b'\n_START_ARTICLE_\nJanez Logar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi delovanja v duhu Osvobodilne fronte je bil od januarja 1943 v italijanskem tabori\xc5\xa1\xc4\x8du Visco in od oktobra 1944 v nem\xc5\xa1ki Dachauu internaciji. Bil je redni \xc4\x8dlan Slovenske akademije znanosti in umetnosti in njenega razreda za filolo\xc5\xa1ke in literarne vede, zaslu\xc5\xbeni znanstveni delavec, avtor \xc5\xa1tevilnih samostojnih publikacij, razprav, \xc4\x8dlankov in ocen, bibliograf in urednik ter profesor je 9. novembra sklenil svojo \xc5\xbeivljenjsko pot zaradi zahrbtne bolezni. Pokopali so ga na ljubljanskih \xc5\xbdalah 12. novembra 1987. Z akademikom Logarjem se je poslovil ne le izjemen bibliotekarski in bibliografski strokovnjak ter urednik, ampak tudi zanesljiv poznavalec in raziskovalec na\xc5\xa1e knji\xc5\xbeevnosti, posebej obdobja realizma, pedant in hkrati \xc4\x8dlovek \xc5\xa1irokih razgledov, poslovil pa se je tudi skromen in pokon\xc4\x8den mo\xc5\xbe, iskalec resnice, zvest sodelavec in prijatelj.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0olanje\n_START_PARAGRAPH_\nPo klasi\xc4\x8dni gimnaziji je \xc5\xa1tudiral slavistiko na Filozofski fakulteti v Ljubljani, kjer je poslu\xc5\xa1al predavanja profesorjev Franceta Kidri\xc4\x8da in Ivana Prijatelja. Po diplomi leta 1932 pa se je eno \xc5\xa1tudijsko leto izpopolnjeval na Karlovi univerzi v Pragi. Temu so sledile slu\xc5\xbebene postaje: suplentsko mesto v Ljubljani in Novem mestu, kjer je opravil profesorski izpit, zatem pa spet v Ljubljani, na u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du, kjer ga je zatekla druga svetovna vojna.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde v zadnja \xc5\xa1tudijska leta segajo prve znanstvene objave. Bil je med najbolj zavzetimi in obetajo\xc4\x8dimi mladimi slavisti in dr. Kidri\xc4\x8d mu je \xc5\xbee zgodaj zaupal pisanje \xc4\x8dlanka o Sebastijanu Krelju za nastajajo\xc4\x8di Slovenski biografski leksikon.   Pou\xc4\x8deval je na gimnaziji v Novem mestu (1934\xe2\x80\x9338) in na u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du v Ljubljani (1938\xe2\x80\x9342). Po letu 1945 je delal na Ministrstvu za prosveto. V letih 1950\xe2\x80\x9365 je kot vi\xc5\xa1ji znanstveni sodelavec vodil bibliografski oddelek NUK in \xc5\xa1e po upokojitvi (1965) do leta 1978 skrbel za urejanje rokopisnega gradiva. Kot vodja bibliografskega oddelka je skrbel za \xc5\xa1iroko zasnovano serijo sprotnih bibliografij, vodil je priprave za prepotrebno retrospektivno bibliografijo, hkrati pa je sodeloval tudi z Jugoslovanskim leksikografskim zavodom in si prizadeval, da bi bila tudi v njegovih biografskih in bibliografskih edicijah slovenica pravi\xc4\x8dno upo\xc5\xa1tevana. Leta 1978 je bil izvoljen na predlog akademikov Antona Slodnjaka in Josipa Vidmarja za dopisnega in nekaj let pozneje (1983) za rednega \xc4\x8dlana SAZU. Med 1964\xe2\x80\x9369 je predaval bibliografijo na Pedago\xc5\xa1ka akademija v Ljubljani, kjer je skrbel za vzgojo bibliotekarskega nara\xc5\xa1\xc4\x8daja. Bil je vodilni slovenski strokovnjak za bibliografsko teorijo in prakso. Sestavil je ve\xc4\x8d posebnih bibliografij in ocenjeval bibliografske izdaje. Uredil je Slovensko bibliografijo (letniki 1951\xe2\x80\x9366 ter poseben zvezek za \xc4\x8dlanke 1945\xe2\x80\x9350) in jo snovno raz\xc5\xa1iril s \xc4\x8dasopisja in knjig na \xc4\x8dlanke.  