b'\n_START_ARTICLE_\nSIDE model\n_START_PARAGRAPH_\nModel SIDE (kratica za angle\xc5\xa1ko Social Identity model of Deindividuation Effects) je teorija, ki se je razvila v socialni psihologiji in komunikacijskih \xc5\xa1tudijah in pojasnjuje u\xc4\x8dinke anonimnosti in razpoznavnosti na vedenje skupine._NEWLINE_Postala je ena izmed mnogih teorij, povezanih z dru\xc5\xbebenimi rabami tehnologije, ki opisujejo socialne u\xc4\x8dinke ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ko posredovanih komunikacij.\n_START_SECTION_\nRazvoj SIDE modela\n_START_PARAGRAPH_\nModel sta prva poimenovala Lea in Spears leta 1991, SIDE model pa je uporabil idejo Reicherja o mno\xc5\xbeici ter jo raz\xc5\xa1iril na ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ko posredovano komuniciranje. Nana\xc5\xa1a se na za\xc4\x8dasno izgubo identitete kot posledico \xc4\x8dlanstva v skupini in na anonimnost. Ta dva faktorja motivirata ljudi, da preklopijo iz lastne identitete na socialno identiteto. Model predvideva, da so u\xc4\x8dinki odvisni predvsem od \xc4\x8dlanstva znotraj skupine na spletu, medsebojnem vplivu posameznikov in od socialnega konteksta interakcije._NEWLINE_Obstajata dva tipa u\xc4\x8dinkov, ki omogo\xc4\x8dajo za\xc4\x8dasno izgubo identitete v okviru skupinskega vedenja. Prvi u\xc4\x8dinki so kognitivni ali samokategori\xc4\x8dni, drugi u\xc4\x8dinki pa so strate\xc5\xa1ki in so povezani s situacijami, ko lahko posameznika drugi prepoznajo.\n_START_SECTION_\nKognitivni SIDE model\n_START_PARAGRAPH_\nSkrivanje v skupini in anonimnost imata kognitivne posledice, ki vplivajo na relativno poudarjanje osebnih in dru\xc5\xbebenih identitet. Ti dejavniki ne proizvajajo izgubo sebe, kot je predlagala teorija deindividualizacije, ampak pove\xc4\x8dajo poudarjanje socialne identitete in s tem depersonalizacijo socialnega dojemanja drugih in sebe. SIDE model trdi, da se to zgodi predvsem zato, ker (vizualno) anonimnost zamegljuje posameznikove zna\xc4\x8dilnosti in medosebne razlike. Kot posledica zmanj\xc5\xa1ane vidljivosti posameznika v anonimnih skupinah je proces stopnjevanja depersonalizacije. Pod pogojem, da obstaja zaznava sebe in drugih kot \xc4\x8dlane ene skupine, anonimnost pove\xc4\x8duje pomembnost skupne dru\xc5\xbebene identitete. Rezultat se ka\xc5\xbee tako, da bodo ljudje dojemali sebe in druge v smislu stereotipne zna\xc4\x8dilnosti skupine (Postmes in drugi 1998)._NEWLINE_Pomembno je omeniti, da anonimnost avtomatsko ali mehansko nima nikakr\xc5\xa1nega vpliva na pomembnost dru\xc5\xbebenih identitet. Posameznik je lahko identificiran na tak na\xc4\x8din, da pospe\xc5\xa1uje bolj osebno zaznavo ali pa da spodbuja mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1o socialno kategorizacijo. V nekaj primerih lahko bolj\xc5\xa1a posameznikova prepoznavnost okrepi socialno kategorizacijo. To se lahko zgodi zlasti v okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah, v katerih so te socialne kategorije potencialno pomembne in zato tudi dostopne, ter ko so \xc4\x8dlani skupine jasno prepoznavni (npr. spol, rasne zna\xc4\x8dilnosti, invalidi itd.)._NEWLINE_SIDE model tako opisuje kognitivni proces, s katerim pomembnost socialne identitete vpliva na prisotnost ali odsotnost individualnih informacij. Ta postopek lahko deluje le v tistih skupinah, v katerih obstaja ob\xc4\x8dutek pripadnosti skupini \xc5\xbee od samega za\xc4\x8detka. \xc4\x8ce bi posamezniki sodelovali anonimno brez kakr\xc5\xa1nekoli posebne socialne identitete ali skupinske omejitve, bi anonimnost imela prav nasproten u\xc4\x8dinek, saj bi doprinesla k izolaciji posameznikov. Obstajata dve mo\xc5\xbenosti, saj lahko anonimnost v skupini deluje bodisi kot u\xc4\x8dinek okrepitve skupne dru\xc5\xbebene identitete, ki pa je nepopolna \xc5\xbee v veljavi, ali pa lahko dopolni posameznikovo neodvisnost, ki obstaja v kontekstih, v katerih skupinska identiteta ne obstaja. Slednji proces, s katerim zagotavlja anonimnost prilo\xc5\xbenost za ljudi, da izrazijo in razvijejo identiteto neodvisno od vpliva skupine, podrobneje opredeli strate\xc5\xa1ki SIDE model.