b'\n_START_ARTICLE_\nVladimir Konstantinovi\xc4\x8d Kokkinaki\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v dru\xc5\xbeino gr\xc5\xa1kega porekla. Tudi njegov mlaj\xc5\xa1i brat, Konstantin (1910-90), je bil testni pilot._NEWLINE_Leta 1921 je kon\xc4\x8dal osnovno \xc5\xa1olo; pozneje je delal v vinogradih in pristani\xc5\xa1\xc4\x8du._NEWLINE_Leta 1925 je vstopil v Rde\xc4\x8do armado; do julija 1927 je slu\xc5\xbeil v pehoti. Takrat je vstopil v leningrajsko voja\xc5\xa1ko-teoreti\xc4\x8dno \xc5\xa1olo Rde\xc4\x8dega vojnega letalstva, kjer je diplomiral \xc5\xbee naslednje leto. Pozneje je vstopil v pilotno \xc5\xa1olo v Borisoglebsku, katero je zaklju\xc4\x8dil leta 1930. Sprva je slu\xc5\xbeil v 11. lovskem polku, nato pa je bil aprila 1931 poslan nazaj na leningrajsko \xc5\xa1olo, kjer je postal in\xc5\xa1truktor._NEWLINE_V letih 1932-35 je bil testni pilot za vojno letalstvo; kot prvo je testiral juri\xc5\xa1nik Ko\xc4\x8derigin-Gurevi\xc4\x8d T\xc5\xa0-3. Potem je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Konstruktorski biro Ilju\xc5\xa1in (OKB), kjer je bil glavni testni pilot vse do leta 1964. Kot tak je prvi testiral vsa nova letala biroja OKB._NEWLINE_Leta 1938 je postal \xc4\x8dlan KP SZ in leta 1943 je postal generalmajor vojnega letalstva. Med drugo svetovno vojno je bil vodja Glavnega in\xc5\xa1pektorata Ljudskega komisariata za letalsko industrijo in kot vodja testne slu\xc5\xbebe v letih 1943-47. Januarja 1966 se je upokojil iz aktivne voja\xc5\xa1ke slu\xc5\xbebe, a je ostal pri Ilju\xc5\xa1inu kot nadzornik testnih poletov; njegov zadnji projekt je bil Ilju\xc5\xa1in Il-62._NEWLINE_Leta 1961 je postal podpredsednik in leta 1966 predsednik FAI; na polo\xc5\xbeaju je ostal do leta 1967, nakar pa je postal \xc4\x8dastni predsednik te organizacije. V 60. letih 20. stoletja je bil tudi vodja Letalske \xc5\xa1portne federacije Sovjetske zveze._NEWLINE_Pokopan je na moskovskem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du Novodevi\xc4\x8di skupaj z \xc5\xbeeno Valentino.'