b'\n_START_ARTICLE_\nJames Mill\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\n(rojen 6. aprila, 1773, Northwaterbridge, Forfarshire, \xc5\xa0kotska - umrl 23. junija 1836, London, Anglija)_NEWLINE_Za razliko od njegovega slavnega prvega sina, James Mill ni nikoli napisal avtobiografije ali celo skice svojega zgodnjega \xc5\xbeivljenja, katerega podrobnosti o svojih otrocih \xc5\xa1e niso bile znane. To, kar vemo, je to. James Mill se je rodil 6. aprila 1773 na mostu Northwater v okro\xc5\xbeju Forfarshire v \xc5\xbeupniji Logie Pert na \xc5\xa0kotskem. Njegov o\xc4\x8de, James Milne, je bil \xc4\x8devljar in majhen kmet skromnih sredstev, ki je bil tih, blag in navdu\xc5\xa1en. Njegova mati, Isabel Fenton Milne, je bila mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a \xc5\xa1tevilka. Odlo\xc4\x8dila se je, da bi moral njen prvi rojen sin na svetu, spremenit dru\xc5\xbeinsko ime iz \xc5\xa1kotske "Milne" v bolj angle\xc5\xa1ko zvonjenje "Mill" in ohranila mladega Jamesa od drugih otrok in zahtevala, da pre\xc5\xbeivi ve\xc4\x8dino njegovega \xc4\x8dasa budnosti potopljen v \xc5\xa1tudij. Njegov "edini poklic", kot navaja njegov biograf Aleksander Bain, "je bil \xc5\xa1tudij" (Bain 1882, 7). (Re\xc5\xbeim, podoben tistemu, ki ga je njena mati nalo\xc5\xbeila najstarej\xc5\xa1emu sinu, je bila kasneje nalo\xc5\xbeen njegovemu prvemu rojenemu sinu, Johnu Stuart Millu.) V tem poklicu je mladi James o\xc4\x8ditno odlikoval. Pred sedmim letom je pokazal talent za razkritje, kompozicijo in aritmetiko, pa tudi latin\xc5\xa1\xc4\x8dino in gr\xc5\xa1\xc4\x8dino. Pri desetih ali enajstih letih je bil poslan na Akademijo v Montroseju, kjer so njegovi u\xc4\x8ditelji "vedno preplavljali hvalnice Millove pametnosti in vztrajnosti" (Bain 1882, 8). Pred odhodom iz Montrose Akademije v starosti sedemnajstega leta je Milla prepri\xc4\x8dal \xc5\xbeupni minister in njegova mati, da je \xc5\xa1tudiral za ministrstvo. Odlo\xc4\x8ditev Milla je o\xc4\x8ditno zadovoljevala Lady Jane Stuart, \xc5\xbeena Sir Johnja Stuarta iz Fettercairna, ki je vodil lokalno dobrodelno ustanovo, ustanovljeno za izobra\xc5\xbeevanje revnih, a svetlih fantov za presbiterjevo ministrstvo. Mlin, ki je v obeh pogledih spretno kvalificiran, je postal prejemnik velikanke Lady Jane. Ko se je to zgodilo, sta z Sirom Johnom iskala mentorja za \xc5\xa1tirinajstletno h\xc4\x8derko Wilhelmino. Ponudili so delo James Millu; je sprejel; in ko se je dru\xc5\xbeina Stuart preselila v Edinburgh, jih je spremljal._NEWLINE_Leta 1790 se je Mill vpisal na Univerzo v Edinburghu, kjer je dandanes nadaljeval s polnim izobra\xc5\xbeevanjem in zve\xc4\x8der u\xc4\x8dil mlade Wilhelmine. Vsaka izku\xc5\xa1nja je pustila svoj znak. \xc5\xa0kotske univerze v Edinburghu in Glasgowu (in v manj\xc5\xa1i meri v Aberdeinu in St. Andrewsu) so bile prej sredi\xc5\xa1\xc4\x8de \xc5\xa1kotskega razsvetljenstva in so bile \xc5\xa1e vedno glavne univerze v Veliki Britaniji. Med svojo fakulteto so imeli