b'\n_START_ARTICLE_\nTetanus\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde davno so ljudje spoznali povezavo med ranami in smrtonosnimi mi\xc5\xa1i\xc4\x8dnimi kr\xc4\x8di. Leta 1884 je Arthur Nicolaier osamil strihninu podoben toksin iz bakterij, prosto \xc5\xbeive\xc4\x8dih v prsti. Etiologija bolezni je bila nadalje pojasnjena \xc5\xa1e istega leta, ko sta Antonio Carle in Giorgio Rattone prvi\xc4\x8d dokazala prenos oku\xc5\xbebe. Tetanus sta povzro\xc4\x8dila pri zajcih, tako da sta jim v ishiadi\xc4\x8dni \xc5\xbeivec vbrizgala gnoj bolnika s tetanusom. Leta 1889 je Kitasato Shibasabur\xc5\x8d iz bolnika prvi osamil C. tetani in kasneje dokazal, da lahko ta mikro\xc5\xbeivka povzro\xc4\x8di bolezen pri \xc5\xbeivalih, \xc4\x8de jo vbrizgajo vanjo, in da lahko toksin nevtralizirajo specifi\xc4\x8dna protitelesa. Leta 1897 je Edmond Nocard dokazal, da lahko tetanusni antitoksin spodbudi pri ljudeh pasivno imunost, kar bi se lahko uporabljalo za prepre\xc4\x8devanje in zdravljenje oku\xc5\xbebe. Cepivo s tetanusnim toksoidom je leta 1924 razvil P. Descombey in to cepivo so kasneje mno\xc5\xbei\xc4\x8dno uporabljali za prepre\xc4\x8devanje tetanusa zaradi oku\xc5\xbeb bojnih ran pri vojakih med drugo svetovno vojno.\n_START_SECTION_\nVzrok\n_START_PARAGRAPH_\nTetanus povzro\xc4\x8da bakterija Clostridium tetani, ki je anaerobni grampozitivni bacil, ki tvori terminalne spore. Gre za zelo odporne spore (trosi), so prisotne na primer v prsti, hi\xc5\xa1nem prahu, \xc5\xbeivalskem \xc4\x8drevesju in \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih iztrebkih._NEWLINE_Po kontaminaciji rane s sporami C. tetani pride v anaerobnih pogojih do germinacije spor in nastanka vegetativne oblike bacila. Bacil nato tvori dva toksina: tetanolizin in tetanospazmin. Vloga tetanolizina pri nastanku tetanusa ni znana, tetanospazmin pa je nevtotoksin, ki potuje iz rane po krvi in limfi do motori\xc4\x8dne plo\xc5\xa1\xc4\x8dice, kjer vstopi v obkrajno \xc5\xbeiv\xc4\x8devje. Toksin nato potuje po aksonu v osrednje \xc5\xbeiv\xc4\x8devje, kjer se ve\xc5\xbee na gangliozidne receptorje. Posledica tega je blokada spro\xc5\xa1\xc4\x8danja inhibicijskih \xc5\xbeiv\xc4\x8dnih prena\xc5\xa1alcev (GABA, glicin) v spinalnih sinapsah, kar vodi v okorelost mi\xc5\xa1ic, hiperrefleksijo in nastanek kr\xc4\x8dev. Deluje tudi na motori\xc4\x8dna jedra v mo\xc5\xbeganskem deblu. Prizadetost vegetativnega \xc5\xbeiv\xc4\x8dnega sistema se ka\xc5\xbee z znojenjem, pospe\xc5\xa1enim sr\xc4\x8dnim utripom, neurejenim krvnim tlakom in periferno vazokonstrikcijo (skr\xc4\x8denjem \xc5\xbeil). Do ozdravitve pride, ko nastanejo nove sinapse.