b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Sevnica\n_START_SECTION_\nZgodovina gradu\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi\xc4\x8d je bil Grad Sevnica omenjen v salzbur\xc5\xa1kem urbarju za Bre\xc5\xbeice in Sevnico leta 1309 kot \xc2\xbbcastellum\xc2\xab\xc2\xa0Lichtenwald. V njem je bil v tem \xc4\x8dasu sede\xc5\xbe sevni\xc5\xa1kega urada salzbur\xc5\xa1ke nad\xc5\xa1kofije, ki je imela v lasti posavsko ozemlje od leta 1043. O nastanku gradu ne vemo ni\xc4\x8desar, najverjetneje pa je bil zgrajen v \xc4\x8dasu salzbur\xc5\xa1kega nad\xc5\xa1kofa Konrada I. (1106-1147), ki je po uni\xc4\x8dujo\xc4\x8dih ogrskih vpadih v 10. stoletju in v za\xc4\x8detku 12. stoletja intenzivno obnavljal in koloniziral Posavje. Tudi o videzu gradu v tem \xc4\x8dasu ne vemo ni\xc4\x8desar. Edini ohranjeni element iz tega obdobja je del stolpa, ki je danes vklju\xc4\x8den v vzhodno stanovanjsko krilo gradu. Stolp najverjetneje ni stal samostojno, po debelini njegovih zidov (2,6 m) pa lahko sklepamo, da je prvotno segal v vi\xc5\xa1ino \xc5\xa1tirih ali petih eta\xc5\xbe._NEWLINE_Sede\xc5\xbe urada salzbur\xc5\xa1ke nad\xc5\xa1kofije je bil v gradu vse do leta 1479, ko je bil imenovan za salzbur\xc5\xa1kega nad\xc5\xa1kofa Bernard Rohr, ki je bil v sporu s cesarjem Friderikom III.; pri\xc5\xa1lo je do ve\xc4\x8d kot desetletne vojne. Rohr si je za zaveznika pridobil ogrsko-hrva\xc5\xa1kega kralja Matijo Korvina (1458-1490), ki je bil \xc5\xbee pred tem v sporu s Friderikom zaradi ogrske krone. Korvinu je Rohr prepustil v varstvo svoje koro\xc5\xa1ke, podravske in posavske gradove. Kmalu po Korvinovi smrti je sevni\xc5\xa1ki grad z bratislavskim mirom leta 1491 pri\xc5\xa1el v cesarske roke. Novi cesar Maksimilijan I. Habsbur\xc5\xa1ki pa ga je 1494 zopet vrnil salzbur\xc5\xa1ki nad\xc5\xa1kofiji. Odtlej je bil v rokah razli\xc4\x8dnih oskrbnikov._NEWLINE_Viktor Tiller v svojem priro\xc4\x8dniku \xc2\xbbSevnica in okolica\xc2\xab\xc2\xa0iz leta 1938 omenja, da je bil grad v tem \xc4\x8dasu s podzemnim hodnikom povezan s Spodnjim gradom, ki \xc5\xa1e danes stoji na Glavnem trgu v Sevnici. Hodnik naj bi prebivalci uporabljali kot skrivali\xc5\xa1\xc4\x8de pred Turki. Vendar o obstoju tega hodnika ni nikakr\xc5\xa1nih zgodovinsko zanesljivih virov, zato moramo to zgodbo pri\xc5\xa1tevati k legendam, sicer pa tudi ni znano, da bi Turki sploh kdaj bili v Sevnici._NEWLINE_Sredi 16. stoletja je bila na jugovzhodnem pobo\xc4\x8dju grajskega hriba zgrajena Lutrovska klet. Zanesljivih podatkov o njenem nastanku ni, zato lahko \xc4\x8das njene gradnje opredelimo le po arhitekturi. \xc4\x8ceprav po zunanjosti stavba spominja na preprosto gospodarsko poslopje, je bila \xc5\xbee ob nastanku zagotovo namenjena kultnim potrebam