b'\n_START_ARTICLE_\nSilbury Hill\n_START_SECTION_\nZgradba\n_START_PARAGRAPH_\nSestavljen je prete\xc5\xbeno iz krede in gline, izkopane v okolici. Gri\xc4\x8d je visok okoli 40 metrov in pokriva pribli\xc5\xbeno 2 hektarja povr\xc5\xa1ine. Zgrajen  je bil v ve\xc4\x8d fazah okoli 2400\xe2\x80\x932300 pr. n. \xc5\xa1t.  in ka\xc5\xbee ogromno tehni\xc4\x8dnega znanja in spretnosti ter dolgotrajen nadzor nad delom in sredstvi. Arheologi so izra\xc4\x8dunali, da so porabili 18 milijonov delovnih ur, kar pomeni, da je delalo 500 ljudi 15 let (Atkinson 1974: 128), ki so odlagali in nana\xc5\xa1ali 248.000 kubi\xc4\x8dnih metrov zemlje in polnila ter ga oblikovali. Euan W. Mackie trdi, da to ni preprosta pozna neolitska \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka struktura, kot si jih predstavljamo, ter da ka\xc5\xbee avtoritarno mo\xc4\x8d duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine in elite s \xc5\xa1iroko zastavljenim nadzorom._NEWLINE_Osnova gri\xc4\x8da je kro\xc5\xbena in ima 167 metrov v premeru. Vrh je raven in ima 30 m v premeru. Najprej je bil izdelan manj\xc5\xa1i kup, ki je bil pozneje zelo raz\xc5\xa1irjen. Za\xc4\x8detna struktura ob vzno\xc5\xbeju vzpetine je popolnoma kro\xc5\xbena: geodetska izmera razkriva, da sta sredi\xc5\xa1\xc4\x8de zgornje ploskve in sredi\xc5\xa1\xc4\x8de sto\xc5\xbeca, ki za\xc4\x8drtujeta hrib, meter narazen. Dokazano je, da je prvotno imel vrh okrogel profil, vendar je bil splo\xc5\xa1\xc4\x8den v srednjeve\xc5\xa1kem obdobju, da bi zagotovil podlago za stavbo, morda z obrambnim namenom. _NEWLINE_Prvi jasni dokazi o gradnji iz okoli 2400 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem  so gramozno jedro, oblo\xc5\xbeeno s kamnitim obodom in pe\xc5\xa1\xc4\x8denjakovimi skalami. Naslednje plasti krednega gru\xc5\xa1\xc4\x8da in zemlje so namestili na vrh tega. Druga faza je vklju\xc4\x8devala nadaljnje nalaganje krede na vrh jedra s pomo\xc4\x8djo materiala, izkopanega iz okoli\xc5\xa1kih jarkov, ki so se postopno spet napolnili in so jih nato ve\xc4\x8d metrov navzven ponovno kopali. Stopnja okoli vrha datira v to fazo gradnje zaradi prepre\xc4\x8devanja zdrsa  ali kot ostanek spiralne poti, ki se je dvigala s tal, ko so jo uporabljali med gradnjo za dvig materiala, pozneje pa je bila to procesijska pot.\n_START_SECTION_\n17., 18. in 19. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nIzvedenih je bilo ve\xc4\x8d izkopavanj gri\xc4\x8da. Prvi\xc4\x8d ga je opisal amaterski zgodovinar 17. stoletja John Aubrey. Njegove zapise Monumenta Britannica je med letoma 1680 in 1682 objavila zalo\xc5\xbeba Dorset. Pozneje je William Stukeley zapisal, da so leta 1723 med sajenjem dreves na vrhu odkrili okostje in vajeti. Verjetno je bil to poznej\xc5\xa1i sekundarni pokop. Oktobra 1776 je izkopavala skupina cornwallskih rudarjev pod vodstvom northumberlandskega vodje in polkovnika Edwarda Draxa, ko se je vdrl vertikalni ja\xc5\xa1ek z vrha.  Leta 1849 je bil izkopan vodoraven predor od roba proti sredini. Druga izkopavanja so se za\xc4\x8dela leta 1867 in 1886.\n_START_SECTION_\n20. