b'\n_START_ARTICLE_\nCerkev sv. Martina, Memmingen\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde v 2. stoletju na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja so na mestu cerkve odkrili sledove naselitve. Med izkopavanji leta 1912 so pod zgradbo odkrili ostanke rimskega Burgusa. Prve cerkvene stavbe na tej to\xc4\x8dki ne moremo natan\xc4\x8dno dolo\xc4\x8diti. Raziskovalci domnevajo, da je bila zgrajena okoli leta 800. Ali je sv. Martin ali Frauenkirche v S\xc3\xbcdstadt K\xc3\xb6nigshofkirche ni jasno. Do sedaj welfska cerkev je postala 1178/1179 staufovska. Leta 1214 je Friderik II. podelil pokroviteljstvo antonitom (bil je kr\xc5\xa1\xc4\x8danski bolni\xc5\xa1ni\xc4\x8dni red), ki so v Memmingenu ustanovili svojo prvo bazo na nem\xc5\xa1kih tleh.  Cerkev je v naslednjih letih postala \xc5\xbeupnijska cerkev, ki je pospe\xc5\xa1ila rast in bogastvo mesta. Ob koncu 14. stoletja so zgradili kor in stolp. Temu so sledile nadaljnje notranje spremembe do 20. stoletja. Leta 1562 se je pokroviteljstvo antonitov kon\xc4\x8dala in cerkev je bila kon\xc4\x8dno predana mestu. Financiranje vseh raz\xc5\xa1iritev in sprememb so prevzeli me\xc5\xa1\xc4\x8dani. Antoniti (imenovani tudi antonijanci) so zgradili nasproti vzhodne verande cerkve dana\xc5\xa1njo otro\xc5\xa1ko cerkev kot samostansko cerkev in se omejili na to in njihovega preceptorja.\n_START_SECTION_\nWelfska bazilika\n_START_PARAGRAPH_\nV 10. stoletju je Memmingen pri\xc5\xa1el pod Welfe. Posledica tega je, da je moral sv. Martin postati njihova cerkev. Domneva se, da se je za\xc4\x8dela mo\xc4\x8dna gradbena dejavnost. Arhitekturno zgodovino tega \xc4\x8dasa lahko razumemo na podlagi letopisov. Martin je bil zgrajen leta 926, leta 1077 pa raz\xc5\xa1irjen in 1176 preoblikovan. Vendar ti podatki niso preverljivi z dokazi. Preobrazba 1176 se dobro ujema z zgodovino urbanega razvoja, tako da lahko predpostavimo, da je \xc4\x8das pravi. Zaradi razli\xc4\x8dnih nepravilnosti znotraj sedanje strukture je mogo\xc4\x8de domnevati, da je bil upo\xc5\xa1tevan zgodnej\xc5\xa1i razvoj. Vzhodni lok je torej 1,20 metra \xc5\xa1ir\xc5\xa1i od ostalih obokov, \xc5\xa1esti se razlikuje od obi\xc4\x8dajnega premera loka za 80 centimetrov. Jugovzhodni portal ni v skladu z gotskim arkadnim ritmom, zato pri vstopu vidite steber. Domnevno je romanski strukturi dodan gotski predprostor. Raziskovalci domnevajo, da je bila predhodnica bazilike zgradba z zahodnim parom stolpov. Transept je bil torej v prvem oboku, stolpi pa v \xc5\xa1estem. Med stolpi in transeptom bi bilo v skladu z velikostjo \xc4\x8dasa najdenih \xc5\xa1est romanskih obokov. Obnova bazilike na tej podlagi bi ustrezala drugi arhitekturi welfov. Leta 1216 je sv. Martin postal romarska cerkev. Iz bli\xc5\xbenjega Benningena je bila v cerkev prenesena krvna relikvija. \xc5\xbde leta 1446 je status oltarnega zakramenta umaknil Augsbur\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof in kardinal Peter von Schaumberg, potem ko se je hostija postopoma razpadla. Dovolil je samo \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje kot relikvijo. V reformaciji naj bi kri bila zaprta na neznani lokaciji.