b'\n_START_ARTICLE_\nCerkev Marijinega vnebovzetja, Ariccia\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdupnijska cerkev Marijinega vnebovzetja (latinsko: Ecclesia collegiata Beatae Mariae Virginis Dei Matris in Coelum Assumptae) je najve\xc4\x8dja katoli\xc5\xa1ka cerkev mesta Ariccia, v pokrajini Rim v Castelli Romani, v \xc5\xa1kofiji Albano Lazio._NEWLINE_S tem imenom obstaja v Ariccii od \xc5\xa1estega stoletja, vendar je bila sedanja stavba z glavno fasado na monumentalni trg, zgrajena med letoma 1663 in 1665, zaradi interesa dru\xc5\xbeine Chigi, zasnoval pa jo je Gian Lorenzo Bernini, s prispevkom drugih pomembnih umetnikov, ki so delovali v Rimu v sedemnajstem stoletju. Cerkev, ki je stisnjena med zgodovinske objekte, je zdaj glavna \xc5\xbeupnija ob\xc4\x8dine, skupaj z \xc5\xbeupnijo sveti\xc5\xa1\xc4\x8da Santa Maria di Galloro.\n_START_SECTION_\nNajstarej\xc5\xa1a zgradba\n_START_PARAGRAPH_\nPrvotna cerkev v Ariccii je bila zgrajena \xc5\xbee precej zgodaj, na kraju nekdanje cerkve San Nicola di Bari, ki je zavzemala del glavne ladje starodavne cerkve. _NEWLINE_Namenjena tudi Devici Mariji, je bila morda dejansko ustanovljena v \xc5\xa1estem stoletju, v kratkem \xc4\x8dasu vladanja Atalarika (526-534), kralja ostrogotskega Italskega kraljestva, kot je navedeno na spominski medalji, ki so jo odkrili v sedemnajstem stoletju na mestu starodavne cerkve._NEWLINE_Cerkev je bila kasneje v lasti ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih oblastnikov, kar se ka\xc5\xbee v \xc5\xa1tirih notarskih aktih ohranjenih v samostanu sv. Bonifacija in Alekseja v Rimu iz let med 1281 in 1296._NEWLINE_Po postopnem zmanj\xc5\xa1anju \xc5\xa1tevila \xc5\xbeupnij, jo je pape\xc5\xbe Bonifacij IX. 1. februarja 1404 priklju\xc4\x8dil opatiji Sant\'Anastasio alle Tre Fontane v Rimu._NEWLINE_Pape\xc5\xbe Aleksander VII. je odredil ru\xc5\xa1enje stare \xc5\xbeupnijske cerkve, da bi zgradil novo. Vendar je 27. aprila 1665 Chigi poskrbel, da je del stare cerkve ostal in naro\xc4\x8dil oblikovanje Luigiju Berniniju, bratu bolj znanega Gian Lorenzo Bernini._NEWLINE_Nekateri deli stare cerkve so bili uni\xc4\x8deni, drugi ponovno uporabljeni. Dva granitna stebra, ki sta podpirala obok ladje na primer, sta ostala na strani fasade cerkve San Nikola di Bari in  bila vgrajena leta 1751 kot podpora balkona glavne fasade Palazzo Chigi, ve\xc4\x8d nagrobnikov je bilo ohranjenih ob koncu osemnajstega stoletja. Od slik, ki so krasile staro cerkev, so ve\xc4\x8dino vrnili dru\xc5\xbeinam, ki so jih naro\xc4\x8dile: Obiska Marije in pozla\xc4\x8den lesen kip sv. Apolonija, delo naro\xc4\x8dene od dru\xc5\xbeine Savelli, \xc5\xa1e vedno hranijo v sedanji cerkvi.\n_START_SECTION_\nTemelj nove cerkve\n_START_PARAGRAPH_\nDne 20. julija 1661 so trije ne\xc4\x8daki pape\xc5\xbea Aleksandra VII., kardinal Flavio Chigi in njegova brata Mario in Avgu\xc5\xa1tin, kupili posestvo v Ariccii od kardinala Paola Savellija in njegovega brata Giulia. Za Ariccio se je za\xc4\x8delo obdobje prenove mesta in gospodarski razvoj._NEWLINE_Pape\xc5\xbe Aleksander VII. je za\xc4\x8del kupovati hi\xc5\xa1e v bli\xc5\xbeini trga in 25. junija 1663 podpisal pogodbo za gradnjo nove cerkve. Delo na zidovju, ometih in pleskanje so prevzeli veliki umetniki kot so Gian Lorenzo Bernini, Antonio Raggi, Jacques Courtois "burgundski", Raffaele Vanni, Ludwig Gimignani, Hyacinth Gimignani, Bernardino Mei, Alessandro Farnese Mattia, kar je razvidno v testamentu kardinala Julesa Mazarina, nekdanji \xc5\xa1efa vlade Kraljevine Francije._NEWLINE_Dela so bila