b'\n_START_ARTICLE_\nSaladin\n_START_SECTION_\nMladost in vzpon na oblast\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v kurdski dru\xc5\xbeini v Tikritu ob Tigrisu. Izobra\xc5\xbeeval se je v Damasku. Njegov o\xc4\x8de, Najm ad-Din Ajub, je bil guverner Baaalbeka. \xc4\x8ceprav Saladin sprva ni stremel k voja\xc5\xa1ki karieri, je po ukazu vladarja Damaska Nur ad-Dina leta 1163 spremljal svojega strica, Nur ad-Dinovega poro\xc4\x8dnika, \xc5\xa0irkuha na vojnem pohodu proti frakciji egiptovskega kalifata Fatimidov._NEWLINE_Po zmagi nad frakcijskimi silami in stri\xc4\x8devi smrti v letu 1169 je Saladin dobil vrhovno poveljstvo nad Egiptom, najprej kot vezir. V Egiptu je nasledil te\xc5\xbeak polo\xc5\xbeaj obrambe de\xc5\xbeele pred vdori latinskega Jeruzalemskega kraljestva pod vodstvom Amalrika I. Sprva je bila njegova vloga skoraj ni\xc4\x8dna in nih\xc4\x8de ni pri\xc4\x8dakoval, da bo dolgo ostal v Egiptu, kjer so se zaradi bojev za oblast neprestano menjavali kalifi in vezirji. Kot vodja tuje vojske iz Sirije tudi ni imel nadzora nad \xc5\xa1iitsko egiptovsko vojsko, ki jo je vodil v imenu, sicer sedaj nemo\xc4\x8dnega, zadnjega fatimidskega kalifa al-Adida._NEWLINE_Po al-Adidovi smrti septembra 1171 je Saladin nagovoril imame, naj ob petkovih molitvah razglasijo Al-Mustadija za abasidskega kalifa v Bagdadu. Sedaj je Saladin vladal celotnemu Egiptu, vendar uradno kot predstavnik Nur ad-Dina, ki je po dogovoru priznal abasidskega kalifa._NEWLINE_Saladin je voja\xc5\xa1ko in gospodarsko preuredil dr\xc5\xbeavo. Po o\xc4\x8detovem predlogu se je modro vzdr\xc5\xbeeval sporov z gospodarjem. Preden je za\xc4\x8del z resnej\xc5\xa1imi voja\xc5\xa1kimi posegi, najprej proti manj\xc5\xa1im muslimanskim dr\xc5\xbeavam in kasneje proti kri\xc5\xbearjem, je raje po\xc4\x8dakal na Nur ad-Dinovo smrt._NEWLINE_Po Nur ad-Dinovi smrti maja 1174 je Saladin zavladal kot egiptovski in sirski sultan. Tu je objavil neodvisnost od seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeave, ustanovil ajubidsko dinastijo in ponovno vzpostavil sunitsko veroizpoved. Raz\xc5\xa1iril je svoje ozemlje proti zahodu v Magreb. Ko je njegov stric od\xc5\xa1el vzdol\xc5\xbe Nila umirjati upor nekdanjih fatimidskih privr\xc5\xbeencev, je Saladin prodiral proti Rde\xc4\x8demu morju, da bi osvojil Jemen.\n_START_SECTION_\nBoji s kri\xc5\xbearji\n_START_PARAGRAPH_\nSaladin se je dvakrat - leta 1171 in 1173 - umaknil od napadov na Jeruzalemsko kraljestvo, ki so mu tedaj vladali kri\xc5\xbearji. Te napade je za\xc4\x8del Nur ad-Din, Saladin pa je upal, da bo kri\xc5\xbearsko kraljestvo ostalo nedotaknjeno in igralo vlogo vmesne dr\xc5\xbeave med Egiptom in Sirijo, vse dokler si ne bo lahko priboril oblasti tudi nad njo. Nur al-Din in Saladin sta se pripravljala na odprto vojno, vendar je Nur al-Dina prehitela smrt. Njegov naslednik, sin as-Salih Ismail al-Malik je bil tedaj \xc5\xa1ele