kot skrivna luteranska molilnica. Kdo je dal zgraditi luteransko molilnico na grajskem zemlji\xc5\xa1\xc4\x8du, ni znano. Ob tem se zastavlja vpra\xc5\xa1anje, ali je bil kateri od grajskih oskrbnikov protestant. Vendar je v \xc5\xbeupnijski cerkvi v Sevnici ohranjen nagrobnik iz dru\xc5\xbeinske grobnice grajskega oskrbnika Oswalda Geriacherja, ki je umrl 2. junija 1575. Nagrobnik upodablja pokojnika z \xc5\xbeeno Dorotejo, kle\xc4\x8de\xc4\x8da pred razpelom. Te vrste motiv je zna\xc4\x8dilen za luteranske nagrobnike, medtem ko katoliki dajejo prednost svojemu svetniku patronu. Prepri\xc4\x8danje, da je odre\xc5\xa1itev \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvu omogo\xc4\x8dena po zaslugi Kristusove smrti na kri\xc5\xbeu, sodi med temelje luteranske religije. Grajski oskrbnik Geriacher je bil torej zagotovo protestant in najverjetneje je on zgradil Lutrovsko klet. Zelo pomembna je pri Lutrovski kleti notranja poslikava, ki jo po slogu tudi lahko datiramo v drugo polovico \xc5\xa1estnajstega stoletja in je eden najve\xc4\x8djih in redko ohranjenih slikarskih spomenikov tega \xc4\x8dasa pri nas. Treba je omeniti, da je najpomembnej\xc5\xa1i slovenski protestant, Primo\xc5\xbe Trubar, od leta 1530 do 1542 slu\xc5\xbeboval kot \xc5\xbeupnik v \xc5\xbeupniji sv. Helene v Loki pri Zidanem Mostu. Vendar v tem \xc4\x8dasu Lutrovska klet \xc5\xa1e zagotovo ni obstajala, zato je povezovanje Trubarja s tem objektom sporno. Najverjetneje pa dr\xc5\xbei domneva, da je sem vsaj ob\xc4\x8dasno zahajal Jurij Dalmatin, ki je bil doma iz Kr\xc5\xa1kega._NEWLINE_Na zgodovinskem prizori\xc5\xa1\xc4\x8du se sevni\xc5\xa1ki grad pojavi tudi v \xc4\x8dasu hrva\xc5\xa1ko-slovenskega kme\xc4\x8dkega upora leta 1573. Ilija Gregori\xc4\x8d, ki je z okrog \xc5\xa1eststo puntarji prodiral po levem bregu reke Save od Vidma proti Rade\xc4\x8dam in Celju, je petega februarja prispel v Sevnico. Zakupnik gradu je bil tedaj baron Bolte\xc5\xbear Lamberg, ki je puntarje pogostil s hrano in pija\xc4\x8do. Na ta na\xc4\x8din je grad obvaroval pred uni\xc4\x8denjem, vendar pa se njegova taktika ne bi mogla obnesti, \xc4\x8de se ne bi \xc5\xbee poprej izkazal kot prijazen gospodar do svojih kmetov._NEWLINE_Razvoj grajske stavbe pri Gradu Sevnica do leta 1595 ni poznan, zato tudi ne moremo ni\xc4\x8desar vedeti o videzu gradu, ko ga je tega leta kupil Inocenc Moscon. Dru\xc5\xbeina Moscon je bila italijanskega porekla in si je s spretnim trgovanjem ustvarila veliko premo\xc5\xbeenje, v lasti je imela gradove: Kr\xc5\xa1ko, Podsreda, Ortnek, Pi\xc5\xa1ece \xe2\x80\xa6 Zadeve okoli nakupa sevni\xc5\xa1kega gradu pa so se zapletle in sprevrgle v dolgoletno pravdanje. Grad je naposled po razre\xc5\xa1itvi spora leta 1637 \xc5\xa1e naprej ostal v lasti