b"\n_START_ARTICLE_\nPore\xc4\x8danka\n_START_PARAGRAPH_\nPore\xc4\x8danka (ali Pore\xc5\xa1ka, tudi Parenzana) je poslovenjeno italijansko ime nekdanje ozkotirne \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ke proge (\xc5\xa1irine 760 mm) med Trstom in Pore\xc4\x8dem, ki so jo Slovenci in Hrvati imenovali Istrijanka. Obratovala je med letoma 1902 in 1935.\n_START_SECTION_\nEtimologija\n_START_PARAGRAPH_\nIme proge je izpeljano iz latinskega imena Parentium, kot se je Pore\xc4\x8d (ital. Parenzo, nem. Parenz) imenoval v rimskih \xc4\x8dasih. Po njem se je proga ob dograditvi uradno imenovala Pore\xc5\xa1ka proga oziroma Parenzaner, zatem Istrska \xc5\xbeeleznica ali TPC (Trieste - Parenzo - Canfanaro) po v avstro-ogrskih nikoli uresni\xc4\x8denih na\xc4\x8drtih, da bi jo zgradili vse do Kanfanarja.\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\nIstrijani so ji pravili kar Istranka oz. Istrijanka ter vinska oz. vinogradni\xc5\xa1ka \xc5\xbeeleznica. Ob priklju\xc4\x8ditvi Istre k Italiji so jo uradno preimenovali v La Parenzana vendar doma\xc4\x8dini tega imena, ki je bilo povezano z italijanskim iredentizmom, niso sprejeli. To poimenovanje se je med Slovenci uveljavilo \xc5\xa1ele po veliki priselitvi ljudi iz osrednjega dela Slovenije, ko istrske proge \xc5\xbee davno ni bilo ve\xc4\x8d. Ohranjeno hrva\xc5\xa1ko poimenovanje proge je tudi Pore\xc4\x8dka.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nKo je avstrijski zakon dovolil gradnjo krajevnih ozkotirnih \xc5\xbeeleznic, so okoli leta 1880 bile izdelane prve analize izgradnje tak\xc5\xa1ne proge v zahodni Istri. \xc5\xbde leta 1888 jo je pri\xc4\x8dela na\xc4\x8drtovati berlinska dru\xc5\xbeba Sanderop & comp. pod vodstvom grofa Petra Waldersteina, obenem pa je svoje na\xc4\x8drte pripravljalo tr\xc5\xbea\xc5\xa1ko podjetje Luigija Buzzija._NEWLINE_Gradbeno dovoljenje je bilo izdano \xc5\xa1ele leta 1898. Leta 1900 je bila na Dunaju ustanovljena dru\xc5\xbeba TPC, ki jo je vodil primorski de\xc5\xbeelni glavar Ludovico Rizzi, in \xc5\xa1e istega leta se pri\xc4\x8dela gradnja. Odsek med Trstom in Portoro\xc5\xbeem sta gradili tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki podjetji Butoraz in Zifer, odsek med Portoro\xc5\xbeem in Bujami ljubljansko podjetje Filipa Zupan\xc4\x8di\xc4\x8da, odsek med Bujami in Vi\xc5\xbeinado dunajska podjetja Brunetti, List in Radl, odsek med Vi\xc5\xbeinado in Pore\xc4\x8dem pa so zaupali Pellegriniju in Strohmeierju, ravno tako z Dunaja._NEWLINE_Odsek med Trstom in Bujami je bil sve\xc4\x8dano odprt (predstavniki Italijanov so otvoritev bojkotirali zaradi dvojezi\xc4\x8dnih napisov ob progi) 1. aprila 1902, prvi vlak med Bujami in Pore\xc4\x8dem pa je zapeljal 15. decembra istega leta. Najprej zaradi pomanjkanja denarja, zatem pa zardi bli\xc5\xbeajo\xc4\x8de