\n_START_SECTION_\nGradnja gotske bazilike\n_START_PARAGRAPH_\nDo leta 1325 je cerkev postala premajhna za vse ve\xc4\x8dje \xc5\xa1tevilo prebivalcev mesta, tako da so bile izvedena prva podalj\xc5\xa1anja. Dodali so stolp in kor. Iz te visoko gotske stavbe je ohranjen opornik in okno v severnem koru. Datiranje temelji na ohranjenem fragmentu freske na steni najni\xc5\xbejega nadstropja stolpa. Po tem gradbenem projektu je bilo treba zgraditi prve pare stebrov ladje in severno arkadno vrsto z visokim, ve\xc4\x8djim stenskim poljem. Okoli leta 1345 so se gradbeni ukrepi ustavili, \xc4\x8deprav je v istem letu cesar Ludvik Bavarski "obe Brottische" (verjetno prvi trg v Memmingenu) za\xc4\x8del podalj\xc5\xa1anje pokopali\xc5\xa1\xc4\x8da . Ali je bilo to povezano s politi\xc4\x8dnimi nemiri okoli cesarja Ludvika IV. ali z epidemijo kuge leta 1349, ni bilo mogo\xc4\x8de pojasniti. \xc5\xa0ele sredi druge polovice 14. stoletja je obnovljen za\xc4\x8detek gradbene dejavnosti. Neznani graditelj je moral imeti dobro izobrazbo v gotski arhitekturi svojega \xc4\x8dasa, saj se je nerodna konstrukcija prvih opornikov iz drugega oboka spremenila v tanj\xc5\xa1i, zelo gotski slog. Za\xc4\x8detek gradnje \xc4\x8detrtega oboka s preprosto konstrukcijo konzole, je moral graditelj ponovno spremeniti. Po zaklju\xc4\x8dku petega oboka je pri\xc5\xa1lo do dalj\xc5\xa1e prekinitve gradbene dejavnosti. Raziskovalci domnevajo, da je bil westwerk bazilike welfski in je bil za\xc4\x8dasno zaklju\xc4\x8den._NEWLINE_Od leta 1404/1405 se je za\xc4\x8delo s \xc5\xa1iritvijo \xc5\xa1estega oboka. Vendar se mestni delavci s tem niso mogli spopasti, mestni svet pa se je obrnil na M\xc3\xbcnchen. Leta 1405 bi lahko bil prisiljen v \xc5\xa1iritev Conrad von Amberg. Najverjetneje je star westwerk gradnjo naredil izjemno te\xc5\xbeko, saj je bil delno uporabljen kot podporna konstrukcija za arkade in delno odlomljen, delno pa tudi integriran. \xc5\xa0esti obok je moral biti 80 centimetrov \xc5\xa1ir\xc5\xa1i od obstoje\xc4\x8dih. Conrad je dvignil osrednje zidove ladje do kon\xc4\x8dne vi\xc5\xa1ine. Leta 1407 je bila \xc5\xbee postavljena stre\xc5\xa1na konstrukcija. Je eden prvih primerov ostre\xc5\xa1ja v nem\xc5\xa1ko govore\xc4\x8dem svetu. To je omogo\xc4\x8dilo vklju\xc4\x8ditev prvega podstre\xc5\xa1ja v ladjo. Verjetno je, da je samo mojster Conrad zaklju\xc4\x8dil \xc4\x8detrti stolpni nivo z visoko poudarjeno \xc4\x8delado. Podobni primeri so v Woringenu in Westerheimu. Do leta 1409/1410 je Conrad vom Amberg cerkev dokon\xc4\x8dal kot \xc5\xa1estoobo\xc4\x8dno baziliko._NEWLINE_V naslednjih letih so se aktivnosti osredoto\xc4\x8dale predvsem na notranje oblikovanje. Vzhodni ve\xc5\xbei sta bili zgrajeni leta 1438. Obokanje stranske ladje, ki se je za\xc4\x8delo leta 1458, je bilo mogo\xc4\x8de le z mno\xc5\xbei\xc4\x8dnimi donacijami dru\xc5\xbein Besserer in Wespach. Za\xc4\x8dela so se dela vrste temeljev kapelic v baziliki. Tako so leta 1476 dodali V\xc3\xb6hlinovo kapelo in 1482 Zwickerjevo kapelo. 1489-1491 bi lahko podalj\xc5\xa1ali z ru\xc5\xa1enjem dveh hi\xc5\xa1 v Zangmeisterstra\xc3\x9fe ladjo z dvema obokoma. Ker je bil memminger\xc5\xa1ki gradbeni mojster preobremenjen s to delikatno nalogo, je mestni svet uspel pridobiti glavnega graditelja iz Ulma, Matth\xc3\xa4usa B\xc3\xb6blingerja. Od leta 1496 do 1500 so obnovili kor in zgradili najve\xc4\x8djo \xc5\xbeupnijsko cerkev med Bodenskim jezerom in Lechom.