b'\n_START_ARTICLE_\nSrednjeoceanski hrbet\n_START_PARAGRAPH_\nSrednjeoceanski hrbet je podvodni gorski sistem, ki ga ustvarja tektonika plo\xc5\xa1\xc4\x8d. Sestavljen je iz razli\xc4\x8dnih povezanih gorskih verig, ki imajo tipi\xc4\x8dno dolino, znano kot razkol (rift), ki te\xc4\x8de po hrbtenici. Ta vrsta oceanskega gorskega hrbta je zna\xc4\x8dilna za \xc5\xa1irjenje morskega dna. Nastanek novega morskega dna izhaja iz upogibanja pla\xc5\xa1\xc4\x8da kot odziva na \xc5\xa1irjenje plo\xc5\xa1\xc4\x8d; ta izentropni upwelling trdnega pla\xc5\xa1\xc4\x8dnega materiala s\xc4\x8dasoma presega solidus in se topi. Plavajo\xc4\x8da talina se dvigne kot magma na mestu linearne \xc5\xa1ibkosti v oceanski skorji in se pojavlja kot lava, ki ob hlajenju ustvarja novo skorjo. Srednjeoceanski hrbet predstavlja mejo med dvema tektonskima plo\xc5\xa1\xc4\x8dama in se zato imenuje divergentna meja plo\xc5\xa1\xc4\x8de.\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nSrednjeoceanski hrbti so geolo\xc5\xa1ko aktivni, z novo magmo, ki se nenehno pojavlja na dnu oceana in v skorji na in v bli\xc5\xbeini razpok vzdol\xc5\xbe osi hrbta. Kristalizirana magma tvori novo skorjo iz bazaltov (znan kot MORB za mid-ocean ridge basalt) in pod njim gabro.  Ustvarjata dve oceanski plo\xc5\xa1\xc4\x8di, ki se odmikata druga od druge. Hidrotermalni zra\xc4\x8dniki so skupna zna\xc4\x8dilnost centra oceanskega \xc5\xa1irjenja. _NEWLINE_Skale, ki tvorijo skorjo pod morskim dnom, so najmlaj\xc5\xa1e vzdol\xc5\xbe osi hrbta in so starej\xc5\xa1e z vedno ve\xc4\x8djo razdaljo od te osi. Nova magma bazaltne sestave se pojavlja na in v bli\xc5\xbeini osi zaradi dekompresijskega taljenja v osnovnem pla\xc5\xa1\xc4\x8du Zemlje. _NEWLINE_Oceanska skorja je sestavljena iz kamnin, ki so veliko mlaj\xc5\xa1e od same Zemlje. Ve\xc4\x8dina oceanske skorje v oceanskih kotlinah je stara manj kot 200 milijonov let. Skorja je v stalnem stanju "obnove" na oceanskem hrbtu. Z oddaljenostjo od hrbta se globina oceanov postopoma pove\xc4\x8duje; najve\xc4\x8dje globine so v oceanskih jarkih. Kot se oceanska skorja odmakne od osi hrbta, se peridotit v osnovnem pla\xc5\xa1\xc4\x8du ohladi in postane bolj tog. Skorja in relativno tog peridotit pod njim sestavljajo oceansko litosfero._NEWLINE_Po\xc4\x8dasi razpirajo\xc4\x8di hrbti, kot je Srednjeatlantski hrbet, imajo na splo\xc5\xa1no velike, \xc5\xa1iroke riftne doline, v\xc4\x8dasih \xc5\xa1iroke kot 10-20 km in zelo robusten teren na hrbtu, ki ima lahko relief do 1.000 m. V nasprotju s tem so hrbti hitrega \xc5\xa1irjenja, kot je Vzhodnopacifi\xc5\xa1ki dvig (East Pacific Rise - EPR), ozki in ostri, obkro\xc5\xbeeni s splo\xc5\xa1no ravno topografijo, ki sega pro\xc4\x8d od hrbta ve\xc4\x8d sto kilometrov._NEWLINE_Celotna oblika hrbtov je posledica Prattove izostazije: v bli\xc5\xbeini osi hrbta je vro\xc4\x8d pla\xc5\xa1\xc4\x8d z nizko gostoto, ki podpira oceansko skorjo. Ker so oceanske plo\xc5\xa1\xc4\x8de odmaknjene od osi hrbta hladne, se oceanski pla\xc5\xa1\xc4\x8d litosfera (hladnej\xc5\xa1i, gostej\xc5\xa1i del pla\xc5\xa1\xc4\x8da, ki skupaj s skorjo obsega oceanske plo\xc5\xa1\xc4\x8de) strdi in se gostota pove\xc4\x8duje. Tako starej\xc5\xa1e morske dno je podlo\xc5\xbeeno z bolj gostim materialom in "sedi" ni\xc5\xbeje. \xc5\xa0irina hrbta je zato funkcija stopnje \xc5\xa1irjenja - po\xc4\x8dasni hrbti, kot je MAR, se precej manj \xc5\xa1irijo od hitrih hrbtov kot EPR za enako koli\xc4\x8dino hlajenja in posledi\xc4\x8dno batimetri\xc4\x8dno padajo.