enajstletni otrok pod za\xc5\xa1\xc4\x8dito evnuha Gumu\xc5\xa1tugina. As-Salih je umrl leta 1181._NEWLINE_Ko je Nur ad-Din umrl, se je Saladin takoj podal nad Damask in v mestu so ga sprejeli z dobrodo\xc5\xa1lico. Svoj vpliv v Siriji je okrepil s poroko z Nur ad-Dinovo vdovo. Kljub temu ni zavzel dveh drugih velikih mest, Alepa in Mosula, kjer je vladal Nur ad-Din. Oblast nad njima si je priboril \xc5\xa1ele v letih 1176 in 1186. Med obleganjem Alepa so ga asasini 22. maja 1176 sku\xc5\xa1ali umoriti._NEWLINE_Ko je Saladin utrjeval svojo oblast v Siriji, je pustil Jeruzalemsko kraljestvo pri miru, \xc4\x8deprav je v bitkah s kri\xc5\xbearji navadno zmagoval. Izjema je bila bitka pri Montgisardu 25. novembra 1177. Tu so ga premagala zdru\xc5\xbeene sile Baldvina IV. Rejnalda Katiljonskega in Templjarjev. Le desetina njegove vojske se je vrnila v Egipt._NEWLINE_V letu 1178 je s kri\xc5\xbearskimi dr\xc5\xbeavami sklenil mir. V bistvu pa je le okreval od poraza in ponovno zbiral vojsko. Z napadi je za\xc4\x8del leta 1179 in porazil kri\xc5\xbearje pri Plitvini Jakobovih h\xc4\x8dera. Kri\xc5\xbearji so ga neprenehoma izzivali. Posebno Rejnald Katiljonski je s svojim ladjevjem oviral muslimansko trgovino in romanja na Rde\xc4\x8dem morju, ki ga je Saladin potreboval prostega. Gro\xc5\xbenja, da bo napadel sveti mesti Meko in Medino, pa je med muslimani Rejnaldu prinesla \xc5\xa1e grozovitej\xc5\xa1i sloves. V povra\xc4\x8dilo je Saladin med letoma 1183 in 1184 napadel grad Kerak, Rejnaldovo utrdbo v dana\xc5\xa1nji Jordaniji. Zatem je Rejnald leta 1185 oropal karavano romarjev na had\xc5\xbeu (romanju v Meko) in Saladin je moral odgovoriti._NEWLINE_Julija 1187 je z 200.000 vojaki napadel Jeruzalemsko kraljestvo. V bitki pri Hatinu, ki predstavlja to\xc4\x8dko preobrata kri\xc5\xbearskih vojn, je 4. julija uni\xc4\x8dil zdru\xc5\xbeeno kri\xc5\xbearsko vojsko kralji\xc4\x8dinega mo\xc5\xbea Guya Lusignonskega in Rajmunda III. Kri\xc5\xbearska vojska je bila brez mo\xc5\xbenosti, saj se med drugim ni dr\xc5\xbeala blizu vodnih virov. Tu je tudi ujel in obglavil Rejnalda in ujel Guya Lusignonskega, vendar mu je prizanesel. Jeruzalem je po 88 letih kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vladavine 2. oktobra 1187 spet pri\xc5\xa1el v muslimanske roke (glej obleganje Jeruzalema). Kmalu je zavzel tudi vsa ostala kr\xc5\xa1\xc4\x8danska mesta, razen Tira, verjetno zato, ker je vedno znova dovoljeval kristjanom, da so po porazu pobegnili. Pravzaprav je v Tir po\xc5\xa1iljal celo obrambo pred lastno vojsko. Tiru je tedaj poveljeval Konrad Monferra\xc5\xa1ki. Konrad je utrdil obrambo Tira in se dvakrat uspe\xc5\xa1no ubranil pred Saladinom. Saladin je leta 1188 izpustil Guya Lusignonskega, da se je lahko vrnil k svoji \xc5\xbeeni, vladajo\xc4\x8di kraljici Sibili Jeruzalemski, sestri leta 1185 umrlega jeruzalemskega kralja Baldvina IV. Oba vladarja sta se lahko zatekla