b'\n_START_ARTICLE_\nDreka\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nOb\xc4\x8dina Dreka je raztresena na pobo\xc4\x8djih gore Kolovrata in dolini potoka Reka-Kozica/Kosca, ki tukaj izvira. Ob\xc4\x8dina se razprostira na skrajnem vzhodnem robu Videmske pokrajine, na meji s So\xc5\xa1ko dolino in Slovenijo. Zaselki se skoraj vsi nahajajo na ju\xc5\xbenih pobo\xc4\x8djih verige Kolovrata in so obrnjeni na visoko dolino Kozice/Kosce, le dve vasi, Pa\xc4\x8duh in Peternel najdemo na bregovih potoka Kozice. Najvi\xc5\xa1je le\xc5\xbee\xc4\x8de naselje je Kraj na 893 m nad morjem, najni\xc5\xbeje pa je Peternel, ki se nahaja na 306 m. Greben gore Kolovrat (1243 m nadmorske vi\xc5\xa1ine), ki ga sestavlja niz grebenov dolg \xc5\xa1tiri kilometre od potoka Za Velin \xc4\x8celan do reke Idrija, ki predstavlja mejo med Italijo in Slovenijo.  Na ju\xc5\xbenem delu verige se nahaja sedlo Solarie, ki povezuje dolino Kozice/Kosce s slovensko vasjo Vol\xc4\x8de in naprej z dolino So\xc4\x8de in Tolminom. Na sedlu je spomenik prvemu padlemu italijanskemu vojaku v prvi svetovni vojni.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nV 7. stoletju so Slovani oziroma zgodnji Slovenci oz. njihovi predniki zasedli in kolonizirali Nadi\xc5\xa1ke doline.  V Furlaniji so imeli ve\xc4\x8d spopadov z Langobardi z me\xc5\xa1anim uspehom. Spopadi so se kon\xc4\x8dali, ko sta obe skupnosti dosegli dogovor, po katerem so Slovanom prepustili hribovita obmo\xc4\x8dja. Slovanske skupnosti so imele na svojem zemlji\xc5\xa1\xc4\x8du od Oglejskega patriarhata do padca Bene\xc5\xa1ke republike ohranili avtonomno administracijo in ni\xc5\xbeje sodstvo v pristojnosti Bene\xc5\xa1kih Slovencev. Ti privilegiji so bili kot priznanje za nadzor in obrambo meje na severo-vzhodu Furlanije, ki so jih opravljale lokalne milice, zato ustanovljene. _NEWLINE_Tako kot ostalo obmo\xc4\x8dje je bilo obmo\xc4\x8dje ob\xc4\x8dine Dreka od leta 1420 v lasti Bene\xc5\xa1ke republike. Obmo\xc4\x8dje je ostalo pod oblastjo Serenissime do leta 1797, ko je Bene\xc5\xa1ka republika propadla. Od 1797 je po Campoformijskem miru obmo\xc4\x8dje pripadlo umetni habsbur\xc5\xa1ki tvorbi Bene\xc5\xa1ko-Lombardskem kraljevstvu. Z Napoleonovo medigro je na Dunajskem kongresu 1815 obmo\xc4\x8dje do 1866 spadalo Avstriji; od leta 1866 je v Italiji. V neposredni bli\xc5\xbeini je potekala meja, zato se je \xc5\xbee od leta 1908 pri\xc4\x8delo na obeh straneh grebena Kolovrat graditi obse\xc5\xbene voja\xc5\xa1ko-obrambne sisteme ali obrambno linijo. Prva svetovna vojna je do danes pustila vidne sledi. _NEWLINE_Leta 1917 (24. oktobra) se je pri\xc4\x8dela bitka pri Kobaridu z mo\xc4\x8dnim obstreljevanjem, nakar so Avstrijci z nepri\xc4\x8dakovanim napadom strli odpor italijanskih vojakov in zasedli vrhove Kolovrata in Matajurja. Te bitke pri Kobaridu se je odlo\xc4\x8dilno udele\xc5\xbeil Erwin Johannes Eugen Rommel, mladi poro\xc4\x8dnik nem\xc5\xa1ke vojske - gorskega bataljona Wurttemberg, ki je zaslovel v drugi svetovni vojni kot nem\xc5\xa1ki feldmar\xc5\xa1al  z vzdevkom "Pu\xc5\xa1\xc4\x8davska lisica". Po preboju v Tolminski kotlini ob zori 24. oktobra, je bil Rommel s svojimi 200 vojaki, eden od glavnih protagonistov osvojitve Kolovrata, Liv\xc5\xa1kih Ravn in na koncu \xc5\xa1e vrha Matajurja. S tem podvigom si je prislu\xc5\xbeil najvi\xc5\xa1je nem\xc5\xa1ko odlikovanje \xc2\xbbPur la M\xc3\xa9rite\xc2\xab. Najhuj\xc5\xa1i boji, v katere so bili vpleteni italijanski vojaki pod vodstvom generala Cadorne na Kolovratu, so bili v obdobju med 24. in 26. oktobrom 1917, ki ga danes poznamo kot \xc2\xbbKobari\xc5\xa1ki poraz\xc2\xab, ali \xc2\xbb\xc4\x8cude\xc5\xbe pri Kobaridu\xc2\xab. 24. oktobra je namre\xc4\x8d nem\xc5\xa1ko-avstrijska vojska za\xc4\x8dela napad v Bov\xc5\xa1ki kotlini in uni\xc4\x8dila italijansko obrambo._NEWLINE_Na podro\xc4\x8dju Na Gradu Klabuk je na pobudo lokalne skupnosti realiziran \xc4\x8dezmejni muzej na prostem, kjer se lahko ogleda sistem jarkov, predorov in bunkerjev.\n_START_SECTION_\nDemografsko upadanje\n_START_PARAGRAPH_\nKot je razvidno iz diagrama se od srede prej\xc5\xa1njega stoletja lokalno prebivalstvo vse bolj zapu\xc5\xa1\xc4\x8da obmo\xc4\x8dje ob\xc4\x8dine. Na za\xc4\x8detku je \xc5\xa1lo za izseljevanje v druge italijanske regije z ve\xc4\x8d zaposlitvenih mo\xc5\xbenosti, kasneje pa v tujino (Belgijo, Kanado, Avstralijo); Po izselitvi mladih, pa ti sedaj dajejo prednost delu v bli\xc5\xbeini, predvsem v Furlaniji.'