b'\n_START_ARTICLE_\nSveta Rozalija\n_START_SECTION_\nZavetnica kuge\n_START_PARAGRAPH_\n15. julija 1624 so na\xc5\xa1li njene posmrtne ostanke na Monte Pellegrinu. Ko so jih prenesli v Palermo, je nenadoma prenehala huda epidemija kuge. Od tega dne, 15. julija, ki so ga potem dolo\xc4\x8dili za Rozalijin god. Pu\xc5\xa1\xc4\x8davnica velja za zavetnico proti kugi, tudi zunaj Sicilije. Votlina v kateri so bile njene relikvije, je postala romarska pot. Tudi Rozalijin grob obiskuje veliko \xc5\xa1tevilo vernikov in je obdana za ne\xc5\xa1tetimi votivnimi slikami.\n_START_SECTION_\nNjena smrt\n_START_PARAGRAPH_\nRozalijin drugi spominski dan je 4. september. Na ta dan naj bi po nekem izro\xc4\x8dilu umrla. Njeno \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje je bilo zelo raz\xc5\xa1irjeno v Italiji, predvsem na Siciliji, najbolj v 17. in 18. stoletju. \xc5\xa0tevilni romarji so prihajali Monte Pellegrino, \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje so v veliki meri \xc5\xa1irili jezuiti.\n_START_SECTION_\nUpodobitve\n_START_PARAGRAPH_\nRozalija je upodobljena kot pu\xc5\xa1\xc4\x8davnica z razpu\xc5\xa1\xc4\x8denimi lasmi, oble\xc4\x8dena v rjavo obla\xc4\x8dilo. Na glavi nosi venec iz belih vrtnic, v rokah pa ima pogosto kri\xc5\xbe in martva\xc5\xa1ko glavo.'