b'\n_START_ARTICLE_\nAhacija Kacin\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nAhacija Kacin, pri krstu Ivanka, se je rodila v ve\xc4\x8d\xc4\x8dlanski rudarski dru\xc5\xbeini. V rojstnem kraju je obiskovala sedemletno osnovno (1905-1912) in dvoletno \xc4\x8dipkarsko \xc5\xa1olo (1913-1915) ter gospodinjsko \xc5\xa1olo (1915-1916), katero so jo vodile ljubljanske ur\xc5\xa1ulinke. Takratna predstojnica Elizabeta Krem\xc5\xbear je odlo\xc4\x8dilno vplivala na njen \xc5\xbeivljenjski poklic. Jeseni 1916 je vstopila v noviciat Kongregacije \xc5\xa1olskih sester v Mariboru in tu kon\xc4\x8dala u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de. Septembra 1922 so jo predstojniki, ker je bila italijanska dr\xc5\xbeavljanka, poslali k \xc5\xa1olskim sestram v Tomaj. V Tomaju je 25 let pou\xc4\x8devala na zavodski osnovni, strokovni in gospodinjski \xc5\xa1oli in se ves \xc4\x8da\xc5\xa1 borila proti poskusom fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnih oblasti, da bi ukinile slovenske \xc5\xa1ole. Leta 1947, ko je bil Tomaj priklju\xc4\x8den k Jugoslaviji je od\xc5\xa1la v Gorico v Zavod sv. Dru\xc5\xbeine in tu ostala do smrti. Ime sestre Ahacije bo za vedno zapisano v zgodovino tega zavoda. V dveh obdobjih 1949-1956 in 1957-1963 je prevzela vodstvo zavoda. Notranji in zunanji obnovi te va\xc5\xbene slovenske ustanove v Gorici, ki so jo fa\xc5\xa1isti ukinili, po kon\xc4\x8dani vojni pa s pristankom nove oblasti zasedli istrski optanti, je sestra Ahacija posvetila vse svoje najbolj\xc5\xa1e mo\xc4\x8di sposobne organizatorke in odli\xc4\x8dne vzgojiteljice. Veliko zaslug pa ima tudi, da je v Zavodu prenovila in pove\xc4\x8dala knji\xc5\xbenico, tako da je le ta postala ena najbogatej\xc5\xa1ih slovenskih knji\xc5\xbenic v Gorici.'