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdupnijska cerkev in reformacija\n_START_PARAGRAPH_\nPod \xc5\xa1vicarskim pridigarjem Christophom Schappelerjem se je v Memmingenu leta 1524 raz\xc5\xa1irila  reformacija.  Schappeler je imel v dobro dotirano pridigarsko mesto v V\xc3\xb6hlinovi kapeli v sv. Martinu in tako prvi\xc4\x8d v nem\xc5\xa1kem krstil . Skupaj z Lindauom, Konstanco in Strasbourgom je mesto, ki je bilo sprva zwingliansko usmerjeno, je v Augsburgu leta 1530 predstavilo posebno priznanje Confessio Tetrapolitana (\xc5\xa1tiri\xc4\x8dlanska izpoved)._NEWLINE_Resolucija mestnega sveta iz leta 1531, ki navaja, da morajo vsi cerkveni kultni predmeti izginiti iz cerkve v mestu, je povzro\xc4\x8dila najve\xc4\x8djo izgubo elementov opreme sv. Martina. Cerkev je izgubila 21 stranskih oltarjev in pozni gotski oltar v koru. Od opreme v koru so ostale samo korne klopi._NEWLINE_Mesto je leta 1532 razglasilo svojo luteransko doktrino, ko je prevzelo Augsbur\xc5\xa1ko veroizpoved. Kon\xc4\x8dno, Memmingen in s tem sv. Martin sta leta 1536 sprejela wittenber\xc5\xa1ki sporazum o luteranski doktrini.\n_START_SECTION_\nPo reformaciji\n_START_PARAGRAPH_\nV tridesetletni vojni je cesar Ferdinand II. izdal odlok,  restitucijski edikt, po katerem je treba vse blago, ki je bilo razla\xc5\xa1\xc4\x8deno med reformacijo, vrniti katoli\xc5\xa1kim lastnikom. To je prizadelo tudi sv. Martina, vendar se je mesto uspe\xc5\xa1no branilo pred tem.  V bombardiranju cesarske in bavarske cerkve je bila cerkev prizadeta leta 1647, leseni strop je bil po\xc5\xa1kodovan. Hans Knoll ga je zamenjal z lesenim obokom, narejenim iz reber in pobarvanih sklepnikov, podobno tudi kor. Knoll je leta 1656 ustvaril v prvem oboku ladje tudi pevsko emopo. Leta 1810 je bila poru\xc5\xa1ena srednjeve\xc5\xa1ka stena cerkvenega vrta. Isto\xc4\x8dasno se je nekdanji Gottesacker preoblikoval v parkovno pokrajino z drevesnimi nasadi.  Strop ladje je bil preoblikovan leta 1845 in zaseden je la\xc5\xbeen lok. Ladja in stolp sta bila pokrita leta 1867 in 1872 s skrilavcem. Od leta 1926 do 1927 je bila cerkev prenovljena in ponovno prekrita. Od leta 1962 do 1965 in od 1984 do 1988 je bila cerkev ponovno obnovljena.\n_START_SECTION_\nStolp\n_START_PARAGRAPH_\nOd prednikov stolpov welf\xc5\xa1ke bazilike na zahodni strani ni ni\xc4\x8d ohranjeno. Prvi stolp na tej lokaciji je datiran okoli leta 1300. Najni\xc5\xbeje nadstropje sedanjega stolpa je bilo zgrajeno okoli leta 1325. Nadaljnjo gradnjo petega nadstropja je treba dati v obdobje okoli leta 1370. Za opeko v formatu 34 \xc3\x97 16,5 \xc3\x97 7,5 centimetrov, ki je bila uporabljena, je bila tudi zazidana v Frauenkirchturmu 1370. Ostala nadstropja so bila dodana okrog leta 1405 do 1410 pod gradbenikom Conradom von Ambergom. Stolp je bil nato dopolnjen z visoko poudarjeno \xc4\x8delado z zelenim pokrovom. Spiralno stopni\xc5\xa1\xc4\x8de, ki vodi od severne ladje do prvega nadstropja, je pogorelo leta 1420. Zvonik je bil leta 1428 zgrajen v stolpu kot gradbeni oder. Do takrat so zvonovi viseli v snopu, ki je bil povezan z zidom. Dve leti kasneje je bila zaklju\xc4\x8dena koni\xc4\x8dasta \xc4\x8delada, ki se je dvignila nad \xc5\xa1tiri kamnite zatrepe. Zaradi previsa hodnikov znotraj cerkve je bil v severovzhodnem kotu vhod stolpa premaknjen na sedanjo lokacijo. Po udaru strele leta 1470 je stolp dobil vrh, ki je bil ponovno pokrit z zeleno glaziranimi plo\xc5\xa1\xc4\x8dicami. S hitrim ga\xc5\xa1enjem prebivalstva so stolp lahko re\xc5\xa1ili leta 1482, potem ko so \xc5\xa1tiri strele udarile vanj in ga za\xc5\xbegale. V kroniki za leto 1494 so opazili dva no\xc4\x8dna udara strele, ko se je kasnej\xc5\xa1i cesar Maksimilijan I. preselil v mesto. Uni\xc4\x8deno drugo strelo leta 1535 je leta 1537 zamenjal dana\xc5\xa1nji osmerokotnik na stolpu.  