salzbur\xc5\xa1ke nad\xc5\xa1kofije, Mosconi in njihovi dedi\xc4\x8di pa so ga odtlej u\xc5\xbeivali kot dedni fevd, za katerega so morali pla\xc4\x8devati najemnino. Inocenc Moscon je dal s prezidavami med letoma 1595 in 1597 gradu njegovo dana\xc5\xa1njo poznorenesan\xc4\x8dno podobo, spremenil ga je v sodobno in udobno bivali\xc5\xa1\xc4\x8de, edino stari srednjeve\xc5\xa1ki stolp je ostal nedotaknjen in se je \xc5\xa1e vedno dvigal nad vzhodnim stanovanjskim krilom. Lutrovsko klet pa je Inocenc spremenil v svojo grobnico, v kateri je skupaj z \xc5\xbeeno Ano tudi pokopan._NEWLINE_V lasti salzbur\xc5\xa1ke nad\xc5\xa1kofije je grad ostal vse do leta 1803, v tem \xc4\x8dasu je z dedovanjem pre\xc5\xa1el leta 1675 kot dedni fevd na Turja\xc5\xa1ke (Auersperge), od teh 1688 na Dra\xc5\xa1kovi\xc4\x8de, potem 1725 zopet nazaj na Turja\xc5\xa1ke in 1769 na Keglevi\xc4\x8de._NEWLINE_Ena izmed fresk v cerkvi Sv Lovrenca v vasi \xc5\xbdabjek prikazuje po\xc5\xbear pri sevni\xc5\xa1kem gradu med neko nevihto leta 1778, katerega je zanetil udar strele v obrambni stolp, ki se je nahajal zahodno od gradu. To je poslednja ohranjena upodobitev gradu s srednjeve\xc5\xa1kim stolpom, ki se dviguje nad preostalo zgradbo. Stolp je bil najverjetneje izravnan z vzhodnim stanovanjskim krilom kmalu po po\xc5\xbearu._NEWLINE_Junija 1790, ko je zaradi razveljavitve nekaterih jo\xc5\xbeefinskih reform ob Savi izbruhnil kme\xc4\x8dki upor, so uporniki zasedli grad in lastnika prislili, da se je odpovedal tlaki in dajatvam._NEWLINE_Besnenje atmosferskih elementov na obmo\xc4\x8dju Sevnice so viri zabele\xc5\xbeili tudi 26. junija 1801, ko je uni\xc4\x8dujo\xc4\x8de neurje z orkanskim vetrom in to\xc4\x8do povsem opusto\xc5\xa1ilo to obmo\xc4\x8dje, pri Gradu Sevnica pa razbilo vsa okna na grajskem poslopju, razkrilo dva vogalna stolpa in neko gospodarsko poslopje, pri \xc4\x8demer sta bila tudi smrtno ranjena dva \xc4\x8dloveka._NEWLINE_Tega istega leta je bil od 2. februarja do 7. maja na obmo\xc4\x8dju Sevnice stacioniran tako imenovani nem\xc5\xa1ki pehotni polk pod poveljstvom polkovnika Duranda. Mlad narednik Johann Michael Fischer, po poreklu iz Malterdingna na Badenskem, je tu zagre\xc5\xa1il umor in je bil, po obsodbi na procesu v Gradu Sevnica, 12. marca 1801 vpri\xc4\x8do celotnega polka ustreljen._NEWLINE_Dobri dve leti kasneje, 1. junija 1803, je postal lastnik Gradu Sevnica Johann H\xc3\xa4ndl pl. Rebenburg, ki je preuredil predvsem njegovo okolico. Zni\xc5\xbeal je obzidje, zasul grajske jarke, v okolici gradu je zasadil park, na ju\xc5\xbenem pobo\xc4\x8dju grajskega hriba pa je uredil terase in zasadil trte. Med prebivalci Sevnice so se ohranile legende o plemenitosti in dobrosr\xc4\x8dnosti gra\xc5\xa1\xc4\x8daka H\xc3\xa4ndla, ter