b'\n_START_ARTICLE_\nPalpigradi\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nSo drobne \xc5\xbeivali, praviloma manj\xc5\xa1e od treh milimetrov. Prosomo prekriva ko\xc5\xa1 (karapaks), ki ga gradita dve plo\xc5\xa1\xc4\x8di. Nosi par o\xc4\x8di v sredini spredaj in tri ali \xc5\xa1tiri pare o\xc4\x8di ob strani. Njihove pipalke (helicere) se zaklju\xc4\x8dijo s krempljem. Pedipalpi imajo poleg podalj\xc5\xa1anega prvega para nog \xc4\x8dutilno vlogo in \xc5\xbeival jih ob premikanju dr\xc5\xbei naprej ter z njo tipa po podlagi. Oba para okon\xc4\x8din pora\xc5\xa1\xc4\x8dajo dolge \xc4\x8dutilne dlake. Najopaznej\xc5\xa1i del zadka je dolg, gibljiv bi\xc4\x8dast izrastek, sestavljen iz \xc5\xa1tevilnih drobnih \xc4\x8dlenov, ki lahko predstavlja tudi do polovico telesne dol\xc5\xbeine._NEWLINE_\xc5\xbdivijo v tleh, v temnem in vla\xc5\xbenem okolju, med njimi so tudi jamske vrste. O njihovem razmno\xc5\xbeevanju skoraj ni podatkov, vemo le, da izle\xc5\xbeejo samice majhno \xc5\xa1tevilo razmeroma velikih jaj\xc4\x8dec.\n_START_SECTION_\nTaksonomija\n_START_PARAGRAPH_\nDo leta 2003 je bilo opisanih 79 vrst palpigradov, ki jih zdru\xc5\xbeujemo v 6 recentnih rodov, te pa v dve dru\xc5\xbeini._NEWLINE_Do danes je bil najden en fosilni palpigrad v skladih marmorja iz Arizone, ki jih datirajo v pliocen, vendar ni jasno, kateri dru\xc5\xbeini je pripadal. Starej\xc5\xa1i viri navajajo \xc5\xa1e en fosil, za katerega pa se je kasneje izkazalo, da je bil napa\xc4\x8dno dolo\xc4\x8den fosil \xc5\xbeu\xc5\xbeelke.'