se 1. svetovne vojne ni bil nikdar zgrajen sicer na\xc4\x8drtovani podalj\xc5\xa1ek do Kanfanarja, kjer bi se proga priklju\xc4\x8dila \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ki povezavi med Diva\xc4\x8do, [[[Rovinj]]em in[Pulj]]em. _NEWLINE_Proga je krajem ob njej prinesla ob\xc4\x8duten gospodarski napredek. Po njej so preva\xc5\xbeali predvsem kmetijske pridelke, ki so se prodajali na tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki tr\xc5\xbenici. Poleg tega je slu\xc5\xbeila \xc5\xa1e prevozu rib, soli, izdelkov piranske kemi\xc4\x8dna industrija industrije ter kamnov iz kamnolomov v Gro\xc5\xbenjanu, Momjanu in Kanegri. Med 1. svetovno vojno so po njej preva\xc5\xbeali tudi vojsko in hrano za oskrbo Istre._NEWLINE_Po koncu 1. svetovne vojne je bila celotna Istra priklju\xc4\x8dena Italiji, ki je prevzela tudi upravljanje proge. Sede\xc5\xbe dru\xc5\xbebe se je z Dunaja preselil v Pulj, iz notranjosti Italije pa so pripeljali tako nove lokomotive kot ve\xc4\x8dji del osebja. Pribli\xc5\xbeno desetletje je \xc5\xbeeleznica \xc5\xa1e poslovala rentabilno, nato pa je ob izbruhu gospodarke krize ter zaradi vedno konkuren\xc4\x8dnej\xc5\xa1ega pomorskega in avtobusnega prometa za\xc4\x8dela prina\xc5\xa1ati izgubo, zato je iz Rima pri\xc5\xa1el ukaz o zaprtju proge. S tem dejanjem je fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dni re\xc5\xbeim obenem mo\xc4\x8dno prizadel prete\xc5\xbeno slovensko in hrva\xc5\xa1ko prebivalstvo istrskega zaledja in jih tako pognal s trebuhom za kruhom. Zadnji vlak je zapeljal 31. avgusta 1935. Vozni park so prodali \xc5\xbeeleznicam drugod po Italiji, zlasti na Sicilijo, tra\xc4\x8dnice pa so bile razstavljene, da bi jih prepeljali v takratno italijansko kolonijo Etiopijo. Do tja niso nikoli prispele, ker je ladja potonila v Sredozemskem morju._NEWLINE_Med obratovanjem \xc5\xbeeleznice se je zgodilo ve\xc4\x8d manj\xc5\xa1ih nesre\xc4\x8d,  poleg \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega faktorja je nekaterim botrovalo tudi dejstvo, da projektanti iz notranjosti Avstro-Ogrske niso poznali vseh zakonitosti lokalne mikroklime. Mo\xc4\x8dni sunki burje so tako nekajkrat povzro\xc4\x8dili iztirjenje vlaka pri Miljah. Najhuj\xc5\xa1a tak\xc5\xa1na nesre\xc4\x8da se je zgodila 31. marca 1910, ko je vlak pod seboj pokopal tri ljudi in jih ve\xc4\x8d ranil. Do podobne nesre\xc4\x8de, ravno tako v bli\xc5\xbeini Milj, je pri\xc5\xa1lo \xc5\xa1e leta 1916, vendar podatki o \xc5\xbertvah niso znani. Leta 1917 so ruski vojni ujetniki na danes hrva\xc5\xa1kem delu trase namerno iztirili vlak, ki je pod seboj pokopal strojevodjo in kurja\xc4\x8da._NEWLINE_Do najbolj tragi\xc4\x8dnega dogodka v zgodovini te \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ke proge pa je pri\xc5\xa1lo 19. marca 