b'\n_START_ARTICLE_\nRayleighovo sipanje\n_START_PARAGRAPH_\nRayleighovo s\xc3\xadpanje [r\xc3\xa9jlijevo ~] je (prevladujo\xc4\x8de) pro\xc5\xbeno sipanje svetlobe ali drugega elektromagnetnega valovanja, pri \xc4\x8demer se fotoni sevanja odbijajo od delcev, tj. atomov in molekul, in z njimi trkajo brez izmenjave energije. Delci so pri tem veliko manj\xc5\xa1i v primerjavi z valovno dol\xc5\xbeino svetlobe. Navadno je prisotno v plinih, lahko pa se pojavi tudi v kapljevinah in prozornih trdninah. Je funkcija elektri\xc4\x8dne polarizabilnosti delcev. Nihajo\xc4\x8de elektri\xc4\x8dno polje svetlobnega vala deluje na naboje znotraj delca, kar povzro\xc4\x8da, da se gibljejo z enako frekvenco. Delec tako postane majhni sevajo\xc4\x8di dipol, katerega sevanje se vidi kot sipana svetloba. Sorodno sipanje svetlobe je Tyndallov pojav. Rayleighovo sipanje ne spreminja stanja snovi in je zato parametri\xc4\x8dni proces._NEWLINE_Rayleighovo sipanje son\xc4\x8dne svetlobe v relativno \xc4\x8distem ozra\xc4\x8dju je glavni vzrok za modro barvo dnevnega neba in za rumeni ton barve samega Sonca._NEWLINE_Poimenovano je po angle\xc5\xa1kem fiziku Johnu Rayleighu._NEWLINE_Rayleighovo sipanje molekularnega du\xc5\xa1ika v ozra\xc4\x8dju vsebuje pro\xc5\xbeno sipanje kakor tudi nepro\xc5\xbeni prispevek iz vrte\xc4\x8dega se Ramanovega sipanja v zraku, saj so spremembe v valovnem \xc5\xa1tevilu sipanega fotona po navadi manj\xc5\xa1e od 50 cm\xe2\x81\xbb\xc2\xb9. To lahko vodi do sprememb vrtilnega stanja molekul. Nepro\xc5\xbeni prispevek ima tudi enako odvisnost od valovne dol\xc5\xbeine kot pro\xc5\xbeni del.\n_START_SECTION_\nOsnovni vzrok\n_START_PARAGRAPH_\nSon\xc4\x8deva svetloba se v ozra\xc4\x8dju sipa zaradi molekul (\xc5\xa1e posebej zaradi N\xe2\x82\x82 in O\xe2\x82\x82) in drugih majhnih delcev. Kot \xc5\xbee omenjeno je jakost sipanja obratno sorazmerna od \xc4\x8detrte potence valovne dol\xc5\xbeine, zato se svetloba s kraj\xc5\xa1o valovno dol\xc5\xbeino (kot je modra svetloba) bolj razpr\xc5\xa1i kot pa svetloba z dalj\xc5\xa1o valovno dol\xc5\xbeino (kot je rde\xc4\x8da svetloba), kar daje dnevnemu nebu modro barvo; vijoli\xc4\x8dna svetloba se absorbira v vi\xc5\xa1jih plasteh ozra\xc4\x8dja. Pri gledanju v smeri Sonca pride v ospredje svetloba, ki ni bila razpr\xc5\xa1ena, kot je rde\xc4\x8da in rumena svetloba. To daje Soncu rumeni odtenek, \xc4\x8deprav je v manj\xc5\xa1i meri za slednje odgovorna tudi fluorescenca flavinov v ro\xc5\xbeenici. Ti namre\xc4\x8d fluorescirajo pod ultravijoli\xc4\x8dno (UV) svetlobo z valovno dol\xc5\xbeino blizu vidne svetlobe, kar se opazi kot rumenkasto meglico._NEWLINE_Rde\xc4\x8da barva ob son\xc4\x8dnem vzhodu in zahodu se pojavi zato, ker je Sonce blizu obzorja (horizontu), kar pomeni, da je pot, ki jo \xc5\xbearki prepotujejo, ve\xc4\x8dja. S tem je ve\xc4\x8dja tudi prostornina zraka, v kateri se svetloba razpr\xc5\xa1i, zaradi \xc4\x8desar se modra in zelena svetloba prakti\xc4\x8dno filtrirata, v ospredje pa tako stopi rumeno-rde\xc4\x8da svetloba. V primeru onesna\xc5\xbeenega zraka je rde\xc4\x8da barva \xc5\xa1e bolj izrazita, ob morju pa je oran\xc5\xbena zaradi delcev soli.