b'\n_START_ARTICLE_\nAnton Bajec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nBajec je po \xc5\xa1tudiju slavistike in romanistike opravil habilitacijo v Parizu in leta 1923 doktoriral v Ljubljani. Bil je profesor in ravnatelj \xc5\xbeenske realne gimnazije v Ljubljani. Leta 1935 je bil med \xc5\xa1tirimi pobudniki oz. ustanovnimi \xc4\x8dlani Slovenskega slavisti\xc4\x8dnega dru\xc5\xa1tva. Po koncu vojne je pou\xc4\x8deval najprej na u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du, nato pa je bil do leta 1962 predavatelj za slovenski jezik na Filozofski fakulteti v Ljubljani, od tedaj pa je  na SAZU. Bil je predsednik, oziroma sopredsednik komisije za pravopis in \xc4\x8dlan glavnega uredni\xc5\xa1kega odbora Slovarja slovenskega knji\xc5\xbenega jezika. Bil je tudi lektor v Drami Slovenskega narodnega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da v Ljubljani in sourednik Slovenskega jezika, Slavisti\xc4\x8dne revije ter Jezika in slovstva. Leta 1972 je postal izredni in leta 1978 redni \xc4\x8dlan SAZU. Prejel je Pre\xc5\xa1ernovo nagrado (1950) za znanstveno delo pri Slovenskem pravopisu ter kolektivno Kidri\xc4\x8devo nagrado za vsebinsko zasnovo Slovarja slovenskega knji\xc5\xbenega jezika (1978)._NEWLINE_Baj\xc4\x8devo zgodnje zanimanje za romanistiko se je kmalu umaknilo slavistiki, posebej ga je zanimalo vpra\xc5\xa1anje slovenskega knji\xc5\xbenega jezika. Kot \xc4\x8dlan \xc2\xbb\xc4\x8ditnikarjev\xc2\xab\xc2\xa0je sodeloval pri pripravi in izdaji ve\xc4\x8d Slovenskih \xc4\x8ditank za srednjo \xc5\xa1olo in pri Slovenski slovnici (1940) ter pri vseh njenih predelanih izdajah med letoma 1947-1964. Bil je tudi sestavljalec drugih u\xc4\x8dnih pripomo\xc4\x8dkov za pouk sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine. Sodeloval je pri Slovenskem pravopisu (1950, 1962). Je tudi soavtor Na\xc4\x8drta pravil za novi slovenski pravopis (1981). Napisal je pribli\xc5\xbeno 60 \xc4\x8dlankov o knji\xc5\xbenem jeziku. Prevajal je iz franco\xc5\xa1\xc4\x8dine in angle\xc5\xa1\xc4\x8dine ter bil soavtor Italijansko-slovenskega slovarja (1941, 1971). Raziskoval je zlasti besedotvorje in objavil monografijo Besedotvorje slovenskega jezika v 4 delih (1950-1959). Zadnji dve desetletji pa se je posvetil Slovarju slovenskega knji\xc5\xbenega jezika._NEWLINE_Bajec je bil po letu 1945 pri nas osrednja osebnost v raziskovanju slovenskega knji\xc5\xbenega jezika; zagovarjal je enoten model knji\xc5\xbenega jezika, zraslega iz klasi\xc4\x8dnega leposlovja, vendar pa je s skrbjo za pravilnost in lepoto pa hkrati tudi s posluhom za vse novo, ter vzgojo vrste jezikoslovcev, omogo\xc4\x8dil sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini organsko rast.'