\n_START_SECTION_\nDiagnosticiranje\n_START_PARAGRAPH_\nZa diagnosticiranje tetanusa ne obstajajo krvni testi. Diagnoza temelji na prisotnosti simptomov in ne na osamitvi bakterije, saj lahko le-to osamijo iz rane le v 30\xc2\xa0% primerov, izolirati pa jo je mo\xc5\xbeno tudi pri bolnikih, ki sicer niso zboleli za tetanusom. Laboratorijsko istovetenje bakterije C. tetani se lahko izvede le s proizvodnjo tetanoplazmina v mi\xc5\xa1ih. C. tetani v tkivu iz rane se doka\xc5\xbee z barvanjem po Gramu in s poskusom osamitve s kultivacija na anaerobnem goji\xc5\xa1\xc4\x8du. \xc5\xa0ele biolo\xc5\xa1ki poskus na mi\xc5\xa1i pa pove, ali je izoliran sev C. tetani tudi toksi\xc4\x8den. Biolo\xc5\xa1ki poskus se izvede tako, da mi\xc5\xa1i injicirajo 0,25 ml kulture C. tetani podko\xc5\xbeno na nogi. Pri toksigenem sevu C. tetani pride do kr\xc4\x8devite ohromitve mi\xc5\xa1ic noge._NEWLINE_Test z lopar\xc4\x8dkom je klini\xc4\x8dni test za ugotavljanje tetanusa, pri katerem postrgajo posteriorno \xc5\xberelno steno s sterilnim instrumentom in opazujejo u\xc4\x8dinek. Pozitivni rezultat se poka\xc5\xbee kot nehotna kontrakcija \xc4\x8deljusti (pride do refleksnega kr\xc4\x8da \xc5\xbevekalnih mi\xc5\xa1ic in bolnik ugrizne v lopar\xc4\x8dek ter ga ne more izpustiti), negativni rezultat pa je \xc5\xberelni refleks, kontrakcija \xc5\xberelnega mi\xc5\xa1i\xc4\x8dja z namenom izlo\xc4\x8diti tujek. Test naj bi izkazoval visoko specifi\xc4\x8dnost (brez la\xc5\xbeno pozitivnih rezultatov) in visoko ob\xc4\x8dutljivost (pri 94\xc2\xa0% bolnikov naj bi test pokazal pozitivni rezultat).\n_START_SECTION_\nPrepre\xc4\x8devanje\n_START_PARAGRAPH_\nTetanus se lahko prepre\xc4\x8di s cepljenjem s tetanusnim toksoidom. Prvi inaktivirani tetanusni toksoid je bil odkrit leta 1924, cepivo s tetanusnim toksoidom pa izkazalo u\xc4\x8dinkovitost z uporabo pri vojakih med drugo svetovno vojno. Kombinirano cepivo DTP (proti davici, tetanusu in oslovksemu ka\xc5\xa1lju) se je uporabljajo od leta 1930; leta 1991 ga je nadomestila druga\xc4\x8dna formulacija z acelularnim cepivom proti oslovskemu ka\xc5\xa1lju. Razlog je bila ve\xc4\x8dja varnost novega cepiva, saj je staro cepivo povzro\xc4\x8dalo pri polovici prejemnikov lokalne ne\xc5\xbeelene u\xc4\x8dinke (rde\xc4\x8dina, oteklina, bole\xc4\x8dina).\n_START_SECTION_\nZdravljenje\n_START_PARAGRAPH_\nZdravljenje tetanusa poteka v bolni\xc5\xa1nici in bolnik mora biti v mirnem prostoru. Bolniku je treba \xc4\x8dim prej oskrbeti rano, odstraniti mrtvine, tujke in drenirati ognojke. Treba je nevtralizirati toksin pred njegovim vstopom v osrednje \xc5\xbeiv\xc4\x8devje, za kar se uporablja humani tetanusov imunoglobulin. Bolnik prejema antibiotik (npr. metronidazolom), da se odstrani C. tetani iz rane. Z benzodiazepini se bla\xc5\xbeijo kr\xc4\x8di, mi\xc5\xa1i\xc4\x8dna togost in vznemirjenost. V primeru hudih in pogostih kr\xc4\x8dev je treba bolnika relaksirati in umetno predihavati. Pri prizadetosti avtonomnega \xc5\xbeiv\xc4\x8devja se uporabljajo alfa- in betaadrenergi\xc4\x8dni blokatorji ter morfij. Treba je poskrbeti tudi za prepre\xc4\x8ditev bolni\xc5\xa1ni\xc4\x8dnih oku\xc5\xbeb.