b'\n_START_ARTICLE_\nPot ne pelje v dolino\n_START_SECTION_\nZgodba\n_START_PARAGRAPH_\nKmet Bra\xc4\x8dek iz vasi ob reki Pesnici na \xc5\xa0tajerskem je po koncu druge svetovne vojne z \xc5\xbeeno Lizo v konfliktu z dr\xc5\xbeavnima priganja\xc4\x8dema Grilom in Plojem. Na vsak na\xc4\x8din ju ho\xc4\x8deta prepri\xc4\x8dati, naj svojo zemljo prepi\xc5\xa1eta dr\xc5\xbeavi in se preselita v dolino, v mesto. Vse ostale sta \xc5\xbee prepri\xc4\x8dala v odpis zemlje. Bra\xc4\x8dku je za razliko od njegovih dveh sinov Lujka in Ju\xc5\xbeeka, ki sta se \xc5\xbee podredila dr\xc5\xbeavnim ukrepom, njegova zemlja sveta. Bra\xc4\x8dek ju prosi, naj se postavita na njegovo stran, a ne popustita, zato se jima odpove. Va\xc5\xa1\xc4\x8dani se nekajkrat zberejo, pripravijo ve\xc4\x8d uporov proti dr\xc5\xbeavni prisili, a je njihov pogum pre\xc5\xa1ibak. Gril in Ploj se ve\xc4\x8dkrat ma\xc5\xa1\xc4\x8dujeta Bra\xc4\x8dku z odvzemom \xc5\xbeivine in s povzro\xc4\x8danjem \xc5\xa1kode na polju. Ko za\xc4\x8dnejo ru\xc5\xa1iti \xc5\xa1e hi\xc5\xa1o in skedenj, se Bra\xc4\x8dek preda in se z \xc5\xbeeno odseli v dolino. Tam do\xc5\xbeivljata travme in razo\xc4\x8daranja, tare ju domoto\xc5\xbeje. Pride nov upravnik, ki razdere Plojeve ukrepe in osvobodi va\xc5\xa1\xc4\x8dane. Ti se dogovorijo o skupni zemlji, v katero bo vsak va\xc5\xa1\xc4\x8dan dal nekaj svojega. Bra\xc4\x8dek se s tem ne strinja, a proti sklepu ne more ni\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nKritika, literarna zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\n"Roman Pot ne pelje v dolino je vseskozi dober tekst. Stilno je ponekod manj urejen, komponiran pod vplivom modernega stilisti\xc4\x8dnega eksperimentiranja, je bolj nametan z lirskimi kot epskimi elementi, \xc5\xa1tevilne prispodobe pa so ustrezne in naravne." (\xc5\xa0ifrer 1966)_NEWLINE_"V tem romanu se se razpreda pisateljevo grenko spoznanje o brezkon\xc4\x8dnem vrtincu v \xc5\xbeivljenju kmeta, razpetega med \xc4\x8dustveno navezanostjo na zemljo in ekonomizacijo ter kolektivizacijo kme\xc4\x8dkega dela, ki ju prina\xc5\xa1a novi \xc4\x8das. Da bi jasneje izpeljal svojo idejo, se Koprivec v tem romanu oprime tudi zanj nove kompozicijske tehnike: ob dogajanje v sedanjosti namre\xc4\x8d vpleta v preteklost in bodo\xc4\x8dnost be\xc5\xbee\xc4\x8da razmi\xc5\xa1ljanja glavnih oseb. Vendar pa Koprivec \xc5\xa1e vedno ostane mojster opisa konkretne akcije, ki ima v tem romanu veliko vlogo. Kljub izraziti aktualnosti teksta se pisatelj ogne razre\xc5\xa1itvi konflikta; prepu\xc5\xa1\xc4\x8da jo \xc4\x8dasu in vsemu dobremu, kar je v \xc4\x8dloveku." (Glu\xc5\xa1i\xc4\x8d 1966)_NEWLINE_"Gladko teko\xc4\x8do pripovedno nit Koprivec v tem romanu pretrga; za njegov na\xc4\x8din pisanja je tak princip nekaj novega. Ob dogajanje v sedanjosti namre\xc4\x8d vpleta v preteklost in v bodo\xc4\x8dnost be\xc5\xbee\xc4\x8da razmi\xc5\xa1ljanja posameznih oseb. V njih posku\xc5\xa1a razkriti globlje nagibe za njihovo delovanje. Navzven ta na\xc4\x8din roman razgiblje in tudi notranje bogati; mnogokrat pa pisateljeve meditacije zaradi nejasnosti niso vprid pisateljevemu sicer pogumnemu in odkritosr\xc4\x8dnemu razpletanju aktualnih sodobnih vpra\xc5\xa1anj. Koprivec je najbolj prepri\xc4\x8dljiv, kadar je preprost in neposreden, tedaj, ko se spoprime z akcijo nekega stvarnega dogodka, manj pa je uspe\xc5\xa1en tedaj, ko se izgublja v mnogostranskosti