b'\n_START_ARTICLE_\nFrank Troha Rihtarjev\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je kot prvi otrok o\xc4\x8detu Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ku in materi Mariji v Babnem Polju. Poleg Franka so se jima v zakonu rodili \xc5\xa1e otroci Anton, Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka, Marija, Jo\xc5\xbeef in Ivanka._NEWLINE_Veliko dru\xc5\xbeino je leta 1905 zaznamoval odhod o\xc4\x8deta Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka v Ameriko.  O\xc4\x8de Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek je v Ameriki ostal vse do konca prve svetovne vojne. Mladi Frank je v Babnem Polju obiskoval enorazrednico ter vseskozi pomagal materi Mariji pri delu na veliki kmetiji. V upanju, da bo neko\xc4\x8d zagospodaril na doma\xc4\x8dem gruntu, je tudi sam kot 18-letni fant sledil o\xc4\x8detu v Ameriko. Silno domoto\xc5\xbeje je premagoval s sodelovanjem v slovenski skupnosti izseljencev v Barbertonu, Ohio, ZDA in pisanjem za razli\xc4\x8dno slovensko izseljensko \xc4\x8dasopisje. Troha je do nedavnega spadal med pozabljene slovenske izseljenske pisatelje. Svojo bogato \xc5\xbeivljenjsko pot je zaklju\xc4\x8dil v Barbertonu, kjer je tudi pokopan.\n_START_SECTION_\nOdhod v Ameriko\n_START_PARAGRAPH_\nTe\xc5\xbeke gospodarske in gmotne razmere v Babnem Polju ter na doma\xc4\x8diji so Troho vodili, da je tudi sam zapustil 2. oktobra 1913 rojstno vas Babno Polje. V Trstu se je 4. oktobra 1913 vkrcal na parnik Martha Washington ter po sedemnajstih dneh plovbe priplul na Ellis Island. Najprej se je napotil v mesto Barberton, v dr\xc5\xbeavi Ohio. Vse do leta 1920 je Troha v iskanju dela in zaslu\xc5\xbeka potoval iz dr\xc5\xbeave v dr\xc5\xbeavo. Tako je delal kot gozdar v dr\xc5\xbeavama Alabama in Georgija, kot rudar v Pennsylvaniji ter kon\xc4\x8dno kot tovarni\xc5\xa1ki delavec v kemi\xc4\x8dni tovarni v Ohiu.\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detki Trohove publicisti\xc4\x8dne dejavnosti\n_START_PARAGRAPH_\nTroha se je po ustalitvi v Barbertonu, Ohio, kmalu vklju\xc4\x8dil tudi v tamkaj\xc5\xa1nje kulturno \xc5\xbeivljenje. \xc5\xbde leta 1921 je za\xc4\x8del sodelovati s slovenskimi izseljenskimi \xc4\x8dasopisi in tako postal njihov stalni sodelavec vse do leta 1963, ko je prenehal izhajati Glas naroda, katerega zvesti sodelavec je bil skorajda \xc5\xa1tiri desetletja._NEWLINE_Najve\xc4\x8dji vzgib njegovega literarnega udejstovanja je bil obisk domovine leta 1928. Po vrnitvi v Barberton so si v slovenskem izseljenskem \xc4\x8dasopisju sledili spominski zapisi drug za drugim. Najve\xc4\x8d prispevkov je objavil v Glasu naroda, Slovensko-amerikanskem koledarju ter Novi dobi.\n_START_SECTION_\nPomembnej\xc5\xa1i zapisi\n_START_PARAGRAPH_\nTrohova pisateljska namera najprepri\xc4\x8dljiveje in najpogosteje povezuje spominsko spodbudo in epski zapis. Spominu na otro\xc5\xa1ka in mladostna do\xc5\xbeivetja (sre\xc4\x8danja) sledijo oblike fiktivnih pripovedi z izbiro prizorov dru\xc5\xbeinskega \xc5\xbeivljenja ali psiholo\xc5\xa1kih portretov, zgodbe-spomini s tematiko delovnega procesa in izseljenstva, ne nazadnje pa tudi anekdoti\xc4\x8dne pripovedi. _NEWLINE_Med prvimi tako oblikovanimi spominskimi zgodbami je pripoved Osamljena , objavljena v 51. \xc5\xa1tevilki Nove dobe leta 1928.'