b'\n_START_ARTICLE_\nIzganjalec hudi\xc4\x8da (roman, 1994)\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nRoman je zgrajen iz dveh delov, ki sta med seboj motivno in tematsko bolj ohlapno povezana. V prvem delu Vodja in njegova stra\xc5\xbearja zasledujejo pobeglega kaznjenca. Pono\xc4\x8di potrkajo na vrata pripovedovalca in ga brez prigovarjanja vzamejo s sabo na lov za ube\xc5\xbenikom. Gazijo po visokem snegu in i\xc5\xa1\xc4\x8dejo sledi, ki pa so zabrisane oz. se jim le zdi, da pripadajo pobeglemu kaznjencu. Pripovedovalec je sprva zmeden, ne razume, zakaj so pri\xc5\xa1li ponj in zakaj mora tudi on sodelovati pri lovu. O kaznjencu izve, da ima leseno levo nogo, iz katere curlja kri. Morajo ga uloviti ter ga pripeljati nazaj, saj je za\xc5\xa1el s prave poti, za kar mora biti kaznovan, kasneje pa ga \xc4\x8daka prevzgoja. Neprestano ponavljajo, da je najhitrej\xc5\xa1i ube\xc5\xbenik, ampak tudi oni so najhitrej\xc5\xa1i zasledovalci, \xc4\x8de bi hoteli, bi ga \xc5\xbee lahko ulovili. Pripovedovalcu se zdi ta lov za plenom sprva nesmiseln in neprestano sanja o svojem domu, kjer je prijetno toplo, s\xc4\x8dasoma pa postane bolj zagret kot Vodja. Ko enega izmed stra\xc5\xbearjev zasuje plaz in ko nekdo prere\xc5\xbee Vodji vrat, prepusti zadnjega spremljevalca tropu volkov, da bi lahko sam hitreje napredoval in ujel kaznjenca. Preneha razlikovati med tem, kaj je prav in kaj narobe, pomembno je le uresni\xc4\x8diti cilj._NEWLINE_V drugem delu so v ospredju dnevniki Viktorja, ki je leta 1947 aretiran zaradi domnevnega vohunstva ter nasprotovanja komunizmu. Te zapiske najde pripovedovalec. V zapiskih se izmenjujeta dve zgodbi. Prvo pripoveduje aretiranec Viktor in gre za njegovo avtobiografijo oz. biografijo ljudi, s katerimi se je dru\xc5\xbeil na potovanjih po Nem\xc4\x8diji, Franciji, Sovjetski zvezi. Dru\xc5\xbeil se je z ljubico in vohunko Gretl, z ruskimi kontesami, ki so mu pripovedovale o Hitlerju, Leninu in Stalinu, \xc4\x8demur sam komaj verjame. Skozi te spise, ki jih pi\xc5\xa1e v zaporu, izvemo marsikaj o svetovnih ideologijah, njegovem stali\xc5\xa1\xc4\x8du in o tem, da je na koncu sodeloval s tistimi, ki so \xc5\xbeeleli narediti atentat na Hitlerja, mu\xc4\x8dil in ubijal je nasprotnike Judov, nakar je spoznal, da je bil prevaran. Viktor pi\xc5\xa1e pod budnim o\xc4\x8desom preiskovalca Jo\xc5\xbeeta Kosca, ki k njegovim zapiskom bele\xc5\xbei opombe, ki so druga zgodba. \xc5\xbdeli pomagati Viktorju, zato pritiska nanj, naj pove resnico, se pokesa in spreobrne. Od njega zahteva imena, kraje, da bo lahko \xc5\xa1e koga spreobrnil in prepri\xc4\x8dal, da je Titova oblast nad vsemi. Viktor je na koncu obsojen na prisilno delo na Ko\xc5\xa1\xc4\x8devem posestvu, kjer spozna, da je nevednost prvi korak k sre\xc4\x8di. Oblast si \xc5\xbeeli neukega ljudstva oz. ljudstva, ki ne razmi\xc5\xa1lja s svojo glavo. Ni pomembno, ali je la\xc5\xbe edina resnica na svetu, saj so vse samo besede.\n_START_SECTION_\nZgradba in stil\n_START_PARAGRAPH_\nPoglavji sta razdeljeni na kraj\xc5\xa1a podpoglavja, ozna\xc4\x8dena z rimskimi \xc5\xa1tevilkami. Naslov obeh je v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini, in sicer se prvi glasi Septentriones (Sedem zvezd blizu severnega pola), drugi pa A bello, peste, et fame libera nos, Domine! (O, Gospod, re\xc5\xa1i nas vojne, kuge in lakote!)