1921 ob 18.20. Skupina fa\xc5\xa1istov, ki je bila na poti v Trst, je v Strunjanu kar z vlaka streljala na skupino otrok, ki so se igrali ob progi. Dva sta bila ubita, dva pohabljena in trije ranjeni. V spomin na ta dogodek je Bo\xc5\xbeidar Tvrdy napisal pesem Za \xc5\xa0entjanom je utonilo sonce._NEWLINE_Po vojni so je pojavilo ve\xc4\x8d zamisli, da bi \xc5\xbeeleznico za potrebe turizma vsaj delno obnovili, vendar tega niso nikdar uresni\xc4\x8dili. Zadnja tak\xc5\xa1na pobuda je pri\xc5\xa1la leta 2003 s Hrva\xc5\xa1ke, kjer so ustanovili dru\xc5\xa1tvo Parenzana za obnovitev proge._NEWLINE_Uresni\xc4\x8ditev teh na\xc4\x8drtov se trenutno ne zdi verjetna. Slovenski del trase so ob pripravah na stoletnico odprtja s finan\xc4\x8dno pomo\xc4\x8djo Evropske unije pri\xc4\x8deli preurejati v rekreativno Pot zdravja in prijateljstva. Do sedaj je ve\xc4\x8dji del trase \xc5\xbee asfaltiran in namenjen pe\xc5\xa1cem in kolesarjem. Podobne obnove so se pred nedavnim lotili tudi na hrva\xc5\xa1ki strani.\n_START_SECTION_\nSlabosti Pore\xc4\x8danke\n_START_PARAGRAPH_\nPore\xc4\x8danka je bila draga oblika prevoza, vendar razmeroma udobna. Zato so si potovanje z njo lahko privo\xc5\xa1\xc4\x8dili le premo\xc5\xbenej\xc5\xa1i sloji, kar je pomenilo, da dobi\xc4\x8dek ni bil ravno velik. Leta 1903 so bile tarife zni\xc5\xbeane, a \xc5\xa1e vedno previsoke glede na nizke dohodke prebivalstva v Istri. Istrski pokrajinski odbor je na Dunaju zahteval \xc5\xa1e ni\xc5\xbeje cene, vendar ni dosegel ni\xc4\x8desar. Tako je imela Pore\xc4\x8danka vsako leto izgube \xe2\x80\x93 potnikov in tovora je bilo manj, kot so na\xc4\x8drtovali. Da bi krili stro\xc5\xa1ke in izgubo, so vi\xc5\xa1ali cene vozovnic, kar pa je \xc5\xa1e zmanj\xc5\xa1alo \xc5\xa1tevilo potnikov in \xc5\xa1e pove\xc4\x8dalo izgubo. Ko je \xc5\xbeeleznica pre\xc5\xa1la v roke italijanske uprave, so nami\xc5\xa1ljeno razdaljo 153\xc2\xa0km, ki je pove\xc4\x8devala zaslu\xc5\xbeek, zamenjali z resni\xc4\x8dno razdaljo 123\xc2\xa0km in uvedli tarifo, ki je bila v uporabi  na vseh dr\xc5\xbeavnih \xc5\xbeeleznicah. Vendar ni bilo \xc5\xbeelenega u\xc4\x8dinka. _NEWLINE_Z \xc5\xbeeleznico so ve\xc4\x8dinoma potovali dr\xc5\xbeavni uslu\xc5\xbebenci in zaposleni na \xc5\xbeeleznici, ki so imeli ve\xc4\x8dje dohodke kot ve\xc4\x8dina prebivalstva, poleg tega pa so imeli \xc5\xa1e popust za vozovnice, ter tisti, ki so jim povrnili potne stro\xc5\xa1ke. Tistih, ki so pla\xc4\x8devali polno ceno, je bilo zelo malo. Prevoz z vlakom je za\xc5\xbeivel le ob raznih kulturnih prireditvah, verskih dogodkih in politi\xc4\x8dnih sre\xc4\x8danjih, ker so bile takrat cene vozovnic zni\xc5\xbeane. _NEWLINE_Zadnja leta delovanja sta po Pore\xc4\x8danki vozila le \xc5\xa1e dva vlaka, ki pa sta  vedno vsebovala vsaj dva popolnoma prazna vagona. Pore\xc4\x8danka je po 33 letih delovanja, 18 let pod Avstro-ogrsko in 15 let pod Italijo, zaklju\xc4\x8dila svojo nalogo.