b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Benedikt XII.\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nJacques de Novelles, oziroma Jacques de Nouveau, imenovan Fournier, se je rodil okrog 1285 kot sin peka v Saverdun pri Toulousu \xe2\x80\x93 grofija Foix v Franciji.imenovan Fournier, se je rodil okrog 1285 kot sin peka v Saverdun pri Toulousu v Franciji._NEWLINE_Kot mlad fant je vstopil k cistercijanom in je postal v Opatiji Svete Marije v Fontroidu opat (1311\xe2\x80\x931317). Nato je bil imenovan za \xc5\xa1kofa v \xc5\xa1kofiji Pamiers (1317\xe2\x80\x931326), pa v \xc5\xa1kofiji Mierpoix (1326\xe2\x80\x931327). Janez XXII. ga je v konzistoriju 18. decembra 1327 imenoval za kardinala-duhovnika pri rimski cerkvi Santa Prisca (1327\xe2\x80\x931334) - verjetno tudi zaradi njegove gore\xc4\x8dnosti pri zavra\xc4\x8danju herezij in globoke splo\xc5\xa1ne in teolo\xc5\xa1ke izobrazbe, v \xc4\x8demer se je pokazal kot dober pape\xc5\xbeev svetovalec.\n_START_SECTION_\nIme Benedikt\n_START_PARAGRAPH_\nBenedikt XII. je drugi pape\xc5\xbe iz 14. stoletja, ki si je nadel ime Benedikt. Zdi se, da se v njegovem primeru izbira nagiba k spo\xc5\xa1tovanju do svetega patriarha zahodnega meni\xc5\xa1tva Benedikta. Benedikt XII. je bil res cistercijan. Ne moremo pa izklju\xc4\x8diti, da je ime izbral v povezavi z Benediktom XI. Oba pape\xc5\xbea imata namre\xc4\x8d skupne stroge poglede na meni\xc5\xa1ko \xc5\xbeivljenje. Pa ne le to. Oba sta gojila tudi osebno zvestobo do svojih neposrednih prednikov, ki sta sodelovala v odlo\xc4\x8dilnih bojih s kraljevsko in cesarsko mo\xc4\x8djo. \xc4\x8ce se je predhodnik Benedikta XI. brezuspe\xc5\xa1no spopadel s Filipom Lepim, se je Janez XXII. soo\xc4\x8dil z napadom, ki je bil \xc5\xa1e pomembnej\xc5\xa1i od doktrinalnega in disciplinskega, ko je Ludviku Bavarskemu uspelo, da se je dal sam kronati za cesarja od protipape\xc5\xbea, ki je bil prvi\xc4\x8d v zgodovini izvoljen prav za ta namen.\n_START_SECTION_\nVrnitev v Rim?\n_START_PARAGRAPH_\nJanez XXII. je umrl v Avignonu 4. decembra 1334. Po pogrebnih slovesnostih so 13. decembra vstopili v konklave med seboj zelo razdeljeni kardinali. Kardinalski zbor je bil \xc5\xbee prete\xc5\xbeno francoski in kro\xc5\xbeila je govorica, da bodo za pape\xc5\xbea izvolili le tistega, ki bo pripravljen za stalno ostati v Avignonu. Volitve so se nagibale v prid suurbikalnega kardinala-\xc5\xa1kofa pri Porto e Santa Rufina Jean-Raymond de Commingesa, ki pa je izvolitev prav zaradi tega pogoja odklonil; sledila je sorazmerno hitra enoglasna izvolitev Jakoba de Nouveau Fournierja, kar je bilo ne le za vernike, ampak tudi za same kardinale pravo presene\xc4\x8denje, saj je volilo Jakoba za pape\xc5\xbea kar vseh 24 kardinalov \xc5\xbee 20. decembra 1334 v Avignonu; tam je bil tudi kronan v dominikanski cerkvi z imenom Benedikt XII. 8. januarja 1335. _NEWLINE__NEWLINE_\xc5\xbde 1335 je izjavil pred rimskimi odposlanci, da se \xc5\xbeeli vrniti v Cerkveno dr\xc5\xbeavo, vendar bi se najprej ustavil v Bologni, kjer so bile