\n_START_SECTION_\nStrate\xc5\xa1ki SIDE model\n_START_PARAGRAPH_\nAnonimnost ima tudi strate\xc5\xa1ke posledice saj vpliva na sposobnost izra\xc5\xbeanja osebnih in dru\xc5\xbebenih identitet (Spears in Lea 1994). Situacijsko lahko strate\xc5\xa1ki model vpeljemo takrat, ko ima zunanja skupina ve\xc4\x8d mo\xc4\x8di kot notranja oziroma kjer so norme obeh skupin v nasprotju s seboj. V tak\xc5\xa1nih primerih razpoznavnost \xc4\x8dlanov notranje skupine s strani zunanje skupine lahko preusmeri razmerje mo\xc4\x8di med njima, in sicer razpoznavnost notranje skupine dolo\xc4\x8da mejo, do katere se lahko \xc4\x8dlani notranje skupine svobodno izra\xc5\xbeajo, pri tem pa ne bodo kaznovani. Nasprotno je lahko anonimnost v smeri mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih priro\xc4\x8den instrument slab\xc5\xa1ih, da se izrazijo na teh istih dimenzijah. Strate\xc5\xa1ki SIDE zato predlaga, da se anonimnost lahko\xc2\xa0\xc2\xbbuporablja\xc2\xab\xc2\xa0za \xc5\xa1ibkej\xc5\xa1e skupine, da izrazijo vidike njihove identitete. Toda za razliko od teorije deindividualizacije, SIDE upo\xc5\xa1teva okvir inter-skupine, v katerem pride do razpoznavnosti in anonimnosti, prav tako pa se izguba odgovornosti ne ka\xc5\xbee skozi naklju\xc4\x8dno anti-normativno obna\xc5\xa1anje posameznikov. Nasprotno, po SIDE modelu, anonimnost vpliva na sposobnost skupine, da izrazi svojo identiteto in tako sodeluje pri cilju in normativnem obna\xc5\xa1anju notranje skupine, s \xc4\x8dimer se spreminja razmerje mo\xc4\x8di med skupinami. Tesno povezavo med izra\xc5\xbeanjem identitete in mo\xc4\x8di, ki ga predlaga SIDE, lahko pojasni vzor\xc4\x8dasto in ciljno obna\xc5\xa1anje mno\xc5\xbeic, za katere so nasilna dejanja zelo pogosta in simboli\xc4\x8dna._NEWLINE_Poleg anonimnosti med skupinami, SIDE prav tako vsebuje strate\xc5\xa1ke u\xc4\x8dinke anonimnosti znotraj skupin. SIDE model je zlasti preu\xc4\x8dil posledice anonimnosti (tudi izolacije) med drugimi \xc4\x8dlani notranje skupine: po eni strani to onemogo\xc4\x8da posameznim \xc4\x8dlanom skupine socialno podporo svojih prijateljev, to pa lahko ovira njihovo sposobnost, da izrazijo svojo identiteto v obraz mo\xc4\x8dni zunanji skupini. Po drugi strani pa dejstvo, da se drugi \xc4\x8dlani notranje skupine ne morejo identificirati, lahko spro\xc5\xbei ob\xc4\x8dutek, da se po\xc4\x8dutijo manj zavezanega normam notranje skupine.\n_START_SECTION_\nUporaba in praksa\n_START_PARAGRAPH_\nDanes se SIDE uporablja za razlago u\xc4\x8dinkov anonimnosti in dru\xc5\xbebene izolacije v razli\xc4\x8dnih kontekstih. Raziskave o SIDE so posve\xc4\x8dene mno\xc5\xbeici in kolektivnemu delovanju, spletnim ekipam, elektronskim odnosom in virtualnim skupnostim._NEWLINE_V za\xc4\x8detku je teorija deindividualizacije navajala posledice vedenja posameznika v skupini. Kot posledici se pojavita zmanj\xc5\xa1ana odgovornost ter zmanj\xc5\xa1ana lastna zavest ( Zimbardo, 1969) (glej tudi Stanfordski zaporni\xc5\xa1ki poskus). Nekateri strokovnjaki (Diener in ostali, 1980) pa so se v ve\xc4\x8dji meri osredoto\xc4\x8dali na izgubo lastne vrednosti posameznika, kar je lahko klju\xc4\x8dnega pomena pri nadaljnjem procesu deindividualizacije._NEWLINE_Karen M. Douglas in Craig McGarty (2001) sta izvedla raziskavo o identifikaciji in samopredstavitvi v okviru skupin, ki se tvorijo s pomo\xc4\x8djo ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ko posredovanega komuniciranja. Z raziskavo sta potrdila dejstvo, ki se navezuje na strate\xc5\xa1ke u\xc4\x8dinke za\xc4\x8dasne izgube identitete v okviru skupinskega vedenja. Tako govorita o tem, da prepoznavnost posameznika znotraj skupine omogo\xc4\x8di in olaj\xc5\xa1a upor pritiskom drugih skupin. Prav tako pa prepoznavnost omogo\xc4\x8di, da lahko odigrajo vlogo znotraj skupine z namenom, da bodo priznani in sprejeti. Njuna raziskava je \xc5\xa1e pokazala, da razpoznavnost posameznika vpliva na njegovo odgovornost, nima pa vpliva na dolo\xc4\x8deno stereotipiziranje.'