b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Feliks III.\n_START_SECTION_\nPlemeniti predniki in potomci\n_START_PARAGRAPH_\nFeliks se je rodil v rimski senatorski dru\xc5\xbeini Anicijev in je bil pred posvetitvijo poro\xc4\x8den. Ko so ga izvolili za pape\xc5\xbea pod Odoakerjevim vplivom, je bil vdovec z dvema otrokoma. Njegov pravnuk je postal  pape\xc5\xbe Gregor Veliki.\n_START_SECTION_\nTeodorik pusti versko svobodo\n_START_PARAGRAPH_\nItalijo je po zmagi nad Odoakerjem zasedel vzhodnogotski kralj  Teodorik . Postal je vodja Vzhodnih Gotov nastanjenih v Panoniji; ko je opusto\xc5\xa1il Vzhodnorimsko cesarstvo, je prestopil 489 poleti Alpe. \xc2\xbbPodvrgli so si ves svet. Na vozovih so stanovali, a v \xc5\xa1otore so nagrabili vse, kar jim je pri\xc5\xa1lo pod roke,\xc2\xab\xc2\xa0pi\xc5\xa1e sodobnik Enodij (Ennodius). Na obali So\xc4\x8de in nato pri Veroni so porazili mogo\xc4\x8dno vojsko Odoakerja, ki je pobegnil v Raveno. Zasedel je Italijo in rimski senat ga je pozdravil kot osvoboditelja in kon\xc4\x8dno se mu je vdal tudi Odoaker. Po posredovanju ravenskega nad\xc5\xa1kofa je Teodorik obljubil, da si bo vzel Odoakerja za sovladarja; toda le \xc4\x8dez nekaj dni ga je med veselico lastnoro\xc4\x8dno umoril. Tako je postal kralj vseh Gotov in Italije ter se nastanil v Raveni. On in njegovo ljudstvo so sicer bili arijanci, vendar je katoli\xc4\x8danom pustil vso versko svobodo, da bi si pridobil italijansko ljudstvo. _NEWLINE_V Afriki so 30 let katoli\xc4\x8dane preganjali arijanski Vandali in je bilo tudi veliko mu\xc4\x8dencev, pa tudi odpadnikov. Pape\xc5\xbe Feliks se je odlo\xc4\x8dno potegnil za njihove pravice. Ko je pod kraljem Guntamundom za\xc4\x8dasno preganjanje ponehalo, je rimska sinoda 487 predpisala pogoje za tiste, ki so odpadli in se dali od arijancev  ponovno krstiti; ljudje so se takrat mno\xc5\xbei\xc4\x8dno vra\xc4\x8dali v katoli\xc5\xa1ko Cerkev .\n_START_SECTION_\nAkacijev razkol\n_START_PARAGRAPH_\nCelo svoje \xc5\xbeivljenje se je pape\xc5\xbe Feliks III. boril za uveljavitev kalcedonske veroizpovedi v nasprotju z versko politiko cesarja Zenona, ki je izdal - na nagovarjanje carigrajskega patriarha Akacija - leta 482 monofizitsko obarvani Henotikon kot obvezni cesarski odlok. Na vzhodu se torej \xc5\xa1e niso pomirili spori zaradi sprejema sklepov kalcedonskega koncila, ampak so se \xc5\xa1e zaostrili. _NEWLINE_Na rimski sinodi 484 je Feliks zahteval odstavitev monofizitskih patriarhov: antiohijskega Petra Fula , kakor tudi aleksandrijskega Petra Monga; katoli\xc4\x8dani so na to mesto v Aleksandriji izvolili Janeza Talaja, ki je poro\xc4\x8dal o tamkaj\xc5\xa1njih zmedah v Rim, kjer je od pape\xc5\xbea sklicana sinoda zahtevala pojasnilo. Pape\xc5\xbe je v zvezi s tem cesarju Zenonu  in patriarhu Akaciju v Bizanc poslal dva \xc5\xa1kofa in rimskega \xc5\xbeupana Feliksa s pismi, kjer je zahteval ureditev zadeve in poklical Akacija v Rim na zagovor zaradi sprejetja Henotikona, ki je postavljal pod vpra\xc5\xa1aj sklepe  Kalcedonskega vesoljnega cerkvenega zbora o Bo\xc5\xbeji in \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki Kristusovi naravi. Preden sta \xc5\xa1kofa z ladjo prispela v Carigrad, so ju cesarski vojaki  v Dardanelah ujeli, jima vzeli pisma ter vrgli v je\xc4\x8do; z gro\xc5\xbenjami in obljubami so ju pripravili do tega, da sta izdala svoje poslanstvo ter prestopila na bizantinsko stran in poslej govorila nasprotno od tega, za kar sta bila poobla\xc5\xa1\xc4\x8dena. Podobno so storili tudi z \xc5\xbeupanom Feliksom; vendar se ta ni uklonil, ampak je prek predstojnika akoimetskega  samostana Cirila v Bizancu obvestil pape\xc5\xbea, ki je takoj sklical v Rimu sinodo 64 \xc5\xa1kofov. _NEWLINE_Akacija in prista\xc5\xa1e, kakor tudi izdajalske sle so pogojno izob\xc4\x8dili iz Cerkve, dokler zopet ne sprejmejo kalcedonske veroizpovedi. Akacij je odgovoril tako, da je izbrisal pape\xc5\xbea z diptiha ter ga tako izklju\xc4\x8dil iz cerkvene skupnosti. Poleg tega je uveljavil sporni 28. kanon v prid Carigradu s soglasjem ve\xc4\x8dine vzhodnih \xc5\xa1kofov. Tako se je za\xc4\x8del prvi veliki razkol med vzhodom in zahodom, Akacijev razkol, ki je trajal 34 let (484 \xe2\x80\x93 519). Rimu zveste \xc5\xa1kofe, duhovnike in vernike so preganjali, metali v je\xc4\x8de in tudi mu\xc4\x8dili. Take so bile posledice cesarjevega vtikanja v verske zadeve.\n_START_SECTION_\nSmrt in \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Feliks je umrl 1. marca 492. Na njegov smrtni dan, na 1. marca torej, obhaja Cerkev njegov god po koledarski reformi Pavla VI.. Prej je bil njegov god 25. februarja. _NEWLINE_Pokopan je v cerkvi svetega Pavla zunaj obzidja na Via Ostia.\n_START_SECTION_\nPrikazen\n_START_PARAGRAPH_\nPravijo, da se je Feliks prikazal v videnju enemu od potomcev, svoji pravnukinji Trasili, teti Gregorja I.  in jo vpra\xc5\xa1al, \xc4\x8de \xc5\xbeeli po smrti priti v nebesa. Na Sveti ve\xc4\x8der je Trasila, preden je umrla, videla Jezusa.'