Pisal je literarne kritike, \xc4\x8dlanke in razprave o slovenski literaturi, zlasti o slovenskem realizmu, souredil je Levstikov zbornik (1933) in revijo Slovenski jezik (1939\xe2\x80\x931941). Za zbirko Zbrana dela slovenskih pesnikov in pisateljev je urejal zbrana dela Trdine, Jur\xc4\x8di\xc4\x8da in Mencingerja ter izbore in posamezna dela Erjavca, Gregor\xc4\x8di\xc4\x8da, A\xc5\xa1kerca, Cankarja in Prijatelja. _NEWLINE_Najprej se uveljavi v literarni zgodovini. Ena njegovih prvih objav je \xc5\xa1tudija Levstik v boju s prvaki; iz\xc5\xa1la je v Levstikovem zborniku (1933), ki so ga pripravili absolventi slavisti\xc4\x8dnega seminarja in ga posvetili svojemu u\xc4\x8ditelju, uredila pa sta ga Janez Logar in Anton Ocvirk. Sledila je vrsta razprav in \xc4\x8dlankov, zlasti o dobi slovenskega realizma._NEWLINE_Z iz\xc4\x8drpnim komentarjem, zajetim iz \xc5\xa1iroke literature in arhivskih virov ter lastnih spoznanj, je uredil 12 knjig Janeza Trdine(1946 - 59), 4 Janeza Mencingerja (1961 - 66), 7 dopolnjenih ponatisov  Josipa Jur\xc4\x8di\xc4\x8da (1965 - 69) in sklepni knjigi (1982, 1984) tega pisatelja z njegovimi politi\xc4\x8dnimi \xc4\x8dlanki in pismi, ki veljata s Trdinom med najbolj uspele Logarjeve uredni\xc5\xa1ke stvaritve. Za druge okvire je uredil, napisal spremne besede ali opombe, v letih 1936 do 1971 \xc5\xa1e posami\xc4\x8dne knjige Frana Jakli\xc4\x8da, Frana Erjavca, Janeza Trdina, Ivana Cankarja, Ivana Prijatelja, Simona Gregor\xc4\x8di\xc4\x8da in Antona A\xc5\xa1kerca.  _NEWLINE_Po slu\xc5\xbebeni dol\xc5\xbenosti in po lastnem nagnjenju se je najve\xc4\x8d usmerjal k splo\xc5\xa1ni nacionalni bibliografiji. Dolga leta je bil redaktor letne Slovenske bibliografije. Ko jo je prevzel, ji je dal solidno organizacijsko osnovo, jo strokovno utrdil in preuredil. Vklju\xc4\x8dil je tudi \xc4\x8dlanke iz \xc4\x8dasopisov, \xc4\x8dasnikov in zbornikov. V njegovi redakciji je iz\xc5\xa1la Slovenska bibliografija za leta 1951 do 1966, vmes pa \xc5\xa1e posebna knjiga s \xc4\x8dlanki iz let 1945 do 1950 (1963), ki jih redna izdaja ni imela. v letih 1951 - 59 je vodil sestavljanje retrospektivne slovenske bibliografije knjig in periodike od za\xc4\x8detkov do osvoboditve._NEWLINE_Sestavil je nekaj osebnih in strokovnih bibliografij, nekatere druge redigiral, napisal za doma\xc4\x8de in tuje priro\xc4\x8dnike ve\xc4\x8d pregledov razvoja bibliografije pri Slovencih ali v Jugoslaviji. Mo\xc4\x8dno se je anga\xc5\xbeiral pri bibliotekarski vzgoji. Predaval je predmet Bibliografija na \xc5\xa1tevilnih te\xc4\x8dajih in v letih 1964 do 1969 redno na Pedago\xc5\xa1ka akademija v Ljubljani. Za \xc5\xa1tudijsko pomo\xc4\x8d je napisal skripta  Uvod v bibliografijo (1955, srbohrva\xc5\xa1ka objava 1957 - 58) in Bibliografija(1965), snov na podlagi svojih dognanj in obse\xc5\xbenega \xc5\xa1tudija tuje literature poglobil in raz\xc5\xa1iril v knjigo  Uvod v bibliografijo (1970, prirejena izdaja v srbohrva\xc5\xa1\xc4\x8dini 1973). Delo obravnava bibliografsko teorijo in zgodovino, daje pregled mednarodnih in nacionalnih bibliografij v svetu, posebej se ustavlja pri Jugoslaviji in pri Slovencih. Knjiga sodi v splo\xc5\xa1no kulturno zgodovino. Pri prvi izdaji Enciklopedije Slovenije je bil strokovni urednik za slovensko \xc4\x8dasopisje, zalo\xc5\xbeni\xc5\xa1tvo in bibliografijo, po 1963 tudi za slovensko literarno zgodovino.\n_START_SECTION_\nNagrade, priznanja, odlikovanja\n_START_PARAGRAPH_\nZa svoje znanstveno, strokovno in organizacijsko delo je prejel ve\xc4\x8d dr\xc5\xbeavnih in dru\xc5\xa1tvenih priznanj. Leta 1967 je prejel \xc4\x8copovo diplomo za izjemne uspehe na bibliotekarskem podro\xc4\x8dju.'