o njegovem \xc4\x8dudovitem renesan\xc4\x8dno-baro\xc4\x8dnem parku. Ohranjen pa je tudi franciscejski kataster iz leta 1825, ki prikazuje tloris gradu in parka._NEWLINE_V 19. stoletju je bilo izvedenih tudi nekaj sprememb pri Lutrovski kleti. \xc5\xa0e dandanes se na pro\xc4\x8delju tega objekta nahajajo kamniti nosilci, ti so najverjetneje neko\xc4\x8d slu\xc5\xbeili za oporo pergoli ali prislonjenemu hodniku. Kdaj je bila ta pergola odstranjena, je nemogo\xc4\x8de ugotoviti. V devetnajstem stoletju pa so na te nosilce naslonili ostre\xc5\xa1je vinske kleti, ki so jo zgradili na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du._NEWLINE_V drugi polovici devetnajstega stoletja je grad zamenjal ve\xc4\x8d lastnikov, izmed teh bi \xc5\xa1e omenil dr. Karla Aussererja, ki je grad kupil leta 1880 in je dal po severnem pobo\xc4\x8dju grajskega hriba zgraditi cesto na grad._NEWLINE_Od leta 1910 do 1945 je bila lastnica gradu grofica Matilda Arco Zinneberg. V gradu je bilo tedaj \xc5\xa1e zelo veliko dragocenosti in starin. Tudi o tej grofici in bajni grajski opremi, ki naj bi jo posedovala, so se med krajani Sevnice ohranile \xc5\xa1tevilne legende. Lutrovska klet je bila v tem \xc4\x8dasu ponovno uporabljena kot grobnica, v njej sta bila pokopana grofi\xc4\x8din mo\xc5\xbe Artur Tr\xc3\xa4nkel in njuna h\xc4\x8di Kitty. Med drugo svetovno vojno se je grofica odselila v Italijo, za grad z vsemi dragocenostmi vred pa je med vojno skrbela oskrbnica._NEWLINE_Po vojni je bil grad nacionaliziran, dragocena grajska oprema, ki je do\xc4\x8dakala konec vojne popolnoma nedotaknjena, se je porazgubila, v gradu pa so nastanili siroma\xc5\xa1ne dru\xc5\xbeine, ki so tudi doprinesle svoj dele\xc5\xbe k uni\xc4\x8devanju imetja. Park v okolici gradu je bil popolnoma zanemarjen, s trtami pa se nih\xc4\x8de ve\xc4\x8d ni ubadal, tudi vinska klet zraven Lutrovske kleti ni bila ve\xc4\x8d potrebna in je bila odstranjena. V \xc5\xa1estdesetih letih se je za\xc4\x8del odnos do tovrstne kulturne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine po\xc4\x8dasi spreminjati. Siroma\xc5\xa1ne dru\xc5\xbeine so tedaj za\xc4\x8deli postopoma izseljevati iz gradu in ta je za\xc4\x8del dobivati novo vsebino. Zbudila se je tudi zavest o pomembnosti Lutrovske kleti in med letoma 1963 in 1973 so bile prenovljene freske, ki prikazujejo prizore iz Svetega pisma in so danes najve\xc4\x8dji okras in dragocenost te stavbe. V \xc5\xa1estdesetih letih so za\xc4\x8deli odkrivati tudi stensko poslikavo v jugovzhodnem stolpu gradu, ki prikazuje galantne prizore z motiviko \xc5\xa1tirih letnih \xc4\x8dasov, njen nastanek pa je umetnostni zgodovinar Ivan Komelj datiral v \xc4\x8das pred letom 1700, tudi te freske so bile med letoma 1977 in 1979 restavrirane.'