kon\xc4\x8dana 16. maj 1665, ko jo je prvi kardinal Flavio Chigi, kasnej\xc5\xa1i pape\xc5\xbe Aleksander VII., blagoslovil skupaj s \xc5\xa1tevilnimi kardinali in jo uradno predali nad\xc5\xa1kofu._NEWLINE_\xc4\x8ceprav velja arhitektura cerkve kot eno najbolj popolnih Berninijevih del, se pape\xc5\xbeu Aleksandru VII. ni zdela prakti\xc4\x8dna za opravljanje bogoslu\xc5\xbeja. Tako so pomanjkanje ustreznega prezbiterija nadomestili leta 1687, ko je kardinal Flavio Chigi naro\xc4\x8dil spremembe, odstranil del stene in zamenjal oltar na sredini apside in nato leta 1779, ko je bila povr\xc5\xa1ina kora pove\xc4\x8dana in obdana z ograjo iz lesa. Leta 1683 je bila obnovljena tudi streha cerkve, saj zamakalo.\n_START_SECTION_\n18. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nPomanjkanje velike zakristije so nadomestili leta 1769, ko je Paolo Minini dal nekaj bli\xc5\xbenjih prostorov v cerkvi v uporabo za zakristijo. Tudi impresivna freska v apsidi je bila uni\xc4\x8dena od vode in jo je bilo treba prebarvati._NEWLINE_Princ Sigismondo Chigi je takoj, ko je vzel v svojo posest dvorec v Ariccii leta 1771, dal obnoviti druge po\xc5\xa1kodovane dele cerkve in urediti trg._NEWLINE_Uradna posvetitev glavnega in stranskih oltarjev posve\xc4\x8denih Sveti Trojici in sv. Avgu\xc5\xa1tinu iz Ippona, je bila 18. oktobra 1778. Zaradi zasi\xc4\x8denosti pokopali\xc5\xa1\xc4\x8da, ki se je nahajalo pod tlemi cerkve, je leta 1780 princ Sigismondo Chigi odlo\xc4\x8dil, da prepove nadaljnje pokope in nalo\xc5\xbeil na lastne stro\xc5\xa1ke prenesti kosti na novo pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de zraven cerkve San Rocco, v istem okro\xc5\xbeju, le zunaj Napoletanskih vrat.\n_START_SECTION_\nOd 19. stoletja dalje\n_START_PARAGRAPH_\nPo kon\xc4\x8dani prvi francoski invaziji, po vrnitvi pape\xc5\xa1ke mo\xc4\x8di, so se nekateri menihi Vallombrosa vrnili \xc5\xbeivet v sveti\xc5\xa1\xc4\x8de Santa Maria di Galloro in zahtevali vrnitev podobe Marije Galloro, ki je bila v \xc4\x8dasu francoske okupacije odtujena. Pape\xc5\xbe Pij VII. je ukazal sliko vrniti. Prevoz je potekal v no\xc4\x8di med 5. in 6. november 1801. Od takrat Marija Galloro ni ve\xc4\x8d zapustila sveti\xc5\xa1\xc4\x8da. Cerkev je med drugo svetovno vojno pre\xc5\xbeivela anglo-ameri\xc5\xa1ke bombne napade, ki so prizadeli Ariccio 1. februarja 1944 in uni\xc4\x8dile severni del Palazzo Chigi in most. Nekatera obnovitvena dela so se za\xc4\x8deli ob koncu osemdesetih.\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev, kot je bilo \xc5\xbee re\xc4\x8deno, je zasnoval Gian Lorenzo Bernini, ki ga je najela dru\xc5\xbeina Chigi in pape\xc5\xbe Aleksander VII. Istemu oblikovalcu pripisujejo vse fasade stavb na trgu, glede na spremembe, povezane z intervencijami leta 1771 in odprtjem mostu, ki se zaklju\xc4\x8di v znameniti kompleks Palazzo Chigi s parkom Chigi._NEWLINE_Cerkev v Ariccii, kot pape\xc5\xa1ka \xc5\xbeupnijska cerkev sv. Toma\xc5\xbea Villanova v Castel Gandolfo ali cerkev Sant\'Andrea al Quirinale v Rimu, je delo, ki spada v zrelo Berninijevo obdobje: v primeru cerkve v Ariccii, je Bernini raje uporabil kro\xc5\xbeni tloris prekrit s kupolo.