Leta 1573 je bilo nad oknom stolpa z uro dodan lesen erker. Glavni tesar Jakob Britzel in klepar Bartholomew Seybrand sta na \xc4\x8delado postavila bakreno kapuco. Od takrat je stolp visok pribli\xc5\xbeno 65 metrov. Leta 1872 je bila kapuca prekrita s skrilavcem, ki je bil med obnovo leta 1927 obrnjen. Stolp je bil nazadnje obnovljen leta 1966 in 2012. Spodnji del \xc5\xbeupnije je od gradnje pripadal zgornjemu delu mesta. Leta 1927 je mesto podarilo svoj del \xc5\xbeupniji.\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev je triladijska bazilika z osmimi obo\xc4\x8dnimi polami z dvignjenim korom, ki se kon\xc4\x8da s 5/8 zaklju\xc4\x8dkom. V severnem delu stavbe prevladujejo stolp in kor. Na ju\xc5\xbeni strani je staro, od leta 1530 zapu\xc5\xa1\xc4\x8deno pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de mesta. Na njem je ve\xc4\x8d kot 300 let stara bukev in mlaj\xc5\xa1i kostanj. Nasproti vzhodnega preddverja je cerkev za otroke.\n_START_SECTION_\nZunanjost\n_START_PARAGRAPH_\nZunanje stene stranskih ladij izstopajo izza kora. Nova zakristija na ju\xc5\xbeni strani, stara zakristija in stolp na severni strani se povezujejo s korom pred ladjo. Ladja ima dvokapno streho, obe stranski pa pritrjeno streho. Stene so izdelane iz ometane opeke. Nad stranskima ladjama je svetlobno nadstropje, okna so okra\xc5\xa1ena s preprostim krogovi\xc4\x8djem. Neposredno pod okni je streha stranskih ladij. V baroku so odstranili obod oken, nekdanji koni\xc4\x8dasti loki pa so bili spremenjeni v okrogle loke. Zaradi na\xc4\x8dina gradnje z ometano opeko posamezni gradbeni odseki niso vidni od zunaj. Zahodna stran je popolnoma ometana. Omejena je z ozkim prehodom trga Martina Luthra, ki se na tej to\xc4\x8dki zo\xc5\xbei v ulico. Nad zahodnim portalom cerkve, ki je bil neko\xc4\x8d poro\xc4\x8dni portal, sta obstajala dva okna, ki sta zdaj zazidana. Nad njim je majhno okroglo okno, ki mu sledi drugo, nekoliko ve\xc4\x8dje okroglo okno na vi\xc5\xa1ini vozli\xc5\xa1\xc4\x8da strehe. Kor je izdelan iz tufa. Okna so okra\xc5\xa1ena z barvnim steklom. Oporniki imajo malo okraskov.\n_START_SECTION_\nGlavna ladja\n_START_PARAGRAPH_\nGlavna ladja \xc5\xa1irine 11,40 metra ima dol\xc5\xbeino 50 metrov in je visoka 18,80 metra. Vstop je mo\xc5\xbeen neposredno preko tako imenovanih poro\xc4\x8dnih vrat na zahodni strani. Stene nad osmimi oboki so preproste. Arhitekturni slog ustreza gotiki. Ta se je prej kon\xc4\x8dal z ravnim lesenim stropom. V \xc4\x8dasu historicizma v 19. stoletju leta 1845 se je vi\xc5\xa1ina stropa zmanj\xc5\xa1ala za 3,80 metra, v gotskem slogu je bil napeljan in pritrjen na vise\xc4\x8di nosilec strehe z \xc5\xbeeleznimi palicami. Za svetlobo v ladji skrbijo okna svetlobnega nadstropja. Loki obokov le\xc5\xbeijo na osmerokotnih stebrih, od katerih so bili vzhodni o\xc4\x8ditno ponovno uporabljeni. Raziskovalci domnevajo, da ti spoliji prihajajo iz druge poru\xc5\xa1ene cerkve. Predhodna zgradba Ulmskega M\xc3\xbcnstra bi se lahko prilegla pravo\xc4\x8dasno. Zaradi pomanjkanja naravnega kamna v Zgornji \xc5\xa0vabski je bilo mogo\xc4\x8de uporabiti le opeko, ki je ovira za visoko gotsko gradnjo.