b'\n_START_ARTICLE_\nVeliki diktator\n_START_SECTION_\nZgodba\n_START_PARAGRAPH_\nMed bitko v zadnjih mesecih prve svetovne vojne se protagonist, neimenovani vojak (naveden v odjavni \xc5\xa1pici kot judovski brivec, igra ga Charlie Chaplin), bori na strani centralnih sil v vojski izmi\xc5\xa1ljene dr\xc5\xbeave Tomainia in komi\xc4\x8dno zapleta v rovih v bojnih prizorih. Ko sli\xc5\xa1i iz\xc4\x8drpanega pilota poveljnika Schultza moledovati za pomo\xc4\x8d, ga posku\xc5\xa1a re\xc5\xa1iti. Vkrcata se na bli\xc5\xbenje Schultzevo letalo, vzletita in se za las izogneta strelom sovra\xc5\xbenika s tal. Poveljnik razkrije, da nosi pomembne dokumente, ki bi lahko v vojni prinesli zmago. Vendar letalu zmanjka goriva in strmoglavita na mo\xc4\x8dvirje. Oba pre\xc5\xbeivita, toda brivec utrpi popolno izgubo spomina. Ko pridejo re\xc5\xa1evalci, jim poveljnik Schultz preda dokumente, toda povedo mu, da je vojne konec in da je Tomainia izgubila._NEWLINE_Ve\xc4\x8d let kasneje brivca odpustijo iz bolni\xc5\xa1nice, Adenoid Hynkel (prav tako ga igra Chaplin), neusmiljeni diktator Tomainie, pa za\xc4\x8dne v dr\xc5\xbeavi preganjati \xc5\xbdide s pomo\xc4\x8djo ministra za notranje zadeve in propagando Garbitscha ter ministra za vojno Herringa. Simbol Hynkelovega fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnega re\xc5\xbeima je \xc2\xbbdvojni kri\xc5\xbe\xc2\xab, na trenutke, ko je jezen, govori makaronsko parodijo nem\xc5\xa1\xc4\x8dine. Njegov prvi govor iz jezika Tomainie simultano prevaja pretirano jedrnat angle\xc5\xa1ko govore\xc4\x8di novinar._NEWLINE_Brivec, ki ni vedel za Hynklov vzpon na oblast, se vrne v svojo brivnico v judovski geto. Ko se upre pisanju besede \xc2\xbb\xc5\xbdid\xc2\xab\xc2\xa0na svojo brivnico s strani pripadnikov SA, mora pred njimi be\xc5\xbeati, pri tem mu pomaga soseda Hannah, ki jih nekaj udari s ponvijo. Skupina pripadnikov SA ga skoraj lin\xc4\x8da, ko posreduje Schultz, zdaj visoki \xc4\x8dastnik v Hynklovem re\xc5\xbeimu. \xc4\x8ceprav ugotovi, da njegov re\xc5\xa1itelj ob koncu vojne ni arijec, kot si je bil zami\xc5\xa1ljal, mu vrne uslugo in uka\xc5\xbee vojakom, naj ne ukrepajo proti brivcu ali Hannah, \xc4\x8deprav ta vr\xc5\xbee predmet v vojakovo glavo._NEWLINE_Hynkel omili svoj odnos do Judov v poskusu, da bi od judovskega finan\xc4\x8dnika dobil posojilo za podporo re\xc5\xbeima. Na Garbitschevo spodbudo postane obseden z idejo, da bi postal diktator sveta, v enem od prizorov ple\xc5\xa1e z velikim napihljivim globusom na prvo dejanje Wagnerjeve opere Lohengrin. _NEWLINE_Na\xc4\x8drtuje zavzetje sosednje dr\xc5\xbeave Osterlich (Avstrija) in potrebuje posojilo za financiranje invazije. Ko ga judovski finan\xc4\x8dnik zavrne zaradi preganjanja Judov, Hynkel v nasprotju z Garbitschevim nasvetom ponovno uvede in \xc5\xa1e zaostri preganjanje. Ko Schultz, ki je naklonjen Judom, nasprotuje pogromu, ga Hynkel