b'\n_START_ARTICLE_\nKsenokrat\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPo preselitvi v Atene v zgodnji mladosti je postal u\xc4\x8denec Aeshina iz Sfeta (Aeschines Socraticus), nato pa se je pridru\xc5\xbeil Platonu, ki ga je spremljal na Sicilijo leta 361. Po njegovi smrti je skupaj z Aristotelom obiskal Aristotelovega tasta in tirana Hermija iz Aterneja, za katerega sta opravila neko diplomatsko nalogo. Leta 339/8 pr.n.\xc5\xa1t. je Ksenokrat nasledil Spevzipa pri vodenju Akademije, pri \xc4\x8demer je za par glasov premagal svoja nasprotnika Menedema iz Pira in Heraklida Pontskega._NEWLINE_Ksenokrat je zameril makedonskemu vplivu, ki je bil v Atenah prevladujo\xc4\x8d. Kmalu po smrti Demostena, 322 pr.n.\xc5\xa1t, je zavrnil dr\xc5\xbeavljanstvo, ki mu je bilo ponujeno kot nagrada za svoje delo pri pogajanjih o miru z makedonskim generalom Antipaterom po neuspe\xc5\xa1nem uporu Aten. Poravnava je bila dose\xc5\xbeena za ceno ustavne spremembe, ko je bila ve\xc4\x8d tiso\xc4\x8dim revnim Atencem odvzeta volilna pravica. Takrat je Ksenokrat dejal, da no\xc4\x8de postati dr\xc5\xbeavljan z ustavo, ki jo posku\xc5\xa1a prepre\xc4\x8diti. Ker ni mogel pla\xc4\x8dati davkov, ki so bila zara\xc4\x8dunana tujcem, je bil re\xc5\xa1en le, ali zaradi poguma govorca Likurga, ali pa ga je kupil Demetirj iz Falerona. Eno od teh dveh posredovanj ga je osvobodilo, vendar pa o nobeni teoriji nimamo konkretnih dokazov. Leta 313/4 je umrl zaradi udarca v glavo, ko se je v svoji hi\xc5\xa1i spotaknil \xc4\x8dez bronasti lonec._NEWLINE_Ksenokrat se je tesno dr\xc5\xbeal platonisti\xc4\x8dne doktrine, pri \xc4\x8demer je po mnenju vseh zna\xc4\x8dilen predstavnik stare Akademije. Zdi se, da je s svojimi \xc5\xa1tevilnimi pisanji, pokrival skoraj celoten akademski program; vendar sta bili metafizika in etika vseeno njegova primarna predmeta. Re\xc4\x8deno je, da je \xc5\xbeelel filozofijo razdeliti na tri dele: fiziko, dialektiko in etiko.\n_START_SECTION_\nFilozofija\n_START_PARAGRAPH_\nZ ob\xc5\xa1irnimi deli o dialektiki je napisal \xc5\xa1tevilne razprave (O znanju, O delitvah, O rodovih in vrstah, O idejah, O nasprotnem, idr.), med katere je verjetno spadalo tudi delo O razumu (\xcf\x84\xe1\xbf\xb6\xce\xbd \xcf\x80\xce\xb5\xcf\x81\xe1\xbd\xb6 \xcf\x84\xe1\xbd\xb4\xce\xbd \xce\xb4\xce\xb9\xce\xac\xce\xbd\xce\xbf\xce\xb9\xce\xb1\xce\xbd \xce\xb7\xce\x84). Napisal je veliko s podro\xc4\x8dja fizike in raznovrstne knjige (O bogovih, O obstoju, O Tistem, O nedolo\xc4\x8denem, O du\xc5\xa1i, O \xc4\x8dustvih, O spominu, idr.). Napisal je tudi \xc5\xa1tiri knjige, ki spadajo v zbirko z naslovom O kraljevi dru\xc5\xbeini, ki jo je naslovil na Aleksandra Makedonskega. Poleg tega so bile najdene njegove pisne razprave O dr\xc5\xbeavi, O mo\xc4\x8di prava, itd., pa tudi o geometriji, aritmetiki in astrologiji. Poleg filozofskih razprav je hkrati pisal tudi poezijo.