\n_START_SECTION_\nSistem na Zemlji\n_START_PARAGRAPH_\nSrednjeoceanski hrbti sveta so povezani in tvorijo Oceanski hrbet, en sam globalni srednjeoceanski sistem hrbtov, ki so del vsakega oceana, zaradi \xc4\x8desar je to najdalj\xc5\xa1a gorska veriga na svetu. Nepretrgana gorska veriga je dolga 65.000 km (ve\xc4\x8dkrat dalj\xc5\xa1a od Andov, najdalj\xc5\xa1e kontinentalne gorske verige), celotna dol\xc5\xbeina oceanskega hrbta pa je dolga 80.000 km.\n_START_SECTION_\nOdkritje\n_START_PARAGRAPH_\nSrednjeoceanski hrbti so navadno potopljeni globoko v oceanu. \xc5\xa0ele v petdesetih letih prej\xc5\xa1njega stoletja, ko so podrobno raziskali oceansko dno, je postal znan njihov polni obseg._NEWLINE_Vema, ladja observatorija Lamont-Doherty Earth Observatory na univerzi Columbia, je potovala po Atlantskem oceanu, in zapisovala podatke o dnu oceana iz oceanske povr\xc5\xa1ine. Ekipa, ki sta jo vodila Marie Tharp in Bruce Heezen, je analizirala podatke in ugotovila, da je na sredi ogromna gorska veriga. Znanstveniki so jo poimenovali Mid-Atlantic Ridge \xe2\x80\x93 srednjeatlantski hrbet._NEWLINE_Sprva so mislili, da je hrbet fenomen zna\xc4\x8dilen za Atlantski ocean. Ker pa so se po vsem svetu nadaljevale raziskave oceanskega dna, je bilo ugotovljeno, da vsak ocean vsebuje dele sistema hrbtov sredi oceana. \xc4\x8ceprav sistem hrbtov te\xc4\x8de po sredi Atlantskega oceana, hrbti drugih oceanov niso na sredini.\n_START_SECTION_\nVpliv\n_START_PARAGRAPH_\nAlfred Wegener je leta 1912 predlagal teorijo razmikanja kontinentov. Navedel je: \xc2\xbbObmo\xc4\x8dje srednjeatlantskega hrbta ..., v katerem se tla Atlantika \xc5\xa1e naprej \xc5\xa1irijo, se nenehno odpirajo in dajejo prostor za sve\xc5\xbeo, relativno teko\xc4\x8do in vro\xc4\x8do simi [ki se dviga] iz globin.\xc2\xab\xc2\xa0Vendar Wegener tega opazovanja ni nadaljeval v svojih kasnej\xc5\xa1ih delih, njegova geolo\xc5\xa1ka teorija pa je bila zavrnjena, ker ni bilo nobenega mehanizma, s katerim bi razlo\xc5\xbeili, kako bi kontinenti lahko plavali skozi oceansko skorjo, teorija pa je postala ve\xc4\x8dinoma pozabljena._NEWLINE_Po odkritju srednjeoceanskega hrbta po svetu v petdesetih letih prej\xc5\xa1njega stoletja, so se geologi soo\xc4\x8dili z novo nalogo: pojasniti, kako bi lahko nastala tak\xc5\xa1na ogromna geolo\xc5\xa1ka struktura. V \xc5\xa1estdesetih letih so geologi odkrili in za\xc4\x8deli predlagati mehanizme \xc5\xa1irjenja morskega dna. Odkritje srednjeoceanskih hrbtov in postopek \xc5\xa1irjenja morskega dna je omogo\xc4\x8dilo raz\xc5\xa1iritev Wegnerjeve teorije, tako da je vklju\xc4\x8devala gibanje oceanske skorje in celin.  Tektonika plo\xc5\xa1\xc4\x8d je bila primerna razlaga za \xc5\xa1irjenje morskega dna, zato jo je ve\xc4\x8dina geologov sprejela, kar je povzro\xc4\x8dilo velik premik paradigme v geolo\xc5\xa1kem razmi\xc5\xa1ljanju._NEWLINE_Ocenjuje se, da se vsako leto po dol\xc5\xbeini hrbtov dogaja 20 vulkanskih izbruhov in da se vsako leto oblikuje 2,5 km2 novega morskega dna. Z debelino skorje od 1 do 2 km je to pribli\xc5\xbeno 4 km3 nove oceanske skorje, ki se oblikuje vsako leto.'