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nFlinders Petrie je raziskoval gri\xc4\x8d po prvi svetovni vojni. Od leta 1968 do 1970 je izkopaval profesor Richard J. C. Atkinson, kar je predvajala BBC na televiziji. Ta izkopavanja so potrdila ve\xc4\x8dino dokazov, tudi ostanke krilatih mravelj, ki ka\xc5\xbeejo, da so Silbury za\xc4\x8deli graditi avgusta. Atkinson je izkopal \xc5\xa1tevilne jarke in ponovno odprl predor leta 1849. Na\xc5\xa1el je material, ki ka\xc5\xbee neolitsko obdobje, \xc4\x8deprav po sodobnih standardih nobena od njegovih radiokarbonskih datacij ni zanesljiva. Trdil je, da je bil gri\xc4\x8d zgrajen v stopnjah, vsaka vrsta se je napolnila s kredo in nato zgladila zunaj ali preperela na pobo\xc4\x8dju. Atkinson je poro\xc4\x8dal o osnovni plasti ru\xc5\xa1e in gnilega materiala ter popravil datum za\xc4\x8detka gradnje na okoli 2750 pr. n. \xc5\xa1t.\n_START_SECTION_\n21. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nPo obilnem de\xc5\xbeevju maja 2002 je propadel ja\xc5\xa1ek iz leta 1776 in povzro\xc4\x8dil luknjo na vrhu gri\xc4\x8da. English Heritage je izvedla seizmi\xc4\x8dne meritve gri\xc4\x8da za ugotavljanje \xc5\xa1kode na prej\xc5\xa1njih izkopavanjih in ugotovila stabilnost. Izvedena so bila popravila, vendar je kraj ostal zaprt za javnost. Pri obnovitvenih delih so izkopali \xc5\xa1e dva majhna jarka in naleteli so na pomembno odkritje, na\xc5\xa1li so dele rogovja, kar je prva najdba varnega arheolo\xc5\xa1kega konteksta na tem kraju. Ta je omogo\xc4\x8dila zanesljivo radiokarbonsko datacijo od okoli 2490 do 2340 pr. n. \xc5\xa1t., drugi kup torej prepri\xc4\x8dljivo spada v pozni neolitik. _NEWLINE_Druga nedavna dela so se osredoto\xc4\x8dala na okoli\xc5\xa1ki jarek, ki morda ni bil le vir krede za gri\xc4\x8d, ampak namensko napolnjen z vodo kot pregrada med gri\xc4\x8dem in okolico._NEWLINE_Marca 2007 je English Heritage napovedala, da so ob vzno\xc5\xbeju Silbury Hilla na\xc5\xa1li rimsko naselje, veliko za 24 nogometnih igri\xc5\xa1\xc4\x8d. Odkrili so mre\xc5\xbeo ulic in hi\xc5\xa1. _NEWLINE_11. maja 2007 je \xc5\xa1vedska dru\xc5\xbeba Skanska v sodelovanju z English Heritage  za\xc4\x8dela uresni\xc4\x8devati obse\xc5\xbeen program stabilizacije, polnjenja predorov in ja\xc5\xa1kov iz prej\xc5\xa1njih preiskav z ve\xc4\x8d sto tonami krede. Hkrati je bila izvedena nova arheolo\xc5\xa1ka raziskava z uporabo sodobne opreme in tehnike.  Delo so kon\xc4\x8dali spomladi 2008. Pri\xc5\xa1li so do pomembnega novega razumevanja gradnje in zgodovine spomenika. _NEWLINE_Februarja 2010 so v Britanski knji\xc5\xbenici na\xc5\xa1li pisma Edwarda Draxa o izkopavanjih leta 1776, v katerih omenja 12-metrsko "navpi\xc4\x8dno votlino", \xc5\xa1iroko 15 cm. Menil je, da so bili najdeni leseni ostanki, ki bi lahko bili hrastovi, morda ostanki drevesa ali kola za "totem".\n_START_SECTION_\nNajdbe\n_START_PARAGRAPH_\nDo zdaj so odkrili kar nekaj prazgodovinskih najdb na gri\xc4\x8du: v jedru so le glina, kremen, trave, mah, vrhnja plast, gramoz, sladkovodne \xc5\xa1koljke, omela, hrast, leska, pe\xc5\xa1\xc4\x8denjakovi bloki, kosti vola in rogovja. Rimske in srednjeve\xc5\xa1ke predmete so na\xc5\xa1li na gri\xc4\x8du in okoli njega od 19. stoletja dalje in zdi se, da je bil ve\xc4\x8dkrat naseljen z raznimi ljudstvi.\n_START_SECTION_\nNamen\n_START_PARAGRAPH_\nNatan\xc4\x8den namen hriba ni znan, \xc4\x8deprav so znana razli\xc4\x8dna mnenja.\n_START_SECTION_\nFolklora\n_START_PARAGRAPH_\nPo legendi je Silbury zadnje po\xc4\x8divali\xc5\xa1\xc4\x8de kralja Sila, prikazanega v zlatem kipu naravne velikosti, ki je sedel na zlatem konju. Lokalna legenda iz leta 1913 [19] navaja, da je hudi\xc4\x8d nosil vre\xc4\x8do zemlje, da bi jo spustil na prebivalce Marlborougha, a so ga v bli\xc5\xbeini Aveburyja ustavili duhovniki. Leta 1861 so poro\xc4\x8dali, [20] da so vsako cvetno nedeljo stotine ljudi iz Kennet Aveburyja, Overtona in sosednjih vasi drle na Silbury Hill.