\n_START_SECTION_\nPartikli in drugi vzroki\n_START_PARAGRAPH_\nRayleighovo sipanje nastane v glavnem zaradi interakcije fotonov z atomi in molekulami v zraku, lahko pa se pojavi npr. zaradi sulfatnih delcev v obliki aerosola. Velike koncentracije le-teh nastanejo najve\xc4\x8dkrat ob t. i. plinijskih eksplozijah, tj. zelo mo\xc4\x8dnih izbruhov ognjenikov, zaradi \xc4\x8desar postane modro nebo svetlej\xc5\xa1e. Drugi znani primer tega so gorata obmo\xc4\x8dja z bogato vegetacijo, kjer pogosto nastane modrikasta meglica zaradi aerosolnih terpenov, ki jih izlo\xc4\x8dajo rastline in reagirajo z ozonom ter tvorijo delce s premerom pribli\xc5\xbeno 200 nm. Po drugi strani pa se lahko zaradi gozdnega po\xc5\xbeara ali izbruha vulkana tvorijo fini delci s premerom od 500-800 nm, ki pa razpr\xc5\xa1ijo rde\xc4\x8do svetlobo. Luna ima proti poznemu ve\xc4\x8deru zato moder sij, kar je relativno redek pojav._NEWLINE_Sipanje lahko nastane tudi zaradi mikroskopskih nihanj v gostoti zraka, kar je posledica naklju\xc4\x8dnega gibanja molekul zraka; pri obmo\xc4\x8djih z ve\xc4\x8djo ali manj\xc5\xa1o gostoto zraka kot okolica se lomni koli\xc4\x8dnik v manj\xc5\xa1i meri razlikuje od tistega v okolici, zaradi \xc4\x8desar lahko tovrstna nihanja delujejo kot kratko\xc5\xbeivi delci, ki razpr\xc5\xa1ijo svetlobo._NEWLINE_Pri obmo\xc4\x8djih z majhno svetlobno onesna\xc5\xbeenostjo je no\xc4\x8dno nebo ob luninem siju tudi modro, saj Luna prakti\xc4\x8dno odseva son\xc4\x8dno svetlobo na Zemljo. Kljub temu \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko oko ne zazna same barve, saj je oko prilagojeno na gledanje v temi, tj. v mre\xc5\xbenici so izpostavljene pali\xc4\x8dnice, ki zaznavajo samo svetlost in ne barv.\n_START_SECTION_\nRayleighovo sipanje pri \xc5\xbeivalih\n_START_PARAGRAPH_\nOb kombinaciji odboja svetlobe od iridofor in sipanja svetlobe zaradi biokromov, ki se nahajajo v povrhnje le\xc5\xbee\xc4\x8dih kromatoforah, lahko nekatere \xc5\xbeivali, kot so plazilci in dvo\xc5\xbeivke, ustvarijo zeleno ali svetlo modro barvo ko\xc5\xbee.\n_START_SECTION_\nV porozni snovi\n_START_PARAGRAPH_\nVrsta Rayleighovega sipanja \xce\xbb\xe2\x81\xbb\xe2\x81\xb4 se lahko pojavi tudi v porozni snovi. Zgled je mo\xc4\x8dno opti\xc4\x8dno sipanje nanoporoznih snovi. Mo\xc4\x8dni kontrast v lomnem koli\xc4\x8dniku med porami in trdnimi deli sintranega aluminijevega oksida povzro\xc4\x8da zelo mo\xc4\x8dno sipanje, kjer svetloba popolnoma spremeni smer v povpre\xc4\x8dju vsakih 5 mikrometrov. Vrsto sipanja \xce\xbb\xe2\x81\xbb\xe2\x81\xb4 povzro\xc4\x8da nanoporozna struktura (porazdelitev ozkih por z velikostjo pribli\xc5\xbeno ~70\xc2\xa0nm), ki se jo dobi s sintranjem monodisperzivnih pra\xc5\xa1kov aluminijevega oksida.'