b'\n_START_ARTICLE_\nAleksander Ivanovi\xc4\x8d \xc4\x8cerni\xc5\xa1ov\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je senatorju in generalporo\xc4\x8dniku Ivanu L. \xc4\x8cerni\xc5\xa1ovu. Po doma\xc4\x8dem \xc5\xa1olanju je bil sprejet na dvor kot pa\xc5\xbe, nato pa je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Konjeni\xc5\xa1ki gardni polk. Prvo bojno izku\xc5\xa1njo je do\xc5\xbeivel med bitko pri Austerlitzu. Sodeloval je tudi v kampanji leta 1807 ter leta 1809. Po premirju je ostal v Parizu kot diplomatsko-voja\xc5\xa1ki agent. Leta 1811 je bil poklican nazaj v Rusijo, a je bil poslan na diplomatsko misijo na \xc5\xa0vedsko._NEWLINE_Med vojno leta 1812 je vodil partizansko vojno v francoskem zaledju. Leta 1819 je bil imenovan za \xc4\x8dlana komiteja za donske Kozake ter \xc4\x8dez dve leti je postal poveljnik lahke konjeni\xc5\xa1ke divizije. 25. novembra 1825 je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den v 2. armado, s katero se je udele\xc5\xbeil bojev proti dekabristom; januarja 1826 je bil imenovan za \xc4\x8dlana preiskovalne komisije glede vstaje._NEWLINE_Na dan ustoli\xc4\x8denja Nikolaja I. je bil povzdignjen v grofa. Leta 1827 je bil imenovan za \xc4\x8dlana kontrolnega carskega general\xc5\xa1taba, s \xc4\x8dimer je postal tudi \xc4\x8dlan vojnega ministrstva; ta polo\xc5\xbeaj je zasedal vse do leta 1852. Leta 1848 pa je bil imenovan \xc5\xa1e za predsednika ruske vlade._NEWLINE_Nikolaj I. ga je imenoval \xc5\xa1e za poveljnika sanktpeterbur\xc5\xa1kega 1. ulanskega polka in kabardianskega lovskega polka.'