b'\n_START_ARTICLE_\nRozka \xc5\xa0tefan\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1931 je kon\xc4\x8dala gimnazijo v Ljubljani in se odlo\xc4\x8dila za \xc5\xa1tudij slavistike. Zaradi te\xc5\xbeavne dru\xc5\xbeinske situacije (o\xc4\x8de ji je umrl na fronti v Galiciji) si je morala \xc5\xa1olanje pla\xc4\x8devati sama. Kot absolventka slavistike je leta 1938 prejela \xc5\xa1tipendijo slavisti\xc4\x8dnega dru\xc5\xa1tva na Jagelonski univerzi na Poljskem, kjer je vodila lektorat slovenskega jezika. Leta 1940 je diplomirala na temo Adama Mickiewicza in Matije \xc4\x8copa. V \xc4\x8dasu nem\xc5\xa1ke okupacije se je v Ljubljani pridru\xc5\xbeila ilegalni Osvobodilne fronte (OF). Decembra 1943 je bila zajeta, bila dva meseca zaprta v Ljubljani in odpeljana v nem\xc5\xa1ko \xc5\xbeensko koncentracijsko tabori\xc5\xa1\xc4\x8de Ravensbr\xc3\xbcck, nato pa v podru\xc5\xbenico v Barth, kjer je ostala petnajst mesecev. Grozote, ki jih je do\xc5\xbeivljala v koncentracijskem tabori\xc5\xa1\xc4\x8du, so ji koristile pri prevajanju Mickiewiczeve dramske pesnitve Praznik mrtvih in \xc4\x8drtic Medaljoni Zofie Na\xc5\x82kowske._NEWLINE_Po drugi svetovni vojni je bila dve leti upravnica Slovanske kniji\xc5\xbenice v Ljubljani. Od leta 1947 pa je postala lektorica poljskega jezika na Univerzi v Ljubljani.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nJe avtorica \xc5\xa1tevilnih publikacij o poljski knji\xc5\xbeevnosti od obdobja romantike do novej\xc5\xa1e poljske knji\xc5\xbeevnosti. Leta 1960 je izdala oris zgodovine poljske literature v slovenskem jeziku Poljska knji\xc5\xbeevnost. Leta 1969 je izdala u\xc4\x8dbenik Poljskega jezika za Slovence. V svojih razpravah je opisala razmerje med poljsko in slovensko knji\xc5\xbeevnostjo v \xc4\x8dasu romantike, vpliv Pre\xc5\xa1erna in \xc4\x8copa, za prevod Adama Mickiewicza, Juliusza S\xc5\x82owackega, Zofie Na\xc5\x82kowske pa je dobila tudi nagrado._NEWLINE_Napisala je prvi poljski u\xc4\x8dbenik, ki je vklju\xc4\x8deval fonetiko, morfologijo poljskega jezika in podobnost s slovenskim jezikom na tej ravni._NEWLINE_V krogu jezikoslovcev na Fakulteti za humanisti\xc4\x8dne \xc5\xa1tudije je izvajala vrsto predavanj o podobnosti z vidika fonetike in fonologije med slovensko in poljsko literaturo. Rozka \xc5\xa0tefan je predstavila nov pogled teorije prevajalstva, saj je verjela, da je prevajalstvo pomemben element u\xc4\x8denja in uporabe jezika. Predstavila je pomembne razlike med slovensko in poljsko romantiko (Mickiewicz in \xc4\x8cop, NS 1955, Pre\xc5\xa1eren in Mickiewicz, SR 1963, Juliusz S\xc5\x82owacki, JS 1959), predstavila posebnosti poljskega modernizma (\xc5\xbderomski - Reymont, NS 1955, Stanis\xc5\x82aw Wyspia\xc5\x84ski, JS 1957, Poljski lirik Leopold Staff, JS 1967.) Pisala je tudi o sodobnih tokovih poljske knji\xc5\xbeevnosti (O novej\xc5\xa1i poljski poeziji, NS 1959). Napisala je gesla o poljskih pisateljih za izdajo leksikona Cankarjeve zalo\xc5\xbebe in obve\xc5\xa1\xc4\x8dala bralce o sprejetju slovenskih leposlovnih del kot del kanonizrane poljske literature (Slovenske pesmi in novele v polj\xc5\xa1\xc4\x8dini, NS 1961, Cankar pri Poljakih, SR 1969)._NEWLINE_Zanimala se je tudi za belorusko knji\xc5\xbeevnost. V enem od svojih \xc4\x8dlankov je podala hipotezo o nastanku in razvoju beloruske knji\xc5\xbeevnosti. Leta 1975 je na literarnem ve\xc4\x8deru v Minsku predavala na temo o pomenu Mickiewicza v slovenski knji\xc5\xbeevnosti. Najve\xc4\x8d pozornosti je Rozka \xc5\xa0tefan posve\xc4\x8dala preu\xc4\x8devanju zgodovinskih in literarnih procesov pred obdobjem romantike in med samim obdobjem, s poudarkom na stikih med slovensko in poljsko literaturo. Najve\xc4\x8djo prepoznavnost je dosegla na podro\xc4\x8dju prevajalstva, in sicer s prevodi del Adama Mickiewicza, lirike Slowackega in Leopolda Staffa, izbranih del Czeslawa Milosza, Galczynskega in \xc5\xa1e mnogo prevodov 1500 poljskih pesnikov, ki so pisali med drugo svetovno vojno (antologija Alarm, Borec 1992). Njen najve\xc4\x8dji dose\xc5\xbeek je prevod epske pesnitve Adama Mickiewicza Pan Tadeusz (Gospod Tadej), (1974). Urejala je tudi u\xc4\x8dbenike, in sicer Sodobno berilo za vi\xc5\xa1je razrede srednjih \xc5\xa1ol ter Slovensko berilo I-IV (1950-54)._NEWLINE_Leta 1974 je Rozka \xc5\xa0tefan za svoje delo dobila nagrado poljskega ministra za \xc4\x8dasten prispevek k poljski literaturi. V naslednjem letu je dobila nagrado poljskega dru\xc5\xa1tva Avtorji ZAiKS. Leta 1977 je dobila Poljsko odlikovanje za zasluge Republike._NEWLINE_Leta 1977 se je upokojila, vendar je ostala dejavna \xc4\x8dlanica raziskovalne skupine, ki obravnava povezave med slovensko in poljsko literaturo, ki je bila kasneje vklju\xc4\x8dena v Raziskovalni in\xc5\xa1titut ZRC SAZU Univerze v Ljubljani.'