\n_START_SECTION_\nEpistemologija\n_START_PARAGRAPH_\nKsenokrat je naredil natan\xc4\x8dnej\xc5\xa1o delitev med tremi oddelki filozofije kot Spevzip, vendar je obenem opustil Platonov hevristi\xc4\x8dni na\xc4\x8din vodenja s pomo\xc4\x8djo dvomov in je namesto tega sprejel na\xc4\x8dine, kako bi svoje doktrine razvili dogmati\xc4\x8dno. Ksenokrat je priznaval tri razrede spoznanja, od katerih je vsak pridobil svojo regijo: znanje, ob\xc4\x8dutek in mnenje. Pomagal je vedenju priti do bistva, da je predmet \xc4\x8diste misli in ni vklju\xc4\x8den v fenomenalni svet; senzacija do tiste mere, ki gre v svet pojavov; mnenje do tega bistva, ki je hkrati predmet \xc4\x8dutnega zaznavanja in, matemati\xc4\x8dno, iz \xc4\x8distega razloga - bistva nebes ali zvezd; tako da je zasnoval mnenje v vi\xc5\xa1jem smislu in si prizadeval pokazati matematiko kot posredovanje med znanjem in \xc4\x8dutno zaznavo. Ksenokrat naj bi razdelil snovi ali entitete v tri skupine: zaznavne, razumljive in verjetne (imenovane tudi kot "sestavljene" in "me\xc5\xa1ane").\n_START_SECTION_\nEtika\n_START_PARAGRAPH_\nZapisi o njegovi etiki so skromni. Na razli\xc4\x8dnih to\xc4\x8dkah je posku\xc5\xa1al dopolniti Platona, hkrati pa mu dati bolj neposredno uporabnost za \xc5\xbeivljenje. Od dobrega in slabega je razlikoval tisto, kar ni ne dobro, ne slabo. Po idejah svojih predhodnikov je gledal na dobro kot tisto, za katero se je vredno boriti, tisto, kar ima samo po sebi vrednost, medtem ko je slabo nasprotno od tega. Posledi\xc4\x8dno je tisto, kar ni dobro ali slabo, to, za kar se ni potrebno boriti, niti se mu ni treba izogniti, ampak izvira iz vrednosti, saj slu\xc5\xbei kot sredstvo za razlo\xc4\x8devanje dobrega in slabega._NEWLINE_Kljub temu pa Ksenokrat (in z njim Spevzip in drugi filozofi starej\xc5\xa1e Akademije) ni mogel sprejeti, da imajo te vmesne stvari (zdravje, lepota, slava, sre\xc4\x8da itd.) vrednost same po sebi, prav tako pa ni mogel sprejeti, da so popolnoma brez vrednosti. Glede na to, da je tisto, kar pripada vmesni regiji, prilagojeno, da lahko ovira dobro ali slabo, se zdi, da je Ksenokrat ozna\xc4\x8dil to kot dobro ali zlo, verjetno s pridr\xc5\xbekom, da bi z zlorabo dobrega lahko postalo zlo in nasprotno. \xc5\xa0e vedno je trdil, da je vrlina sama po sebi vrednota in da je vrednost vsake stvari druga\xc4\x8dna. Glede na to bi morala sre\xc4\x8da sovpadati z zavestjo kreposti, \xc4\x8deprav je njeno sklicevanje na odnose \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega \xc5\xbeivljenja potrebovalo dodaten pogoj, da lahko samo v u\xc5\xbeivanju dobrih stvari in okoli\xc5\xa1\xc4\x8din, ki so prvotno oblikovane v naravi, dose\xc5\xbeemo zaklju\xc4\x8dek; k tem dobrim stvarem pa \xc4\x8dutno zadovoljstvo ne pripada. V tem smislu je na eni strani ozna\xc4\x8dil (popolno) sre\xc4\x8do kot lastno osebno vrsto in sposobnosti, ki so ji prilagojene in zato med svojimi sestavnimi deli, poleg moralnih dejanj in pogojev ter objektov, tudi na tiste premike in odnose, brez katerih zunanjih dobrih stvari ni mogo\xc4\x8de dose\xc4\x8di. Na drugi strani pa ni dovoljeno, da je ta modrost, razumljena kot znanost o prvih vzrokih ali razumljivem bistvu ali kot teoreti\xc4\x8dno razumevanje, sama po sebi prava modrost, ki jo ljudje i\xc5\xa1\xc4\x8dejo, zato se zdi, da je to \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko modrost upo\xc5\xa1teval kot hkrati preiskovanje, definiranje in uporabo. Njegova moralna resnost je izra\xc5\xbeena v opozorilu, da je treba u\xc5\xa1esa otrok varovati pred strupom nemoralnih govorov.