o\xc5\xbeigosa za podpornika demokracije in izdajalca ter ga da zapreti v koncentracijsko tabori\xc5\xa1\xc4\x8de. Brivec se izogne vojakom, ki so sli\xc5\xa1ali za aretacijo, s skrivanjem na strehi svojega soseda g. Jaeckela s Hannah, vseeno pa po\xc5\xbegejo njegovo brivnico. Schultz pobegne v geto, kjer za\xc4\x8dne izdelovati na\xc4\x8drt za strmoglavljenje Hynklovega re\xc5\xbeima skupaj s Hannah, brivcem in ostalimi tamkaj\xc5\xa1njimi prebivalci. Predlaga samomorilsko misijo, s kateri bi razstrelili pala\xc4\x8do; udele\xc5\xbeenec bi bil izbran z metodo skrivanja kovanca v puding. Toda Hannah ta na\xc4\x8drt prepre\xc4\x8di, ko skrije kovance v vse pudinge. Za tem vojaki prei\xc5\xa1\xc4\x8dejo geto v iskanju Schultza. Ta se z brivcem skriva na strehi, vendar ju zajamejo in obsodijo na koncentracijsko tabori\xc5\xa1\xc4\x8de. _NEWLINE_Hynklovim na\xc4\x8drtom zavzetja Osterlicha prvotno nasprotuje diktator Bacterie (Italija) Benzino Napaloni, zato celo na\xc4\x8drtuje razglasitev vojne. Toda ravno v trenutku, ko podpi\xc5\xa1e vojno napoved, ga pokli\xc4\x8de Napaloni. Z \xc5\xbeeno ju povabi v svojo pala\xc4\x8do in na ogled voja\xc5\xa1ke parade, da bi ga navdu\xc5\xa1il s prikazom voja\xc5\xa1ke mo\xc4\x8di in psiholo\xc5\xa1ko vojno, toda sprejem se kon\xc4\x8da katastrofalno. Po nekaj nesoglasjih se med obema voditeljema vname komi\xc4\x8dni spopad s hrano. Diktatorja vseeno dose\xc5\xbeeta dogovor, ki pa ga Hynkel nemudoma prekr\xc5\xa1i in nadaljuje z invazijo. Da bi u\xc5\xa1li Hynklu, se Hannah in drugi iz geta preselijo v Osterlich, vendar se zdaj spet znajdejo v njegovem re\xc5\xbeimu. _NEWLINE_Schultz in brivec pobegneta iz tabori\xc5\xa1\xc4\x8da v voja\xc5\xa1kih uniformah Tomainie. Mejni stra\xc5\xbeniki zamenjajo brivca za Hynkla, ki sta si na zunaj skoraj enaka. Nasprotno pa Hynkel ob streljanju na race pade v vodo, vojaki ga zamenjajo za brivca in aretirajo. Brivca, ki je po sili razmer prisiljen prevzeti Hynklovo identiteto, prepeljejo v glavno mesto Osterlicha, da bi imel zmagoviti nagovor. Garbitsch v napovedi Hynkla mno\xc5\xbeici obsodi svobodo govora in se zavzame za podreditev Judov. Nato ima brivec buren govor, v katerem obrne Hynklova antisemitska prepri\xc4\x8danja ter razglasi, da sta Tomainia in Osterlich zdaj svobodni demokraciji. Poziva k \xc4\x8dlove\xc4\x8dnosti na splo\xc5\xa1no, da bi se osvobodili diktatur ter z uporabo znanosti in napredka ustvarili bolj\xc5\xa1i svet._NEWLINE_Hannah, zdaj revna delavka v vinogradu v Osterlichu, sli\xc5\xa1i briv\xc4\x8dev nagovor po radiu in je za\xc4\x8dudena, ko jo ta nagovori neposredno: \xc2\xbbHannah, me sli\xc5\xa1i\xc5\xa1? Kjerkoli \xc5\xbee si, poglej v nebo, Hannah. Oblaki se dvigajo. Sonce se prebija skozi njih. Iz teme prihajamo na svetlobo. Prihajamo v nov svet, prijaznej\xc5\xa1i svet, kjer se bodo ljudje dvignili nad svoje sovra\xc5\xa1tvo, pohlep in brutalnost. Poglej v nebo, Hannah. \xc4\x8clove\xc5\xa1ka du\xc5\xa1a je dobila krila in kon\xc4\x8dno za\xc4\x8denja leteti. Leti v mavrico \xe2\x80\x94 v lu\xc4\x8d upanja, v prihodnost, veli\xc4\x8dastno prihodnost, ki pripada meni, tebi in vsem nam. Poglej v nebo, Hannah. Poglej v nebo!