\n_START_SECTION_\nPotovanje\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi \xc5\xa1tevilnih ovinkov in vzponov je bila povpre\xc4\x8dna hitrost vo\xc5\xbenje zgolj 25\xc2\xa0km/h, tako je celotno potovanje med Trstom in Pore\xc4\x8dem skupaj z vsemi postanki trajalo okoli 7 ur. Po\xc4\x8dasna vo\xc5\xbenja je potnikom omogo\xc4\x8dila, da so lahko vmes sko\xc4\x8dili z vlaka, da so si odtrgali ka\xc5\xa1en sade\xc5\xbe iz sadovnjakov ob progi ali odto\xc4\x8dili (v vagonih namre\xc4\x8d ni bilo sanitarij). To so izkori\xc5\xa1\xc4\x8dali tudi mnogi \xc2\xbbslepi potniki\xc2\xab, ki si niso mogli privo\xc5\xa1\xc4\x8diti ne ravno poceni vozovnic, da so se izognili kontrolam. V\xc4\x8dasih je na najbolj strmih odsekih lokomotiva \xc2\xbbomagala\xc2\xab\xc2\xa0in so potniki morali izstopiti ter vlak poriniti. V\xc4\x8dasih se je vlak ustavil tudi zato, ker so otroci tra\xc4\x8dnice premazali s figami in jih je bilo treba pred nadaljevanjem poti o\xc4\x8distiti.\n_START_SECTION_\nVozni park\n_START_PARAGRAPH_\nPrvotno so se uporabljale \xc5\xa1tiriosne parne lokomotive vrste U brez tenderjev. Ker so se vzponi na progi izkazali za prehude, so naro\xc4\x8dili izdelavo mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih petosnih lokomotiv vrste P. Le te je kot nekak\xc5\xa1ne kri\xc5\xbeance med pove\xc4\x8dano lokomotivo U in lokomotiv iz Bosne skonstruiral Karl G\xc3\xb6lsdorf; prve so iz tovarne v Linzu pri\xc5\xa1le leta 1911. Pod italijansko upravo so uporabljali tudi kopije lokomotiv P, ki so jih v letih 1922 in 1923 izdelali v Reggio Emiliji._NEWLINE_Leta 1903 so posku\xc5\xa1ali uvesti motorni vlak BCM/s51, ki je bil pravzaprav le en sam potni\xc5\xa1ki vagon s parnim strojem na enem koncu. Ker se to vozilo ni obneslo, so ga \xc5\xbee leta 1906 prodali v avstrijski Pinzgau._NEWLINE_Vagoni so bili dolgi 8,5 m. Potni\xc5\xa1ki so imeli po 30 sede\xc5\xbeev, lahko so jih osvetlili s petrolejkami, imeli so balkone, ni pa bilo toaletnih prostorov. Uporabljali so se \xc5\xa1e tovorni (tako odprti kot zaprti) in prtlja\xc5\xbeni vagoni. Tik pred ukinitvijo proge je bilo v prometu skupno 180 vagonov.\n_START_SECTION_\nPostaje\n_START_PARAGRAPH_\nPostaje ob progi so bile zgrajene iz materialov, ki so bili zna\xc4\x8dilni za pokrajino v kateri so se nahajale (les v alpskih de\xc5\xbeelah, opeka v ni\xc5\xbeinskih, kamen). Grajene so bile po pravilih, ki so veljala za avstro-ogrske dr\xc5\xbeavne \xc5\xbeeleznice. Pri gradnji so upo\xc5\xa1tevali estetskost in funkcionalnost. Velikost je bila odvisna od pomembnosti in velikosti kraja. Okoli postaje je bil pogosto vrt z okrasnim rastlinjem, kar je \xc5\xa1e prispevalo k prijetnemu in privla\xc4\x8dnemu