b'\n_START_ARTICLE_\nInsulin\n_START_PARAGRAPH_\nInsul\xc3\xadn  (tudi inzulin) (latinsko insula pomeni otok) je polipeptidni hormon trebu\xc5\xa1ne slinavke, ki ga izlo\xc4\x8dajo \xce\xb2-celice Langerhansovih oto\xc4\x8dkov. Iz tele\xc4\x8djih trebu\xc5\xa1nih slinavk pripravljen inzulin se uporablja za zdravljenje nekaterih oblik diabetesa. Povzro\xc4\x8da padec koncentracije glukoze v krvi in njeno pretvorbo v glikogen v jetrih._NEWLINE_Kemijska formula inzulina se glasi C\xe2\x82\x82\xe2\x82\x85\xe2\x82\x84H\xe2\x82\x83\xe2\x82\x87\xe2\x82\x87N\xe2\x82\x86\xe2\x82\x85O\xe2\x82\x87\xe2\x82\x85S\xe2\x82\x86._NEWLINE_Inzulin je bil odkrit leta 1922 (odkritje je bilo prvi\xc4\x8d v celoti objavljeno februarja 1922 v reviji The Journal of Laboratory and Clinical Medicine), januarja 1923 pa so izvedli prvi uspe\xc5\xa1ni klini\xc4\x8dni poskus na diabetiku.\n_START_SECTION_\nBiosinteza in izlo\xc4\x8danje\n_START_PARAGRAPH_\nBiosinteza inzulina poteka v celicah beta Langerhansovih oto\xc4\x8dkov trebu\xc5\xa1ne slinavke (pankreasa), kjer se iz preproinzulina sintetizira najprej biolo\xc5\xa1ko neu\xc4\x8dinkovit proinzulin. Sestavljen je iz dveh polipeptidnih verig, A in B (veriga A iz 21, veriga B iz 30 aminokislin), ki sta med_NEWLINE_seboj povezani z dvema disulfidnima mostovoma in \xc5\xa1e z veznim C-peptidom, sestavljenim iz 31 aminokislin. V Golgijevem aparatu se tvorijo zrnca (vezikli), v katerih se pod vplivom endopeptidaz odcepi C-peptid in nastaneta ekvimolarni koli\xc4\x8dini dvoveri\xc5\xbenega hormona inzulina in C-peptida, ki se z eksocitozo izlo\xc4\x8dita v zunajceli\xc4\x8dno teko\xc4\x8dino._NEWLINE_Poglavitni dra\xc5\xbeljaj za sintezo inzulina v celicah beta in izlo\xc4\x8danje iz njih je koncentracija glukoze v krvi. Celice beta se odzivajo tako na absolutno koncentracijo glukoze v krvi kot na hitrost spremembe njene koncentracije. Inzulin se sicer stalno izlo\xc4\x8da iz celic beta, ko pa glukoza v krvi poraste, se tudi izlo\xc4\x8danje inzulina pove\xc4\x8da. Glukoza prehaja v celice beta skozi membranski prena\xc5\xa1alec, imenovan Glut-2. V celici pride do glikolize in pri tem do porasta znotrajceli\xc4\x8dnega ATP. Le-ta blokira kalijeve kanal\xc4\x8dke v membrani celic beta in celica depolarizira, depolarizacija pa povzro\xc4\x8di odprtje od napetosti odvisnih kalcijevih kanal\xc4\x8dkov. Vplavljeni kalcijevi ioni spro\xc5\xbeijo spro\xc5\xa1\xc4\x8danje inzulina iz znotrajceli\xc4\x8dnih me\xc5\xa1i\xc4\x8dkov. Poleg glukoze spodbujajo izlo\xc4\x8danje inzulina tudi aminokisline (zlasti arginin in levcin), ma\xc5\xa1\xc4\x8dobne kisline, parasimpati\xc4\x8dno \xc5\xbeiv\xc4\x8devje, glukagon, razli\xc4\x8dni hormoni iz prebavil ter zdravila. Izlo\xc4\x8danje zavira sam inzulin, simpati\xc4\x8dno \xc5\xbeiv\xc4\x8devje in somatostatin.\n_START_SECTION_\nMasni dele\xc5\xbe posameznega elementa v molekuli insulina\n_START_PARAGRAPH_\n- Ogljik-0,531-53,1%_NEWLINE_- Vodik-0,066-6,6%_NEWLINE_- Du\xc5\xa1ik-0,158-15,8%_NEWLINE_- Kisik-0,209-20,9%_NEWLINE_- \xc5\xbdveplo-0,033-3,3%'