b'\n_START_ARTICLE_\nLojze Dular\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nDiplomiral je 1926 na ljubljanski Tehni\xc5\xa1ki fakulteti. Od leta 1926 do 1941 je slu\xc5\xbeboval v trboveljskem premogovniku. V \xc4\x8dasu narodnoosvobodilne borbe je bil \xc4\x8dlan znanstvenega in\xc5\xa1tituta in komisije za vpra\xc5\xa1anja meje, po vojni pa \xc4\x8dlan gospodarskega odbora v Trstu in izvedenec jugoslovanske delegacije na pari\xc5\xa1ki mirovni konferenci. Od leta 1945-1950 je bil pomo\xc4\x8dnik ministra za rudarstvo Federativne ljudske republike Jugoslavije, podpredsednik komisije za premog, sveta za energetiko in ekstraktivno industrijo (1950-1951), sveta za industrijo in gradbeni\xc5\xa1tvo (1951-1953), pomo\xc4\x8dnik direktorja za gospodarsko planiranje in pomo\xc4\x8dnik zveznega sekretarja za industrijo in gradbeni\xc5\xa1tvo (1958-1963). Po vrnitvi v Slovenijo je bil do 1966 podpredsednik Gospodarske zbornice Slovenije._NEWLINE_Dular je \xc5\xbee pred vojno pripravil vrsto razprav in rudarskih projektov, med narodoosvobodilno borbo pa \xc5\xa1tudije o razvoju rudarstva in industije v Istri, Slovenskem primorju in na Koro\xc5\xa1kem. Po letu 1945 je vodil dela pri odpiranju in raz\xc5\xa1iritvi rudnikov v Banovi\xc4\x87ih, Kolubari, Ljubiji, Vare\xc5\xa1u, Velenju in drugod.'