b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Klemen VIII.\n_START_SECTION_\nMladost in vzpon\n_START_PARAGRAPH_\nIppolito Aldobrandini se je rodil v Fanu (danes pokrajina Pesaro e Urbino) v severni Italiji dne 24. februarja 1536. O\xc4\x8de je bil znan florentinski pravni svetovalec Silvestro Aldobrandini iz ugledne plemi\xc5\xa1ke rodbine, mati pa Lisa Deti. O\xc4\x8de je bil prisiljen pobegniti zaradi svoje proti-medi\xc4\x8dejske naravnanosti; bil je uslu\xc5\xbebenec pri ve\xc4\x8d vojvodih, dokler ga ni 1548 vzel pod svojo za\xc5\xa1\xc4\x8dito kardinal Alessandro Farnese;  tako je postal konsistorialni odvetnik v Rimu. Kljub te\xc5\xbeavnim gmotnim razmeram je Hipolit mogel v \xc5\xa1ole in sicer v Padovi, Perugii in Bologni, kjer je doktoriral iz obojnega prava.  Postal je podobno kot o\xc4\x8de tudi on odli\xc4\x8den pravnik.\n_START_SECTION_\nNapet in buren konklave\n_START_PARAGRAPH_\nHipolit je bil v letu 1591 ve\xc4\x8dkrat papabilis \xe2\x80\x93 tudi takrat, ko je bil izvoljen Gregor XIV., ki ni pape\xc5\xbeeval niti leto dni in je umrl po kratki bolezni v no\xc4\x8di med 15. in 16. oktobrom 1591. _NEWLINE__NEWLINE_V konklavu, ki se je se\xc5\xa1el deset dni pozneje, je imel \xc5\xa1e ve\xc4\x8d mo\xc5\xbenosti, ker ga je tokrat podpirala tudi \xc5\xa0panija \xe2\x80\x93 seveda pod pogojem, \xc4\x8de ji ne uspe vriniti primernej\xc5\xa1ega kandiadata. Med njimi je bil tudi kadinal Giovanni Antonio Facchinetti, za katerega se je kardinalski zbor odlo\xc4\x8dil \xc5\xbee po dveh dneh sejanja, in si je izvolil ime Inocenc IX.. Toda tudi njegov pontifikat \xe2\x80\x93 podobno kot njegovih dveh predhodnikov, ni trajal dolgo: \xc5\xbee 30. decembra istega leta je umrl po komaj 62 dneh vladanja. Tako so se \xc5\xbee \xc4\x8detrti\xc4\x8d, v manj kot enem letu, zopet zaprla vrata konklava za \xc5\xa1krlatniki. _NEWLINE__NEWLINE_Razmerje med strankami je bilo podobno prej\xc5\xa1njemu; najve\xc4\x8d mo\xc5\xbenosti je imel kardinal Santori, ki ga je sicer podpirala \xc5\xa0panija, ni pa bil priljubljen pri tovari\xc5\xa1ih zaradi svojega neprijaznega in svojeglavega zna\xc4\x8daja, kar bi lahko prevesilo tehtnico v korist drugega. 10. januarja 1592 so se zaprla konklavska vrata. Naslednjega jutra je \xc5\xa1pansko usmerjeni kardinal Madruzzo poskusil, da bi izvolili Santorija z odobravanjem; vendar je skupina 16 kardinalov pod Altempsovim vodstvom zapustila Pavlinsko kapelo, kjer so potekale volitve, in se podala v Sikstinsko kapelo, kjer se jim je kmalu pridru\xc5\xbeil \xc5\xa1e kardinal Colonna. Ostali kardinali \xe2\x80\x93 tudi Aldobrandini \xe2\x80\x93 so kljub manj\xc5\xa1emu \xc5\xa1tevilu obljubili svoj glas Santoriju; ko so pa listke prebrali, so bili \xc5\xa1tirje nasprotni; polagoma pa so ga pustili na cedilu \xc5\xa1e drugi \xc5\xa1panskoljubi kardinali in dali svoj glas drugim; na koncu so se zedinili za sporazumnega kandidata Aldrobrandinija in ga  izvolili popoldne, 30. januarja 1592. Kako buren je bil ta konklave, je nazorno opisal Ranke v svoji