b'\n_START_ARTICLE_\nFran\xc3\xa7ois Villon\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nFran\xc3\xa7ois de Montcorbier se je rodil v Parizu leta 1431. O\xc4\x8de mu je umrl zelo zgodaj. Ostal je sam z materjo, ki ji je pozneje posvetil nekaj svojih najpomembnej\xc5\xa1ih balad. Skrb zanj je prevzel duhovnik Guillaume de Villon, po katerem je mladi Fran\xc3\xa7ois prevzel priimek, in ki ga je poslal \xc5\xa1tudirat na fakulteto za umetnosti. Tam je Villon diplomiral, a se je njegova \xc5\xa1tudijska pot kmalu prekinila zaradi neredov na univerzi. Diplomirancev je bilo namre\xc4\x8d preve\xc4\x8d, svoje pa je dodala \xc5\xa1e rev\xc5\xa1\xc4\x8dina, ki je bila posledica nedavno kon\xc4\x8dane stoletne vojne. _NEWLINE_Leta 1455 je bil Villon vpleten v prepir, v katerem je smrtno ranil nekega \xc5\xbeupnika. Natan\xc4\x8dni razlogi tega spora niso znani, vendar je moral Villon pobegniti iz Pariza, kamor se je vrnil leto kasneje, ko je bil opro\xc5\xa1\xc4\x8dem. Kljub temu se je zopet zapletel v zlikovstva, sodeloval naj bi pri vlomu in kraji v Navarskem kolegiju. Ponovno je pobegnil iz Pariza. Pred begom je napisal delo Lais ali Mali testament, ki naj bi bilo poslovilno darilo prijateljem. V tem \xc4\x8dasu naj bi Villon do\xc5\xbeivljal tudi nesre\xc4\x8dno ljubezen._NEWLINE_Okoli leta 1457 je pri\xc5\xa1el na dvor Karla Orleanskega, kjer je napisal veliko pesmi in balad. Toda leta 1458 je bil odslovljen, saj so ga obto\xc5\xbeili la\xc5\xbei in stremu\xc5\xa1tva. Verjetno je kmalu zatem zapustil dvor, kjer ni bil ve\xc4\x8d za\xc5\xbeelen. _NEWLINE_Izgubile so se vse sledi o njem, vse do leta 1461, ko je bil iz neznanih razlogov zaprt v kraju Mehun. Verjetno je tu napisal \xc5\xa1e nekaj balad. Nakaj mesecev zatem je bil izpu\xc5\xa1\xc4\x8den. Napisal je dve baladi, eno v \xc4\x8dast kralju, drugo pa Karlu Orleanskemu, v upanju, da bi bil sprejet na dvor. Vendar sta ga oba ignorirala. Vrnil se je v Pariz, kjer je napisal svoje glavno delo, Veliki testament. Leta 1462 je bil aretiran zaradi kraje. V zameno za obljubo, da bo \xc5\xa1kodo povrnil, so ga izpustili. Spet se je zapletel v prepir in spet so ga aretirali. Kot nepopravljivega zlo\xc4\x8dinca so ga obsodili na desetletno izgnanstvo iz Pariza. Od takrat, to je, od leta 1463, so se sledi za njim popolnoma izgubile.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nNa podro\xc4\x8dju pesni\xc5\xa1tva, zlasti pesni\xc5\xa1ke tematike, je bil Villon pomemben inovator. O njem na sploh velja mnenje, da je bil prvi veliki pesnik in prvi veliki lirik francoske knji\xc5\xbeevnosti. Njegov jezik je zelo jedrnat, hoteno ljudski._NEWLINE_Pisal je predvsem v dveh, tedaj najpomembnej\xc5\xa1ih oblikah: lai in balada, ki je bila v tistem \xc4\x8dasu plesna oz. lirska pesem, z obi\xc4\x8dajno tremi do \xc5\xa1tirimi rimanimi kiticami in s \xc5\xa1tirivrsti\xc4\x8dno poslanico - envoi. Te pesmi je Villon zbral v Mali testament (La Lais de Maitre Fran\xc3\xa7ois Villon) in kasneje v Veliki testament (Testament)._NEWLINE_Mali testament je nastal po prvi pomilostitvi, ko je, kot je sam trdil, zaradi nesre\xc4\x8dne ljubezni hotel zapustiti Pariz, medtem ko je Veliki testament nastal po drugi pomilostitvi ob kronanju kralja Ludvika XI leta 1462. Pred dokon\xc4\x8dnim izgnanstvom iz Pariza je napisal \xc5\xa1e nekaj balad, nekaj pa jih je ostalo za njim v t. i. tolovajskem jeziku, ki ga \xc5\xa1e niso povsem de\xc5\xa1ifrirali.\n_START_SECTION_\nVeliki testament\n_START_PARAGRAPH_\nVeliki testament je po svoji obliki zapu\xc5\xa1\xc4\x8dinsko pismo, saj je Villon v njem izpovedal svoj pogled na svet, na svoje \xc5\xbeivljenje in na \xc5\xbeivljenje svoje dobe. Sestavlja ga 173 osemvrsti\xc4\x8dnih kitic, med katere je vpletenih 17 balad, troje rondojev in nekaj pesmi v osemvrsti\xc4\x8dnicah. Ve\xc4\x8dino teh vlo\xc5\xbekov je napisal \xc5\xbee prej, vendar jih je kasneje harmoni\xc4\x8dno vpletel v celoto._NEWLINE_Veliki testament bi lahko v grobem razdelili na dva dela: v prvih sedemdesetih osemvrsti\xc4\x8dnicah lirski govorec govori o svojem zaporu, o zapravljeni mladosti, o be\xc5\xbenosti \xc4\x8dasa, o smrti, ki ji nih\xc4\x8de ne uide. V drugem delu pa razda vse svoje materialno in nematerialno imetje, ki ga ima ali pa tudi ne, raznim sorodnikom in si jih tako ali druga\xc4\x8de privo\xc5\xa1\xc4\x8di. Ko je razdal vse imetje, poda navodila, kje in kako naj ga pokopljejo in kon\xc4\x8da z zaklju\xc4\x8dno balado._NEWLINE_Globina Villonove pesnitve se ka\xc5\xbee v prvem delu knjige in v vpletenih baladah. Med \xc5\xa1ale in satiri\xc4\x8dne osti so pome\xc5\xa1ana najbolj mehka in globoka \xc4\x8dustva, najbolj pa je izpostavljen strah pred smrtjo.'