tak\xc5\xa1ne intelektualce, kot so Francis Hutcheson, Thomas Reid, John Millar, Adam Ferguson, Adam Smith in \xc4\x8de pravoslavni mestni svet v Edinburgu ni prepovedal njegovega sprejema, bi morali vklju\xc4\x8diti tudi Davida Hume. V Edinburgh je Milla posebej navdu\xc5\xa1ilo tutorstvu Dugalda Stewarta, ki je nadaljeval tradicijo \xc5\xa1kotske moralne filozofije. Poleg moralne filozofije je Millov te\xc4\x8daj \xc5\xa1tudija vklju\xc4\x8deval zgodovino, politi\xc4\x8dno ekonomijo in klasiko, vklju\xc4\x8dno s priljubljenim filozofom Milla Plato. Millov um ni nikoli izgubil \xc5\xbeiga svojega \xc5\xa1kotskega izobra\xc5\xbeevanja. Kot je bil pozneje omenjen njegov najstarej\xc5\xa1i sin, je bil James Mill "zadnji pre\xc5\xbeivelec te \xc4\x8dudovite \xc5\xa1ole" (J.S. Mill 1843, 566)._NEWLINE_Od 1790 do 1794 je Mill slu\xc5\xbeil mladi Wilhelmini Stuart ne le kot u\xc4\x8ditelj, temve\xc4\x8d tudi kot spremljevalec in zaupnik. Njeno ob\xc4\x8dudovanje za svojega mentorja se je spremenilo v ljubezen, ob\xc4\x8dutek pa je bil o\xc4\x8ditno vzajemen. Toda, \xc4\x8deprav mu je obetal svoje obete, Mill ni bil noben plemi\xc4\x8d, socialno dejstvo, ki mu ni bilo dovoljeno pozabiti. Leta 1797 se je Wilhelmina poro\xc4\x8dila s \xc4\x8dlanom svojega razreda in kmalu zatem umrla pri porodu. Rekla je, da je poklicala Millovo ime\xc2\xa0\xc2\xbbs svojim zadnjim dihom\xc2\xab. Mile je ni nikoli pozabil; je vedno govoril o njej z veseljem naklonjenosti in poimenoval svojo prvorojeno h\xc4\x8derko po njej._NEWLINE_Po zaklju\xc4\x8dku prve stopnje leta 1794 je Mill za\xc4\x8del \xc5\xa1tudirati za ministrstvo. V naslednjih \xc5\xa1tirih letih se je podprl s pou\xc4\x8devanjem sinov in h\xc4\x8dere ve\xc4\x8d plemenitih dru\xc5\xbein. Izku\xc5\xa1nja ni bila sre\xc4\x8dna. Za ve\xc4\x8dkrat pozabljanje svojega "mesta" v "vljudni dru\xc5\xbebi" je utrpel eno \xc5\xbealitev za drugim. On je zasidran \xc5\xbee po stalni sovra\xc5\xa1tvu za dedno aristokracijo._NEWLINE_Do takrat, ko je imel dovoljenje pridigati leta 1798, je Mill za\xc4\x8del izgubljati svojo vero in je do zgodnjih devetnajstih postal nemiren in razo\xc4\x8daran. Leta 1802, pri devetindvajsetih letih, je od\xc5\xa1el v London v upanju, da bo izbolj\xc5\xa1al svojo situacijo. \xc5\xbde nekaj let je delal kot samostojni avtor, novinar in urednik. Od leta 1802 do imenovanja kot pomo\xc4\x8dnik preizku\xc5\xa1evalca korespondence v East India Company leta 1819, je Millov knji\xc5\xbeni trud bil izjemen. Poleg pribli\xc5\xbeno 1.400 uredni\xc5\xa1tev je napisal na stotine pomembnih \xc4\x8dlankov in pregledov, pa tudi ve\xc4\x8d knjig, vklju\xc4\x8dno z njegovo zgodovino britanske Indije v treh velikih knjigah. \xc4\x8ceprav so nekateri med njimi nedvomno prizadevali za ljubezen, so bili ve\xc4\x8dinoma prizadevanja za nujnost, saj je Mill moral podpirati sebe in svojo \xc5\xbeeno Harriet, s katero se je leta 1805 poro\xc4\x8dil. Prvi od njegovih devetih otrok, rojen leta 1806, je bil imenovan John Stuart v \xc4\x8dast o\xc4\x8detovemu \xc5\xa1kotskemu pokrovitelju. Od leta 1831 do 1833 je Mill delal ve\xc4\x8dinoma za obrambo Vzhodne indijske dru\xc5\xbebe, med polemiko, ki je potekala ob obnovitvi ustanovne listine. Njegova zadnja objavljena knjiga je bila Fragment on Mackintosh (1835). Umrl je 23. junija leta 1836 v Londonu, pri starosti triin\xc5\xa1estdeset let.