b'\n_START_ARTICLE_\nMihael Bregant\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nOtro\xc5\xa1tvo je pre\xc5\xbeivljal na Zatrati (Polj\xc5\xa1ica pri Gorjah). Po kon\xc4\x8dani osnovni \xc5\xa1oli se je odlo\xc4\x8dil za gimnazijo na Jesenicah. To je uspe\xc5\xa1no kon\xc4\x8dal leta 1979 in se oktobra istega leta vpisal na Filozofsko fakulteto v Ljubljani (A. sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina, B. primerjalna knji\xc5\xbeevnost). Oktobra leta 1984 je opravil diplomski izpit iz primerjalne knji\xc5\xbeevnosti, leta 1987 pa iz sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine. Za diplomsko delo, pod mentorstvom Borisa Paternuja, z naslovom Samozalo\xc5\xbeni\xc5\xa1tvo in cikli\xc4\x8dnost kot osrednji determinanti Cundri\xc4\x8deve lirike, je prejel fakultetno \xc5\xa1tudentsko Pre\xc5\xa1ernovo nagrado. Naloga je iz\xc5\xa1la pozneje v knji\xc5\xbeni obliki v Zagori\xc4\x8dnikovi zbirki Fondi Oryja P\xc3\xa1la._NEWLINE_Po diplomi se je marca 1987 odpravil na slu\xc5\xbeenje voja\xc5\xa1kega roka. Leta 1988 se je zaposlil na Srednji lesarski \xc5\xa1oli v Ljubljani, kasneje pa na Srednji zdravstveni \xc5\xa1oli, prav tako v Ljubljani. Nove ideje so bile izhodi\xc5\xa1\xc4\x8de za delo na Filozofski fakulteti, kjer je organiziral Poletno \xc5\xa1olo slovenskega jezika in pomagal pri ustanovitvi Centra za sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino kot drugi/tuji jezik. Izpitni center Centra za sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino kot drugi/tuji jezik je obogatil z zbirko testov in poskrbel za njegovo delovanje. Uredil je antologijo prispevkov Poletne \xc5\xa1ole slovenskega jezika, z referatom je nastopil na Seminarju slovenskega jezika, literature in kulture, na simpoziju Obdobja se je izkazal za prvega poznavalca slovenskih sonetnih vencev. Na kaseto je posnel besedila za u\xc4\x8dbenik Hermine Jug Kranjec Sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina za tujce. Bral je za Hladnikov vodnik Slovenian for Travelers, namenjen tujcem. Za Razglede in Knjigo je vsake toliko pripravil intervju s pesnikom oziroma literarni portret (Valentina Cundri\xc4\x8da, Janka Modra, Josipa Ostija). Najve\xc4\x8dji del njegove bibliografije so ocene leposlovnih, literarnovednih in drugih knjig, ki jih je objavljal v Mladini. Kot novinar in lektor je sodeloval s Tribuno, Novo revijo in Dnevnikom. Bil je recenzent in prevajalec._NEWLINE_Pri u\xc4\x8denju polj\xc5\xa1\xc4\x8dine je sre\xc4\x8dal Joanno S\xc5\x82awi\xc5\x84sko in se 1993 z njo poro\xc4\x8dil. Istega leta se jima je rodil sin Jan Anton. Leta 1998 se je invalidsko upokojil.\xc2\xa0\xc2\xbbProfa\xc2\xab, kot so ga klicali prijatelji, je zadnja leta pre\xc5\xbeivel v invalidskem vozi\xc4\x8dku in postelji, kljub bolezenskim tegobam ves \xc4\x8das poln \xc5\xbeivljenjske volje in vedrine. Umrl je za multiplo sklerozo.'