\n_START_SECTION_\nMatematika\n_START_PARAGRAPH_\nZnano je, da je Ksenokrat poleg knjig o geometriji, napisal tudi knjigi O \xc5\xa1tevilih in Teorija \xc5\xa1tevil. \xc5\xa0tevila in \xc5\xa1tevilska razmerja imajo pri  predstavnikih stare Akademije velik pomen. \xc5\xa0tevilo Ena, pravzaprav tako kot pri Platonu ni \xc5\xa1tevilo, je najvi\xc5\xa1ja ontolo\xc5\xa1ka resni\xc4\x8dnost, samo po sebi neizrekljivo in neopredeljivo (negativna dialektika). Plutarh pi\xc5\xa1e, da je Ksenokrat neko\xc4\x8d posku\xc5\xa1al najti skupno \xc5\xa1tevilo zlogov, ki jih lahko naredimo iz \xc4\x8drk abecede. Po mnenju Plutarha je bil Ksenokratov rezultat 1.002.000.000.000 (ne\xc5\xa1teto-in-dvajsetkrat ne\xc5\xa1teto-ne\xc5\xa1teto). To naj bi bil morda prvi primer poskusa kombinatornega problema, ki je vklju\xc4\x8deval permutacije. Ksenokrat je prav tako podpiral idejo \xe2\x80\x9cnedeljivih linij\xe2\x80\x9d (in velikosti), da je lahko nasprotoval paradoksu Zenona iz Eleje.\n_START_SECTION_\nMetafizika\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dina tega, kar lahko rekonstruiramo o Ksenokratu, se nana\xc5\xa1a na njegovo metafiziko. To delamo v veliki meri s prepoznavanjem njegovih stali\xc5\xa1\xc4\x8d, ki se pojavljajo v kritikah Aristotela o metafizi\xc4\x8dnih pogledih njegovih predhodnikov in sodobnikov ter povezujemo z drugimi besedili, ki jih je mogo\xc4\x8de obravnavati kot njegova mnenja._NEWLINE_Razli\xc4\x8dica teorije idej, povezanih s Ksenokratom, je tisto, kar Aristotel pripisuje kasnej\xc5\xa1emu Platonu, ki ideje povezuje s \xc5\xa1tevili. Ksenokrat in Speuzip vneseta \xc5\xa1e ve\xc4\x8d pitagorejstva v Platonov idealizem. Platon je razlikoval med idealnimi (formalnimi) \xc5\xa1tevilkami, ki so bili bistveni koncepti ali ideali, in matemati\xc4\x8dnimi \xc5\xa1tevilkami, ki se uporabljajo za aritmeti\xc4\x8dne izra\xc4\x8dune in meritve v materialnem svetu. Ksenokrat je menil, da so formalne \xc5\xa1tevilke in matemati\xc4\x8dne \xc5\xa1tevilke po naravi enake in zato ni bilo potrebno razlikovati med njimi. Aristotel je napadel ta koncept in poudaril, da \xc4\x8de so oblike (ideje) \xc5\xa1tevilke, sestavljene iz aritmeti\xc4\x8dnih enot, ne le prenehajo biti na\xc4\x8dela, ampak tudi postanejo predmet aritmeti\xc4\x8dnih operacij. Aristotel v Metafiziki (VII.2.1028) razlikuje med tremi skupinami platonistov; tisti, ki so, tako kot Platon, razlikovali med matemati\xc4\x8dnimi in idealnimi \xc5\xa1tevilkami; tisti, ki so jih, kot Ksenokrat, ena\xc4\x8dili; in tisti, ki so, tako kot Speuzip, postavljali samo matemati\xc4\x8dne \xc5\xa1tevilke._NEWLINE_To ka\xc5\xbee, da bi lahko Ksenokrat mislil, da bi lahko storil s pojmom \xc4\x8drte, kar je Aristotel pripravljen opraviti s pojmi, kot je \xc4\x8dlovek. Aristotel je pripravljen re\xc4\x8di, da je \xc4\x8dlovek nedeljiv, zato je primerna enota za razmi\xc5\xa1ljanje