b'\n_START_ARTICLE_\nBarnard 68\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nKljub temu, da je pri valovnih dol\xc5\xbeinah vidne svetlobe meglica nejasna, so z Zelo velikim daljnogledom (VLT) na \xc4\x8dilenski gori Cerro Paranal razkrili prisotnost pribli\xc5\xbeno 3.700 blokiranih zvezd krajevne Galaksije v ozadju, od katerih jih je pribli\xc5\xbeno 1000 vidnih v infrarde\xc4\x8dih valovnih dol\xc5\xbeinah. S skrbnim merjenjem stopnje zatemnitve so lepo vzor\xc4\x8dili in to\xc4\x8dno preslikali porazdelitve prahu znotraj oblaka. Z opazovanji, dobljenimi s Herschelovim vesoljskim observatorijem, so lahko \xc5\xa1e bolj omejili porazdelitev pra\xc5\xa1ne komponente in njeno temperaturo.  Zaradi bli\xc5\xbeine temnega oblaka Oson\xc4\x8dju so opazovanja in meritve la\xc5\xbeje. \xc4\x8ce ga zunanje sile ne motijo, je stabilnost oblakov prahu ravno ravnovesje med zunanjim tlakom, ki ga povzro\xc4\x8da toplota ali tlak vsebine oblaka, in gravitacijskimi silami, ki jih ustvarjajo isti delci (glej Jeansova nestabilnost in Bonnor-Ebertova masa). To povzro\xc4\x8di, da oblak koleba ali niha na na\xc4\x8din, ki ni podoben tistemu velikega milnega mehur\xc4\x8dka ali balona napolnjenega z vodo. Da bi oblak postal zvezda, mora gravitacija pridobiti zgornji del, ki je dovolj dolg, da povzro\xc4\x8di propad oblaka in dose\xc5\xbee temperaturo in gostoto, kjer se lahko vzdr\xc5\xbeuje jedrsko zlivanje. Ko se to zgodi, precej manj\xc5\xa1a velikost zvezdne ovojnice naka\xc5\xbee novo ravnovesje med mo\xc4\x8dno pove\xc4\x8dano gravitacijo in sevalnim tlakom._NEWLINE_Dobro dolo\xc4\x8deni robovi meglice Barnard 68 in \xe2\x80\x8b\xe2\x80\x8bdruge njene zna\xc4\x8dilnosti ka\xc5\xbeejo, da je na robu gravitacijskega kolapsa, ko bo v pribli\xc5\xbeno naslednjih 200.000 letih postala zvezda.'