\n_START_SECTION_\nPrognoza\n_START_PARAGRAPH_\nV svetovnem merilu je smrtnost bolnikov s tetanusom 40%, pri zdravljenih odraslih 15%\xe2\x80\x9360%, pri novorojen\xc4\x8dkih pa 80%\xe2\x80\x9390%, tudi v primeru zdravljenja. Smrtnost je navi\xc5\xa1ja pri otrocih in starostnikih ter pri u\xc5\xbeivalcih mamil. Prognoza je slab\xc5\xa1a, \xc4\x8de je inkubacijska doba kraj\xc5\xa1a, simptomi hitro napredujo\xc4\x8di ali \xc4\x8de je zdravljenje zakasnelo, \xc4\x8de pa se bolezen zdravi v pravilnih pogojih, lahko smrtnost pade na okoli 20%.\n_START_SECTION_\nEpidemiologija\n_START_PARAGRAPH_\nTetanus je mednarodni zdravstveni problem, saj se trosi bakterije C.\xc2\xa0tetani pojavljajo po vsem svetu. Bolezen se pojavlja skoraj izklju\xc4\x8dno le pri necepljenih ljudeh in ljudeh, ki so bili neustrezno imunizirani. Pojavlja se povsod, vendar je pogostej\xc5\xa1i v vro\xc4\x8dih in vla\xc5\xbenih podnebnih pasovih, kjer je prst bogata z organskimi snovmi. To velja zlasti za pognojeno prst, saj so trosi zelo pogosto prisotni v \xc4\x8drevesju in iztrebkih \xc5\xa1tevilnih \xc5\xbeivalskih vrst, kot so konji, ovce, govedo, psi, ma\xc4\x8dke, podgane, morski pra\xc5\xa1i\xc4\x8dki in pi\xc5\xa1\xc4\x8danci. Trosi lahko pridejo v \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko telo z vbodno rano. V kmetijskih podro\xc4\x8djih lahko spore najdemo pri velikem \xc5\xa1tevilu odraslih. Nahajajo se lahko tudi na povr\xc5\xa1ini ko\xc5\xbee in v kontaminiranem heroinu. Heroin users, particularly those that inject the drug, appear to be at high risk for tetanus._NEWLINE_Tetanus \xe2\x80\x93 zlasti neonatalna oblika \xe2\x80\x93 je \xc5\xa1e vedno pomemben zdravstveni problem neindustrializiranih dr\xc5\xbeav. Svetovna zdravstvena organizacija ocenjuje, da je leta 2008 zaradi neonatalnega tetanusa umrlo na svetu 59.000 novorojencev. V Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike se vsako leto oku\xc5\xbei 50-100 ljudi; skoraj v vseh primerih gre za bolnike, ki niso bili cepljeni ali imunost po cepljenju ni bila ve\xc4\x8d zagotovljena.\n_START_SECTION_\nSlovenija\n_START_PARAGRAPH_\nV Sloveniji je bila povpre\xc4\x8dna pojavnost tetanusa v letih 2001\xe2\x80\x932010 0,1 primera/100.000 prebivalcev; v letih 2009 in 2010 ni bilo prijavljenega primera. Zadnji smrtni primer je bil prijavljen leta 2004. Skupaj so v omenjenih 10 letih umrli 3 bolniki.'