._NEWLINE_Roman je ironi\xc4\x8den (Kosec se primerja s Kristusom, ki se je \xc5\xbertvoval za svoj narod in ga bo re\xc5\xa1il pogube; oster smeh je namenjen socialisti\xc4\x8dni in nacisti\xc4\x8dni ideologiji), v prvem delu so razpr\xc5\xa1eni fantasti\xc4\x8dni motivi (fantastika ni osrednja enota v tem delu), saj se Viktor spra\xc5\xa1uje, ali se je vse napisano zares zgodilo ali si je morda osebe izmislil, ker je o njih nekje bral in so obstajale v nekem drugem \xc4\x8dasu, meja med resni\xc4\x8dnostjo in izmi\xc5\xa1ljenim je tako zabrisana in niti pripovedovalec ne ve, kaj je resni\xc4\x8dno. Prvi del je liri\xc4\x8den (ponavljanja, poosebitve, alegorije, ekspresivnost, hiperboli\xc4\x8dno stopnjevanje). Opisi oseb, stvari, pokrajine, mesta so podrobnej\xc5\xa1i._NEWLINE_V prvem delu je pripovedovalec prvoosebni, medtem ko se v drugem izmenjujejo trije, in sicer tretjeosebni vsevedni, ki povzema zgodbo drugih dveh, ki sta Viktor in Jo\xc5\xbee Kosec.\n_START_SECTION_\nRazlage\n_START_PARAGRAPH_\nSlovenska kritika je roman sprejela z navdu\xc5\xa1enjem, so pa interpretacije razli\xc4\x8dne. V literarni zgodovini velja za zgled postmodernisti\xc4\x8dnega zgodovinskega romana z elementi metafikcije (avtopoetski komentarji, medbesedilne navezave in prepletanje dveh realnosti). Viktor je v nekem trenutku predstavljen kot pisec dela, medtem ko je Jo\xc5\xbee Kosec recenzent, ki bo prenesel to delo zalo\xc5\xbeni\xc5\xa1kemu svetu (sodna porota), ki bo dolo\xc4\x8dila, ali si Viktor zaslu\xc5\xbei literarno nagrado (zapor). Roman je zgodovinski, ker vsebuje veliko zunajliterarnih referenc: zamejeno zgodovinsko obdobje, zgodovinske osebnosti, dogodki, dokumenti ... Prvi del je \xc5\xa1e precej modernisti\xc4\x8den (negotovost, abstraktna \xc4\x8das in kraj dogajanja, nelinearnost), medtem ko je postmodernisti\xc4\x8dnost mogo\xc4\x8de prepoznati v medsebojni interakciji prvega in drugega dela, poleg tega pa tudi v namernem me\xc5\xa1anju faktov s fikcijo, zgodovine z literaturo, do skrajno dvomljivega statusa resnice._NEWLINE_Literarni zgodovinar Franc Zadravec roman opredeljuje kot stvarni roman oz. roman dvoj\xc4\x8dek._NEWLINE_Iz prvega dela je nemogo\xc4\x8de razbrati, kdo je preganjalec/slednik/pripovedovalec, ker ni nikjer imenovan, in kdo je ube\xc5\xbenik. Ve\xc4\x8dpomenskost daje romanu te\xc5\xbeo. Ne vemo, kdo sta ube\xc5\xbenik in pripovedovalec, vendar to ni pomembno, ker je le ohlapna povezava z drugim delom. Druga interpretacija pravi, da je ube\xc5\xbenik Viktor sam, ki so ga zasledovali ter nato ujeli in zaprli, nato pa v zaporu pi\xc5\xa1e svojo avtobiografijo. Tretja razlaga: Ube\xc5\xbenik in slednik naj bi bila ena in ista oseba, to je Viktor, ki je \xc5\xbee v zaporu in se mu o celotnem zasledovanju samo sanja. Skupaj z Vodjem (Jo\xc5\xbee Kosec) in stra\xc5\xbearjema lovi samega sebe. Viktor je ube\xc5\xbenik zgolj in samo zato, da je sam svoj slednik, mora odigrati vlogo junaka, ki si ne more in ne sme ube\xc5\xbeati. Celoten prvi del romana je potemtakem Viktorjev samolov, simboli\xc4\x8dno pa \xc4\x8dlovekov samolov nasploh, kakor si ga zami\xc5\xa1ljajo ideolo\xc5\xa1ki in politi\xc4\x8dni sistemi vseh \xc4\x8dasov, vrhunec pa naj bi dosegla oblika samolova prav v komunizmu. Oblastnikova \xc5\xbeelja je uloviti, nadzorovati, razosebiti \xc4\x8dloveka, ga spremeniti, prevzgojiti v\xc2\xa0\xc2\xbbnovega\xc2\xab\xc2\xa0ali v nad\xc4\x8dloveka, v mehani\xc4\x8dno bitje, s katerim potem poljubno upravljajo Vodja, vi\xc5\xa1ja zavest, dr\xc5\xbeava, cerkev ... Upornik mora postati samoslednik, treba ga je osumiti izdajstva in ga kaznovati. \xc4\x8ce se ne vda in ne prizna svoje krivde, je edina preostala mo\xc5\xbenost eksekucija. Drugi del govori o vodjih totalitarnih sistemov, ki so najbolj od vsega obo\xc5\xbeevali neuko slu\xc5\xbein\xc4\x8dad, ki ni znala razmi\xc5\xa1ljati s svojo glavo ter jim je slepo sledila.'