b'\n_START_ARTICLE_\nChristian von Appel\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1798 je vstopil kot navadni vojak v Kirasirski polk Melas in \xc5\xbee naslednje leto je bil povi\xc5\xa1an v podporo\xc4\x8dnika. V letih 1813\xe2\x80\x931815 je slu\xc5\xbeboval s \xc4\x8dinom Rittmeistra 2. razreda. Za zasluge med ljudsko vstajo v Leipzigu je bil povi\xc5\xa1an v Rittmeistra 1. razreda. Leta 1822 je bil povi\xc5\xa1an v majorja. Leta 1826 je postal drugi generaladjutant cesarja Franca II., nato pa je leta 1835 postal prvi generaladjutant. V tem \xc4\x8dasu je bil povi\xc5\xa1an v polkovnika (1829), odlikovan s poveljni\xc5\xa1kim kri\xc5\xbecem reda Leopolda (4. februar 1834) in bil povzdignjen v Freiherra Leta 1834 je bil povi\xc5\xa1an \xc5\xa1e v generalmajorja._NEWLINE_Po cesarjevi smrti je bil Appel na lastno \xc5\xbeeljo poslan na dopust, nakar je \xc5\xbeivel na \xc5\xa0tajerskem in v Italiji. Po vrnitvi je bil povi\xc5\xa1an v podmar\xc5\xa1ala in leta 1848 imenovan za voja\xc5\xa1kega poveljnika Ljubljane. V revolucijah leta 1849 je bil poveljnik 7. korpusa. Za svoje zasluge med drugo italijansko osamosvojitveno vojno je bil odlikovan z velikim kri\xc5\xbecem reda \xc5\xbeelezne krone in bil imenovan za tajnega svetnika._NEWLINE_12. septembra 1851 je bil poslan na dopust (dejansko upokojen), nakar se je naselil v Gradcu, kjer je tudi umrl.'