\n_START_SECTION_\nStranski ladji\n_START_PARAGRAPH_\nSeverna stranska ladja je dolga 50 metrov, \xc5\xa1iroka 5,7 metra in visoka 9,45 metra. Vstopimo skozi dva vhoda na Zangmeisterstra\xc3\x9fe, ki sta stala na poti ve\xc4\x8dje \xc5\xa1iritve kapele. Kapele so prepoznavne kot majhne ogivalne ni\xc5\xa1e med oporniki. Le kapela bratov\xc5\xa1\xc4\x8dine iz leta 1501 odstopa od nje s svojim okroglim lokom. Severna ladja je dopolnjena z nepobarvanim, gotskim rebrastim obokom._NEWLINE_Ju\xc5\xbena ladja je enakih dimenzij, nekoliko vi\xc5\xa1ja od severne ladje. Ima dva vhoda preko vzhodnega in zahodnega preddverja. V njej je ve\xc4\x8d ve\xc4\x8djih kapelic. Dopolnjuje jo gotski rebrasti obok.\n_START_SECTION_\nKor\n_START_PARAGRAPH_\nKor je dolg 24,6 m in \xc5\xa1irok 10,67 m. Je pobeljen. Poznogotska visoka okna so pisana v sprednjem delu, na dalj\xc5\xa1ih straneh so jasno zastekljena. Pod okni, v rahlo dvignjenem visokem oltarnem prostoru, so bile nagrobne plo\xc5\xa1\xc4\x8de, ki so bile na tleh cerkve. Kor se zapre s 17,62 metra visokim gotskim zvezdastim obokom, kjer so edine freske kora.\n_START_SECTION_\nOprema\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev je bogata s poslikavami in rezbarijami v lesu od 13. do 19. stoletja._NEWLINE_Rezbarije so na kornih klopeh, na glavnem oltarju, na cerkvenih klopeh in pri\xc5\xbenici. Kot veliko samostojno delo je oprema nove zakristije. Vse druge svete rezbarije so bile uni\xc4\x8dene v ikonoklazmu, ki ga je mestni svet odredil 19. julija 1531 ali so jih shranili v drugih cerkvah. _NEWLINE_Med letoma 1501 in 1507 so bile v sv. Martinu zgrajene ene izmed najve\xc4\x8djih in najbolj izrazitih kornih klopi v ju\xc5\xbeni Nem\xc4\x8diji, poleg tistih v Ulmu J\xc3\xb6rga Syrlina starej\xc5\xa1ega in klopi v stolnici v Konstanci, ki so najpomembnej\xc5\xa1e poznogotsko delo v Nem\xc4\x8diji. Klopi \xc5\xa1e vedno slu\xc5\xbeijo bogoslu\xc5\xbeju._NEWLINE_Takrat je bilo imperialno mesto Memmingen na vrhuncu svoje zgodovine - gospodarskega, politi\xc4\x8dnega in kulturnega uspeha. Ta uspeh se je pokazal tudi v gradbeni dejavnosti. V glavni \xc5\xbeupnijski cerkvi sv. Martina so bila zadnja leta 15. stoletja zna\xc4\x8dilna \xc5\xa1iritev cerkvenega prostora, oprema s kapelami in oltarji, od leta 1496 pa gradnja novega visokega kora, katerega zunanjost je iz tufa._NEWLINE_Notranjost kornega oboka ponuja filigransko streho in vreden prostor za klopi. To naro\xc4\x8dilo sta septembra 1501 dala cerkvena skrbnika sv. Martina. Do leta 1507 sta mojstra Hans Stark (mizar) in Hans Herlin (kipar) ustvarila klopi, izrezljane iz hrast, s skupno 63 sede\xc5\xbei. Dve Herlinovi slu\xc5\xbeabnici sta prepoznavni v nekaterih skulpturah teh kornih klopi: Hansa Thomana in Christopha Schellerja. Oba sta ga kasneje kot mojstra do\xc4\x8dakala lastno umetni\xc5\xa1ko veli\xc4\x8dastnost._NEWLINE_Prekinjene z dvema portaloma, predstavljajo memmingen\xc5\xa1ke korne klopi 66 skulptur dveh ciklov: teolo\xc5\xa1ki cikel prikazuje pod kro\xc5\xa1njami Sibile in preroke Stare zaveze.  