b"\n_START_ARTICLE_\nManiago\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPri strate\xc5\xa1ki lokaciji Maniaga na zahodnem robu Furlanske ni\xc5\xbeine je vedno imela pomembno vlogo lokalna cesta, ki je iz ravnice vodila do gorskih prelazov nad dolinami Cellina, Colvera in Meduna. Sledovi \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke poselitve tukaj segajo v obdobje neolitika, o \xc4\x8demer pri\xc4\x8dajo najdbe v jamah na gori San Lorenzo, posebej \xc5\xa1e ostanki predmetov iz gline in kamna, ki izpri\xc4\x8dujejo mo\xc5\xbenost obstoja tedanjih predzgodovinskih naselbin na tem obmo\xc4\x8dju. _NEWLINE_Kasneje so se na obmo\xc4\x8dju mesta in v okolici naselili Kelti, ki so v Furlaniji \xc5\xbeiveli \xc5\xbee od 3. stoletja pred Kristusom. Iz tega obdobja so se do danes ohranili zgolj nekateri obi\xc4\x8daji, kot je pri\xc5\xbeiganje kresov ob Epifaniji (prazniku Svetih treh kraljev). _NEWLINE_Ve\xc4\x8d ostalin in dokumentiranih virov je iz obdobja poselitve Rimljanov, za\xc4\x8den\xc5\xa1i \xc5\xbee z imenom naselja Maniago, ki ima korenine v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini, vendar s keltsko kon\xc4\x8dnico -aco, in z morebitnim pomenom \xc2\xbbozemlje Maniliusa\xc2\xab. Pogoste so najdbe nagrobnikov in kovancev z latinskimi napisi iz rimskega obdobja, posebej \xc5\xa1e ob nekdanji cesti, ki je ve\xc4\x8d stoletij povezovala naselbine Concordia, San Quirino, San Foca, preko prehoda \xc4\x8dez reko Cossano dosegla Maniago in se nadaljevala naprej v gorovje, po ju\xc5\xbenem obronku gore San Lorenzo._NEWLINE_V osmo stoletje segajo nekateri fragmenti kipov na fasadi mestne \xc5\xbeupnijske cerkve (Duomo), potem, ko so leta 568 v Furlanijo prispeli Langobardi ter se naselili tudi v Maniagu in okolici, najverjetneje ob vzno\xc5\xbeju gore Fara, katere toponim je imel v njihovem jeziku pomen dru\xc5\xbeina. _NEWLINE_Prvi ohranjeni pisni vir, v katerem se navaja ime naselja, je latinska listina cesarja Otona II., ki jo je iz Ravene poslal oglejskemu patriarhu Rodoaldu in s katero potrjuje lastni\xc5\xa1tvo nekaterih posesti v okolici naselja, vklju\xc4\x8dno s \xc2\xbbcortem que Maniacus\xc2\xab. V tem dokumentu iz 12. januarja 981 so jasno opisane meje tega dvora, med rekami Cellina in Del Rivo, do cerkve Mercadella in cerkve potujo\xc4\x8de Marije pri dana\xc5\xa1njem naselju Fanna._NEWLINE_Kljub dejstvu, da se je center mesta postopoma \xc5\xa1iril, je Maniago ohranil nekatere dragocene spomenike, ki prikazujejo zgodovino mesta skozi stoletja, posebej \xc5\xa1e iz obdobja vladavine Bene\xc5\xa1ke republike. Posebno pozornost zaslu\xc5\xbeita predvsem \xc5\xbeupnijska cerkev, posve\xc4\x8dena mu\xc4\x8deniku sv. Mavru iz Pore\xc4\x8da, in ru\xc5\xa1evine mestnega gradu rodbine Attimis, zgrajenega verjetno v XI. stoletju in opu\xc5\xa1\xc4\x8denega po potresu v XV. stoletju.\n_START_SECTION_\nPotresa leta 1976\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1976 sta mesto v veliki meri razdejala uni\xc4\x8dujo\xc4\x8da potresa 6. maja in 15. septembra. Uni\xc4\x8dila sta \xc5\xa1tevilne zgradbe, ki jih nista po\xc5\xa1kodovali obe svetovni vojni. Po potresu so mesto postopoma obnovili, uporabljajo\xc4\x8d kriterije protipotresne gradnje, preve\xc4\x8d po\xc5\xa1kodovane stavbe pa nadomestili z novimi.\n_START_SECTION_\nIndustrija neko\xc4\x8d in danes\n_START_PARAGRAPH_\nNaselje slovi po proizvodnji raznovrstnih rezil in \xc5\xa1karij, zato je v italijanskem prostoru in tudi \xc5\xa1ir\xc5\xa1e znano kot \xc2\xbbmesto no\xc5\xbeev\xc2\xab._NEWLINE_Zgodovino ve\xc5\xa1\xc4\x8dih mestnih kova\xc4\x8dev lahko sledimo \xc5\xbee od leta 1453, ko je Nicol\xc3\xb2 iz Maniaga Magistrat za vode Bene\xc5\xa1ke republike (Magistrato alle Acque) zaprosil za dovoljenje, na podlagi katerega bi lahko do svoje kova\xc4\x8dnice speljal vodo iz potoka C\xc3\xb2lvera. _NEWLINE_Vsaj od petnajstega stoletja dalje so tukaj\xc5\xa1nji mojstri v obrtnih delavnicah izdelovali no\xc5\xbee in rezila, s katerimi so oskrbovali ne samo gospodinjstva, ampak tudi vojsko Bene\xc5\xa1ke republike. _NEWLINE_V stavbi prve velike mestne tovarne no\xc5\xbeev iz leta 1907 je  od 1998 odprt Muzej kova\xc5\xa1tva in proizvodnje no\xc5\xbeev (it. Museo dell'Arte Fabbrile e delle Coltellerie), v katerem je predstavljena zgodovina, osnove in posamezni postopki nekdanje in sedanje orodjarsko-no\xc5\xbearske proizvodnje v mestu."