razmere bolj urejene. Mladi Petrarka (1304-1374) mu je ob tej priliki zaskrbljeno poslal pismo v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini, v katerem Rim, ki je predstavljen kot stara gospa, slavna toda o\xc5\xbealo\xc5\xa1\xc4\x8dena, prosi svojega \xc5\xbeenina pontifika, naj se usmili njene rev\xc5\xa1\xc4\x8dine. Pape\xc5\xbeu so priznali polo\xc5\xbeaj senatorja in imenovanje glavnih ob\xc4\x8dinskih uradnikov. O\xc4\x8ditno pa je bilo, da se \xc5\xbee ve\xc4\x8d kot trideset let pape\xc5\xbe ni mogel vrniti v Italijo zaradi pomanjkanja reda in varnosti okoli Pape\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeave. Rim je tako vsak dan bolj tonil v nered in pozabo, zapu\xc5\xa1\xc4\x8denost in rev\xc5\xa1\xc4\x8dino. _NEWLINE__NEWLINE_Ta misel o vrnitvi pa mu vseeno ni dala miru. Zato je za\xc4\x8del velika obnovitvena dela na bazilikah sv. Petra v Vatikanu in sv. Janeza v Lateranu. Rimljani mu tega niso pozabili in so mu postavili spomenik z napisom pred glavnim vhodom v staro baziliko svetega Petra, ki ga sedaj hranijo v Vatikanskih jamah. _NEWLINE_Da z vrnitvijo \xc5\xa1e dolgo ne bo ni\xc4\x8d, je pokazal tudi s tem, da je nekaj mesecev zatem za\xc4\x8del graditi novo pape\xc5\xa1ko pala\xc4\x8do v Avignonu, ki je bila bolj trdnjava kot samostan. Na to odlo\xc4\x8ditev je vplivala najbolj francoska ve\xc4\x8dina v kardinalskem zboru, pa tudi dejstvo, da je v svojem delovanju ostal precej odvisen od francoskega kralja._NEWLINE__NEWLINE_Prepri\xc4\x8dan, da \xc5\xa1e ni napo\xc4\x8dil \xc4\x8das vrnitve v Rim, je za\xc4\x8del aprila 1335 dela na stavbi, v kateri je prebival Janez XXII. in junija 1336 objavil svoj predlog, da bi zgradil v Avignonu \xc2\xbbposebno pala\xc4\x8do, v kateri bi rimski pape\xc5\xbei lahko stanovali kadarkoli in kolikor \xc4\x8dasa bi okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine zahtevale\xc2\xab. Njegov prednik je zase pridr\xc5\xbeal \xc5\xa1kofijsko pala\xc4\x8do; Benedikt je podelil \xc5\xa1kofu novo bivali\xc5\xa1\xc4\x8de in popolnoma svoboden zaupal svojemu rojaku Petru Poissonu nalogo, da nadomesti staro stavbo s \xc5\xa1ir\xc5\xa1im in bolje branljivim gradom, ki ga zdaj imenujejo \xc2\xbbStara pala\xc4\x8da\xc2\xab, da bi ga razlikovali od \xc2\xbbNove pala\xc4\x8de\xc2\xab, ki so jo zgradili pod Klemenom VI..  Ta pala\xc4\x8da je bila isto\xc4\x8dasno samostan in trdnjava. _NEWLINE__NEWLINE_1339 je za\xc4\x8del prena\xc5\xa1ati v Avignon arhive Svetega sede\xc5\xbea, ki so se nahajali od Benedikta XI. v Assisiju in s tem nedvoumno potrdil svoj namen, da bo ostal v Avignonu cel \xc4\x8das svojega pontifikata.