b'\n_START_ARTICLE_\nLadislav Hrovat\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nHrovat je leta 1845 v Ljubljani maturiral, nato stopil v fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanski red in bil 1849 v Gorici posve\xc4\x8den. Od 1852 je na Dunaju \xc5\xa1tudiral klasi\xc4\x8dno filologijo in pri Franu Miklo\xc5\xa1i\xc4\x8du slavistiko. Diplomiral je leta 1854 iz gr\xc5\xa1\xc4\x8dine in latin\xc5\xa1\xc4\x8dine. Od leta 1859 je bil profesor na gimnaziji v Novem mestu.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nHrovat je pisal predvsem o latinskem jeziku in gr\xc5\xa1ki knji\xc5\xbeevnosti ter prevajal iz obeh jezikov. Hrovat je avtor Latinske slovnice za slovensko mlade\xc5\xbe (1874). Pisal je o slovenskih slovni\xc4\x8dnih vpra\xc5\xa1anjih (rodilnik, oziralni stavki itd.) V zborniku Zlati vek... (1863) je prikazal sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino kot obredni jezik in za\xc4\x8detke starocerkvenoslovenskega slovstva (obravnaval je tudi Bri\xc5\xbeinske spomenike); v razpravi Slovenski dom (1878) pa je orisal zgodovino slovenskega knji\xc5\xbenega jezika.'