b'\n_START_ARTICLE_\nOskar I. \xc5\xa0vedski\n_START_SECTION_\nOdra\xc5\xa1\xc4\x8danje\n_START_PARAGRAPH_\nOd Karla XIII. \xc5\xa0vedskega je na dan kraljevske posvojitve njegovega o\xc4\x8deta dobil naziv kraljevska visokost vojvoda S\xc3\xb6dermanlandski. Hitro se je nau\xc4\x8dil \xc5\xa1ved\xc5\xa1\xc4\x8dine. Do \xc4\x8dasa, ko je postal polnoleten, je postal generalno priljubljen. Dobil je izvrstno izobrazbo in kmalu je postal organ za vse socio-politi\xc4\x8dna vpra\xc5\xa1anja. Dne 17. januarja 1816 je bil izvoljen za \xc4\x8dastnega \xc4\x8dlana \xc5\xa0vedske kraljeve akademije znanosti in leta 1818 je bil imenovan za kanclerja na Uppsalski univerzi, kjer je pre\xc5\xbeivel en semester._NEWLINE_Od leta 1832 do leta 1834 je dokon\xc4\x8dal opero Ryno, the errant knight, ki jo je zaradi smrti nedokon\xc4\x8dano pustil mladi skladatelj Eduard Brendler. Leta 1839 je napisal ve\xc4\x8d \xc4\x8dlankov o popularni izobrazbi in (leta 1841) anonimno delo "Om Straff och straffanstalter", v katerem je zagovarjal zaporni\xc5\xa1ke reforme. Dvakrat med \xc5\xbeivljenjem njegovega o\xc4\x8deta je bil kraljevi namestnik Norve\xc5\xa1ke. Z zastopnikom v Leuchtenber\xc5\xa1ki pala\xc4\x8di v M\xc3\xbcnchnu se je 22. maja 1823 in v prisotnosti na poro\xc4\x8dni slovestnosti 19. junija 1923 v Stockholmu se je poro\xc4\x8dil s princeso Jo\xc5\xbeefino, h\xc4\x8derko Eug\xc3\xa8na de Beauharnaisa, vojvode Leuchtenber\xc5\xa1kega in vnukinjo cesarice Jo\xc5\xbeefine.\n_START_SECTION_\nPolitika\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1824 in 1833 je bil kronski princ za kratek \xc4\x8das kraljevi namestnik Norve\xc5\xa1ke. V letu 1838 je kralj za\xc4\x8del sumiti, da njegov sin dela zaroto z liberalnimi politiki, da bi dosegli spremembo v ministrstvu ali pa celo njegovo lastno abdikacijo. \xc4\x8ce Oscar ni aktivno pomagati opoziciji ob tej prilo\xc5\xbenosti, je bilo njegovo negodovanje nad o\xc4\x8detovim despotskim obna\xc5\xa1anjem razvpito, \xc4\x8deprav se je izognil dejanskemu razkolu. \xc5\xa0e njegov liberalizem je bil bolj previdnega in zmernega zna\xc4\x8daja, kar je opozicija, kmalu po svojem pristopu na prestol (8. marca 1844), odkrila na njihovo veliko razo\xc4\x8daranje. Ni hotel sli\xc5\xa1ati o kateri koli radikalni reformi nadle\xc5\xbene in zastarele ustave iz leta 1809. Toda eden od njegovih prvih ukrepov je bil vzpostaviti svobodo tiska. Predlo\xc5\xbeil je tudi prvo pravo k enakosti spolov na \xc5\xa0vedskem, ko je leta 1845 izjavil, da bi morali imeti bratje in sestre enako dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino, razen \xc4\x8de je obstajala oporoka._NEWLINE_Formalno je ustanovil enakost med svojima dvema kraljestvima z uvajanjem novih zastav s skupno zna\xc4\x8dko Unije Norve\xc5\xa1ke in \xc5\xa0vedske ter nov grb za Unijo. Dne 21. avgusta 1847 je tudi ustanovil kraljevi norve\xc5\xa1ki red svetega Olava in tako dal svojemu Norve\xc5\xa1kemu kraljestvu sam red vite\xc5\xa1tva. Ve\xc4\x8dina zakonodaje v \xc4\x8dasu vladavine Oskarja I. so bile usmerjene k izbolj\xc5\xa1anju gospodarskega polo\xc5\xbeaja na \xc5\xa0vedskem, in de\xc5\xbeelni stanovi so mu v svojem nagovoru leta 1857 izjavili, da je povzdignil materialno blaginjo kraljestvu ve\xc4\x8d kot kateri koli od njegovih predhodnikov._NEWLINE_V zunanji politiki je bil Oskar sem prijatelj na\xc4\x8dela dr\xc5\xbeavljanstva. Leta 1848 je podprl Dansko proti Kraljevini Prusiji v prvi Schleswi\xc5\xa1ki vojni; postavil je \xc5\xa1vedske in norve\xc5\xa1ke vojake v enotah v Fynu in v severnem Schleswigu (1849-1850) in posredoval pri premirju Malm\xc3\xb6 (26. avgusta 1848). Bil je tudi eden od porokov celovitosti Danske (iz Londonskega protokola, 8. maja 1852)._NEWLINE_V za\xc4\x8detku leta 1850 je Oskarja sem zasnoval na\xc4\x8drt za dinasti\xc4\x8dne zveze treh skandinavskih kraljestev, vendar so razli\xc4\x8dne te\xc5\xbeave predstavile, da je shemo treba opustiti. Vendar mu je uspelo razveljaviti o\xc4\x8detovo hlap\xc4\x8devsko politiko do Ruskega imperija. Njegov strah, da Rusija ne bi morala zahtevati odsek obale skupaj z Varangerskim fjordom, ki je povzro\xc4\x8dil, da je med krimsko vojno ostal nevtralen, je posledi\xc4\x8dno nato sklenil zavezni\xc5\xa1tvo z Veliko Britanijo in drugim francoskim cesarstvom (25. novembra 1855) za ohranitev ozemeljske celovitosti \xc5\xa0vedske-Norve\xc5\xa1ke._NEWLINE_Bil je 968. vitez Reda zlate rune v \xc5\xa0paniji.\n_START_SECTION_\nIme\n_START_PARAGRAPH_\nOskar I. je bil delno odgovoren zaradi internacionalne popularnosti irskega mo\xc5\xa1kega imena Oskar, ki ga je zanj izbral njegov boter Napoleon, ki je bil ob\xc4\x8dudovalec osijanske poezije Jamesa Macphersona. Posve\xc4\x8dena mu je bila Druga simfonija Roberta Schumanna, ki je bila objavljena leta 1847.'