b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Hadrijan VI.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\n9. januarja 1522 je bil v dolgotrajnem konklavu, ki se je za\xc4\x8del \xc5\xbee 27. decembra, izvoljen v odsostnosti enoglasno za pape\xc5\xbea. Sam polo\xc5\xbeaj je zasedel in bil kronan s tiaro \xc5\xa1ele 31. avgusta istega leta tako da so se \xc5\xbee bali, da misli prenesti pape\xc5\xa1ki sede\xc5\xbe v \xc5\xa0panijo. _NEWLINE_Grozljivo te\xc5\xbeke naloge so ga \xc4\x8dakale v tej najte\xc5\xbeji uri pape\xc5\xa1tva: zatreti ukoreninjene zlorabe; obnoviti sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, ki je uspevalo na podkupovanju in je sovra\xc5\xbeilo \xc5\xbee samo imenovanje reforme; imeti na povodcu mlade in boja\xc5\xbeeljne kneze, ki so bili vsak trenutek pripravljeni sko\xc4\x8diti si v lase; zajeziti nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8di hudournik upora v Nem\xc4\x8diji; re\xc5\xa1iti kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo pred Turki, ki so po zavzetju Beograda 1521 zdaj ogro\xc5\xbeali \xc5\xbee Ogrsko; po padcu Rodosa 1522 so postali Turki gospodarji Sredozemlja \xe2\x80\x93 to so bile naloge, ki bi bile prenaporne za samega Herkula, kaj \xc5\xa1ele za triin\xc5\xa1esdesetletnega starca, ki \xc5\xa1e nikoli ni videl Italije, in je bil prepri\xc4\x8dan, da ga bodo Rimljani zani\xc4\x8devali kot "barbara". Hadrijan je sprejeti odgovornost v poslu\xc5\xa1nosti Bo\xc5\xbeji volji in se je popolnoma zavedal, da ne bo mogel izpolniti velikih pri\xc4\x8dakovanj. _NEWLINE_Rimljani, navajeni na razsipno \xc5\xbeivljenje renesan\xc4\x8dnih pape\xc5\xbeev, ki so ga bili tudi sami dele\xc5\xbeni, Hadrijana niso z veseljem sprejeli. Tudi on ni pokazal posebne volje, da bi z njimi na\xc5\xa1el skupni jezik in znosno so\xc5\xbeitje \xc5\xa0e ve\xc4\x8dji odpor, pravo sovra\xc5\xa1tvo, so do njega \xc4\x8dutili in izra\xc5\xbeali podkupljivi uradniki rimske kurije, najhuj\xc5\xa1ega pa umetniki, ki so ostali brez mastnih dohodkov. Kljub temu je dosledno vztrajal pri prenovi kurije in celotne Cerkve.\n_START_SECTION_\nBrezuspe\xc5\xa1en spopad z reformacijo\n_START_PARAGRAPH_\nKo je 8. maja 1521 cesar Karel V. podpisal Wormski edikt, s katerim so bili Luter in njegovi prista\xc5\xa1i izgnani iz dr\xc5\xbeave, je bil ta \xc5\xbee na varnem v Wartburgu. Ker cesarja naslednjih devet let ni bilo v cesarstvu, se je mogla reformacija neovirano \xc5\xa1iriti. Prvi je izob\xc4\x8denju kljuboval sa\xc5\xa1ki volilni knez Friderik Modri, ki je Lutra navidezno prijel in ga dal pripeljati na Wartburg. Tam ga ni smel videti nih\xc4\x8de razen slu\xc5\xbeabnikov, ki sta mu nosila hrano in skrbela za njegovo sobo, dokler mu ni zrasla brada in ni bilo ve\xc4\x8d opaziti tonzure, a imenovali so ga \xc2\xbbplemi\xc4\x8d J\xc3\xb6rg\xc2\xab. Vmes je bil nekaj dni skrivaj v Wittenbergu, kjer so njegovi prista\xc5\xa1i oskrunili ve\xc4\x8d cerkva, razbili oltarje in kipe svetnikov, uni\xc4\x8dili svete slike in odpravili ma\xc5\xa1o. Beg iz samostanov je bil tolik\xc5\xa1en, da so morali ukiniti nem\xc5\xa1ko pokrajino avgu\xc5\xa1tinskega reda. Lutra pa se je polastila depresija, mu\xc4\x8dili so ga dvomi, zdelo se mu je, da ga zalezuje hudi\xc4\x8d; zato se je 1. marca 1522 rad odzval povabilu in se vrnil v Wittemberg. _NEWLINE_Pape\xc5\xbe Hadrijan VI. je poslal svojega legata na dr\xc5\xbeavni zbor v N\xc3\xbcrnberg 22. marca 1522, da bi dosegel izvajanje Worm\xc5\xa1kega odloka, ki je Lutra izgnal iz cesarstva; obenem je Karel V. \xc5\xbeelel dose\xc4\x8di enoten nastop proti napredovanju Turkov. Stanovi so zadevo zavla\xc4\x8devali, Luter pa ni bil pripravljen na pogovore, ampak je odgovoril z novimi o\xc4\x8ditki, saj so ga podpirali mogo\xc4\x8dni \xc2\xbbstrici iz ozadja\xc2\xab\xc2\xa0ter je vedno bolj napadal Rimsko Cerkev, tako da je pri\xc5\xa1lo do kon\xc4\x8dnega preloma. _NEWLINE_Ko je Lutrovo u\xc4\x8denje lo\xc4\x8dilo \xc5\xbee velike dele Nem\xc4\x8dije od Cerkve, je dal pape\xc5\xbe na dr\xc5\xbeavnem zboru v N\xc3\xbcrnbergu 3. januarja 1523 po svojem opolnomo\xc4\x8dencu javno razglasiti, \xe2\x80\x9eda mi vsi priznavamo, da je Bog to preganjanje Cerkve dopustil zaradi grehov ljudi, zlasti pa duhovnikov in prelatov.