Zgodovini rimskih pape\xc5\xbeev _NEWLINE_Odlo\xc4\x8dilnega pomena za Hipolitovo izvolitev je bila podpora Filipa II.; \xc5\xa0panci pa seveda niso mogli vedeti, da ga podpira tudi veliki vojvoda toskanski Ferdinando; \xc4\x8deprav tega na zunaj ni kazal, je skrivaj zapovedal svojim ljudem \xc5\xbee oktobra 1590, naj podprejo Aldobrandinija, \xc4\x8de se le poka\xc5\xbee prilika. _NEWLINE__NEWLINE_30. januarja 1592 ga je torej 52 kardinalov izvolilo po soglasju za pape\xc5\xbea; 2. februarja je prejel \xc5\xa1kofovsko posve\xc4\x8denje, a 9. februarja je bil ustoli\xc4\x8den in konan._NEWLINE__NEWLINE_Novi pontifik si je izbral ime Klemen VIII. V trenutku povi\xc5\xa1anja na pape\xc5\xa1ki sede\xc5\xbe \xc5\xa1e ni dopolnil 56 let ter je veljal za mladega pape\xc5\xbea. Po velikosti je bil malo nad povpre\xc4\x8djem, po naravi trdo\xc5\xbeiv \xe2\x80\x93 \xc4\x8de izvzamemo protin, ki ga je mu\xc4\x8dil \xc5\xbee od \xc4\x8dasov \xc5\xa1krlatni\xc5\xa1tva; bil pa je neutruden delavec. Hotel se je osebno pozabaviti s sleherno zadevo; tako so o njem pravili 1598 bene\xc5\xa1kemu poslancu pri Svetem sede\xc5\xbeu Dolfinu,  \xc4\x8de\xc5\xa1 da \xc2\xbbpape\xc5\xbe ho\xc4\x8de vse vedeti, vse brati in vse urejati.\xc2\xab\xc2\xa0 Celo kadar so ga napadi njegove hudine prisiljevali le\xc4\x8di v posteljo, je nadaljeval s sprejemanjem avdienc ter se \xc5\xbeivo zanimal za vse va\xc5\xbenej\xc5\xa1e zadeve.\n_START_SECTION_\nSveto leto 1600\n_START_PARAGRAPH_\nSveta vrata je pape\xc5\xbe odprl s kakim dnem zamude od obi\xc4\x8dajnega Bo\xc5\xbei\xc4\x8da, in sicer 31. decembra 1599, zaradi hudega protinskega napada. Velik vtis je napravilo isto\xc4\x8dasno odpiranje vseh rimskih svetih vrat, ki ga je spremljalo zvonjenje vseh rimskih cerkva, pome\xc5\xa1ano s pokanjem topov na Angelskem gradu. Za\xc4\x8dela se je velika dejavnost: odprli so gostilne, trgovine in preno\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8da; uvedene so bile hude kazni za povi\xc5\xa1anje cen; prepovedane so bile pustne nor\xc4\x8dije; odprli so posebno zaveti\xc5\xa1\xc4\x8de za revne \xc5\xa1kofe in duhovnike z onkraj Alp; \xc5\xbeidovska rimska skupnost je podarila 500 slamnja\xc4\x8d in rjuh. Sveto leto 1600 pomnijo kot eno najbolj obiskanih: v Rim, ki je \xc5\xa1tel takrat 100.000 prebivalcev, je pri\xc5\xa1lo samo za Veliko no\xc4\x8d \xc4\x8dez 200.000 romarjev, ki so dobili popolni odpustek, \xc4\x8de so kot tujci obiskali svetoletne cerkve 15-krat, kot Rimljani pa 30-krat. Pape\xc5\xbe je med svetim letom dajal sam dober zgled s stre\xc5\xbebo romarjem pri mizi, s spovedovanjem \xc4\x8dez Veliki teden, s hojo po kolenih \xc4\x8dez svete stopnice, z vsakodnevnim skupnim kosilom z dvanajstimi reve\xc5\xbei, ter s 60-kratnim obiskom svetih krajev. Osebno je obiskal vse spokorne kraje, da bi se prepri\xc4\x8dal o njihovi urejenosti in primernosti; kardinali pa so v znamenje spokornosti slekli \xc5\xa1krlatna obla\xc4\x8dila. _NEWLINE__NEWLINE_To sveto leto imenujejo tudi veli\xc4\x8dastno, spektakularno. Romarje