b'\n_START_ARTICLE_\nFigaro (Novak)\n_START_PARAGRAPH_\nFigaro je naslov scenske vokalno-instrumentalne skladbe slovenskega klasicisti\xc4\x8dnega skladatelja Janeza Krstnika Novaka na besedilo Linhartove igre Ta veseli dan, ali Mati\xc4\x8dek se \xc5\xbeeni.\n_START_SECTION_\nOkoli\xc5\xa1\xc4\x8dine nastanka skladbe\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1784 je francoski dramatik Pierre Auguste de Beaumarchais v Kraljevem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du v Parizu uprizoril komedijo o slu\xc5\xbeabniku Figaru, ki prelisi\xc4\x8di svojega plemi\xc5\xa1kega gospodarja in si kljub njegovim spletkam pribori ljubljeno dekle. Duhovita satira na ra\xc4\x8dun oholega in razuzdanega plemstva je postala evropska uspe\xc5\xa1nica, jezila je gospodo in razveseljevala me\xc5\xa1\xc4\x8dane, oblast jo je enkrat prepovedala in drugi\xc4\x8d spet dovolila, vsi pa so jo poznali in govorili o njej. Leta 1786 je zgodbo po libretu Lorenza da Ponteja uglasbil sam Mozart v nesmrtni operi Figarova svatba (Le nozze di Figaro). Ljubljana ni dolgo zaostajala za Dunajem. Duhoviti kranjski \xc5\xa1olski nadzornik Anton Toma\xc5\xbe Linhart je Figara preimenoval v Mati\xc4\x8dka in ga prestavil na gorenjsko gra\xc5\xa1\xc4\x8dino. Spomladi 1790 je bil Mati\xc4\x8dek nared in Linhart je iskal glasbenika, ki bi mu uglasbil pevske prizore. Delo je opravil Ljubljan\xc4\x8dan Janez Krstnik Novak, eden redkih predstavnikov glasbenega klasicizma pri nas. O\xc4\x8ditno je poznal opero velikega Salzbur\xc5\xbeana in je po njegovem vzoru svoji scenski glasbi tudi dal naslov Figaro.\n_START_SECTION_\nPovzetek\n_START_PARAGRAPH_\nNovak je uglasbil \xc4\x8detrti prizor iz drugega dejanja Mati\xc4\x8dka, v katerem dijak Ton\xc4\x8dek Ne\xc5\xbeki in gnadlivi gospe s pesmico izra\xc5\xbea svojo zaljubljenost v vsako posebej in ves ves \xc5\xbeenski spol na splo\xc5\xa1no, deseti prizor \xc4\x8detrtega dejanja, v katerem se podlo\xc5\xbeniki zahvaljujejo baronu Naletelu, da je\xc2\xa0\xc2\xbbspo\xc5\xa1toval nedol\xc5\xbenost (!?)\xc2\xab\xc2\xa0ter privolil v Ne\xc5\xbekino poroko z Mati\xc4\x8dkom in Jer\xc4\x8dino poroko s Ton\xc4\x8dkom ter veseli sklepni prizor komedije. \xc5\xbdivahna, gladko teko\xc4\x8da glasba v vsem podpira besedilo in dokazuje, da je Novak (najbr\xc5\xbe na ljubljanskem jezuitskem kolegiju) prejel temeljito glasbeno izobrazbo in to dopolnil s \xc5\xa1tudijem Mozartovih in Haydnovih partitur. Mati\xc4\x8dka v Linhartovem \xc4\x8dasu iz neznanih razlogov niso javno uprizorili, glasba pa je bila v tistem \xc4\x8dasu izgubljena in na prvih gledali\xc5\xa1kih uprizoritvah leta 1848 v Novem mestu in leta 1849 v Ljubljani ni bila izvedena. Figaro je slovenska najstarej\xc5\xa1a ohranjena scenska glasba. \xc5\xa0e posebej dragocena je, ker nam pri\xc4\x8dara avtenti\xc4\x8dno ozra\xc4\x8dje Linhartove razsvetljenske veseloigre.'