\n_START_SECTION_\nPoskus sprave z Ludvikom Bavarskim\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Benedikt XII. je \xe2\x80\x93 v nasprotju s politiko svojega prednika \xe2\x80\x93 hotel dose\xc4\x8di spravo s svetorimskim cesarjem Ludvikom Bavarskim. Ludvik je takoj po pape\xc5\xbeevem kronanju poslal odposlance, ki naj bi nagovorili pape\xc5\xbea, da ga odve\xc5\xbee od izob\xc4\x8denja, kar sta tedaj prepre\xc4\x8dila francoski kralj Filip VI. (1314-1347) in neapeljski kralj Robert (1309-1343). Filip je zoper cesarja celo na\xc5\xa1\xc4\x8duval kneza Janeza Moravskega da je njegova \xc5\xbeena Marjeta Tirolska (1335-1363) zahtevala kot dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino vojvodino Tirolsko in Koro\xc5\xa1ko, ki ju je cesar dal v zakup avstrijskemu vojvodu Albertu II.. Nato je Ludvik poslal k pape\xc5\xbeu veliko delegacijo prelatov, ki naj bi dosegla preklic interdikta nad Nem\xc4\x8dijo \xe2\x80\x93 zopet neuspe\xc5\xa1no. Cerkveni in de\xc5\xbeelni stanovi so torej 1338 na frankfurtski skup\xc5\xa1\xc4\x8dini izjavili, da se ne bodo ve\xc4\x8d ozirali na interdikt in da bodo duhovnike, ki se ga bodo \xc5\xa1e dr\xc5\xbeali, smatrali za dr\xc5\xbeavne sovra\xc5\xbenike. Dodali so \xc5\xa1e: \xc2\xbbVladar, ki ga izvoli ve\xc4\x8dina knezov, ne potrebuje \xc5\xa1e pape\xc5\xbeeve potrditve, ker cesarjeva krona izhaja od Boga.\xc2\xab_NEWLINE_Sedaj pa bi vseeno pri\xc5\xa1lo do sprave, \xc4\x8de sam cesar ne bi napravil nove neumnosti: iz lakomnosti \xe2\x80\x93 da bi raz\xc5\xa1iril svojo posest, je dal poro\xc4\x8diti Marjeto Tirolsko \xe2\x80\x93 lo\xc4\x8denko od Janeza \xe2\x80\x93 s svojim sinom Ludvikom, brandenbur\xc5\xa1kim nadgrofom. Pape\xc5\xbe je temu zakonu seveda nasprotoval in tako zopet ni pri\xc5\xa1lo do sprave.\n_START_SECTION_\nEkumenizem in misijoni\n_START_PARAGRAPH_\nOd muslimanskih Turkov ogro\xc5\xbeenim Armencem je poslal pomo\xc4\x8d; ko so ga opozorili, da izpovedujejo zmotne nauke, je zanje sestavil zbirko 117-ih stavkov s priporo\xc4\x8dilom, naj jih premi\xc5\xa1ljujejo. Otomansko napredovanje je sililo vzhodne kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vladarje, da bi v zameno za cerkveno zedinjenje dobili pomo\xc4\x8d v ljudeh in denarju na Zahodu; ko pa je gr\xc5\xa1ki menih Barlaam  na\xc5\xa1tel pretirano veliko \xc5\xa1tevilo vpra\xc5\xa1anj, ki bi jih naj obravnavali na vesoljnem cerkvenem zboru, je pape\xc5\xbe kratko odgovoril Bizantincem, da se morajo preprosto vrniti k rimski pravovernosti brez razprave. _NEWLINE_Veliko upanje je gojil tudi od uspeha misijonov med Mongoli ter je posal misijonarje vse do Pekinga; po razpadu mongslkega cesarstva pa je propadlo tudi delo za njihovo spreobrnjenje. Uredil pa je katoli\xc5\xa1ko hierarhijo v Perziji in Mezopotamiji.\n_START_SECTION_\nMeni\xc5\xa1ko preprosta strogost\n_START_PARAGRAPH_\nBenedikt je hotel biti nepristranski in je bil tudi hud nasprotnik simonije ter nepotizma \xe2\x80\x93 pravo nasprotje svojega neposrednega predhodnika Janeza XXII., ki je nepotizem \xe2\x80\x93 sicer z dobrimi razlogi \xe2\x80\x93 preobilno udejanjal. Izjavil je, da pape\xc5\xbe \xe2\x80\x93 podobno kot Melkizedek \xe2\x80\x93 nima ne rodovnika ne dru\xc5\xbeine in da torej ne pozna sorodnikov. Dejstvo je, da njegovi sorodniki, prijatelji in sonarodnjaki niso u\xc5\xbeivali tistih ugodnosti kot pod njegovimi predniki in jim je dal takoj v vednost, da kakih privilegijev naj niti ne pri\xc4\x8dakujejo; \xc5\xa1el