\xc2\xab\xc2\xa0Ko vstane, jo g. Jaeckel vpra\xc5\xa1a: \xc2\xbbHannah, si sli\xc5\xa1ala to?\xc2\xab. Z gesto roke ga uti\xc5\xa1a, re\xc4\x8de: \xc2\xbbPoslu\xc5\xa1aj\xc2\xab\xc2\xa0in obrne svoj obraz, sijo\xc4\x8d od radosti in upanja, proti soncu.\n_START_SECTION_\nProdukcija\n_START_PARAGRAPH_\nJ\xc3\xbcrgen Trimborn v svoji biografiji nacisti\xc4\x8dne propagandne filmarke Leni Riefenstahl trdi, da sta si Chaplin in francoski filmar Ren\xc3\xa9 Clair ogledala Riefenstahlin film Triumf volje skupaj, ko so ga predvajali v Muzeju moderne umetnosti v New Yorku. Filmar Luis Bu\xc3\xb1uel se je spominjal, da je Claira u\xc4\x8dinkovitost filma navdajala z veliko grozo, menil je, da tega filma ne bi smeli predvajati, druga\xc4\x8de je Zahod pogubljen. Na drugi strani pa se je Chaplin filmu huronsko smejal. Zagotovil mu je \xc5\xa1tevilne elemente za film Veliki diktator, s pomo\xc4\x8djo ve\xc4\x8dkratnih ogledov filma je uspel tako uspe\xc5\xa1no posnemati Hitlerjeve zna\xc4\x8dilnosti. Verjetno se je odlo\xc4\x8dil za snemanje Velikega diktatorja prav ob gledanju filma Triumf volje. Hynklov nagovor ob shodu v nem\xc5\xa1ko zvene\xc4\x8di \xc5\xbelobudrav\xc5\xa1\xc4\x8dini je karikatura Hitlerjevega govorni\xc5\xa1ke sloga, ki ga je Chaplin podrobno preu\xc4\x8dil v filmskih novicah._NEWLINE_Film je re\xc5\xbeiral Chaplin (njegov polbrat Wheeler Dryden je bil pomo\xc4\x8dnik re\xc5\xbeiserja), zanj je tudi napisal scenarij in ga produciral. V veliki meri je posnet v Charlie Chaplin Studios in drugih lokacijah po Los Angelesu. Nazorne prizore iz prve svetovne vojne so posneli v bli\xc5\xbenjem kanjonu Laurel. Filmsko glasbo sta napisala Chaplin in Meredith Willson. Snemanje se je pri\xc4\x8delo septembra 1939 in zaklju\xc4\x8dilo \xc5\xa1est mesecev kasneje._NEWLINE_Pri delu sta ga spodbujala stopnjevanje nasilja in nacisti\xc4\x8dno preganjanje Judov v tridesetih letih, katere razse\xc5\xbenost so mu osebno razkrili evropski judovski prijatelji in drugi umetniki. Represivna narava in militaristi\xc4\x8dne te\xc5\xbenje Tretjega rajha so bila v tistem \xc4\x8dasu \xc5\xbee splo\xc5\xa1no znane. Leta 1942 je Ernst Lubitsch posnel film To Be or Not To Be, ki se je ukvarjal s podobnimi temami, celo ponovno je bil lik Hitlerja zamenjan. Vseeno je Chaplin kasneje povedal, da \xc4\x8de bi bil vedel za obseg grozodejstev nacisti\xc4\x8dnih zlo\xc4\x8dinov, filma ne bi mogel posneti. Tak pogled je postal po razkritju nacisti\xc4\x8dnih okrutnosti pogost, saj je trajalo skoraj dvajset let, da je nekdo na\xc5\xa1el pravo perspektivo za satiro tega obdobja._NEWLINE_Ko sta