\n_START_SECTION_\nThe History of British India\n_START_PARAGRAPH_\nMill je imel raje bolj teoreti\xc4\x8dni kot empiri\xc4\x8dni pristop do dru\xc5\xbebenih subjektov, ki je bil za tiste \xc4\x8dase pogost. Njegovo najbolj znano literarno delo je The History of British India, v kateri opisuje pridobitev indijskega imperija v Angliji in kasneje v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu. Prav tako prina\xc5\xa1a politi\xc4\x87no teorijo na razmejitev hindujske civilizacije in podvr\xc5\xbee ravnanje akterjev v zaporednih stopnjah osvajanja in upravljanja Indije do resnih kritik. Samo delo in uradna povezava avtorja z Indijo v zadnjih sedemnajstih letih svojega \xc5\xbeivljenja vplivata na popolno spremembo celotnega sistema upravljanja v dr\xc5\xbeavi. Mill ni nikoli obiskal indijske kolonije, zato se je pri pripravi svojega dela opiral bolj na dokumentarne in arhivske zapise. To dejstvo je pripeljalo do hude kritike Millove knjige pri uglednem ekonomistu Amartyu Senu. Po mnenju Thomasa Trautmanna je Millov knjiga The History of British India zelo vplivna \xe2\x80\x93 zlasti najdalj\xc5\xa1i esej Of the Hindus, ki obsega deset poglavji je edini najpommembnej\xc5\xa1i vir britanske indofobije in sovra\xc5\xbenosti do orientalizma. V poglavju z naslovom General reflections in of the Hindus je Mill zapisal\xc2\xa0\xc2\xbbpod \xc4\x8dudovito zunanjostjo hindujcev je splo\xc5\xa1na naklonjenost do prevare in perfidnosti. Po mnenju Milla\xc2\xa0\xc2\xbbo\xc4\x8ditne zna\xc4\x8dilnosti hindujcev in muslimanov so ista izumetni\xc4\x8denost, la\xc5\xbenivost in perfidnost, enaka ravnodu\xc5\xa1nost do \xc4\x8dustev drugih in enaka prostitucija in nasilje\xc2\xab. Vendar muslimani so perfuzni, ko imajo v rokah bogastvo, in zvesti u\xc5\xbeitkom. Hindujci so ponavadi revni in asketski. V resnici se hindujci kot evnuhi odlikujejo v lastnostih su\xc5\xbenja. Poleg tega so bili hindujci podobni kitajcem -\xc2\xa0\xc2\xbbzahrbtni, la\xc5\xbenivi, izdajalci, ki presegajo celo obi\xc4\x8dajno mero nekultivirane dru\xc5\xbebe\xc2\xab. Tako kitajci kot hindujci so bili\xc2\xa0\xc2\xbbobremenjeni s prekomernim pretiravanjem glede vsega, kar je povezano zase\xc2\xab. Oboje ljudstvo je bilo\xc2\xa0\xc2\xbbstrahopetno in brez\xc4\x8dutno\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nBritish Politics\n_START_PARAGRAPH_\nMill je igral tudi veliko vlogo v britanski politiki in je bil prevladujo\xc4\x8di dejavnik pri vzpostavitvi tako imenovanega\xc2\xa0\xc2\xbbfilozofskega radikalizma\xc2\xab. Njegovi zapisi o vladi in njegov osebni vpliv med liberalnimi politiki njegovega \xc4\x8dasa