b'\n_START_ARTICLE_\nAlojzije Stepinac\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xbeina\n_START_PARAGRAPH_\nAlojzij Viktor Stepinac se je rodil kot peti izmed osmih otrok Josipu Stepincu in \xc5\xbeeni Barbari. Josip je imel \xc5\xa1e iz prvega zakona \xc5\xa1tiri otroke z mlado vdovo, ki je umrla ob porodu zadnjega otroka. Josip je bil napreden poljedelec, ki je svoj zaslu\xc5\xbeek vlagal v obdelovanje zemlje. Bil je \xc4\x8dlan velike dru\xc5\xbeine, ki je do leta 1878 \xc5\xbeivela kot zadruga v Brezari\xc4\x87u, zahodno od Zagreba.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0olanje\n_START_PARAGRAPH_\nAlojzij je dokon\xc4\x8dal \xc5\xa1tiri razrede v krajevni osnovni \xc5\xa1oli, nakar je bil leta 1909 poslan v klasi\xc4\x8dno gimnazijo v Zagrebu kot samopla\xc4\x8dni\xc5\xa1ki dijak. maturiral je leta 1916.\n_START_SECTION_\nVoja\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nLe nekaj dni po maturi, tik pred svojim 18. rojstnim dnem, je bil Alojzij vpoklican v avstro-ogrsko vojsko ter je 29. junija vstopil v 96. karlov\xc5\xa1ki polk in od\xc5\xa1el na \xc5\xa1estmese\xc4\x8dni pouk na Reko._NEWLINE_V 1. svetovni vojni se je boril na italijanskem boji\xc5\xa1\xc4\x8du. V juliju 1918 je bil ranjen v nogo, zajet in tako je naslednjih pet mesecev (do decembra) pre\xc5\xbeivel v ujetni\xc5\xa1tvu v nekaterih italijanskih tabori\xc5\xa1\xc4\x8dih za vojne ujetnike, kjer se je lotil u\xc4\x8denja italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine. Avstro-Ogrska je ob koncu oktobra razpadla, v Zagrebu se je 29. oktobra osnoval Narodni svet, oblikovale so se nove narodne dr\xc5\xbeave, cesar Karel je razre\xc5\xa1il vojsko zaobljube vdanosti, ustanovljena je Jugoslovanska legija, da bi se borila na solunski fronti. Stepinac se je prijavil kot prostovoljec. 6. decembra 1918, po podpisu premirja in razglasitvi Kraljevine Srbov, Hrvatov in Slovencev je bil odpu\xc5\xa1\xc4\x8den iz tabori\xc5\xa1\xc4\x8da in poslan v Solun, kjer je pre\xc5\xbeivel Bo\xc5\xbei\xc4\x8d v karanteni. Prava borba je bila \xc5\xbee prej kon\xc4\x8dana, in Stepinac se je po premestitvah iz Soluna v nekaj makedonskih mest demobiliziral spomladi 1919 ter se vrnil domov.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tudij in zapro\xc5\xa1nja\n_START_PARAGRAPH_\nPo vrnitvi ga je o\xc4\x8de nagovarjal, naj gre \xc5\xa1tudirat na univerzo. Tako je jeseni 1919 odpotoval v Zagreb, obiskal nekaj fakultet in se kon\xc4\x8dno odlo\xc4\x8dil za agronomijo, ki bi mu omogo\xc4\x8dila, da bi lahko pomagal o\xc4\x8detu na obse\xc5\xbeni dru\xc5\xbeinski posesti. Na koncu prvega semestra se je odlo\xc4\x8dil zapustiti \xc5\xa1tudij, ne da bi naredil izpite. Vrnil se je k o\xc4\x8detu, ki ga je postavil za upravitelja enega od najve\xc4\x8djih dru\xc5\xbeinskih posestev v Kamenarevem. V\xc4\x8dlanil se je v  krajevno podru\xc5\xbenico Katoli\xc5\xa1ke mladine._NEWLINE_Leta 1922 se je v Brnu s \xc5\xa1e drugimi 1500 mladimi Hrvati udele\xc5\xbeil mednarodnega shoda katoli\xc5\xa1ke mladine. Nosil je veliko