videzu poslopja. Postaja je vsebovala: stanovanje za postajnega na\xc4\x8delnika, urad, blagajno za prodajo vozovnic, vhodno ve\xc5\xbeo, \xc4\x8dakalnico za potnike, sanitarije, pralnico, shrambo. Poleg nje je bila tudi jama, v katero so metali odpadke. Obstajale so postaje treh kategorij. Prva kategorija je imela stanovanja za ve\xc4\x8d uslu\xc5\xbebencev \xc5\xbeeleznic, dve \xc4\x8dakalnici in sanitarije za potnike. V to kategorijo so sodili: Koper, Lucija in Pore\xc4\x8d. Druga kategorija je imela stanovanje samo za na\xc4\x8delnika postaje in je bila brez \xc4\x8dakalnic \xe2\x80\x93 nadome\xc5\xa1\xc4\x8dala jih je ve\xc5\xbea. To so bile postaje v Dekanih, Izoli, Se\xc4\x8dovljah, Bujah, Gro\xc5\xbenjanu, Motovunu, Vi\xc5\xbeinadi, Labincih in Vi\xc5\xa1njanu._NEWLINE_V tretjo kategorijo so sodila postajali\xc5\xa1\xc4\x8da, ki so imela le svetilko in napis z imenom kraja. Sem so spadale: Semedela, Milje, Savudrija \xe2\x80\xa6 V Portoro\xc5\xbeu so v postajo spremenili  manj\xc5\xa1o vilo, ki jo je imela v najemu \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ka uprava. Ker je vlak zaradi dolgih vzponov porabil veliko vode za paro, je bilo vzdol\xc5\xbe proge ve\xc4\x8d vodnih zbiralnikov (Koper, Trst, Livade, Buje, Pore\xc4\x8d\xe2\x80\xa6). Vseh postaj na Pore\xc4\x8danki je bilo 35. Postaje na Slovenskem ozemlju so bile: \xc5\xa0kofije, Dekani, Semedela, Koper, Izola, Strunjan, Portoro\xc5\xbe, Lucija, Sv. Jernej (danes Se\xc4\x8da) in Se\xc4\x8dovlje.\n_START_SECTION_\nLokomotive\n_START_PARAGRAPH_\nZa Pore\xc4\x8danko je bila izbrana lokomotiva vrste U. Tovarna Krauss iz Linza je dobavila \xc5\xa1tiri lokomotive: U20, U21, U22 in U23; v Trst so prispele leta 1902. Zaradi velikega \xc5\xa1tevila vo\xc5\xbeenj so jim leta 1908 dodali \xc5\xa1e lokomotive U37, U38, U39 in U40. Te so bile izdelane v Siglovi tovarni iz Wiener Neustadta. Vendar niti te lokomotive niso zado\xc5\xa1\xc4\x8dale zaradi prevelikega prometa. Tako so skonstruirali novo vrsto lokomotiv posebej za Pore\xc4\x8danko (tip P), ki so po\xc4\x8dasi zamenjale vrsto U.\n_START_SECTION_\nOstanki\n_START_PARAGRAPH_\nPo ugotovitvah hrva\xc5\xa1kega dru\xc5\xa1tva Parenzana se je do danes ohranilo kar 94\xc2\xa0% izvirne trase (utrjeni nasipi, useki, mostovi, viadukti), na katerih bi bilo mogo\xc4\x8de obnoviti progo. Ob trasi se je ohranilo \xc5\xa1e nekaj kilometrskih kamnov z oznako T.P.C. _NEWLINE_Ve\xc4\x8dina poslopij \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kih postaj stoji \xc5\xa1e danes (lucijsko so poru\xc5\xa1ili leta 1995, \xc4\x8dakalnica v Semedeli pa je bila poru\xc5\xa1ena \xc5\xbee med vojno), preurejene so v stanovanjske hi\xc5\xa1e, poslovne prostore, delavnice ali skladi\xc5\xa1\xc4\x8da. Na\xc2\xa0\xc2\xbbsavudrijski\xc2\xab\xc2\xa0postaji v Valici je \xc5\xa1e