so dolo\xc4\x8dilo spremembo pogleda iz francoski revolucionarnih teorij o \xc4\x8dlovekovih pravicah in absolutne enakosti mo\xc5\xa1kih do uveljavljanja vrednostnih papirjev za dobro vlado s \xc5\xa1iroko raz\xc5\xa1iritvijo fran\xc5\xa1ize. Pod to transparentnostjo se je borilo za reformo in zmagalo. Njegovi elementi politi\xc4\x8dne ekonomije so sledili stali\xc5\xa1\xc4\x8dem njegovega prijatelja Davida Ricarda. Do leta 1991 je Encyclopaedia Britanicca opisala, da je to predvsem zgodovinski interes,\xc2\xa0\xc2\xbbnatan\xc4\x8den povzetek stali\xc5\xa1\xc4\x8d, ki so zdaj v veliki meri zavr\xc5\xbeeni\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nSklep\n_START_PARAGRAPH_\nPri pregledu spora med Millom in Macaulayom danes sodobni bralec lahko do\xc5\xbeivi ob\xc4\x8dutek d\xc3\xa9j\xc3\xa0 vu, ne zato, ker je vpra\xc5\xa1anje parlamentarne reforme \xc5\xa1e vedno relevantno in pravo\xc4\x8dasno, toda ker so epistemolo\xc5\xa1ka in metodolo\xc5\xa1ka vpra\xc5\xa1anja, ki jih je spro\xc5\xbeila ta razprava, \xc5\xa1e vedno z nami. Kak\xc5\xa1na je narava politi\xc4\x8dnega znanja in kako jo je treba pridobiti? Kak\xc5\xa1no "znanost" lahko "politi\xc4\x8dna znanost" \xc5\xbeeli biti? Kak\xc5\xa1na je povezava med politi\xc4\x8dno teorijo in prakso politike? Millovi odgovori so precej podobni tistim sodobnih teoretikov "racionalne izbire" in Macaulayovih tistih njihovih empiri\xc4\x8dno usmerjenih kritikov. Konec koncev, Mill trdi, da mora vsaka znanstvena teorija, vredna imena, izhajati iz kon\xc4\x8dnega nabora predpostavk o \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki naravi, pri \xc4\x8demer je v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du aksiovega lastnega interesa. Iz teh se lahko sklepajo o na\xc4\x8dinih, na katere se bodo (ali v vsakem primeru morali) ravnali racionalni politi\xc4\x8dni akterji. Macaulay, nasprotno, trdi, da se ljudje obna\xc5\xa1ajo za vse vrste razlogov, vendar nikakor niso omejeni na premisleke o lastni\xc5\xa1tvu._NEWLINE_Millov esej o vladi in Macaulayjevem napadu je za svojega avtorja zaslu\xc5\xbeil nezamenljiv ugled kot izjemen poenostavitelj zapletenih zadev. Toda Mill se ni izkazal, saj je po njegovem mnenju taka poenostavitev pomen in namen teoriziranja. Navsezadnje teorizirati pomeni poenostaviti. V sodobnem odmevu ocene Macaulayja Joseph Schumpeter nasprotuje Millovemu "monumentalnemu in resni\xc4\x8dno potujo\xc4\x8di zgodovini britanske Indije" z Esejom o vladi, ki se lahko zaradi svojih preprostih predpostavk in njenih enakih izrazov "opisuje le kot nespametne neumnosti" poenostavljeni sklepi (Schumpeter 1954, 254). Ve\xc4\x8d dobrodelnih ocen ponuja Brian Barry. Barry opozarja:_NEWLINE_Rezultati [Millovega sklepanja] se lahko zdijo nekoliko surovi, vendar se mi zdi resno vpra\xc5\xa1anje, ali je politi\xc4\x8dna teorija Jamesa Milla preve\xc4\x8d posplo\xc5\xa1ena, kot je recimo Ricardova ekonomija. Razlika je seveda, da so Ricardove ideje izpopolnili poznej\xc5\xa1i