se Hitler in nacisti\xc4\x8dna stranka zavihtela na oblast, je Chaplinova priljubljenost po svetu dosegla vrhunec; leta 1931 so mu obo\xc5\xbeevalci sledili po Berlinu, kar je razjezilo naciste, ki so objavili knjigo Juden sehen dich an, v kateri je opisan kot \xc2\xbbgnusen judovski akrobat\xc2\xab\xc2\xa0(\xc4\x8deprav Chaplin ni bil Jud). Prijatelj Ivor Montagu mu je poslal knjigo, za katero je vedno verjel, da je bila izvor Velikega diktatorja. Podobnost Hitlerjevih in Chaplinovih brkov je bila splo\xc5\xa1no prepoznana. V tridesetih letih so to opazili tudi producenti risank in komedij. Chaplin se je odlo\xc4\x8dil izkoristiti to podobnost, da bi dal svojemu Potepuhu \xc2\xbboddih\xc2\xab._NEWLINE_Charliejev sin Charles mlaj\xc5\xa1i je opisal, kako je njegovega o\xc4\x8deta preganja podobnost izvora med Hitlerjem in njim. Zapisal je:_NEWLINE_Njuni usodi sta bili diametralno nasprotni. Eden je spravil milijone v jok, drugi pa je cel svet spravil v smeh. O\xc4\x8de je ob misli na Hitlerja vedno zatrepetal, delno zaradi groze, delno zaradi o\xc4\x8daranosti. \xc2\xbbSamo pomisli,\xc2\xab\xc2\xa0je dejal nelagodno, \xc2\xbbon je norec, jaz pa komik. Toda lahko bi bilo tudi obratno.\xc2\xab_NEWLINE_Chaplin je zgodbo pisal v letih 1938 in 1939, snemati pa za\xc4\x8del septembra 1939, teden dni pa za\xc4\x8detku druge svetovne vojne. Snemanje je trajalo skoraj \xc5\xa1est mesecev. V dokumentarnem filmu iz leta 2002 o snemanju filma The Tramp and the Dictator so bili predstavljeni novo-odkriti posnetki filmske produkcije (posnel jih je Chaplinov starej\xc5\xa1i polbrat Sydney), ki prikazujejo Chaplinov prvotni poskus filmskega konca, posnetega, preden je padla Francija. V dokumentarnem filmu je navedeno, da je bil film ne le poslan Hitlerju, ampak da je o\xc4\x8dividec potrdil njegov ogled filma. To trditev je zavrnil Hitlerjev arhitekt in prijatelj Albert Speer. Hitlerjev odziv na film ni dokumentiran, toda ogledal naj bi si ga dvakrat._NEWLINE_Nekatere oznake na izlo\xc5\xbebenih oknih v judovskem getu v filmu so napisane v esperantu, jeziku, ki ga je Hitler obsojal kot judovsko zaroto za internacionalizacijo in uni\xc4\x8denje nem\xc5\xa1ke kulture, izumitelj jezika L. L. Zamenhof je bil namre\xc4\x8d poljski Jud.\n_START_SECTION_\nJudovski brivec in Potepuh\n_START_PARAGRAPH_\nNi soglasja o odnosu med filmskim judovskim brivcem in Chaplinovim stalnim likom Potepuha, toda ve\xc4\x8dina strokovnjakov vidi brivca kot razli\xc4\x8dico Potepuha. Znan francoski filmski re\xc5\xbeiser Fran\xc3\xa7ois Truffaut je razkril, da je v za\xc4\x8detku produkcije filma Chaplin dejal, da ne \xc5\xbeeli igrati Potepuha na zvo\xc4\x8dnem filmu, zato ima brivca za popolnoma drug lik. Toda pri Turner Classic Movies so razkrili, da je ve\xc4\x8d let kasneje Chaplin priznal povezavo med njima: \xc2\xbbObstaja razprava o tem, \xc4\x8de je neimenovani judovski brivec mi\xc5\xa1ljen kot Potepuhova zadnja inkarnacija. \xc4\x8ceprav v svoji avtobiografiji brivca pogosto imenuje Potepuh, je Chaplin leta 1937 zatrdil, da ne bo igral Potepuha v zvo\xc4\x8dnih filmih\xc2\xab. V spominih My Life je Chaplin zapisal: \xc2\xbbSeveda! Kot Hitler sem lahko nagovarjal mno\xc5\xbeice kolikor sem hotel. In kot Potepuh sem lahko ostal tiho.