je celo tako dale\xc4\x8d, da se je prito\xc5\xbeeval zaradi \xc4\x8dasti, ki jih je podelil neapeljski kralj njegovemu ne\xc4\x8daku Viljemu Fournierju._NEWLINE_ _NEWLINE_Kakor je bil po meni\xc5\xa1ko strog in skromen do sebe, tako je bil zahteven tudi do drugih pri vladanju Cerkve in je zahteval var\xc4\x8dnost in skromnost tudi od svojih sodelavcev; to se vidi tudi po \xc5\xa1tevilu listin, ki jih je razposlala pisarna, ki je mnogo manj\xc5\xa1e od tistih, ki so jih izdali njegovi predniki. Ker je ukinil mnoge takse, je to sicer resda zmanj\xc5\xa1alo dohodke, ki so bili sedaj odvisni le od pape\xc5\xa1kih nadarbin. Za primerjavo vzemimo, da so letni dohodki iz Florence padli od 228.000 fiorinov na 166.000; ker je pa ob\xc4\x8dutno zmanj\xc5\xa1al stro\xc5\xa1ke, le-ti niso presegali 100.000 fiorinov; na ta na\xc4\x8din je cerkveni zaklad 1342 ra\xc4\x8dunal dobi\xc4\x8dek 1.117.000 fiorinov. To ka\xc5\xbee na to, da je bila Benediktova uprava uspe\xc5\xa1na in u\xc4\x8dinkovita.\n_START_SECTION_\nSmrt in \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\n1340 je hudo zbolel in ohromel zaradi uljesa na nogah. _NEWLINE__NEWLINE_Umrl je 25. aprila 1342 za gangreno v Avignonu in so ga pokopali v avinjonski stolnici Notre Dame des doms. Med Francosko revolucijo je njegov spomenik - ki ga je napravil pari\xc5\xa1ki kipar Jean Lavenier podivjana drhal skoraj popolnoma uni\xc4\x8dila. _NEWLINE__NEWLINE_V cistercijanskem redu ga \xc4\x8dastijo kot bla\xc5\xbeenega. V Martirologium gallicanum obhajajo njegov god kot spomin, oziroma neobvezni god dne 15. aprila.\n_START_SECTION_\nOcena\n_START_PARAGRAPH_\nNekateri so o\xc4\x8ditali Benediktu, da je bil neumen, da je govoril prosta\xc5\xa1ko in se opijal: tako so ga prikazovali zlasti italijanski kronisti kot Villanijevi in uporni fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanski bratci. Resnica pa je druga\xc4\x8dna, in sicer, da je bil preprost \xc4\x8dlovek, brez pretvez, delaven ter navajen na redovno \xc5\xbeivljenje. Njegov dober \xc4\x8dut mu je pomagal za natan\xc4\x8dno opazovanje stvari; tako mu je uspelo, da je pretrgal nesre\xc4\x8dno razpravljanje o bla\xc5\xbeenem gledanju (visio beatifica), da se nih\xc4\x8de ni ve\xc4\x8d vrnil nanj. Spremenil je naklju\xc4\x8dno bivali\xc5\xa1\xc4\x8de, s katerim se je Janez XXII. zadovoljil, v udobnej\xc5\xa1i sede\xc5\xbe, ki je bil prilagojen vedno obilnej\xc5\xa1i upravi. Manjkal pa mu je \xc5\xa1irok pogled, vodilni na\xc4\x8din, sijaj. Resnici na ljubo: njegova dela niso spremenila niti Cerkvene dr\xc5\xbeave niti evropske politike. V priznanje mu je \xc5\xa1teti, da je posku\xc5\xa1al prepre\xc4\x8diti stoletno vojno med Anglijo in Francijo ; v tem pa ni uspel, ker so ga Angle\xc5\xbei okoli prinesli in \xc5\xbee med pogovori za\xc4\x8deli napad na Francijo. _NEWLINE__NEWLINE_Posre\xc4\x8dilo se mu je dose\xc4\x8di spravo med in Kastiljo in Portugalsko. _NEWLINE__NEWLINE_Benedikt je bil torej u\xc4\x8den, dober govornik, velike postave, obenem pa skromen in zelo pobo\xc5\xbeen mo\xc5\xbe.'