aritmetikov, v smislu, da \xc4\x8de razdeli\xc5\xa1 \xc4\x8dloveka na dva dela, kar dobi\xc5\xa1, nista dva mo\xc5\xbea. Ksenokrat je morda mislil, da bi lahko pojem \xc4\x8drta delovali na enak na\xc4\x8din: \xc4\x8dez dolo\xc4\x8deno to\xc4\x8dko delitve ne bodo ve\xc4\x8d dajale linij.Zdi se, da je Ksenokrat opisal vesolje, ki se razvija v zaporedju: (1) oblike = \xc5\xa1tevilke; (2) \xc4\x8drte; (3) ravnine; (4) trdne snovi; (5) trdne snovi v gibanju, to so astronomska telesa in \xc5\xa1ele nato (6) navadne zaznavne stvari.\n_START_SECTION_\nOntologija\n_START_PARAGRAPH_\nKsenokrat je bil prepri\xc4\x8dal, da so bitja nastala z dvema temeljnima na\xc4\x8deloma: Enim in mno\xc5\xa1tvom, ki so ustvarjali oblike, iz katerih so nastale \xc4\x8drte, ravnini, trdne snovi, trdne snovi v gibanju (astronomska telesa) in na koncu zaznavne stvari._NEWLINE_Ksenokretova teorija anorganske narave je bila v bistvu enaka teoriji elementarni oblik snovi, ki jih Platon pove\xc5\xbee s petimi skladnimi pravilnimi mnogokotniki, kar stori v Platonovem Timaju). Kljub temu, da ima vsaka dimenzija lastno na\xc4\x8delo, je zavrnil izpeljavo elementarnih trdnih snovi - tetraedra (ogenj), kocke (zemlja), oktaedra (zrak), ikozaedra (voda) in dodekaedra (eter, nebesa) - iz trikotnih povr\xc5\xa1in, kar ka\xc5\xbee na nekaj bli\xc5\xbeje atomizmu._NEWLINE_Po mnenju Prokla je Ksenokrat zavrnil obstoj oblik (idej) za predmete, ki jih proizvaja \xc4\x8dlovek (artefakti) in za posamezna bitja._NEWLINE_Ksenokrat je predlagal, da obstajajo dolo\xc4\x8dene \xc4\x8drte, ki so nedeljive in zato primarne in nekatere primarne ravnine in trdne snovi, ki jih sestavljajo. Aristotel je ta koncept pripisal Platonu, toda odlomki v delih Aleksandra in nekaterih drugih komentatorjev ka\xc5\xbeejo, da je Ksenokrat veliko mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i zagovornik te ideje. Ve\xc4\x8d komentatorjev je predlagalo, da je Ksenokrat govoril o obliki (ideji) tak\xc5\xa1ne \xc4\x8drte in ne o fizi\xc4\x8dni ali geometrijski razse\xc5\xbenosti.\n_START_SECTION_\nKozmologija\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovo kozmologijo, ki je skoraj v celoti vzeta iz Platonovega Timaja je treba prou\xc4\x8diti v povezavi z njegovo psihologijo. Du\xc5\xa1a je samodelujo\xc4\x8da \xc5\xa1tevilka, ki izhaja iz dveh temeljnih na\xc4\x8del, Enega in  mno\xc5\xa1tva (pluralnosti bivajo\xc4\x8dega), od koder pridobi njene mo\xc4\x8di stanj in gibanj. Je brezbarvna in lahko obstaja poleg telesa. Du\xc5\xa1a je nesmrtna. Vesolje, nebe\xc5\xa1ka telesa, \xc4\x8dlovek, \xc5\xbeivali in verjetno rastline, so vsa obdarjena z du\xc5\xa1o, ki je bolj ali manj popolna glede na polo\xc5\xbeaj, ki ga zaseda v padajo\xc4\x8di lestvici ustvarjanja._NEWLINE_Du\xc5\xa1a naj bi bila sestavljena iz formalnih \xc5\xa1tevilk 1, 2, 3 in 4. Pojasnjuje, da ker je vesolje izpeljano iz \xc5\xa1tevilk, lahko du\xc5\xa1a, pridobljena iz teh istih \xc5\xa1tevilk, prepozna sebi podobne. Du\xc5\xa1a, samogibljivo \xc5\xa1tevilo, je bila sposobna razumeti vesolje, ker je bilo izpeljana iz istih \xc5\xa1tevil/idej.'