vsebinskih vijug in kompozicijskih eksperimentov. O\xc4\x8ditno je, da je iskanje novih kompozicijskih oblik narekovala tudi sama ideja v romanu. Saj realisti\xc4\x8dna kme\xc4\x8dka povest v tradicionalni obliki ne more izpovedati zamotanih vpra\xc5\xa1anj sodobnega kme\xc4\x8dkega \xc5\xbeivljenja, kot to \xc5\xbeeli Koprivec v svojem romanu. Kljub izraziti aktualisti\xc4\x8dnosti teksta se pisatelj v svojih sklepih ogne razre\xc5\xa1itvi konflikta; prepu\xc5\xa1\xc4\x8da jo \xc4\x8dasu in vsemu dobremu, kar je v \xc4\x8dloveku. V svojem zadnjem romanu je glede kriti\xc4\x8dnosti v vpra\xc5\xa1anjih dru\xc5\xbebenih sprememb na vasi dosegel v primerjavi s svojimi zgodnej\xc5\xa1imi deli pomemben korak." (Glu\xc5\xa1i\xc4\x8d 1967: 257\xe2\x80\x9358)_NEWLINE_"V drugem delu posku\xc5\xa1a to stvarnost razlo\xc5\xbeiti tako, kot jo do\xc5\xbeivlja njegov glavni junak. Skozenj se od \xc4\x8dasa do \xc4\x8dasa razpredajo kriti\xc4\x8dne meditacije o novi ureditvi. Na ta na\xc4\x8din pisatelj dose\xc5\xbee ve\xc4\x8djo verjemljivost, samo delo pa pridobi v konkretnih akcijah ve\xc4\x8djo umetni\xc5\xa1ko prepri\xc4\x8dljivost. Pisatelj se v\xc5\xbeivi v miselnost in psiho svojega junaka, kar potem podkrepi in razpleta v samih akcijah. Uvodni del je poln poeti\xc4\x8dnosti in nam v retrospekciji pripoveduje pomembna \xc5\xbeivljenjska na\xc4\x8dela glavnega junaka, hkrati pa \xc5\xbee tudi v grobih obrisih naka\xc5\xbee kam se bo razvijala glavna ideja romana._NEWLINE_Razumljivo je, da se je Koprivec pri taji \xc5\xa1irokem in pisanem razponu psihi\xc4\x8dnih meditacij svojih junakov zna\xc5\xa1el pred problemom, kako zajeti vse du\xc5\xa1evne in \xc4\x8dustvene preobrate. Zato ni \xc4\x8dudno, da se ve\xc4\x8dkrat zateka k retrospekciji, s katero posku\xc5\xa1a zdru\xc5\xbeiti in obrazlo\xc5\xbeiti najtanj\xc5\xa1e \xc4\x8dlovekove misli, \xc4\x8dustva in njegove notranje nagibe za reagiranje v situaciji. S tem roman vsekakor mnogo pridobi pri razre\xc5\xa1evanju sodobnih aktualnih vpra\xc5\xa1anj, zlasti pa pri psiholo\xc5\xa1ki karakterizaciji oseb. Z njo dose\xc5\xbee tudi ve\xc4\x8djo dinami\xc4\x8dnost, kar je romanu le v prid. Svoji preprostosti in neposrednosti je pisatelj v tem delu dodal novo kvaliteto, ki govori o njegovem ve\xc4\x8dnem iskanju na podro\xc4\x8dju kompozicije. Po dolo\xc4\x8denih konfliktnih situacijah nas pisatelj pu\xc5\xa1\xc4\x8da tudi v nejasnosti in nam prepusti, da jih sami razre\xc5\xa1imo. Tega mu ne moremo jemati za zlo, razen morda konca romana, saj je s tem napravil roman zanimivej\xc5\xa1i, bralca pa pritegnil h globljemu razmi\xc5\xa1ljanju." (Mate 1967)_NEWLINE_"Pisatelj je dobil nagrado Pre\xc5\xa1ernovega sklada, kritika je razglasila roman za knjigo leta in ga uvrstila med najbolj\xc5\xa1a dela sodobne slovenske proze. Pohvalila je pogum in iskreno prizadevanje avtorja, da \xc4\x8dim bolj resni\xc4\x8dno prika\xc5\xbee stisko kme\xc4\x8dkega \xc4\x8dloveka v \xc4\x8dasu, ko je socialisti\xc4\x8dni na\xc4\x8din proizvodnje segel tudi na vas in za\xc4\x8del rahljati njeno patriarhalno zgradbo." (Grabelj\xc5\xa1ek 1973)_NEWLINE_"Koprivec se je zavedal, da realisti\xc4\x8dno kme\xc4\x8dka povest v tradicionalni obliki ne bi mogla izpovedati zamotanih vpra\xc5\xa1anj sodobnega kme\xc4\x8dkega \xc5\xbeivljenja. Zato je pod vplivom modernega stilisti\xc4\x8dnega eksperimentiranja raz\xc5\xa1iril svoj realisti\xc4\x8dni