so sedaj sprejemale bratov\xc5\xa1\xc4\x8dine, ki so delovale v duhu katoli\xc5\xa1ke prenove. Tudi v srednjem veku so \xc5\xbee obstajale bratov\xc5\xa1\xc4\x8dine, ki pa so romarje le spremljale in niso imele kakega posebnega u\xc4\x8dinka pri njihovi osrkbi. Sedanje bratov\xc5\xa1\xc4\x8dine pa so zadobile pobo\xc5\xbenostni in bogoslu\xc5\xbeni videz, in niso bile toliko posve\xc4\x8dene svetim zavetnikom umetnosti, obrti ali krajev, kolikor so jih bolj navdihovale posamezne bogoslovne zamisli: Divino amore, Gran Sacramento, Santissima Trinit\xc3\xa0 (Bo\xc5\xbeja ljubezen, Najsvetej\xc5\xa1i zakrament, Presveta Trojica). V \xc5\xa1kofijskem merilu so bratov\xc5\xa1\xc4\x8dine sestavljale najveli\xc4\x8dastnej\xc5\xa1e dele procesij, z barvnimi pokrivali, z velikimi in pisanimi praporji, nosilci kipov in okra\xc5\xa1enih razpel, pa vse do z zlatom vezenih nebes (baldahinov). V svetih letih so bratov\xc5\xa1\xc4\x8dine organizirale urejena romanja oble\xc4\x8dene v bolj\xc5\xa1e no\xc5\xa1e in z dale\xc4\x8d vidnimi znamenji. _NEWLINE__NEWLINE_Minil je \xc4\x8das, ko se je ubog romar podal na pot sam, z obleko na sebi, z gorja\xc4\x8do v roki, s peresom na glavi in z bu\xc4\x8do za vodo za pasom, za okras je pa imel \xc5\xa1koljko, Veroniko ali palmo. Sedaj so se romanja odvijala z ritmom procesije, ob petju svetih pesmi in s skoraj bogoslu\xc5\xbenim redom. Iz tega svetega leta je ostal spomin na neko bratov\xc5\xa1\xc4\x8dino iz bli\xc5\xbeine Velletrija, kjer so \xc5\xa1li spredaj \xc2\xbbmnogi de\xc4\x8dki oble\xc4\x8deni v angelce\xc2\xab, pa tudi na dru\xc5\xbebe spokornikov, ki so bili oble\xc4\x8deni v \xc4\x8drno, zeleno, rde\xc4\x8de, vijoli\xc4\x8dno \xc2\xbbin v druge barve, z mnogimi podobami, kri\xc5\xbei in drugimi nabo\xc5\xbenimi predmeti\xc2\xab. Za red so skrbeli \xc2\xbburadniki s tolka\xc4\x8di in \xc5\xbeezli\xc2\xab. Tudi druge romarske skupine so bile oble\xc4\x8dene v razli\xc4\x8dne sijajne obleke. Vhod v Rim teh romanj je predstavljal neko vrsto pobo\xc5\xbene zabave in Rimljani so pohiteli k vratom, ko so sli\xc5\xa1ali za kako novo izvirno skupino, ki je po kronistovih besedah \xc2\xbbrazgrela celo mesto s pobo\xc5\xbenostjo\xc2\xab. Sedaj je vse postalo prilo\xc5\xbenost za prizor in predstavo; novi Rim je dobival videz velikanske pozornice, na kateri so tudi sveta romanja postajala igralci. _NEWLINE__NEWLINE_Nobena od teh procesij ni smela iti \xc4\x8dez Campo dei Fiori ob bledi in sivi zori 27. februarja 1600, ko se je bedno 51-letno telo, ki sta ga navdajala \xc4\x8dastihlepnost in razo\xc4\x8daranje, spreminjalo v pepel. \xc5\xbde pred sedmimi leti ga je Bene\xc5\xa1ka republika izro\xc4\x8dila inkviziciji, ki ga je obto\xc5\xbeila za herezijo. \xc5\xbdalosten konec Giordana Bruna pa\xc4\x8d ni ganil skoraj nikogar. Znan kot \xc4\x8duda\xc5\xa1ki frater, znan kot avtor skoraj nerazumljivih del, znan kot u\xc4\x8ditelj skrivnostnih kabalnih obredov, se je sam imenoval \xc2\xbbsin o\xc4\x8deta Sonca in matere Zemlje\xc2\xab\xc2\xa0- a