b'\n_START_ARTICLE_\nIvan \xc5\xa0a\xc5\xa1elj\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nIvan \xc5\xa0a\xc5\xa1elj se je rodil v Mokronogu na Frengi. Leta 1883 je bil v Ljubljani posve\xc4\x8den v duhovnika. Kot duhovnik je deloval v Beli krajini in na Dolenjskem, med drugim je bil od leta 1883 do 1889 kaplan na Oto\xc4\x8dcu ter od leta 1899 do 1922 \xc5\xbeupnik v Adle\xc5\xa1i\xc4\x8dih. Kot \xc5\xbeupnik je raziskoval cerkveno zgodovino ter zbiral ljudsko izro\xc4\x8dilo. Za De\xc5\xbeelni muzej v Ljubljani pa je zbiral ljudska obla\xc4\x8dila. Leta 1887 ga je Osrednja komisija za ohranjanje zgodovinskih spomenikov imenovala za dopisnega \xc4\x8dlana. Pisal je tudi \xc4\x8dlanke za \xc4\x8dasopise (Slovan, Drobtinice in Dom in Svet), napisal jih je okoli 170 in veliko knjig. Bil je tudi odlikovan z zlatim zaslu\xc5\xbenim kri\xc5\xbecem s krono. Svoja stara leta je pre\xc5\xbeivel v \xc5\xa0entlovrencu, kjer je tudi umrl.\n_START_SECTION_\nLiterarno delo\n_START_PARAGRAPH_\nPesmi, pregovore, reke in pripovedke je priob\xc4\x8deval v \xc4\x8dasopisih, in revijah. Blago iz Bele krajine je izdal v 2 knjigah: Bisernice iz belokranjskega narodnega zaklada (1. knjiga leta 1906, 2. knjiga 1909). Iz zbirk drugih zapisovalcev, zlasti F. Kocbeka je pripravil knjigo Slovenski pergovori, reki in prilike (1934) do tedaj najve\xc4\x8dje zbirke slovenskih pregovorov rekov in prilik. V knjigi je zbranih 5.624 pregovorov. Zbiral je slovarsko gradivo. Raziskoval je tudi cerkveni zgodovino in izdal knjigi: Zgodovina \xc5\xa0empeterske fare pri Novem mestu (1886 ter Zgodovina Adle\xc5\xa1o\xc5\xa1ke fare na Belokranjskem (1887).'