princip. Potrgal je gladko teko\xc4\x8do pripovedno nit. Konkretno stvarnost prekinja z razmi\xc5\xa1ljanji posameznih oseb. Tok njihovih misli prosto te\xc4\x8de v preteklosti ali prihodnosti. Tako razkriva najtanje \xc4\x8dlovekove misli in \xc4\x8dustva, globlje nagibe za njihovo ravnanje. Pisatelj dose\xc5\xbee ve\xc4\x8djo dinami\xc4\x8dnost, karakterizacija oseb je psiholo\xc5\xa1ka. Intimni svet kme\xc4\x8dke nature razgrinja skozi do\xc5\xbeivljajsko projekcijo kmeta Bra\xc4\x8dka. Njegova razmi\xc5\xa1ljanja podaja v obliki notranjega monologa. Tu pa tam prodirajo skozenj kriti\xc4\x8dne meditacije o novi ureditvi. Asociativno ve\xc5\xbee sedanjost z retrospektivnim poseganjem v preteklost. Dru\xc5\xbebeno stvarnost in svoj odnos do nje obrazlo\xc5\xbei v svoji\xc2\xa0\xc2\xbbkataristiki\xc2\xab, nekoliko pateti\xc4\x8dnem pisanem prologu." (Ko\xc5\xbeelj 1978)_NEWLINE_"V svojih novelah in romanih, \xc5\xa1e prav posebno v romanu Pot ne pelje v dolino je Ignac Koprivec nemara najbolj avtenti\xc4\x8dno v povojni slovenski knji\xc5\xbeevnosti ozna\xc4\x8dil in opisal tragiko, ki jo je v \xc5\xbeivljenje posameznikov prina\xc5\xa1ala dru\xc5\xbebena in miselna preobrazba slovenskega kmetstva; njegovo zunanje in zlasti notranje razkrajanje in miselno prestrukturiranje. Kmet Bra\xc4\x8dek ni le v sporu s krajevnimi oblastmi, ko brani svojo zemljo in eksistenco, marve\xc4\x8d tudi s svojima sinovoma, ki bolj pro\xc5\xbeno dojemata tako politi\xc4\x8dne kot prakti\xc4\x8dne in tehnolo\xc5\xa1ke spremembe na vasi. Vznemirljivo literarno pri\xc4\x8devanje Ignaca Koprivca vsekakor terja intenzivnej\xc5\xa1o obravnavo, kot jo je mogo\xc4\x8de podati v prilo\xc5\xbenostnem spominskem zapisu ob njegovem odhodu. (Vurnik 1981)_NEWLINE_Ob izidu romana so kritiki in literarni zgodovinarji poro\xc4\x8dali v ducat zapisih (Murn 1983: 145\xe2\x80\x9346, Sedej 1987), v slovenskih in drugih jugoslovanskih \xc4\x8dasopisih._NEWLINE_"Ignac Koprivec je \xc5\xbee z naslovom povesti Pot ne pelje v dolino leta 1965, 20 let po koncu vojne, demonstrativno prekinil z zahtevo po proletarizaciji vasi. Kme\xc4\x8dki gospodar se tu za razliko od Lobnikove ne vda novemu redu, ampak se mu upira do zadnjega in je v tem boju pora\xc5\xbeen. Kme\xc4\x8dki gospodar je v tradicionalni kme\xc4\x8dki povesti redko idealna oseba. Njegove zna\xc4\x8dilne lastnosti so prej resnobnost, mrkost, zadir\xc4\x8dnost, zlovoljnost, trma, avtoritativnost. Kadar te lastnosti prese\xc5\xbeejo normalno mero, je to znak za nujnost generacijske zamenjave. Tragika povojnega gospodarja, ki ni prav ni\xc4\x8d druga\xc4\x8den od predvojnega, je v tem, da ga nih\xc4\x8de naslediti no\xc4\x8de. Njegov spopad je brezupen, ker se ne spopada s potomcem (ta je pasiven ali se sploh pred spopadom umakne v dolino), ampak s sistemom, ki ho\xc4\x8de podreti celo in\xc5\xa1titucijo kme\xc4\x8dkega doma, ne le poskrbeti za generacijsko zamenjavo. Koprivca vendarle ne moremo pri\xc5\xa1teti k literarnim upornikom in saboterjem povojne protikme\xc4\x8dke politike. \xc4\x8ceprav ni dvoma, da je \xc4\x8dustveno na strani tradicionalnega gospodarja, poskrbi za to, da tradicionalizem ni premagan s strani brezvestne nove oblasti, kar bi bralca moglo zrevoltirati do upora novemu redu, ampak ga premagajo njegovi biv\xc5\xa1i zavezniki bajtarji; s tem se odgovornost znova seli v roke t. i. zakonitosti socialnozgodovinskega razvoja." (Hladnik 1991)'