hrva\xc5\xa1ko zastavo na \xc4\x8delu skupine, v kateri je navezal tudi nekaj vse\xc5\xbeivljenjskih prijateljstev. Tedaj je njegov o\xc4\x8de za\xc4\x8del razmi\xc5\xa1ljati, da je \xc5\xbee \xc4\x8das, da se Lojzek o\xc5\xbeeni, kar mu je tudi rekel. Veliko posest v Kamenarevem je prenesel na Alojzija, da bi imel dom za bodo\xc4\x8do nevesto. To ga je nazadnje spodbudilo, da je naredil prvi korak._NEWLINE_Pisal je Mariji Horvat, h\xc4\x8derki svojega u\xc4\x8ditelja iz osnovne \xc5\xa1ole. Dvorjenje je potekalo po po\xc5\xa1ti in tako sta si izmenjala mnogo pisem. No, s \xc4\x8dasom je Stepinac pisal vse redkeje in z vse manj zanimanja. Marija mu je vrnila prstan in Stepinac je niti ni poku\xc5\xa1al prepri\xc4\x8devati, da bi si premislila. Vrnil ji je njena pisma in jo prosil, da uni\xc4\x8di njegova, ter ji za\xc5\xbeelel vse dobro v prihodnosti.\n_START_SECTION_\nKlic za duhovnika\n_START_PARAGRAPH_\nAlojzij je bil \xc5\xa1e naprej brez dolo\xc4\x8denih na\xc4\x8drtov, neodlo\xc4\x8den, kaj bi po\xc4\x8del v \xc5\xbeivljenju. Njegov biv\xc5\xa1i razrednik v gimnaziji Josip Lon\xc4\x8dari\xc4\x87 ga je \xc5\xbee zgodaj prepoznal kot neobi\xc4\x8dajnega de\xc4\x8dka in mo\xc5\xbenega bodo\xc4\x8dega duhovnika. Leta 1924 mu je pisal ter mu v prikriti obliki namignil, da je poslanstvo njegovega \xc5\xbeivljenja v duhovni\xc5\xa1tvu._NEWLINE_Poln dvomov je odpotoval v \xc4\x90akovo na zbor Orlov, enega izmed dru\xc5\xa1tev hrva\xc5\xa1kega katoli\xc5\xa1kega gibanja, kjer se je spoznal s Franjem \xc5\xa0eperjem, mladeni\xc4\x8dem, ki je pravkar maturiral in se odpravljal v enega izmed rimskih semeni\xc5\xa1\xc4\x8d. Stepinac mu je zaupal, da tudi sam razmi\xc5\xa1lja o duhovni\xc5\xa1kem poklicu in da \xc5\xbeeli iti v Innsbruck, kjer je \xc5\xbee \xc5\xa1tudiral njegov stric, kanonik Matija Stepinac in kjer so predavanja potekala v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini. \xc5\xa0tudija ni \xc5\xbeelel nadaljevati v Zagrebu, saj se je tam nahajalo dosti njegovih starih prijateljev pa tudi, tam bi te\xc5\xbeko v miru \xc5\xa1tudiral._NEWLINE_Ponovno je obiskal Lon\xc4\x8dari\xc4\x87a in mu rekel, da se je le odlo\xc4\x8dil stopiti v semeni\xc5\xa1\xc4\x8de, samo da \xc5\xa1e ne ve v katero. Lon\xc4\x8dari\xc4\x87 mu je predlagal rimsko Gregorijano in Stepinac je predlog sprejel. Lon\xc4\x8dari\xc4\x87 je napisal sijajno priporo\xc4\x8dilo za rektorja, dejstvo, da je bil njegov stric Matija Stepinac, pa je samo \xc5\xa1e pripomoglo, da je bil sprejet. V oktobru 1924, v svojem 26. letu starosti, je od\xc5\xa1el v Rim.\n_START_SECTION_\nOd duhovnika do nad\xc5\xa1kofa (1924 - 1941)\n_START_PARAGRAPH_\nV Rimu na Gregorijani je Stepinec sedem let \xc5\xa1tudiral teologijo. Posve\xc4\x8den je bil jeseni 1930 v cerkvi svetega Petra Kanizija, novo ma\xc5\xa1o pa je obhajal v cerkvi svete Marije Sne\xc5\xbene (Santa Maria Maggiore) na praznik vseh svetih. Julija naslednje leto je kon\xc4\x8dal zadnje izpite, dobil naslov doktorja in se vrnil domov._NEWLINE_Stepinac se je takoj hotel oprijeti poklica \xc5\xbeupnika in je zaprosil, da se mu dodeli \xc5\xbeupnija. Vendar nad\xc5\xa1kof Antun Bauer se je odlo\xc4\x8dil pripeljati ga v Zagreb v svojo kurijo in ga imenoval za ceremoniarja, mu dal sobo v pala\xc4\x8di in pla\xc4\x8do 500 dinarjev mese\xc4\x8dno. Stepinac ni miroval in je nagovoril nad\xc5\xa1kofa Bauerja, da izda okro\xc5\xbenico 25. novembra 1931, s katero je osnoval Karitas na podro\xc4\x8dju zagreb\xc5\xa1ke \xc5\xa1kofije s podru\xc5\xbenicami v vsaki \xc5\xbeupniji._NEWLINE_Leta 1931 je na svoje za\xc4\x8dudenje in za\xc4\x8dudenje drugih bil imenovan za pomo\xc5\xbenega \xc5\xa1kofa. Nad\xc5\xa1kof Bauer je tega leta slavil svoj 80. rojstni dan in pri\xc5\xa1el je \xc4\x8das, da se izbere njegov naslednik. To je bil mu\xc4\x8den proces, saj je bila za nad\xc5\xa1kofovo izvolitev  poleg pape\xc5\xbeeve potrebna tudi kraljeva privolitev. Po precej kandidatih, ki niso uspeli zadovoljiti bodisi kraljeve bodisi kak\xc5\xa1ne druge zahteve, je v razgovoru s senjskim \xc5\xa1kofom Star\xc4\x8devi\xc4\x87em bilo izpostavljeno Stepin\xc4\x8devo ime. \xc4\x8ceprav ni dosegel kanoni\xc5\xa1kih let, da bi postal \xc5\xa1kof, je imel doktorat iz Gregorijane in zaradi tega je Sveti sede\xc5\xbe nanj gledal z naklonjenostjo. Poleg tega je bil formalno solunski prostovoljec, kar je pozitivno vplivalo na kraljevo mnenje._NEWLINE_Ko je Stepinac izvedel, da bo postal Bauerjev naslednik, je sprva brez besed gledal v nad\xc5\xa1kofa Bauerja, nakar ga je popadel smeh. Ko pa je Bauer svojo trditev ponovil, je Stepinac padel na kolena, govore\xc4\x8d, kako je mlad in povsem neprimeren. Monsinjor Pellegrinetti ga je tola\xc5\xbeil: \xc2\xbbBodite mirni! Pomota, da ste mladi, postaja z vsakim dnem manj\xc5\xa1a.\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_Po smrti nad\xc5\xa1kofa Bauerja 7. decembra 1937 je Stepinac prejel polni naslov polo\xc5\xbeaja, na katerem je de facto \xc5\xbee bil._NEWLINE_Iz te dobe je tudi prigoda, kako je \xc5\xa1el v fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanski red. Leta 1943 je bil na Kongresu fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanskih profesorjev iz vseh slovanskih dr\xc5\xbeav sprejet k fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanskim tretjerednikom, na \xc5\xbeeljo o\xc4\x8deta Dionizija, upravitelja zagreb\xc5\xa1kih tretjerednikov.\n_START_SECTION_\nKardinal\n_START_PARAGRAPH_\nPij XII.  ga je 29. novembra 1952 imenoval za kardinala katoli\xc5\xa1ke Cerkve.\n_START_SECTION_\nSmrt in \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nUmrl je v hi\xc5\xa1nem priporu v rojstni vasi Kra\xc5\xa1i\xc4\x87 pod Gorjanci dne 10. februarja 1960. Pokopan je v zagreb\xc5\xa1ki katedrali.\n_START_SECTION_\nBeatifikacija\n_START_PARAGRAPH_\nJanez Pavel II. ga je razglasil za bla\xc5\xbeenega 3. oktobra 1998 na Mariji Bistrici, romarskem sredi\xc5\xa1\xc4\x8du v Zagorju. Pape\xc5\xbe Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek maja 2019 s strokovnjaki \xc5\xa1e preverja zasluge Stepinca za morebitno svetni\xc5\xa1tvo.'