b'\n_START_ARTICLE_\nArkadij\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRojen je bil v \xc5\xa0paniji. Januarja 383 ga je o\xc4\x8de razglasil za avgusta in sovladarja vzhodnega dela Rimskega cesarstva. Deset let kasneje je za avgusta razglasil tudi mlaj\xc5\xa1ega brata Honorija in ga imenoval za socesarja zahodnega dela Rimskega cesarstva._NEWLINE_Cesar Honorij je vladal pod vodstvom romaniziranega Vandala magistra militum Flavija  Stiliha, medtem ko je Arkadijevo vladanje nadziral njegov minister Rufin. Stiliho naj bi po mnenju nekaterih poznavalcev hotel obvladovati oba cesarja, kar je bil verjeten vzrok, da so Rufina leta 395 ubili njegovi gotski najemniki.  \xc4\x8ceprav so dokazi za Stilihovo  vpletenost v uboj pomanjkljivi, je ostra tekmovalnost in politi\xc4\x8dna ljubosumnost med Stilihom in Rufinom mo\xc4\x8dno zaznamovala prva leta Arkadijevega vladanja. Arkadijev novi svetovalec, evnuh Evtropij, je preprosto prevzel Rufinovo mesto sive eminence na bizantinskem dvoru. _NEWLINE_Nad Arkadijem je dominirala tudi njegova \xc5\xbeena Elija Evdoksija, ki ga je leta 399, ko je bil na vi\xc5\xa1ku mo\xc4\x8di, prepri\xc4\x8dala, naj odpusti Evtropija. 13. julija istega leta je Arkadij izdal edikt, s katerim so se poru\xc5\xa1ili vsi preostali nekr\xc5\xa1\xc4\x8danski templji v cesarstvu.  _NEWLINE_Evdoksijinemu vplivu je mo\xc4\x8dno nasprotoval konstantinopelski patriarh Ivan Krizostom, ki je slutil, da Evdoksija izrablja dru\xc5\xbeinsko premo\xc5\xbeenje za pridobivanje oblasti nad cesarjem. Evdoksija je izrabila svoj vpliv, da so leta 404 Krizostoma odstavili, in \xc5\xa1e isto leto umrla. _NEWLINE_V Arkadijevem imenu je po Evdoksijini smrti vladal pretorijanski prefekt Antemij, ki je s Stilihom sklenil premirje. Arkadija je bolj kot politi\xc4\x8dne in voja\xc5\xa1ke zadeve zanimala vloga pobo\xc5\xbenega kristjana, zato je bil vse do smrti leta 408 samo nominalen vladar svojega cesarstva.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nMed njegovim \xc5\xa1ibkim vladanjem so imeli glavno vlogo v dr\xc5\xbeavi dvorni politiki. Glavna tema dvornih dogajanj so bila protislovna mnenja vplivnih posameznikov in dvornih strank o barbarih, kar je v Konstantinoplu v tistem \xc4\x8dasu pomenilo Gote. Zelo dobro dokumentirani so dogodki okoli \xc4\x8dastihlepnega gotskega poveljnika Gainasa, ki je kot magister militum slu\xc5\xbeil \xc5\xbee cesarju Teodoziju I., in 7.000 gotskih federatih, ki so jih leta 400 na Evdoksijino vzpodbudo pobili v Konstantinoplu. Pre\xc5\xbeiveli Goti so pod Gainasovim poveljstvom pobegnili v Trakijo, kamor jih je zasledovala in pobila cesarska vojska. Gainasu je uspelo pobegniti preko Donave, kjer so ga ujeli in ubili Huni, njehovo glavo pa so kot diplomatsko darilo poslali Arkadiju. _NEWLINE_Dogajanja so obi\xc4\x8dajno prikazovali kot  nenadno protibarbarsko dejanje, ki naj bi stabiliziralo Vzhod. _NEWLINE_V Arkadijevem imenu je bil na sedmem konstantinopelskem gri\xc4\x8du Kserolofos zgrajen nov forum, na katerem je eden od stebrov slavil njegovo zmago nad Gainasom. Steber je bil dokon\xc4\x8dan po Arkadijevi smrti v \xc4\x8dasu Teodozija II.. _NEWLINE_Arkadijev doprsni kip iz pentelijskega marmorja, ki je prikazan na zgornji sliki, so odkrili junija 1949 v Istanbulu pri forumu Tauri med kopanjem temeljev za novo univerzo. Vrat je oblikovan tako, da bi se lahko vstavil v torzo. Kipa, njegovega podstavka in napisa niso odkrili. Na\xc4\x8delek je sestavljen iz dveh vrst biserov, med katerima je nad \xc4\x8delom niz pravokotnih kamnov.\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xbeina\n_START_PARAGRAPH_\nArkadij je imel z \xc5\xbeeno Evdoksijo h\xc4\x8derke Pulherijo, Arakdijo in Marino in sina Teodozija, bodo\xc4\x8dega cesarja Teodozija II..'