\xc2\xab\xc2\xa0V svoji kritiki je Roger Ebert zapisal, da \xc2\xbbChaplin strogo gledano ni igral Potepuha\xc2\xab, vendar doda, da je \xc2\xbbpostavil Potepuha in \xc5\xa1e 1,5 milijona svojega denarja na kocko, da bi osme\xc5\xa1il Hitlerja.\xc2\xab_NEWLINE_Med kritiki, ki vidijo brivca kot lo\xc4\x8den lik, je tudi Stephen Weissman, ki v svoji knjigi Chaplin: A Life govori, da je Chaplin tu \xc2\xbbopustil svojo tradicionalno pantomimo in lik Potepuha\xc2\xab. Kritik Mark Bourne se uklanja Chaplinovim besedam: \xc2\xbbDr\xc5\xbei, brivec spominja na Potepuha bolj kot le povr\xc5\xa1no, nosi celo zna\xc4\x8dilen klobuk melona in palico. Toda Chaplin je jasno povedal, da brivec ni Potepuh in da Veliki diktator ni film o Potepuhu. Tudi The Scarecrow Movie Guide vidi brivca kot lo\xc4\x8den lik._NEWLINE_V nasprotju z njim pa Annette Insdorf v svoji knjigi Indelible Shadows: Film and the Holocaust pi\xc5\xa1e, da je bilo Potepuhovo opona\xc5\xa1anje diktatorja \xc2\xbbnenavadno primerno\xc2\xab, saj sta bila leta 1939 Hitler in Chaplin morda dva najbolj znana \xc4\x8dloveka na svetu. Tiran in potepuh sta obrnila vloge v filmu Veliki diktator, zaradi \xc4\x8desar je lahko ve\xc4\x8dni izob\xc4\x8denec nagovoril mno\xc5\xbeice ...\xc2\xab Tudi Kathryn Bernheimer v knjigi The 50 Greatest Jewish Movies zapi\xc5\xa1e, da je, \xc2\xbbkar se je odlo\xc4\x8dil povedati v Velikem diktatorju, vendarle ravno to, kar bi pri\xc4\x8dakovali od Potepuha. Filmski u\xc4\x8denjaki so pogosto opazili, da Potepuh spominja na judovsko stereotipno figuro odpadnika ...\xc2\xab_NEWLINE_Ve\xc4\x8d kritikov govori o preoblikovanju Potepuha v judovskega brivca. V knjigi Boom and Bust: American Cinema in the 1940s Thomas Schatz zapi\xc5\xa1e, da je \xc2\xbbChaplinov Potepuh prenesen v revnega judovskega brivca\xc2\xab, Colin Shindler pa v Hollywood in Crisis: Cinema and American Society, 1929-1939 zapi\xc5\xa1e, da je \xc2\xbbVsestranski Potepuh spremenjen s posebnim namenom v judovskega brivca, katerega dr\xc5\xbeava bo vsak \xc4\x8das posrkana v totalitarno kraljestvo Adenoida Hynkla\xc2\xab. Tudi v knjigi A Distant Technology: Science Fiction Film and the Machine Age J. P. Telotte pi\xc5\xa1e, da \xc2\xbbse je lik Potepuha tukaj reinkarniral v lik judovskega brivca.