b'\n_START_ARTICLE_\nJosip \xc4\x8cerin\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPo kon\xc4\x8dani gimnaziji v Ljubljani (1886) je na Dunaju \xc5\xa1tudiral glasbo, na filozofski fakulteti pa \xc5\xa1e muzikologijo. V letih 1894\xe2\x88\x921896 je bil prvi organist pri cerkvi sv. Avgu\xc5\xa1tina in zborovodja raznih pevskih dru\xc5\xa1tev na Dunaju. Leta 1896 je pri\xc5\xa1el h Glasbeni matici v Ljubljano in kot umetni\xc5\xa1ki vodja na koncertih 1897 prvi\xc4\x8d med Jugoslovani izvajal Bachov\xc2\xa0\xc2\xbbPasijon po sv. Mateju\xc2\xab. Leta 1898, ko je M. Hubad prevzel umetni\xc5\xa1ko vodstvo Glasbene matice, je izdal Pesmarico Glasbene matice, sam pa se je vrnil na Dunaj, kjer je 1902 doktoriral z disertacijo Pesmi slovenskih protestantskih pesmaric, njih viri in njih podoba v poreformacijskih \xc4\x8dasih._NEWLINE_\xc4\x8cerin se je po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1tudiju posvetil dirigiranju, \xc4\x8deprav je zapustil bogat skladateljski opus tudi v obdobju med obema vojnama. V letih 1898\xe2\x88\x921902 je bil dirigent dunajske Volksopere, 1902-1916 kapelnik voja\xc5\xa1kih pihalnih orkestrov na Dunaju, Budimpe\xc5\xa1ti in Pragi. Leta 1919 se je vrnil v Ljubljano in bil eno leto dirigent ljubljanske Opere; nato je po naro\xc4\x8dilu generala Smiljani\xc4\x87a osnoval voja\xc5\xa1ko godbo, jo hitro razvil v simfoni\xc4\x8dni orkester in prirejal prve slovenske abonmajske simfoni\xc4\x8dne koncerte (Orkester/Muzika ali, v \xc4\x8dasopisih preprosto godba Dravske divizijske oblasti ali Dravske divizije), ki so se redno in z velikim javnim uspehom odvijali do leta 1924. \xc4\x8cerin je bil pri svojem delu tako uspe\xc5\xa1en, da je Anton Lajovic, faktotum slovenske glasbe med obema vojnama, uspe\xc5\xa1no nasprotoval njegovemu delovanju. Jutro dne 7. 3. 1924 (str. 4) je tako prineslo zgovorno notico: "Po\xc5\xa1tovani gospodin uredni\xc4\x8de. Orkestar Dravske Divizijske oblasti protestira protiv nezaslu\xc5\xbeenih napadaja g. suca Lajovica na kapelnika g. dr. Josipa \xc4\x8cerina. Napadaj g. Lajovica ti\xc4\x8de se i nas stoga izjavljujemo, da smo dosada\xc5\xa1nje na\xc5\xa1e koncerte priredjivali dragovoljno bez svakog materijalnog dobitka jedino za podizavanje glazbene kulture u Slovenaca i radi toga ne dopu\xc5\xa1tamo, da se nam i na\xc5\xa1emu \xc5\xa1efu podme\xc4\x87u politi\xc4\x8dke namere. U ime orkestra: Za jugoslovenske glasbenike Jan Ulman. Za \xc4\x8de\xc5\xa1ke glasbenike Vit Samek. Za ruske glasbenike Pavle Ivanov."_NEWLINE_Za slovensko glasbeno zgodovino je pomembna kot izvrsten dirigent in organizator pa tudi muzikolog. \xc4\x8cerinova disertacija se ukvvarja z izvorom napevov slovenskih protestantskih pesmaric in njihovi povezanosti z melodi\xc4\x8dnim repertorijem nem\xc5\xa1kih reformatorjev. Poleg samega glasbenega udejstvovanja pa je \xc4\x8cerin pisal tudi \xc4\x8dlanke glasbene in glasbeno-esteti\xc4\x8dne vsebine in jih objavil v raznih \xc4\x8dasopisih. Posebej velja omeniti njegovo \xc5\xa1tudijo o Trubarjevih pesmaricah.'