je bil temna osebnost v teh dneh sijajnih verskih izra\xc5\xbeanj. Zavrnili so ga vsi: katoli\xc4\x8dani in protestanti, hebrejci in laiki, plemstvo in ljudstvo, akademiki in teologi. Brat Bruno se je opredeljeval kot \xc2\xbbprebujevalec spe\xc4\x8dih, krotilec nevednosti, ne Italijan, ne Angle\xc5\xbe, ne mo\xc5\xa1ki, ne \xc5\xbeenska, ne \xc5\xa1kof ne vladar, ne \xc4\x8dlovek s togo ali me\xc4\x8dem, ne menih ali laik, ampak dr\xc5\xbeavljan in doma\xc4\x8din celega sveta.\xc2\xab\xc2\xa0Vsekakor bi bili lahko po\xc4\x8dakali \xc5\xa1e kak mesec, da ne bi ta \xc5\xbealostna grmada zagorela ravno med svetim letom, ki ga je oznanil pape\xc5\xbe Aldobrandini, Klemen VIII.;  \xc5\xa1koda pa\xc4\x8d, da je ta grmada sploh zagorela \xe2\x80\x93 toda tudi to je znamenje takratne miselnosti, danes nam nerazumljive, ki je obra\xc4\x8dunavala s krivoverci, pa \xc4\x8detudi so bili vede\xc5\xbei. _NEWLINE__NEWLINE_Umetnosti skrbeti za romarje so se posvetili biv\xc5\xa1i vojak Ignacij Lojolski, ki se je predal dejanjem dobrodelnosti. Kamil de Lellis je slede\xc4\x8d zgledu Filipa Nerija mislil na vse tiste, ki jih je bolezen prisilila k izstopu iz pisanih romarskih povork. Dru\xc5\xbeba, ki jo je osnoval, se je posvetila slu\xc5\xbebi bolnikom, v katerih so slu\xc5\xbeili samemu Kristusu. Poleg teh dobrodelnikov je zaznamoval sveto leto tudi jezuit Robert Bellarmino, ki se je posvetil pou\xc4\x8devanju zablodelih. Kljub temni senci Brunove grmade so bili ti liki svetli, otipljivi in vidni znaki svetosti tega svetega leta.  _NEWLINE__NEWLINE_Med jubilejnim svetim letom 1600 je obiskalo sveta mesta tri milijone romarjev.\n_START_SECTION_\nEkumensko delo\n_START_PARAGRAPH_\nPo tridentinskem cerkvenem zboru se je po\xc5\xbeivilo versko \xc5\xbeivljenje in gore\xc4\x8dnost. Med Poljaki so jezuitje z veliko gore\xc4\x8dnostjo delali za utrjenje in raz\xc5\xa1irjenje katoli\xc5\xa1ke vere. S slovesno slu\xc5\xbebo bo\xc5\xbejo, z navdu\xc5\xa1enimi govori, v \xc5\xa1olah in spisih so vnemali ljudstvo za katoli\xc5\xa1ko vero. Du\xc5\xa1a vsega dela je bil najve\xc4\x8dji poljski cerkveni govornik jezuit Skarga (1536-1612), ki je katoli\xc4\x8dane navdu\xc5\xa1il za apostolsko delo med razkolniki in za to delo pridobil duhov\xc5\xa1\xc4\x8dino, plemstvo in kralja. _NEWLINE__NEWLINE_Leta 1595 in 1596 je ve\xc4\x8dina maloruskih  \xc5\xa1kofov sprejela unijo (v Brestu, tedaj Brestlitovsku). Sedanji gali\xc5\xa1ki Rusini so se \xc5\xa1ele 100 let pozneje zedinili . Mnogo Rusinov je \xc5\xa1e ostalo v razkolu, posebno Kozaki so bili vedno fanati\xc4\x8dni nasprotniki unije. Vseh zedinjenih Rusinov je bilo gotovo okoli 10 milijonov. _NEWLINE__NEWLINE_Mlada unija pri Poljakih ni imela potrebne opore in pomo\xc4\x8di; kljub vsem te\xc5\xbeavam se je unija \xc5\xa1e vzdr\xc5\xbeevala, ker je imela svojo podlago v prepri\xc4\x8danju ljudstva in duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine. Maloruska unija je pokazala veliko \xc5\xbeilavost in veliko \xc5\xbeivljenjsko silo: niti