teoretiki, medtem ko je James Mill\'s Esej o vladi do konca desetletja ostal brez naslednikov (Barry 1970, 11)._NEWLINE_Ti nasledniki, o Barryjevem pripovedovanju, vklju\xc4\x8dujejo tako teoreti\xc4\x8dne teoretike kot so Mancur Olson in Anthony Downs, med drugim. Alan Ryan se strinja. \xc4\x8ceprav je "izjemno nebogljiv dokument", pi\xc5\xa1e Ryan, Mill\'s Essay on Government "ima vrline, ki jih ni treba zanemariti." Eden od teh je, da "stoji na \xc4\x8delu linije misli, ki se razteza na Joseph Schumpeter in Anthony Downs , linijo misli, ki zagotavlja veliko izrecnih ali implicitnih predpostavk, s pomo\xc4\x8djo katerih \xc5\xa1e vedno prakticiramo politi\xc4\x8dno znanost "(Ryan 1972, 82-83)._NEWLINE_\xc4\x8ceprav prav v enem pogledu, so ocene Barrya in Ryana v drugem precej \xc5\xa1iroke. Res je, da metodolo\xc5\xa1ko govori o dru\xc5\xbeinski podobnosti med aksiomatskimi deduktivnimi razlogi Milla v vladi in, recimo, ekonomsko teorijo demokracije Anthony Downs (1957). Vendar je pomembno opozoriti, da Mill, za razliko od Downs in drugih navideznih naslednikov \xc5\xa1ole za racionalno izbiro, ni nikoli razlagal interesov kot ho\xc4\x8de, \xc5\xbeelje ali\xc2\xa0\xc2\xbbrazkriti \xc5\xbeelje\xc2\xab. Nasprotno, Mill je skrbel za razlikovanje med zlonamernimi in neresni\xc4\x8dnimi - skrbni interesi, ki zagotavljajo vzro\xc4\x8dne razlage o njihovem izvoru in razvoju, dajejo presojo o njih in posku\xc5\xa1ajo spremeniti pogoje, ki oblikujejo (ali pogosteje misijo) mo\xc5\xa1ke in \xc5\xbeenske osebnosti. Zato so njegovi stalni interesi za pravo, izobra\xc5\xbeevanje, kaznovanje, penologijo, psihologijo in druge poti "oblikovanje znakov". Millovi cilji niso bili le razlagalni, temve\xc4\x8d kriti\xc4\x8dni, vzgojni in s svojimi lu\xc4\x8dmi emancipatorni. To\xc4\x8dka skoraj vsega, kar je napisal - iz njegove velike "kriti\xc4\x8dne ali sodne" Zgodovine britanske Indije do najkraj\xc5\xa1ega eseja - je bil, da izposoja frazo od Marxa, ne le da bi razumel svet, ampak ga spremenil. Za Mill ne velja vredno nevtralnost sodobne dru\xc5\xbebene in politi\xc4\x8dne znanosti.\n_START_SECTION_\nPomembna dela\n_START_PARAGRAPH_\nAn Essay on the Impolicy of a Bounty on the Exportation of Grain, 1804._NEWLINE_Lord Lauderdale on Public Wealth, 1804, Literary Journal_NEWLINE_Commerce Defended, 1808._NEWLINE_Thomas Smith on Money and Exchange, 1808_NEWLINE_The History of British India, 3 vols., 1817 (and many later editions)_NEWLINE_Government, 1820, Encycl. Britannica_NEWLINE_Elements of Political Economy, 1821_NEWLINE_Liberty of the Press, 1823_NEWLINE_Essays on Government, Jurisprudence, Liberty of the Press, Education, and Prisons and Prison Discipline, 1823._NEWLINE_An Analysis of the Phenomena of the Human Mind, 2 vols., 1829.[14]_NEWLINE_Analysis of the Phenomena of the Human Mind. 1869.[15]_NEWLINE_Essay on the Ballot [16] and Fragment on Mackintosh [17], 1830._NEWLINE_Whether Political Economy is Useful, 1836_NEWLINE_The Principles of Toleration, 1837.'