b'\n_START_ARTICLE_\nPretorska prefektura Ilirik\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPrefektura Ilirik se je od drugih treh prefektur, ki jih omenja Notitia Dignitatum (Galija, Italija-Afrika in Vzhod) razlikovala po tem, da je bila v 4. stoletju razpu\xc5\xa1\xc4\x8dena, ponovno ustanovljena in zatem ve\xc4\x8dkrat razdeljena._NEWLINE_Ozemlje kasnej\xc5\xa1e prefekture Ilirik je do njene ustanovitve leta 337 pripadalo osrednji prefekturi Italija, Ilirik in Afrika. Ustanovljena je bila po Konstantinovi delitvi cesarstva med njegove sinove. Izgleda, da so se v posebno pretorsko prefekturo najprej vklju\xc4\x8dile samo dioceze Makedonija, Dakija in Panonija._NEWLINE_Cesar Julijan Odpadnik je leta 361 prefekturo razpustil, leta 375 pa jo je ponovno ustanovil cesar Gracijan. \xc5\xbdivela je do leta 379, ko je bila dioceza Panonija (Illyricum occidentale, Zahodni Ilirik) ponovno priklju\xc4\x8dena k Italiji kot dioceza Ilirik, medtem ko sta diocezi Makedonija in Dakija (Illyricum orientale, Vzhodni Ilirik) za nekaj \xc4\x8dasa pri\xc5\xa1li pod neposredno oblast Teodozija I. iz Soluna. Od leta 384 do 388 in 391 do 395 sta tudi ti diocezi spadali v prefekturo Italija, v letih 388 do 391 pa sta tvorili posebno prefekturo._NEWLINE_Prefektura Ilirik z diocezama Makdonijo in Dakijo in Solunom kot upravnim sredi\xc5\xa1\xc4\x8dem, ki jo omenja Notitia Dignitatum, je dobila trajno obliko \xc5\xa1ele po Teodozijevi smrti leta 395 in dokon\xc4\x8dni delitvi Rimskega cesarstva. Zahodno cesarstvo, predvsem med regentstvom generala Stilika, je zahtevalo Ilirik zase vse do leta 437, ko je postal del dote cesarice Licinije Evdoksije in je cesar Valentinijan III. priznal suverenost Vzhodnega cesarstva. Izgleda, da se je upravno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de prefekture za nekaj \xc4\x8dasa (437-441) ponovno preselilo v Sirmium. Selitev je vpra\xc5\xa1ljiva, ker je bil severni Balkan takrat opusto\xc5\xa1en zaradi vdorov tujcev. Poskus Justinijana I., da bi upravno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de prefeture v 540. letih preselil v novozgrajeno mesto Justiniana Prima blizu sedanjih Leban v ju\xc5\xbeni Srbiji, se ni posre\xc4\x8dil._NEWLINE_Po vdorih Slovanov v 7. stoletju je bila ve\xc4\x8dina Balkana za Bizantinsko cesarstvo izgubljena. Oblast so obdr\xc5\xbeali samo v delu Trakije v okolici Konstantinopla, okolici Soluna in nekaj obalnih delih Gr\xc4\x8dije. Pretorijanski prefekt (\xe1\xbd\x95\xcf\x80\xce\xb1\xcf\x81\xcf\x87\xce\xbf\xcf\x82, \xe1\xbb\xb9parhos) je bil po nekaterih virih guverner Soluna \xc5\xa1e v prvih letih 9. stoletja. To pomeni, da je bil eden od zadnjih pre\xc5\xbeivelih uradnikov iz starega Konstantinovega upravnega sistema v celem cesarstvu. Vojne z vzpenjajo\xc4\x8dim se Bolgarskim cesarstvom so nazadnje zahtevale reorganizacijo bizantinskih provinc in Solun je malo pred letom 840 postal samostojna tema na \xc4\x8delu s strategom.'