b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Spodnji \xc4\x8crete\xc5\xbe\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nGrad Spodnji \xc4\x8crete\xc5\xbe je bil pozidan \xc5\xbee v 12. stoletju, vendar je v zgodovinskih listinah prvi\xc4\x8d izrecno omenjen \xc5\xa1ele leta 1354 kot "haus Reutenberch" in nato leta 1378 kot "vest Reutenberg". Grad in gospostvo sta bila dru\xc5\xbeinski sede\xc5\xbe vitezov \xc4\x8crete\xc5\xa1kih (Reutenbergov), sicer pa je bila posest fevd Vi\xc5\xa1njegorskih, Ande\xc5\xa1kih,Spanheimov nato pa fevd koro\xc5\xa1kih de\xc5\xbeelnih knezov, oglejskih patriarhov in sekundarni fevd Celjskih. Med vitezi \xc4\x8crete\xc5\xa1kimi je prvi izpri\xc4\x8dan leta 1228 vitez Reudiger von Reitenburg, ki mu leta 1250 sledi Nikolaj, leta 1268 sta izpri\xc4\x8dana Grifo in Nikolaj de Reutenberch. V listinah iz leta 1305 pa se pojavljajo Ortolf, Perhtolt in Herman. Leta 1317 je grajski gospodar Bertold in njegovi sinovi Greif, Friderik, Herman in Ortolf, leta 1334 pa brata Greif in Herman ter njuni bratranci Pertold, Greif, Jakob, Ortolf, Liupold in Friderik. Leta 1361 je bil gospodar Nykelleins von Rewenberch, leta 1394 pa plemeniti Hertlein in Mertlein._NEWLINE_Vitezi \xc4\x8drete\xc5\xa1ki so bili spretni voj\xc5\xa1\xc4\x8daki in tudi roparski vitezi. Desetletja so pusto\xc5\xa1ili po dolenjski freisin\xc5\xa1ki posesti in posesti kostanjevi\xc5\xa1kega samostana. Leta 1378 se je Friderik \xc4\x8crete\xc5\xa1ki   v dvoboju spopadel z Rudolfom Svibenskim (Ostrovrharjem) in ga premagal ter izro\xc4\x8dil avstrijskemu vojvodi. Polastili so se freisin\xc5\xa1kega dvorca v Kozjanah pri \xc5\xa0marjeti in gradu \xc5\xa0trlek (Straleck) pri \xc5\xa0marje\xc5\xa1kih Toplicah. Ne glede na to pa so bili \xc4\x8crete\xc5\xa1ki preko sto let ena od najimenitnej\xc5\xa1ih kranjskih plemi\xc5\xa1kih dru\xc5\xbein. Grobnico so imeli v samostanu Sti\xc4\x8dna. Vitez Grifo (Greif) \xc4\x8crete\xc5\xa1ki je bil gori\xc5\xa1ki glavar v Metliki okoli leta 1322, 1330 pa gravar gori\xc5\xa1ke grofije v Gorici. \xc5\xa0tevilni \xc4\x8dlani rodbine so bili gradi\xc5\xa1\xc4\x8dani na Starem gradu pri Oto\xc4\x8dcu, v Kostanjevici, Bre\xc5\xbeicah in drugod. Ve\xc4\x8d posestev in dvorov so imeli pri Igu pri Ljubljani. Ena od vej se je naselila na gradu \xc5\xa0trlek, druga pa na Gorenjem Mokronogu. Nekateri so se uveljavili tudi na habsbur\xc5\xa1kem dvoru. Med letoma 1342 in 1378 sta bila Greif in Leopold \xc4\x8crete\xc5\xa1ka komornika na Koro\xc5\xa1kem, Kranjskem in Slovenski krajini. Sredi 14. stoletja so pridobili ve\xc4\x8d oglejskih fevdov, ki pa so jih kmalu prodali Celjskim grofom. Leta 1358 je grof Friderik Celjski poravnal velik dolg Fritza \xc4\x8crete\xc5\xa1kega, 1363 pa so Celjani tudi formalno dobili od oglejskega patriarha \xc4\x8crete\xc5\xbe v fevd. Leta 1455 je del gradu pripadel sorodniku \xc4\x8crete\xc5\xa1kih Engelhardu Turja\xc5\xa1kemu. V drugi polovici 15. stoletja so \xc4\x8drete\xc5\xa1ko gospostvo \xc5\xbee upravljali oskrbniki, saj je bil leta 1461 \xc4\x8drete\xc5\xa1ki oskrbnik Friderik Prager._NEWLINE_Po izumrtju \xc4\x8crete\xc5\xa1kih vitezov je grad in gospostvo leta 1487 pridobil sorodnik Hartman pl. Kraigh, za njim pa so dedovali pl. Lambergi. Ti niso \xc5\xbeiveli na gradu ampak so imeli upravnike kastelane - tak\xc5\xa1en je bil leta 1497 Ulrik Gall. V 16. stoletju naj bi grad osvojili in razdejali Turki. Grofa Maks Engelbert in Herbert Lamberga sta gospostvo leta 1696 prodala Sti\xc5\xa1kemu samostanu. Po razpustu samostana leta 1781 pa je lastnik \xc4\x8crete\xc5\xbea postala dvorna komora. Leta 1825 je baron Anton Schweiger gospostvo kupil od Ilirske dvorne komisije, \xc4\x8detrt stoletja kasneje je \xc4\x8crete\xc5\xbe kupil Julij pl. Valmagoni. Od leta 1885 pa je bil lastnik Friderik Berdajs, posestnik na Savi pri Litiji. Leta 1770 je strela udarila v grad in ga uni\xc4\x8dila. V bli\xc5\xbeini gradu stojijo mogo\xc4\x8dne ru\xc5\xa1evine romanskega stolpa gradu Zgornji \xc4\x8crete\xc5\xbe in ru\xc5\xa1evine dvorca \xc4\x8crete\xc5\xbe. Pot do gradu je zapiral \xc5\xa1e en manj\xc5\xa1i stolp, katerega lokacija ni znana.\n_START_SECTION_\nLegenda\n_START_PARAGRAPH_\nPo legendi naj bi skozi votlo pe\xc4\x8devje gradova Spodnji \xc4\x8crete\xc5\xbe in Klevev\xc5\xbe povezoval skrivni hodnik, katerega so gra\xc5\xa1\xc4\x8daki uporabljali za roparske pohode. Vhod naj bi bil zasut \xc5\xbee v srednjem veku.'