Pri\xc4\x8dujejo o prihodu Mesije v Kristusu. Na sprednji vrsti so izrazni portreti ljudi iz zgodovine Memmingena. Vendar natan\xc4\x8dna dodelitev dolo\xc4\x8denih oseb ni vedno mogo\xc4\x8da. Samo predmeti, ki jih imajo v rokah velike skulpture, omogo\xc4\x8dajo razumno razlago. Tako so denimo \xc5\xbeupan in njegova \xc5\xbeena ali Aman in njegova \xc5\xbeena bolj dolo\xc4\x8dljivi. Podatek, ki je bil prej interpretiran kot opat Antonitskega samostana, se po vsej verjetnosti ne more opredeliti kot tak. Vendar pa so bili ljudje, prikazani v Memmingenu, tako dobro znani, da podrobnej\xc5\xa1a razlaga ni bila potrebna. Tudi ena od skulptur se lahko \xc5\xa1teje za relativno varno, da predstavlja rimsko-nem\xc5\xa1kega kralja in kasneje cesarja Maksimiliana I., ki je bil pogosto v Memmingenu v \xc4\x8dasu nastanka klopi in mesto imenoval \xc2\xbbcelico za po\xc4\x8ditek in spanje\xc2\xab. _NEWLINE_Vendar pa si zaslu\xc5\xbeijo pozornost tudi \xc5\xa1tevilne intarzije na hrbtnih stenah in kaligrafska raznolikost naslovnih blokov, ki se ne pojavljajo pri nobenih drugih tega \xc4\x8dasa. Prihajajo iz delavnice Bernharda Strigelsa. Pred tem se je predpostavljalo, da so bili vlo\xc5\xbeki v klopi dodani kasneje. Zaradi razli\xc4\x8dnih podrobnosti pa je mogo\xc4\x8de z gotovostjo re\xc4\x8di, da so bila polja intarzije - dva na vsakem stolu - \xc5\xbee vstavljena v \xc4\x8dasu njihovega nastanka._NEWLINE_Celovito restavriranje in dodajanje manjkajo\xc4\x8dih delov je v letih 1892 do 1901 je opravil memminger\xc5\xa1ki restavrator Leonhard Vogt. V tem primeru je bil nadstre\xc5\xa1ek kro\xc5\xa1nje, ki je bil odstranjen leta 1813/1814, obnovljen. Raziskave so pokazale, da so bili prej deli poslikani. To je omogo\xc4\x8dilo bolj realisti\xc4\x8dno predstavitev. Klopi so med najbolj znanimi in umetni\xc5\xa1kimi v Nem\xc4\x8diji.\n_START_SECTION_\nPri\xc5\xbenica\n_START_PARAGRAPH_\nPri\xc5\xbenico v ladji bazilike je zasnoval Johann Friedrich Sichelbein in izdelal po svojih na\xc4\x8drtih od 1699 do 1700.  Predstavlja skupno delo dveh umetnikov. Tesarska dela je izvajal Georg Rabus, kiparski elementi Christoph Heinrich Dittmar iz Arnstadta. Pri\xc5\xbenica je bila izdelana prete\xc5\xbeno iz oreha z nekaj zlatimi okraski. Nadstre\xc5\xa1ek ima obliko \xc4\x8debulnega pokrova in je kronan z angelom s trobento. Akantovi listi krasijo zunanje strani. V pri\xc5\xbenici so v vdolbine, v katere je vgrajenih pet kipov Jezusa in \xc5\xa1tirje evangelisti. Na dnu ko\xc5\xa1are se angelske glave kopi\xc4\x8dijo okoli zlatega grozdja. Nad vrati je figura Janeza Krstnika. Na splo\xc5\xa1no je to visoko umetni\xc5\xa1ko delo zgornje\xc5\xa1vabskega baroka.\n_START_SECTION_\nPoslikave\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev ima \xc5\xa1tevilne freske in oljne slike. Najstarej\xc5\xa1e so iz prve polovice 15. stoletja, zadnje iz 18. stoletja. Mnoge freske prihajajo iz \xc5\xa1ole Memminger.