najhuj\xc5\xa1a ruska nasilja je niso mogla popolnoma uni\xc4\x8diti. Ni manjkalo nasprotovanj in sovra\xc5\xbenosti: polo\xc5\xa1kega nad\xc5\xa1kofa Jozafata Kuncevi\xc4\x8da, ki je bil eden od najbolj vnetih zagovornikov in \xc5\xa1iriteljev zedinjenja, so kruto umorili razkolni\xc5\xa1ki razbojniki v Vitebsku 1623; k svetim ga je pri\xc5\xa1tel 1867 Pij IX.. _NEWLINE__NEWLINE_1875. je bila kon\xc4\x8dno formalno uni\xc4\x8dena zadnja unijatska \xc5\xa1kofija Holm, a v srcih uniatov se je edinost \xc5\xa1e ohranila. Ko je 1905 \xe2\x80\x93 po katastrofalnem porazu v rusko-japonski vojni ruska vlada kon\xc4\x8dno dovolila ve\xc4\x8djo versko svobodo, je okoli 200.000 biv\xc5\xa1ih unijatov prestopilo v rimsko-katoli\xc5\xa1ko Cerkev, ker gr\xc5\xa1ko-katoli\xc5\xa1ki obred v Rusiji takrat \xc5\xa1e ni bil dovoljen. V Galiciji se je unija stanovitno ohranila; gotovo ne iz politi\xc4\x8dnih ozirov, ampak iz prepri\xc4\x8danja. \xe2\x80\x94 Tak\xc5\xa1no je bilo stanje v za\xc4\x8detku 20. stoletja, kot ga opisuje sodobnik Franc Grivec.  _NEWLINE_Brestlitovska unija pomeni torej zedinjenje pravoslavnih metropolitanskih podro\xc4\x8dij, \xc2\xbbKijeva in cele Rutenije\xc2\xab, tedaj v sestavi Poljske (poljsko-litovska unija), s katoli\xc5\xa1ko Cerkvijo. Zedinjenje je bilo vzpostavljeno v Rimu 1595, a potrjeno na sinodi v Brestlitovsku (danes Brest) 1596. Vrhovno oblast rimskega pape\xc5\xbea in katoli\xc5\xa1ke dogme je sprejel ve\xc4\x8dji del pravoslavne duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine in manj\xc5\xa1i del vernikov. Unijatska Cerkev je ohranila lastno bogoslu\xc5\xbeje na cerkvenoslovanskem jeziku, julijanski koledar, svojo lastno hierarhijo, precej\xc5\xa1njo notranjo samostojnost in mo\xc5\xbenost poro\xc4\x8denosti za duhovnike. V politi\xc4\x8dnem smislu je Brestlitovska unija pomenila poskus zmanj\xc5\xa1anja odvisnosti beloruskih in ukrajinskih de\xc5\xbeel Poljsko-litovske zveze od ruskih carjev prek pravoslavne hierarhije, zlasti po ustanavljanju moskovske patriarhije v Moskvi 1589. Z razdelitvijo Poljske 1793 so podro\xc4\x8dja, ki so pri\xc5\xa1la pod Rusijo, pripojili Sveti sinodi v Peterburgu, a prostor vzhodne Galicije je ohranil unijo. 1946 si je grkokatoli\xc4\x8dane Ruska pravoslavna Cerkev pod Stalinom nasilno podredila. Razpad Sovjetske zveze je 1990 omogo\xc4\x8dil uradno javno organiziranje ukrajinske grkokatoli\xc5\xa1ke Cerkve (katoli\xc4\x8dani vzhodnega obreda).  _NEWLINE__NEWLINE_Po ruskem vdoru v vzhodne dele Ukrajine in zasedbi ter priklju\xc4\x8ditvi Krima Rusiji 31. marca 2014 pa je preganjanje katoli\xc4\x8danov obeh obredov \xe2\x80\x93 kakor tudi vseh drugih veroizpovedi pod vodstvom ruskega pravoslavja \xe2\x80\x93 znova izbruhnilo.      _NEWLINE__NEWLINE_Novo upanje za zbolj\xc5\xa1anje medsebojnih odnosov med katoli\xc5\xa1ko in pravoslavno Cerkvijo je pri\xc5\xbegalo sre\xc4\x8danje med rimskim pape\xc5\xbeem Fran\xc4\x8di\xc5\xa1kom in moskovskim patriarhom Cirilom v Havani 12. februarja 2016. Katoli\xc5\xa1ka stran se je tam v duhu Drugega vatikanskega koncila odpovedala (vsaj za\xc4\x8dasno) unijatskega na\xc4\x8dina zedinjenja, pravoslavna stran pa je prvi\xc4\x8d uradno priznala obstoj grkokatoli\xc4\x8danov, ki jih je danes najve\xc4\x8d v Ukrajini.