\xc2\xab_NEWLINE_Dvostranska diskusija o odnosu med brivcem in Potepuhom je objavljena v knjigi Erica L. Floma Chaplin in the Sound Era: An Analysis of the Seven Talkies, kjer avtor zaklju\xc4\x8di:_NEWLINE_Morda bi bila razlika med obema likoma jasnej\xc5\xa1a, \xc4\x8de se Chaplin ne bi zana\xc5\xa1al na element zme\xc5\xa1njave, da je pritegnil gledalce. Z zamenjavo identitet v Velikem diktatorju, sta podobnosti med brivcem in Potepuhom omogo\xc4\x8dala Chaplinu, da se je po osebnosti oddaljil od svojega starega lika v smislu karakterizacije in se tako osredoto\xc4\x8dil na zunanjo podobo. Podobnost v karakterju brivca in Potepuha je morda bila Chaplinov poskus, da ohrani svojo priljubljenost pri gledalcih, od katerih mnogi do leta 1940 niso videli nemega filma. Chaplin je morda ustvaril nov karakter iz starega, vendar je vseeno ra\xc4\x8dunal na to, da bo Charliejeva osebnost privabila gledalce v kinematografe za njegov prvi korak v svet zvo\xc4\x8dnega filma in k filmu z najbolj drzno politi\xc4\x8dno konotacijo do tedaj.\n_START_SECTION_\nSprejem\n_START_PARAGRAPH_\nFilm je bil po premiernem predvajanju dobro sprejet in priljubljen v ZDA, leta 1941 je bil drugi najbolj gledani film leta. Priljubljen je bil tudi v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu, kjer je v kinematografe privabil 9 milijonov gledalcev, kljub Chaplinovim strahovom, da gledalci v \xc4\x8dasu vojne ne bi marali komedije o diktatorju._NEWLINE_V \xc4\x8dasu produkcije je britanska vlada napovedala, da bo zaradi politi\xc4\x8dno nekorektnega prikaza Nacisti\xc4\x8dne Nem\xc4\x8dije prepovedala njegovo prikazovanje v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu. Toda, ko je bil film izdan, je bilo Zdru\xc5\xbeeno kraljestvo \xc5\xbee v vojni z Nem\xc4\x8dijo, zato je bil film zdaj dobrodo\xc5\xa1el zaradi svoje jasne propagandne vrednosti. Leta 1941 je bila britanska premiera v londonskem Prince of Wales Theatre. Film je bil prepovedan v ve\xc4\x8d dr\xc5\xbeavah Evrope, lastnik kinematografa pa je bil zaradi njegovega prikazovanja oglobljen. Na koncu je postal najbolj gledal Chaplinov film z 11 milijoni gledalcev po vsem svetu._NEWLINE_To je bil njegov prvi pravi zvo\xc4\x8dni film, ki mu je pomagal otresti o\xc4\x8ditkov o staromodnosti po njegovem predhodnem filmu skoraj brez dialogov Moderni \xc4\x8dasi, izdanem leta 1936, ko je bil nemi film od konca dvajsetih let \xc5\xbee opu\xc5\xa1\xc4\x8den. Vseeno tudi Veliki diktator vsebuje nekaj nemih prizorov, ki so v skladu s Chaplinovimi starej\xc5\xa1imi filmi. Po drugi strani so nekateri gledalci pri\xc4\x8dakovali, da bo Chaplin snemal neme filme \xc5\xa1e naprej._NEWLINE_Leta 1997 ga je ameri\xc5\xa1ka Kongresna knji\xc5\xbenica izbrala za ohranitev v okviru Narodnega filmskega registra zaradi njegove \xc2\xbbkulturne, zgodovinske ali estetske vrednosti\xc2\xab. Leta 2000 ga je Ameri\xc5\xa1ki filmski in\xc5\xa1titut uvrstil na 37. mesto lestvice 100 Years... 100 Laughs stotih najbolj\xc5\xa1ih filmov stoletja.