske, jezikoslovne in pravne sposobnosti so mu omogo\xc4\x8dile znanstveno prou\xc4\x8devanje stroke, ki v njegovem \xc4\x8dasu \xc5\xa1e ni bila sistemati\xc4\x8dno raziskana. Bil je sijajen predavatelj, znan po skrbno in natan\xc4\x8dno sestavljenih predavanjih ter odli\xc4\x8dnem spominu. Znal je \xc5\xa1tevilne jezike, mdr. armen\xc5\xa1\xc4\x8dino in arab\xc5\xa1\xc4\x8dino, na pamet je navajal med predavanjem ali debato citate iz cerkvenih o\xc4\x8detov v gr\xc5\xa1\xc4\x8dini, podatke za vire v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini, stari cerkveni slovan\xc5\xa1\xc4\x8dini, armen\xc5\xa1\xc4\x8dini in drugih jezikih. V letih 1873\xe2\x80\x931877 je bil upravitelj Knafljeve ustanove, sicer pa skrbel za slovenske \xc5\xa1tudente in jih podpiral. Vse premo\xc5\xbeenje je zapustil domu za slepe za gojence s Kranjske (v 8. okraju na Dunaju).'