\n_START_SECTION_\nStriglove freske\n_START_PARAGRAPH_\nObstaja nekaj fresk iz dru\xc5\xbeine umetnikov Strigel v stavbi. V vzhodnem preddverju ju\xc5\xbene ladje je slikal Hans Strigel starej\xc5\xa1i leta 1445, portret Poslednje sodbe. Iz njegove roke je upodobljen Jezusov kri\xc5\xbe v ni\xc5\xa1i na zahodni steni. Med njimi so ustanovitelji z grbi in napis, na katerem je mogo\xc4\x8de prebrati, da jo je podaril Erhard Hantteller iz Gradca. Marijino oznanjenje je vidno na vzhodnem loku. Strop je okra\xc5\xa1en s simboli \xc5\xa1tirih evangelistov, ki se zdru\xc5\xbeujejo okoli Bo\xc5\xbejega Jagnjeta. Preroki Izaija in Ezekiel se nahajata na vzhodnem polju, Kajn, ki se bori s hudi\xc4\x8dem za snop in Ablovo daritev Bogu je nasproti. Okoli leta 1480 je verjetno Hans Strigel mlaj\xc5\xa1i na ju\xc5\xbeni ladji ustvaril fresko z Madoninim stebrom. Najve\xc4\x8dja pre\xc5\xbeivela freska delo umetni\xc5\xa1ke dru\xc5\xbeine je kapela Zangmeister. Tukaj je bila okoli leta 1510 ustvarjena impresivna freska Bernharda Strigela. Na gotskem stropu obravnava redko poslikano Kristusovo spremenjenje in Abrahamovo \xc5\xbertvovanje Izaka. Na stenah je sv. Elizabeta ob obisku Marije in Hudi\xc4\x8dev izgon obsedenega, ki jo izvaja sv. Eberhard. Poleg tega so v kapeli manj\xc5\xa1e freske z okraski, putti in podobno. Te freske so bile narejene leta 1531 v \xc4\x8dasu ikonoklazma in jih je bilo mogo\xc4\x8de ponovno odkriti leta 1963. V kornem loku so nastale okrog leta 1500 freske krepostnih in neumnih devic. Slogovno se pripisujejo Bernhardu Strigelu, vodilnemu u\xc4\x8ditelju Memminger\xc5\xa1ke \xc5\xa1ole.\n_START_SECTION_\nSichelbeinove freske\n_START_PARAGRAPH_\nVerjetno je Caspar Sichelbein starej\xc5\xa1i cerkev okrasil leta 1587 z okrasnimi slikami, leto kasneje pa je sledil cikel Pasijon. Model je bil verjetno Mali pasijon Albrechta D\xc3\xbcrerja. Sichelbein je moral slike delno spremeniti, ker prostor na stenah vzhodne strani ladje ni bil dovolj velik. Pokriti so bili leta 1656, razkriti in dopolnjeni leta 1926 in 1965. Tudi leta 1588 je bila na zunanjem kornem loku ustvarjena freska Poslednje sodbe. To je tematsko dopolnjevalo ciklus Pasijon. Dosegel je 3,80 metra nad dana\xc5\xa1njim obokanim vrhom. Tudi to je bila verjetno osnova D\xc3\xbcrerjevega Malega pasijona. Od freske je danes ohranjen le ostanek oboka. Tako imenovani zeleni hudi\xc4\x8d, eden od sedmih mejnikov Memmingerja, je izginil tudi \xc4\x8dez obok. Ognjevarna barva, ki je za\xc5\xa1\xc4\x8ditila podstre\xc5\xa1je pred ognjem med drugo svetovno vojno, je uni\xc4\x8dila tudi preostanek zelenega hudi\xc4\x8da.\n_START_SECTION_\nOljne slike\n_START_PARAGRAPH_\nV baziliki je, zaradi teolo\xc5\xa1ke zasnove reformacije, malo oljnih slik, ki odvra\xc4\x8dajo katerokoli cerkveno dekoracijo od izre\xc4\x8dene besede. Johann Friedrich Sichelbein je naslikal osem slik, ki prikazujejo Jezusovo \xc5\xbeivljenje. V\xc4\x8dasih so viseli na stebrih ladje. V okviru notranje prenove so bile name\xc5\xa1\xc4\x8dene v kapelicah ju\xc5\xbene ladje. Spadajo v glavno delo najpomembnej\xc5\xa1ega \xc4\x8dlana dru\xc5\xbeine umetnikov Sichelbein, ki se je naselil v Memmingenu leta 1581. Na severozahodnem portalu je \xc5\xa1e ena oljna slika. Naslikal jo je rojeni avstrijski Antwerpen\xc4\x8dan Abraham del Hel, ki se je kasneje naselil v Augsburgu in prikazuje Kristusa pred Pilatom.\n_START_SECTION_\nVitra\xc5\xbei\n_START_PARAGRAPH_\nNekdanji gotski vitraj kora in nove zakristije sta izginila. Slike, ki jih lahko vidimo danes, izhajajo iz leta 1894 in veljajo za izjemno umetnost historicizma. Ustvaril jih je dvorni slikar stekla Franz Xaver Zettler iz M\xc3\xbcnchna. V kapelah je pre\xc5\xbeivelo le nekaj gotskih in renesan\xc4\x8dnih steklenih slik.