\n_START_SECTION_\nGlasbena podlaga\n_START_PARAGRAPH_\nGlasbeno podlago je napisal in aran\xc5\xbeiral Meredith Willson, ki je leta 1957 zaslovel z glasbeno komedijo The Music Man._NEWLINE_Videl sem ga [Chaplina] vzeti glasbeni trak, ga razrezati in zlepiti skupaj tako, da je ustvaril najbolj presunljive glasbene u\xc4\x8dinke, ki sem jih kadarkoli sli\xc5\xa1al\xe2\x80\x94takih u\xc4\x8dinkov se ne bi domislil noben skladatelj. Ne slepite se pri tem. Bil bi izjemen pri vsem \xe2\x80\x94 glasbi, pravu, baletnem plesu ali slikanju \xe2\x80\x94 hi\xc5\xa1e, znaka ali portreta. V filmu Veliki diktator sem naveden kot skladatelj glasbene podlage, toda vsi najbolj\xc5\xa1i deli so Chaplinove ideje, kot je uporaba uverture Wagnerjeve opere Lohengrin za znamenit prizor plesa ob balonu-globusu. _NEWLINE__NEWLINE_Willson je tudi razkril, da je bil prizor, v kateri Chaplin brije stranko na Brahmsov Mad\xc5\xbearski ples \xc5\xa1t. 5, posnet pred njegovim prihodom s pomo\xc4\x8djo posnetka na fonografski plo\xc5\xa1\xc4\x8di. Willson ga je nato posnel na novo s studijskim orkestrom, tako da se je glasba ujemala s posnetim prizorom. Na\xc4\x8drtovali so po\xc4\x8dasno in skrbno snemanje z osmimi takti ali manj naenkrat, prvi\xc4\x8d pa so naredili celoten prizor skupaj, da bi dobili ob\xc4\x8dutek za prizor kot celoto. Chaplin se ga je odlo\xc4\x8dil posneti, za primer, \xc4\x8de bi bil kak\xc5\xa1en del uporaben, toda po \xc2\xbb\xc4\x8disti sre\xc4\x8di smo uspeli posneti vse stavke, zato je to edini posnetek tega prizora, ki je bil uporabljen v filmu.\xc2\xab_NEWLINE_James L. Neibaur je zapisal, da je Chaplin izmed podobnosti svojega \xc5\xbeivljenja s Hitlerjevim izpostavil naklonjenost do Wagnerjeve glasbe, kar se ka\xc5\xbee tudi pri njegovem izboru filmske glasbe nasploh. Ve\xc4\x8dina kritikov je opozorila le na Chaplinovo uporabo uverture Wagnerjeve opere Lohengrin v prizoru plesa ob balonu-globusu. Toda uvertura je v filmu dejansko uporabljena dvakrat, tudi ob koncu filma, ko izgnana Hannah poslu\xc5\xa1a briv\xc4\x8dev nagovor v Hynklovi vlogi o demokraciji in svobodi. Uvertura se odvrti do vrhunca in kon\xc4\x8da le ob govoru, v prizoru plesa ob balonu-globusu pa je prekinjena, ko balon po\xc4\x8di._NEWLINE_Lutz Peter Koepnick je o tem zapisal:_NEWLINE_Kako lahko Wagner najprej pomaga poudariti progresivno vizijo \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega individualizma in fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne ideje o popolni nadvladi? Kako lahko mojstrova glasba isto\xc4\x8dasno ozna\xc4\x8duje hrepenenje po izgubljeni \xc4\x8dustveni integriteti in avtoritativni veli\xc4\x8dini? Chaplinova dvojna uporaba opere Lohengrin opozarja na vznemirjajo\xc4\x8do povezavo med nacisti\xc4\x8dno kulturo in hollywoodsko produkcijo. Kot Adorno, Chaplin razume Wagnerja kot glasnika obojega: rojstva fa\xc5\xa1izma iz duha popolnega umetni\xc5\xa1kega dela in izvor mno\xc5\xbei\xc4\x8dne kulture iz duha najbolj napornega estetskega programa 19. stoletja. Za razliko od Adorna [ki prepozna ameri\xc5\xa1ko mno\xc5\xbei\xc4\x8dno kulturo in fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dni spektakel], Chaplin \xc5\xbeeli, da gledalci spoznajo klju\xc4\x8dno razliko med obema wagnerizmoma... Oba se zana\xc5\xa1ata na te\xc5\xbenjo po utopi\xc4\x8dnih \xc5\xbeeljah ... , na obetih samo-transcendence in avtenti\xc4\x8dne kolektivnosti, toda ta mitolo\xc5\xa1ka hrepenenja usmerjata v bistveno razli\xc4\x8dne smeri. \xc4\x8ceprav [Chaplin] razgali begajo\xc4\x8do modernost nacisti\xc4\x8dne politike, pa ne \xc5\xbeeli odpisati Wagnerja, niti industrijske kulture. [Chaplin namiguje, da] Hollywood potrebuje Wagnerja, kot \xc5\xa1e nikoli prej, da obsodi uporabo fantazije v fa\xc5\xa1izmu in upravi\xc4\x8di utopi\xc4\x8dne mo\xc5\xbenosti v industrijski kulturi.\n_START_SECTION_\nTo\xc5\xbeba\n_START_PARAGRAPH_\nChaplinov polbrat Sydney je re\xc5\xbeiral in odigral glavno vlogo v filmu King, Queen, Joker iz leta 1921, v katerem je, kot Chaplin, odigral dvojno vlogo brivca in dr\xc5\xbeavnika, ki ga strmoglavijo. Ve\xc4\x8d kot dvajset let kasneje, leta 1947, je bila proti Chaplinu vlo\xc5\xbeena to\xc5\xbeba za plagiatorstvo filma Veliki diktator. Toda niti to\xc5\xbee\xc4\x8da stran, niti Chaplin sam, se niso sklicevali na polbratov nemi film King, Queen, Joker. Sodni spor Bercovici proti Chaplinu se je kon\xc4\x8dal s sodno poravnavo, v kateri je Chaplin pla\xc4\x8dal Konradu Bercoviciju 95.000 $. Bercovici je trdil, da je sam ustvaril ideje, kot je Chaplinova vloga diktatorja in ples ob balonu-globusu ter da je Chaplin ve\xc4\x8d ur z njim razpravljal o petstranskem osnutku filma. Toda Chaplin je v svoji avtobiografiji vztrajal, da je napisal scenarij samostojno. Na poravnavo je po lastnih besedah pristal zaradi svoje \xc2\xbbnepriljubljenosti v ZDA v tistem \xc4\x8dasu ter sodnega pritiska nanj, ki ga je tako pla\xc5\xa1il, da ni vedel, kaj lahko \xc5\xa1e pri\xc4\x8dakuje.\xc2\xab\n_START_SECTION_\nDodatne izdaje\n_START_PARAGRAPH_\nDigitalno popravljeno razli\xc4\x8dico filma je maja 2011 izdal The Criterion Collection v obliki DVD in Blu-ray. Med dodatki so barvni video posnetki, ki jih je posnel Chaplinov polbrat Sydney, izbrisan prizor v brivnici iz Chaplinovega filma Pastir\xc4\x8dek iz leta 1919, prizor v brivnici iz filma Sydneyja Chaplina King, Queen, Joker iz leta 1921 ter The Tramp and the Dictator iz leta 2001, dokumentarni film Kevina Brownlowa in Michaela Klofta, ki primerja Chaplinovo in Hitlerjevo \xc5\xbeivljenje. Film vklju\xc4\x8duje intervjuje s piscem Rayjem Bradburyjem, re\xc5\xbeiserjem Sidneyjem Lumetom, scenaristom Buddom Schulbergom in ostalimi. Izdaja vklju\xc4\x8duje tudi knji\xc5\xbeico z eseji filmskega kritika Michaela Wooda, ki je leta 1940 zagovarjal film v New York Timesu, ponovno izdajo kritike Jeana Narbonija o zadnjem prizoru filma in ilustracije Ala Hirschfelda ob izdaji filma.'