\n_START_SECTION_\nBitka pri Sisku\n_START_PARAGRAPH_\nTurkom je bila napoti pri njihovih osvajalnih na\xc4\x8drtih trdnjava Sisek, ki so jo posku\xc5\xa1ali osvojiti kar trikrat zapored, a vsaki\xc4\x8d brezuspe\xc5\xa1no. Junija 1593 njihov poveljnik Hasan-pa\xc5\xa1a ni \xc4\x8dakal prihoda rumelijskih osmanskih \xc4\x8det, ampak je z bosenskimi muslimanskimi krdeli prestopil Kolpo. Tam so ga porazili Slovenci in druge voja\xc5\xa1ke enote Habsbur\xc5\xa1ke monarhije. Na bojnem polju je oble\xc5\xbealo 7000 Turkov. Po tem porazu se je dal v beg prek Kolpe, v kateri pa je utonil. V bitki pri Sisku 22. junija 1593 je kr\xc5\xa1\xc4\x8danska vojska premagala trikrat \xc5\xa1tevilnej\xc5\xa1o tur\xc5\xa1ko vojsko. Eden od poveljnikov je bil tudi Auersperg, ki je na\xc4\x8deloval 300 lahkim konjenikom iz Karlovca. Po zmagi je pape\xc5\xbe napisal pohvalno pismo Andreju Turja\xc5\xa1kemu, ki je bil malo pred tem na predlog nadvojvoda Karla imenovan za vrhovnega poveljnika Vojne krajine, s \xc4\x8dimer se je na tem mestu pridru\xc5\xbeil svojim \xc5\xa1tevilnim sorodnikom iz rodbine Auersperg. Zaradi uspe\xc5\xa1nega bojevanja proti Turkom sta se ga prijela vzdevka Kranjski Ahil in Strah Turkov. Zmaga pri Sisku je odmevala po vsem cesarstvu; cesar je dal v Pragi zvoniti Te Deum.\n_START_SECTION_\nSmrt in spomin\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav je Klemena, zavoljo stalnega postenja, mu\xc4\x8dil protin v nogah in rokah, je bila njegova delazmo\xc5\xbenost neomejena, in njegov mo\xc4\x8dan razum je dojemal vse potrebe Cerkve \xc5\xa1irom sveta. Zanimal se je osebno za najmanj\xc5\xa1e podrobnosti sleherne zadeve, ki so mu jo predlo\xc5\xbeili.  Pape\xc5\xbe se ve\xc4\x8dkrat ni videl iz dela; ker je pogostoma bolehal, je prepu\xc5\xa1\xc4\x8dal vodstvo zadev kardinalu Pietru Aldobrandiniju, ki je bil sicer sposoben, toda nasilen mo\xc5\xbe; zavoljo tega so pape\xc5\xbeu o\xc4\x8ditali nepotizem; to je strlo du\xc5\xa1o sicer tankovestnega mo\xc5\xbea. _NEWLINE__NEWLINE_10. februarja 1605 zjutraj, ko se je ravno pripravljal na sejo inkvizicije, ga je zadela kap, za katere posledicami je Pape\xc5\xbe Klemen VIII. umrl 3. marca 1605 v starosti 69 let v Rimu. _NEWLINE__NEWLINE_Pokopali so ga najprej v  cerkvi sv. Petra v Vatikanu, nato pa 1646 prenesli njegove ostanke v cerkev Marije Sne\xc5\xbene, kjer ima veli\xc4\x8dasten mavzolej v Capella Borghese (Paolina).\n_START_SECTION_\nCrux Romulea\n_START_PARAGRAPH_\nMalahijeva prerokba pravi o njem, da je nosil Romulov kri\xc5\xbe (latinsko Crux Romulea; angle\xc5\xa1ko Cross of Romulus). To reklo nana\xc5\xa1ajo na Klemena VIII., \xc4\x8de\xc5\xa1 da je bilo povezano z devetletno vojno, ki je potekala za \xc4\x8dasa njegovega pape\xc5\xbeevanja med katoli\xc5\xa1ko Irsko in protestantsko Anglijo.