b'\n_START_ARTICLE_\nReunije\n_START_PARAGRAPH_\nReunije (fr. r\xc3\xa9unions) so priklju\xc4\x8ditve ozemelj Svetega rimskega cesarstva in \xc5\xa0panske Nizozemske Franciji, ki jih je francoski kralj Ludvik XIV. nasilno izvedel v letih 1679-81._NEWLINE_Na osnovi spornih in prirejenih pravnih osnov je Ludvik XIV. za Francijo zahteval ozemlja, ki so bila fevdno kakorkoli povezana z ozemlji, ki jih je Francija dobila z mirovnimi sporazumi v Chambordu (1552), M\xc3\xbcnstru (1648), Aachnu (1668) in Nijmegnu (1679)._NEWLINE_Od leta 1679 so bili, verjetno na pobudo francoskega zunanjega ministra Colberta (Charles Colbert, marquis de Croissy, *1626, \xe2\x80\xa01696), ustanovljeni posebni zbori v cesarskih mestih Besan\xc3\xa7on, Breisach, Metz in Tournai. Na osnovi starih pogodb, najve\xc4\x8d vezanih na nekdanje fevdalne odnose, so dokazovali zgodovinsko pripadnost nekaterih ozemelj obmo\xc4\x8djem, ki so bila \xc5\xbee pod francosko oblastjo, in zahtevali njihovo priklju\xc4\x8ditev Franciji._NEWLINE_Francija je francosko-nizozemsko vojno (1672-78) kon\xc4\x8dala z ugodnimi mirovnimi pogodbami v Nijmegnu in Saint-Germainu. Za Ludvika XIV. je bilo zlasti pomembno, da je pridobil za zaveznika brandenbur\xc5\xa1kega Velikega kneza. Na svoji strani je imel Bavarsko in Sa\xc5\xa1ko in po diplomatskih zvezah je vedel, da Turki proti cesarstvu pripravljajo novo vojno. Tako je lahko dokaj brez skrbi izpeljal t. i. "ponovne priklju\xc4\x8ditve" (r\xc3\xa9unions); z vojsko je zasedel ozemlja in jih priklju\xc4\x8dil Franciji._NEWLINE_Na ta na\xc4\x8din so bili Franciji priklju\xc4\x8deni Alzacija, deli Renskega palatinata, gospostva, mesta in trgi ob rekah Nahe, Mozela, Ren in Meuse ter deli Luksemburga. Kon\xc4\x8dno je bilo 30. septembra 1681 priklju\xc4\x8deno (brez fiktivnega pravnega konstrukta) Franciji \xc5\xa1e cesarsko mesto Strasbourg._NEWLINE_Leta 1684, med "regensbur\xc5\xa1kim premirjem", je bila ve\xc4\x8dina reunij (kljub poskusom laxenbur\xc5\xa1ke alianse iz leta 1682, da se priklju\xc4\x8ditvam upre) provizori\xc4\x8dno priznana. \xc5\xa0ele francoska zasedba Renskega palatinata leta 1688 je prepri\xc4\x8dala cesarja Leopolda I., da je poklical vojsko s tur\xc5\xa1ke fronte na Balkanu in se skupaj z dr\xc5\xbeavami velike alianse uprl po\xc4\x8detju Ludvika XIV. Z mirom v Rijswijku (1697), ob koncu devetletne vojne, je moral Ludvik XIV. vrniti vsa ozemlja, ki jih je neopravi\xc4\x8deno priklju\xc4\x8dil Franciji, razen Alzacije s Strasbourgom, ki je ostala pod francosko oblastjo.'