\n_START_SECTION_\nStolpna ura\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1524, leto dni pred kme\xc4\x8dkimi vojnami, je za\xc4\x8dela delovati prva kolesna ura. Prvo \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnico  je oblikoval Bernhard Strigel, eden najvidnej\xc5\xa1ih umetnikov v Memmingenu. Leta 1537 je pri preoblikovanju stolpa to sliko popravil Ursus Werlin. Sledila je leta 1688 \xc5\xa1e ena revizija, z napisom so bile dodane baro\xc4\x8dne oblike grbov in trak z napisom. Leta 1829 je bila \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnica iz \xc5\xbeeleza. Tudi po\xc5\xa1kodovana obmo\xc4\x8dja okvirja so bila ometana._NEWLINE_Starej\xc5\xa1i Michael Geiger je leta 1906 izdal okvir. Med veliko obnovo stolpa leta 1927 pod Ulmovim glavnim graditeljem Karlom Wachterjem je bilo odstranjeno \xc5\xbeelezo in celoten omet. Pred tem sta ga brata Haugg iz Ottobeurena zmanj\xc5\xa1ala za izvirno in novo razli\xc4\x8dico. Od takrat ni ve\xc4\x8d mogo\xc4\x8de govoriti o sliki Bernharda Strigela.  To je bilo treba ponovno obnoviti leta 1966. Sedanje stanje odra\xc5\xbea upodobitev iz leta 1697. \xc5\xa0tevil\xc4\x8dnica  je obrnjena z dvema mestnima krakoma Memmingen na levi zgoraj. Dva leva imata kartu\xc5\xa1o z imperialnim dvoglavim orlom in glavo kralja kot vrhovnega gospodarja svobodnega cesarskega mesta. Toda upodobljena kraljeva glava ni bila priznana s strani prebivalstva kot taka, ampak je bila obravnavana kot vodja "svetnika" Hildegarda. To je presenetljivo, saj se je Memmingen \xc5\xbee leta 1530 spreobrnil v reformirano izpoved in potem \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje svetnikov prakti\xc4\x8dno ni bilo izvedeno. Slika je postala ena od sedmih znamenitosti Memmingerja. Na transparentu nad glavami levov stoji imperialni moto: \xc2\xbbDOMINE HUMILIA RESPICE\xc2\xab\xc2\xa0(Gospod, glej navzdol, Psalm 138,6)._NEWLINE_Dana\xc5\xa1nji mehanizem je ura za navijanje. Leta 1927, ko je bil stolp predan mestu, je \xc5\xbeupnija \xc5\xbeelela imeti novo uro brez nihala. Mesto je to zahtevo zavrnilo, potem pa se je kongregacija odpovedala predaji stolpa z uro in ura je ostala v lasti mesta. Zato mora tudi mestni uslu\xc5\xbebenec vsakih nekaj dni dvigniti uro nihala.\n_START_SECTION_\nUporaba\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev je bila verjetno ustanovljena kot kraljeva dvorna cerkev Guelphov.  \xc5\xa0ele leta 1214 je bilo pokroviteljstvo predano Antonitom, ki so diagonalno postavili samostan nasproti mestnega obzidja. Od takrat je bila cerkev pravzaprav samostanska cerkev Antonitov. Ker so prebivalci Memmingena vedno delili in pla\xc4\x8devali za obnovo, je cerkev postopoma postala \xc5\xbeupnijska cerkev. V reformaciji so bili Antoniti izgnani leta 1531, dokon\xc4\x8dna zamenjava samostana pa ni bila do leta 1562. Od takrat je cerkev \xc4\x8dista \xc5\xbeupna cerkev._NEWLINE_Danes je cerkev dekanatska cerkev dekanata Memmingen. Dekan je tudi lastnik prvega pastorata v Sv. Martinu. Ma\xc5\xa1e obi\xc4\x8dajno potekajo vsako nedeljo. Cerkveni ogledi potekajo vsako soboto opoldne s spremljanjem orgel. Cerkev slu\xc5\xbei tudi kot koncertna dvorana za koncerte, oratorije, vokalne koncerte in manj\xc5\xa1e ansamble. Ture v stolpu potekajo od maja do oktobra vsak dan ob 15. uri.'