v Tir, vendar ju je Konrad zavrnil, saj Guya ni priznaval za kralja. Slednji je nato od\xc5\xa1el branit pristani\xc5\xa1ko mesto Ako (glej obleganje Ake)._NEWLINE_Bitka pri Hatinu in padec Jeruzalema sta spro\xc5\xbeila tretjo kri\xc5\xbearsko vojno, za katero so sredstva zbrali v Angliji kot posebno\xc2\xa0\xc2\xbbsaladinsko desetino\xc2\xab. Ta vojna je kristjanom vrnila Ako, Saladinova vojska pa se je v bitki pri Arsufu 7. septembra 1191 sre\xc4\x8dala z angle\xc5\xa1kim kraljem Rihardom Levjesr\xc4\x8dnim. V svojem odnosu sta bila obenem voja\xc5\xa1ka nasprotnika in vzajemno spo\xc5\xa1tljiva. Ko je bil Rihard ranjen, mu je Saladin celo ponudil svojega osebnega zdravnika. S tem mu je napravil pomembno uslugo, saj je bila muslimanska medicina tedaj bistveno naprednej\xc5\xa1a od evropske. Po Rihardovi izgubi konja pri Arsufu mu je Saladin poslal dva v nadomestilo. Razmi\xc5\xa1ljala sta celo o pomiritvi s poroko Rihardove sestre Ivane Angle\xc5\xa1ke s Saladinovim mlaj\xc5\xa1im bratom Al-Adilom I. in Jeruzalemom kot doto, vendar so ta pogajanja propadla zaradi verskih neskladij na obeh straneh. Nikdar pa se nista sre\xc4\x8dala iz o\xc4\x8di v o\xc4\x8di._NEWLINE_Dogovor glede Jeruzalema sta sklenila v mirovni pogodbi, podpisani pri Ramli leta 1192, ki je dolo\xc4\x8dala, da bo Jeruzalem ostal v muslimanskih rokah, vendar bo odprt kr\xc5\xa1\xc4\x8danskim romarjem. Pogodba je omejila kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko ozemlje na obalni pas od Tira do Jaffe._NEWLINE_Kmalu po Rihardovem odhodu je Saladin umrl. Ko so odprli njegovo zakladnico, so presene\xc4\x8deni ugotovili, da v njej ni dovolj denarja niti za pogreb, saj je pred smrtjo svoje premo\xc5\xbeenje razdal pomo\xc4\x8di potrebnim._NEWLINE_Pokopan je v Damasku v majhni in skromni grobnici, ki stoji v vrtu v neposredni bli\xc5\xbeini mo\xc5\xa1eje Omajadov. Zgradbo s kupolo so postavili v letu 1196. Leta 1898, ko je nem\xc5\xa1ki cesar Viljem II. obiskal Damask, je bila v tako slabem stanju, da se je odlo\xc4\x8dil za kritje stro\xc5\xa1kov prenove in okrasitve novega sarkofaga z belim marmorjem. Vendar Saladina niso pokopali vanj, tako da ima danes mavzolej dva sarkofaga: enega praznega iz marmorja in drugega lesenega, kjer le\xc5\xbeijo Saladinovi posmrtni ostanki.\n_START_SECTION_\nSaladin v leposlovju, filmu in medijih\n_START_PARAGRAPH_\nSaladin je pora\xc5\xbeene kri\xc5\xbearje pomilostil in jim omogo\xc4\x8dil prost odhod. Njegove lastnosti - milost, vite\xc5\xa1tvo ter velika voja\xc5\xa1ka mo\xc4\x8d - so v Evropi zbujale naklonjenost in spo\xc5\xa1tovanje. Tako ga je Dante Alighieri v Bo\xc5\xbeanski komediji uvrstil med nekr\xc5\xa1\xc4\x8danske pravi\xc4\x8dnike._NEWLINE_Sirijski filmski igralec Ghassan Massoud je upodobil Saladina v filmu Ridleyja Scotta Nebe\xc5\xa1ko kraljestvo._NEWLINE_Saladin nastopa tudi v videoigrah, kot sta Age of Empires II. in Civilization IV.'