\n_START_SECTION_\nZunanjost\n_START_PARAGRAPH_\nFasada je uokvirjena pred monumentalnim Piazza di Corte, ki ga je zasnoval Gian Lorenzo Bernini in deluje kot scensko ozadje pred dolgo fasado Palazzo Chigi._NEWLINE_Portik ima tri arkade z okroglimi loki, z dvema stranskima verandama tudi vsaka s tremi arkadami, vendar brez lokov. Prvotno je na vencu na verandi pisalo Beatae mariae Virgini Matri Dei v Caelum Assumptae, ki ga je spremljal grb v marmorju pape\xc5\xbea Aleksandra VII, po adaptaciji 1771 je Prince Sigismondo Chigi grb ohranil, napis na vencu pa je postal Deiparae v Coelum Assumptae._NEWLINE_Nad vhodnimi vrati je zvezda, ki simbolizira Marijo z napisom Stella matutina ora pro Nobis._NEWLINE_Na osrednjem stebru se nahajajo bronaste plo\xc5\xa1\xc4\x8de, spomin na misije jezuitov leta 1932 in pasijonske misije leta 1979.\n_START_SECTION_\nVhod\n_START_PARAGRAPH_\nNa obeh straneh sodobnega vhoda sta dva zapisa v les iz sedemnajstega stoletja, zdaj nimata funkcije. Pri vhodnih vratih je v prvotnem tlaku pokopan po lastni volji nad\xc5\xa1kof Bartolomeo Galloppi od Frascati, u\xc4\x8denjak in \xc4\x8dloveka kulture, ki je bil med ustanovitelji lokalne accademia degli Sfaccendati, plodni literat in gledali\xc5\xa1\xc4\x8dnik iz Ariccia med sedemnajstim in osemnajstim stoletjem. _NEWLINE_Nad vhod je Bernini naslonil kor iz granita, kjer so majhne orgle: zaradi te\xc5\xbee strukture, ki je ogro\xc5\xbeala stabilnost celotnega objekta, je leta 1753 princ Agostino Chigi ta del obnovil v sedanji obliki._NEWLINE_Na sredini loka, ki uokvirja vrata in kor, je velik grb pape\xc5\xbea Aleksandra VII.\n_START_SECTION_\nOrgle\n_START_PARAGRAPH_\nOrgle v cerkvi so bile zgrajena v drugi polovici dvajsetega stoletja. Izdelal jih je dru\xc5\xbeba Rieger-Kloss organ._NEWLINE_Instrument je na pultu v koru, je zaprt v ohi\xc5\xa1je prej\xc5\xa1njih baro\xc4\x8dnih orgel. So izrezljane in poslikane. Prenosni sistem je elektri\xc4\x8dni.\n_START_SECTION_\nKupola\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tukature kupole so delo kiparja in zvestega u\xc4\x8denca Gian Lorenza Berninija, Antonia Raggija._NEWLINE_Struktura kupole je na\xc5\xa1la navdih v rimskem Panteonu. Podpira jo osem stebrov. V lupini kupole je 16 angelov, dva za vsako kampado - podporni venci in girlande so iz hrastovih listov. Celotna povr\xc5\xa1ina je posejana s \xc5\xa1esterokotnimi kasetami, ki se manj\xc5\xa1ajo so osrednjega dela, kjer se pribli\xc5\xbea osem belih pasov reber. Na sredini zgoraj je laterna.\n_START_SECTION_\nApsida\n_START_PARAGRAPH_\nApsida je z veliko fresko Jacquesa Courtoisa povsem zasedena in ka\xc5\xbee Marijino vnebovzetje. Slika prikazuje Marijo, nekaj angelov in spodaj apostole._NEWLINE_Sprednja freska se nahaja v delu prezbiterija v tabernaklju, delo, ki sega vsaj do leta 1687, ko je kardinal Flavio Chigi odredil odstraniti oltar iz stene in ga postaviti kjer je zdaj, v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du apside. Nova intervencija na apsidi je bila narejena leta 1779, ko je bila pred prezbiterijem narejena lesena ograja, ki ga \xc5\xa1e vedno opredeljuje. Novej\xc5\xa1i so posegi za izvedbo ambona in zunaj ograje.\n_START_SECTION_\nZakristija\n_START_PARAGRAPH_\nZakristija, ki jo je prvotno zasnoval Gian Lorenzo Bernini in naj bi bila preozka, je bila potrebna \xc5\xa1iritve._NEWLINE_V dana\xc5\xa1njo zakristijo se pride skozi vrata na pol skrita za steber levo od glavnega oltarja, skozi ozek hodnik, ki vodi v serijo \xc5\xa1tirih ali petih sob, ki so povezane s strmih stopnicami v hi\xc5\xa1o nad\xc5\xa1kofa in sodelavcev. V osemdesetih in devetdesetih letih dvajsetega stoletja so, v prostorih simetri\xc4\x8dno nasproti sedanje zakristije, pridobili majhno \xc5\xbeupnijsko cerkev, ki vsebuje relativno staro in dragoceno liturgi\xc4\x8dno pohi\xc5\xa1tvo in druge svete predmete, ohranjene v zakristiji. V isti stavbi domuje pozla\xc4\x8den leseni kip zavetnika Sv. Apolonija, zavetnika Ariccie.'