b'\n_START_ARTICLE_\nRudolf Golouh\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nKer v \xc4\x8dasu njegove mladosti v Trstu \xc5\xa1e ni bilo slovenskih \xc5\xa1ol, je obiskoval italijanske. Dokon\xc4\x8dal je 2. razred gimnazije, nato pa se je posvetil \xc5\xbeurnalistiki. Pri 18. letih je postal sodelavec in urednik anarhisti\xc4\x8dnega lista Germinal. Policija je \xc5\xbeelela narediti konec anarhisti\xc4\x8dni propagandi, zato je Golouha najprej zaprla, nato pa \xc5\xa1e izgnala iz Trsta. Leta 1910 se je vrnil in se pridru\xc5\xbeil Jugoslovanski socialno demokrati\xc4\x8dni stranki (JSDS). Sodeloval je pri \xc4\x8dasopisu Rde\xc4\x8di prapor in urejal tri sindikalna glasila (\xc5\xbdelezni\xc4\x8dar, Stavbinski delavec in Kamnarski delavec). Po letu 1910 je bil organizator slovenskie socialne demokracije na Primorskem. Od leta 1913 dalje je objavljal svoje pesmi in v italijan\xc5\xa1\xc4\x8dino prevajal Cankarja in \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8da. Leta 1915 je postal urednik Zarje, leta 1919 pa urednik dnevnika Naprej! v Ljubljani._NEWLINE_Zavzemal se je za zdru\xc5\xbeitev Slovencev v Jugoslaviji kot zvezi enakopravnih narodov, zato se je pridru\xc5\xbeil skupini Socialisti\xc4\x8dna omladina, ki je izdajala revijo Demokracija (1918\xe2\x80\x941919)._NEWLINE_Po koncu vojne se je za\xc4\x8del Golouh politi\xc4\x8dno vzpenjati. Najprej je postal \xc4\x8dlan Narodnega sveta v Trstu, imel je tesne stike z za\xc4\x8dasno de\xc5\xbeelno vlado v Ljubljani, bil je v slovenski delegaciji skupaj z Josipom Ferfoljo, zadol\xc5\xbeen za jadransko problematiko, leta 1919 se je udele\xc5\xbeil mirovne konference v Parizu, po selitvi v Ljubljano pa je zopet delal v JSDS. S somi\xc5\xa1ljeniki je kmalu izstopil iz JSDS in marca 1920 ustanovil prvo komunisti\xc4\x8dno organizacijo v Sloveniji \xe2\x80\x94 Delavsko socialisti\xc4\x8dno stranko za Slovenijo. Izdajali so \xc4\x8dasopis Ujedinjenje, kjer je deloval kot urednik._NEWLINE_Ko se je preselil v Maribor, se je vrnil k socialnim demokratom, ki so ga novembra 1920 izvolili za poslanca v jugoslovansko ustavodajno skup\xc5\xa1\xc4\x8dino. Med letoma 1920 in 1923 ter med 1926 in 1941 je deloval v Mariboru kot novinar (prvi urednik Delavske politike), zadru\xc5\xbeni organizator in 10 let kot vodja borze dela. Leta 1930 je bil imenovan v prvo sestavo banskega sveta Dravske banovine. Bil je pod\xc5\xbeupan Maribora (1933\xe2\x80\x941935). Bil je podpredsednik zadruge Mariborski teden. Sodeloval je v ljudskofrontnem kme\xc4\x8dko\xe2\x80\x94delavskem gibanju. Leta 1941 je pred nem\xc5\xa1kim okupatorjem zbe\xc5\xbeal v Ljubljano, kjer se je vklju\xc4\x8dil v OF. Po zlomu Italije so ga nem\xc5\xa1ke oblasti aretirale in ga odpeljale v Dachau._NEWLINE_Po vojni je \xc5\xbeivel v Ljubljani in kot raziskovalec delal v In\xc5\xa1titutu za zgodovino delavskega gibanja. Skupaj z Du\xc5\xa1anom Kermavnerjem je uredil zbornik Socialisti\xc4\x8dno gibanje v Sloveniji 1869\xe2\x80\x941920 (1951) in sodeloval pri 11 knjigah Zbornika o narodnoosvobodilni vojni jugoslovanskih narodov. Leta 1966 je objavil avtobiografsko knjigo Pol stoletja spominov.\n_START_SECTION_\nKnji\xc5\xbeevno delo\n_START_PARAGRAPH_\nGolouhove prve pesmi, ki jih je objavil leta 1913, so imele revolucionarno in nacionalno vsebino. Bolj kot pesnik pa je ustvarjal kot dramatik. Napisal je komedijo Komedija sedanjosti in naslednje drame: Kriza (1927), ki je znana po prvih masovnih scenah v slovenskem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du in je bila prvi\xc4\x8d uprizorjena na Delavskem odru v Ljubljani leta 1928; Groteska sedanjosti (1932); Od zore do mraka (1935); Krisalida (1940); Od krize do groteske (1976)._NEWLINE_Golouh je prvi, ki je prevajal dela I. Cankarja (Dunajski ve\xc4\x8deri, Hlapec Jernej) in O. \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8da (Ob Kvarnerju) v italijan\xc5\xa1\xc4\x8dino.'