danes napis Salvore. _NEWLINE_Ohranjeni so \xc5\xa1e vsi predori. V nekaterih so gojili gobe, druge pa so pe\xc5\xa1ci in kolesarji uporabljali kot \xc2\xbbbli\xc5\xbenjico\xc2\xab. Verjetno najbolj znan od tak\xc5\xa1nih predorov je predor Valeta med Strunjanom in Portoro\xc5\xbeem. Ta je tudi najdalj\xc5\xa1i._NEWLINE_Ve\xc4\x8dina prvotnih lokomotiv U je bila po umiku iz prometa razrezana v staro \xc5\xbeelezo. Ohranila se lokomotiva U-37, ki so jo najprej prodali avstrijski \xc5\xbeeleznici med Weizem, Birkfeldom in Rattnom, med 1. svetovno vojno je pri\xc5\xa1la na neko gozdno \xc5\xbeeleznico v Bosni, nato pa so jo uporabljali v busova\xc5\xa1ki opekarni, dokler je niso po \xc2\xbbupokojitvi\xc2\xab\xc2\xa0prepeljali v Koper in razstavili pred novo \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ko postajo. Razstavljeni vagoni poleg te lokomotive so pri\xc5\xa1li iz Bosne in niso nikoli vozili po Pore\xc4\x8danki. Druga od ohranjenih lokomotiv tipa U, U-40, \xc5\xa1e danes vozi po avstrijski \xc5\xbeeleznici Murtalbahn. _NEWLINE_Izmed lokomotiv tipa P sta se ohranili dve. P-7 je danes ohranjena v milanskem tehni\xc5\xa1kem muzeju, P-4 pa je med 2. svetovno vojno pri\xc5\xa1la na proge Bosne in Srbije. Nazadnje je vozila v okolici \xc4\x8ca\xc4\x8dka. Leta 2002 so blizu izolske bencinske \xc4\x8drpalke razstavili \xc5\xa1e lokomotivo P-3, ki sicer ni nikoli vozila po Pore\xc4\x8danki. Ljubljanski \xc5\xbdelezni\xc5\xa1ki muzej je pred leti z zamenjavo iz Avstrije pridobil \xc5\xa1e eno lokomotivo tipa P, ki so jo po 1. svetovni vojni izdelali iz delov, iz katerih bi morali izdelati in dobaviti dodatne lokomotive za Pore\xc4\x8danko.\n_START_SECTION_\nKolesarska povezava\n_START_PARAGRAPH_\nParenzana - pot zdravja in prijateljstva je kolesarska povezava treh de\xc5\xbeel Italije, Slovenije in Hrva\xc5\xa1ke in je speljana po opu\xc5\xa1\xc4\x8deni trasi \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ke proge. Tudi po Sloveniji pot ozna\xc4\x8dujejo table z italijanskim napisom 'Parenzana', manjka pa slovenski napis 'Pore\xc4\x8danka', 'Pore\xc5\xa1ka proga' ali 'Istrska \xc5\xbeeleznica'. V Sloveniji povezuje tri obalne ob\xc4\x8dine: Koper, Izolo in Piran. Obalne ob\xc4\x8dine Koper, Izola in Piran so v letu 2000 podpisale pismo o nameri z Italijo in Hrva\xc5\xa1ko o vzpostavitvi kolesarske povezave in leta 2002 je bil slovenski del v celoti prevozen, zgrajeni in ozna\xc4\x8deni so bili tudi kraj\xc5\xa1i odseki samostojnih kolesarskih poti, na mestih kjer ostankov proge ve\xc4\x8d ni. _NEWLINE_Po Sloveniji poteka od \xc5\xa0kofij, na Srminu z novim viaduktom pre\xc4\x8dka avtocesto A1 in se nadaljuje vse do Lucije. Pri Se\xc4\x8dovljah pre\xc4\x8dka mejo s Hrva\xc5\xa1ko, ki je svoj del v glavnem tudi \xc5\xbee usposobila (otvoritev je bila leta 2011)."