\xe2\x80\x9d_NEWLINE_Znano je bilo njegovo odklonilno mnenje glede razmer na renesan\xc4\x8dnem italijanskem pape\xc5\xa1kem dvoru, ki ga je dal tudi Nemcem sli\xc5\xa1ati: \xc2\xbbGreh je postal tako vsakdanja in sama po sebi umevna stvar, da tisti, ki so bili z njim omade\xc5\xbeevani, sploh niso ve\xc4\x8d ob\xc4\x8dutili njegovega smradu.\xc2\xab\xc2\xa0Globoko se je zavedal napak in zlorab, ki so se v Cerkvi postopno kopi\xc4\x8dile in veliko pripomogle k izbruhu protestantske reformacije. Na dr\xc5\xbeavnem zboru je torej po svojem poslancu Chieregatiju izrekel \xc2\xbbmea culpa\xc2\xab\xc2\xa0za vso Cerkev: \xc2\xbbIskreno priznavamo, da je Bog dopustil Cerkvi to preizku\xc5\xa1njo zaradi grehov ljudi, \xc5\xa1e posebej duhovnikov in prelatov. Ni \xc4\x8dudno, \xc4\x8de se je bolezen iz glave raz\xc5\xa1irila v ude. Kar zadeva nas, je potrebno, da se mi, ki smo zlo povzro\xc4\x8dili, sami prenovimo, da bi tako od tod, od koder se je zlo \xc5\xa1irilo, odslej izhajalo ozdravljenje in prenova.\xc2\xab\xc2\xa0To iskreno kesanje pa je pri\xc5\xa1lo prepozno; reformatorjem je celo poslu\xc5\xbeilo za napad, saj se je Luter na pape\xc5\xbeevo dobro voljo po\xc5\xbevi\xc5\xbegal. Na to priznanje krivde je odgovoril s posmehljivim spisom, s katerim je pape\xc5\xbea Hadrijana VI. imenoval pape\xc5\xbea osla (Papstesel), iz katerega govori satan, ker je obenem zahteval izvajanje Wormskega odloka. Nem\xc5\xa1ki de\xc5\xbeelni stanovi so pape\xc5\xbeu odgovorili, da bi bilo izvajanje ukrepov zoper novoverce enako dr\xc5\xbeavljanski vojni in niso ni\xc4\x8desar ukrenili. _NEWLINE__NEWLINE_Ko se je torej pape\xc5\xbeev legat pojavil pred zborom, je zahteval ukrepe zoper Lutrovo herezijo, obenem pa izjavil, da je slabega stanja v Cerkvi kriva neurejenost klera, kakor tudi slab zgled nekaterih pape\xc5\xbeev. Pape\xc5\xbe je torej jasno izrazil potrebo po cerkveni obnovi in je obljubil, da bo napravil v tej smeri vse, kar bo v njegovi mo\xc4\x8di. Z legatovim izvajanjem sta bili vendarle nezadovoljni obe strane: pape\xc5\xa1ka, ker je pape\xc5\xbe izpovedal hud polo\xc5\xbeaj Cerkve in obsojal svoje prednike; reformatorji pa so se nor\xc4\x8devali iz pape\xc5\xbeeve obljube, da bo uvedel prenovo. _NEWLINE_Tudi v Rimu so Hadrijanovi klici naleteli na gluha u\xc5\xa1esa: resnih sodelavcev za prenovo skorajda ni na\xc5\xa1el. V Rim je poklical zato Giana Pietra Carafa, bodo\xc4\x8dega pape\xc5\xbea Pavla IV., da bi popravil disciplino in nravno \xc5\xbeivljenje klerikov. Glede delitve nadarbin je bil zelo strog in jo je hudo omejil. Tistim, ki so se nad tem prito\xc5\xbeevali, je imel navado dejati: \xc2\xbbPape\xc5\xbe mora krasiti cerkve s prelati in ne prelatov s cerkvami.\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE__NEWLINE_Svoje du\xc5\xa1nopastirske skrbi je posve\xc4\x8dal \xc5\xa0vici, Skandinaviji, Poljski in Mad\xc5\xbearski, pa je spet do\xc5\xbeivljal razo\xc4\x8daranja. Sodobniki niso dojeli njegovih namenov, njegova prizadevanja so prezirali in zavra\xc4\x8dali. Kljub temu, da ni dosegel \xc5\xbeelenih uspehov, mu gre priznanje tako zaradi njegovega neopore\xc4\x8dnega in zglednega \xc5\xbeivljenja kot tudi zaradi resnih prizadevanj za prenovo Cerkve. :'