\n_START_SECTION_\nDrugi predlogi\n_START_PARAGRAPH_\nProfesor John C. Barret trdi, da lahko namigujemo na osnovne prostorske zasnove, \xc4\x8deprav ne vemo ve\xc4\x8d, kaj je bilo na vrhu Silbury Hilla in kateri posebni obredi ali prepri\xc4\x8danja so bila povezana z njim. Ugotavlja, da je bil lahko kateri koli obred, ki je vklju\xc4\x8deval pokon\xc4\x8dne gibe nekaj posameznikov, visoko nad ravnjo vseh drugih. Teh nekaj posameznikov v privilegiranem polo\xc5\xbeaju bi bilo vidnih dale\xc4\x8d naokoli in pri ve\xc4\x8d drugih spomenikih na tem obmo\xc4\x8dju. Morda je bila to elitna skupina, na primer duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina, ki je na ta na\xc4\x8din uveljavljala svojo avtoriteto._NEWLINE_Pisatelj, umetnik in prazgodovinar Michael Dames je uveljavil sestavljeno teorijo o sezonskih obredih, da bi razlo\xc5\xbeil namen Silbury Hilla in z njim povezanih lokacij (West Kennet Long Barrow, Aveburyjski henge, hriba Sanctuary in Windmill), s katerih je viden njegov vrh._NEWLINE_Paul Devereux ugotavlja, da se zdi, da so bili Silbury in okoli\xc5\xa1ki spomeniki oblikovani po sistemu medsebojno povezanih oznak s poudarkom na stopinji nekaj metrov pod vrhom. Iz razli\xc4\x8dnih obodnih okvirjev in iz Aveburyja je stopinja poravnana z gri\xc4\x8di na vidiku za Silburyjem ali z gri\xc4\x8di pred njim, pri \xc4\x8demer je viden le najvi\xc5\xa1ji del. _NEWLINE_Jim Leary in David Field (2010)  sta uporabila pregled razvijajo\xc4\x8dih se arheolo\xc5\xa1kih informacij in razlag ter sklenila, da dejanski namen tega umetnega zemeljskega gri\xc4\x8da (gomila) ne more biti znan ter da ve\xc4\x8dslojne in prekrivajo\xc4\x8de se gradbene faze \xe2\x80\x93 skoraj stalno preoblikovanje \xe2\x80\x93 ne ka\xc5\xbeejo na\xc4\x8drta, gradnja sama je bila verjetno najpomembnej\xc5\xa1a: morda je bil postopek pomembnej\xc5\xa1i kot gri\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nLega\n_START_PARAGRAPH_\nSilbury Hill je v Kennet Valley, na referen\xc4\x8dni mre\xc5\xbei OSGB SU099685 (51\xc2\xb024\xe2\x80\xb256\xe2\x80\xb3N 1\xc2\xb051\xe2\x80\xb227\xe2\x80\xb3W). To je blizu A4, med krajema Marlborough in Calne, tudi na trasi rimske ceste, ki poteka med Beckhamptonom in West Kennetom ju\xc5\xbeno od gri\xc4\x8da. Leta 1867 je arheolo\xc5\xa1ko in zgodovinsko dru\xc5\xa1tvo Wiltshire izkopavalo vzhodno stran gri\xc4\x8da, da bi ugotovili, ali so po njim sledi rimske ceste, a niso na\xc5\xa1li nobenih sledi. To je bil zadosten dokaz, da je bil hrib tam pred cesto, \xc4\x8deprav je gri\xc4\x8d poravnan z vidno \xc4\x8drto ceste.\n_START_SECTION_\nBiologija\n_START_PARAGRAPH_\nNa gri\xc4\x8du je vrsta bogatih krednih travinj s pokon\xc4\x8dno stoklaso (Bromus erectus) in la\xc5\xbeno ovseno travo (Arrhenatherum elatius), ki prevladujeta. Je pa veliko vrst, ki so zna\xc4\x8dilne za ta habitat, med njimi redki glavinci. To rastlinstvo je bilo podlaga za 2,3 hektarja obmo\xc4\x8dja posebnega znanstvenega pomena \xc5\xbee leta 1965. Kraj je izreden tudi zato, ker imajo njegova pobo\xc4\x8dja 360-stopinjsko vidnost, ki omogo\xc4\x8da primerjavo med rastjo rastlinstva na razli\xc4\x8dno obrnjenih pobo\xc4\x8djih.'