b'\n_START_ARTICLE_\nBo\xc5\xbeidar Flegeri\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPo kon\xc4\x8dani ljudski \xc5\xa1oli v rojstnem kraju je ni\xc5\xbejo gimnazijo obiskoval v Vara\xc5\xbedinu (1857\xe2\x80\x931860), 5., 6. in  te\xc4\x8daj 7. razreda v Mariboru (1860-1863). Ko je zaradi slabega u\xc4\x8dnega uspeha izgubil oprostitev \xc5\xa1olnine, se je vrnil v Vara\xc5\xbedin, kjer je 1865 uspe\xc5\xa1no kon\xc4\x8dal gimnazijo. Nato je od\xc5\xa1el na gra\xc5\xa1ko univerzo \xc5\xa1tudirat klasi\xc4\x8dno filologijo in slovanske jezike. Po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1tudiju je postal 1871 suplent na gimnaziji v Osijek, a ker se je vdal pijan\xc4\x8devanju, je bil zaradi zanemarjanja slu\xc5\xbebenih dol\xc5\xbenosti odpu\xc5\xa1\xc4\x8den. Vrnil se je v o\xc5\xbejo domovino, bil nekaj \xc4\x8dasa zaposlen v pisarni ptujskega odvetnika Gregori\xc4\x8da, opustil slu\xc5\xbebo in se nato brez dela pre\xc5\xbeivljal do smrti kot \xc2\xbbve\xc4\x8dni popotnik Slovenskih goric\xc2\xab\xc2\xa0pri o\xc4\x8detu ter biv\xc5\xa1ih \xc5\xa1olskih tovari\xc5\xa1ih in znancih._NEWLINE_Za hrva\xc5\xa1\xc4\x8dino in sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino so ga kot tretje- in \xc4\x8detrto\xc5\xa1olca navdu\xc5\xa1ili vara\xc5\xbedinski profesorji, slovenski rojaki, Valentin Mandelc, Matija Valjavec in Sebastijan \xc5\xbdepi\xc4\x8d, ki je ob nedeljah privatno pou\xc4\x8deval sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino in ga seznanil s Pre\xc5\xa1ernom; v vi\xc5\xa1jih razredih se je u\xc4\x8dil franco\xc5\xa1\xc4\x8dino, italijan\xc5\xa1\xc4\x8dino in angle\xc5\xa1\xc4\x8dino. Kot pesnik se je javno prvi\xc4\x8d oglasil v mariborskem dija\xc5\xa1kem almanahu Lada (1864) s ciklom Poto\xc4\x8dnic in z elegijo umrlemu almanahovemu uredniku Ivanu Vrbanu-Zadravskemu, v kateri posnema obliko Pre\xc5\xa1ernove V spomin Andreja Smoleta. \xc5\xa0e ve\xc4\x8d pesmi je nato objavljal v razli\xc4\x8dnih \xc4\x8dasnikih._NEWLINE_Talent, ki je v za\xc4\x8detku mnogo obetal, se zaradi bednih \xc5\xbeivljenjskih razmer ni razvil, pesnitve zadnjih let ka\xc5\xbeejo stalno propadanje. Svet njegove lirike so predvsem vinorodne Slovenske Gorice, Slovenska krajina na Ogrskem (danes Prekmurje), lepota narave, ljubezen do domovine, svoboda, izgubljena mladost; skromni eroti\xc4\x8dni motivi so brez globljega \xc4\x8dustva, romantika \xc4\x8drnogorskih in srbskih bojev za svobodo je na\xc5\xa1la odmev v par epskih poskusih. Oblikovno so nanj vplivali Pre\xc5\xa1eren, Jenko, Josip Stritar in Simon Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d, visoko je cenil in posnemal Stanka Vraza (Doma\xc4\x8dinke, Zora 1876); poleg obi\xc4\x8dajnih preprostih kitic je uporabljal gazelo, stanco, sonet, posebno pa distih._NEWLINE_Zlo\xc5\xbeil je ne\xc5\xa1teto prigodnic: pozdrave dru\xc5\xa1tvom, svojim dobrotnikom, odli\xc4\x8dnim rojakom in knji\xc5\xbeevnikom ob sve\xc4\x8danih prilikah, nagrobnice itd., poslovenil je dva odlomka iz Byrona (Childe Harold, Zora 1874, 1877) in iz italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine prevedel Cant\xc3\xbajev Dober razum in dobro srce. Lokalnega zna\xc4\x8daja so zgodovinska \xc4\x8drticaTrg Sredi\xc5\xa1\xc4\x8de po \xc5\xa1tirih sto letih (1888) in \xc5\xbeivljenjepisi \xc5\xa0tefana Modrinjaka (Celovec 1881), \xc5\xa0tefana Ko\xc4\x8devarja (1890), Davorina Trstenjaka (1898), katerega mladinsko pou\xc4\x8dno povest V delu je re\xc5\xa1itev je prevedel v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino (1894), Frana Miklo\xc5\xa1i\xc4\x8da in \xc5\xa1e nekaterih drugih.'