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe Klemen in pitje kave\n_START_PARAGRAPH_\nKavo, ki je danes raz\xc5\xa1irjena po vsem svetu, lahko zasledimo stoletja nazaj v gozdovih na etiopski planoti \xc5\xbee v 6. stoletju; po nekaterih razlagah pa jo omenja \xc5\xbee sveto pismo stare zaveze. _NEWLINE_  _NEWLINE_Po legendi je kristjan Kaldi prvi odkril mo\xc4\x8d te priljubljene rastline. Ta pastir je namre\xc4\x8d opazil, da so koze, ki so zobale zrna s tega drevesa, postajale tako \xc5\xbeivahne, da niso hotele spati niti pono\xc4\x8di. Kaldi je obvestil opata bli\xc5\xbenjega kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega samostana, ki je napravil zvarek iz teh jagod ter ugotovil, da mu pitje kave pomaga k \xc4\x8duje\xc4\x8dnosti skozi dolge ure ve\xc4\x8dernih molitev. Opat je obvestil o svojem odkritju druge menihe iz samostana, ki so za\xc4\x8deli rastlino gojiti, - in spoznanje o po\xc5\xbeivljajo\xc4\x8dih zrnih se je za\xc4\x8delo \xc5\xa1iriti. Polagoma je kava pri\xc5\xa1la do Arabskega polotoka, kjer so prihajali v Meko vsako leto muslimanski romarji; le-ti so kavo raz\xc5\xa1irili v druga podro\xc4\x8dja \xe2\x80\x93 in tako se je za\xc4\x8delo njeno zmagovito potovanje po svetu.   _NEWLINE__NEWLINE_Kava se je hitro raz\xc5\xa1irila po vsem muslimanskem svetu, a kavarne so postajale prava sredi\xc5\xa1\xc4\x8da u\xc4\x8denosti. \xc4\x8crna, vro\xc4\x8da in grenka, osnovne lastnosti kave vsebujejo zna\xc4\x8dilnosti, ki jih pripisujejo peklu: vro\xc4\x8demu prostoru, kjer je temno, bivanje tam pa je grenko; zaradi tega je bil ob za\xc4\x8detnih stikih s kavo, ki so jo pridelovali njihovi skozi stoletja najhuj\xc5\xa1i sovra\xc5\xbeniki muslimani, zahodni kr\xc5\xa1\xc4\x8danski svet do pija\xc4\x8de sumni\xc4\x8dav._NEWLINE__NEWLINE_V 13. stoletju je bilo pridelovanje, pra\xc5\xbeenje in mletje kave za pridobivanje mo\xc4\x8dno di\xc5\xa1e\xc4\x8dega napitka raz\xc5\xa1irjeno po vsem arabskem svetu. Vest o tej pija\xc4\x8di so v Evropo prinesli trgovci, a kristjani so bili oprezni do te "hudi\xc4\x8deve iznajdbe", kot so imenovali kavo. No, ni\xc4\x8d \xc4\x8dudnega, da so ji nadeli tak\xc5\xa1no ime, saj je res \xc4\x8drna kot sam vrag; dobra pa tudi, v vseh mogo\xc4\x8dih razli\xc4\x8dicah._NEWLINE_Nekateri so bili celo prepri\xc4\x8dani, da gre res za hudi\xc4\x8dev napoj in so zato zahtevali od pape\xc5\xbea, naj njeno u\xc5\xbeivanje prepove. Pape\xc5\xbe Klemen VIII. je sklenil, da bo pija\xc4\x8do najprej preizkusil sam in podal mnenje. V\xc5\xa1e\xc4\x8d mu je bila in je razsodil takole: \xc2\xbbTa vra\xc5\xbeja pija\xc4\x8da je odli\xc4\x8dna; prelisi\xc4\x8dimo torej hudi\xc4\x8da, pa jo krstimo. Ni namre\xc4\x8d prav, da bi tako dobroto u\xc5\xbeivali le pogani.\xc2\xab\xc2\xa0Po legendi se je torej odlo\xc4\x8dil, da bo napitek blagoslovil. Na tak na\xc4\x8din si je kava utrla pot tudi na kr\xc5\xa1\xc4\x8danski Zahod. Kmalu so spoznale kavarne vsa ve\xc4\x8dja evropska mesta: Benetke, Dunaj, Pariz, London.'