b'\n_START_ARTICLE_\nEtbin Henrik Costa\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0olanje\n_START_PARAGRAPH_\nDo leta 1845, ko je za\xc4\x8del obiskovati ljubljansko gimnazijo, so Etbina pou\xc4\x8devali doma. Gimnazijo je zaklju\xc4\x8dil julija 1850. Jeseni istega leta se je preselil v Gradec, kjer je na tamkaj\xc5\xa1nji univerzi \xc5\xa1tudiral pravo in filozofijo. Leta 1853 je naredil doktorat iz filozofije, leta 1855 pa \xc5\xa1e doktorat iz prava.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nKo se je Etbin po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1olanju vrnil v Ljubljano, je, poleg opravljanja advokature, pisal in objavljal \xc4\x8dlanke o slovenski preteklosti v nem\xc5\xa1kem zgodovinskem glasilu Mitteilungen des Historischen Vereins f\xc3\xbcr Krain. Kljub vzgoji v nem\xc5\xa1kem duhu je naklonjenost do slovenskih rojakov dokazal \xc5\xbee leta 1859, ko je iz\xc5\xa1el zbornik o pesniku in duhovniku Valentinu Vodniku v dveh jezikih s slovenskim naslovom Vodnikov spomenik in z nem\xc5\xa1kim naslovom Vodnik-Album, za katerega je skoraj dve leti zbiral prispevke razli\xc4\x8dnih avtorjev. Po predhodnem naro\xc4\x8dilu so ga natisnili v ve\xc4\x8d kot 1000 izvodih, knjigo pa sestavlja \xc4\x8dez 200 spisov 86 avtorjev. Pomemben je na koncu izra\xc5\xbeen namen dela, kjer je Etbin napisal, da je to delo izdano v spomin na Valentina Vodnika, kot prvaka slovenskega naroda in v njegovo \xc4\x8dast._NEWLINE_Na Etbinovo pobudo se je leta 1861 ustanovilo pravoznansko dru\xc5\xa1tvo, prav tako pa je bil tudi med soustanovitelji ljubljanske narodne \xc4\x8ditalnice. Leta 1863 je izdal samostojno bro\xc5\xa1uro Postojnska jama in sicer v slovenskem in nem\xc5\xa1kem jeziku. Aprila istega leta so ga ljubljanski me\xc5\xa1\xc4\x8dani izvolili za mestnega odbornika, v mesecu oktobru pa je postal na\xc4\x8delnik telovadnega dru\xc5\xa1tva Ju\xc5\xbeni sokol v Ljubljani._NEWLINE_Leta 1864 so ustanovili Slovensko matico in izvolili Etbina za odbornika, v oktobru 1868 pa za predsednika, katerega delo je opravljal do svoje smrti. Costa je \xc5\xbee leta 1857 opozarjal na potrebo po redni in popolni slovenski bibliografiji. Po izvolitvi na mesto predsednika Slovenske matice je v letu 1869 pridobil mesto urednika njenega glasila Letopisa. Po tem je za\xc4\x8del sestavljati slovensko teko\xc4\x8do bibliografijo, ter jo tudi objavljati v Letopisu Matice slovenske. Njegov prvi popis je iz\xc5\xa1el leta 1869 z naslovom: Bibliografia slovenska ali slovensko knjigoznanstvo od za\xc4\x8detka 1868. leta do konca meseca oktobra 1869. leta. V uvodu z besedami\xc2\xa0\xc2\xbb je zrcalo slovstva in du\xc5\xa1evnega napredovanja vsakega naroda in nenadomestljiv vir povestnice literature in izobra\xc5\xbeenosti\xc2\xab\xc2\xa0prika\xc5\xbee pomembno vlogo nacionalne bibliografije. Costa si je prizadeval za popis vsega tiskanega v slovenskem jeziku od za\xc4\x8detka leta 1868 dalje. V uvodnem besedilu je napisal tudi, da se je pri popisovanju dr\xc5\xbeal dolo\xc4\x8denih znanstvenih pravil in po teh popisal tudi manj va\xc5\xbene knjige in bro\xc5\xa1ure. Bil je namre\xc4\x8d mnenja, da lahko take manj\xc5\xa1e stvari v kratkem \xc4\x8dasu popolnoma izginejo in imajo ravno iz tega razloga \xc5\xa1e ve\xc4\x8djo zgodovinsko vrednost. Etbin je s prizadevanjem in marljivostjo opravljal to delo sam, brez opore v javni knji\xc5\xbenici. Glede na to, da je bil Costa predvsem pravnik in politik, njegovi pregledi niso bili popolni in v bibliografskem pogledu neopore\xc4\x8dni, vendar pa je zaslu\xc5\xbeen za \xc5\xa1irjenje same zavesti o potrebi slovenske nacionalne bibliografije. Ker je Costa na za\xc4\x8detku 2. polovice 19.stol. prvi uporabil naziv bibliografija ali knjigoznanstvo, lahko torej re\xc4\x8demo, da je za\xc4\x8detnik bibliografije v slovenskem jeziku._NEWLINE_Leta 1864 je kandidiral za poslanca v de\xc5\xbeelni zbor kot predstavnik za postojnsko, planinsko, seno\xc5\xbee\xc5\xa1ko, lo\xc5\xa1ko in bistri\xc5\xa1ko ob\xc4\x8dino, ter bil tudi izvoljen. Na tej funkciji je po ve\xc4\x8dkratnih vmesnih ponovnih izvolitvah ostal do leta 1873. V letu 1864 so ustanovili nem\xc5\xa1ki \xc4\x8dasnik v Ljubljani, med ustanovitelji katerega je bil tudi Costa. \xc4\x8casnik naj bi v tujem jeziku zagovarjal doma\xc4\x8de potrebe in pravice. Pozneje se je ta \xc4\x8dasnik imenoval Triglav._NEWLINE_16. julija 1864 je Costa prisegel kot na novo izvoljeni ljubljanski \xc5\xbeupan. Spletna stran MOL navaja, da so ob njegovi izvolitvi\xc2\xa0\xc2\xbbna ljubljanskem magistratu prvi\xc4\x8d izobesili slovensko narodno zastavo in \xc5\xbeupanu v \xc4\x8dast zapeli podoknico, ki jo je spesnil Fran Levstik.\xc2\xab\xc2\xa0Delo \xc5\xbeupana je opravljal vestno in dobro, me\xc5\xa1\xc4\x8dani so bili z njim zadovoljni, tako da mu je celo biv\xc5\xa1i mehi\xc5\xa1ki cesar aprila 1865 podelil vite\xc5\xa1ki kri\xc5\xbe Gvadalupskega, decembra leta 1866 pa mu je \xc5\xa1e avstrijski cesar podelil vite\xc5\xa1ki kri\xc5\xbe Franc-Jo\xc5\xbeefovega reda. Mestni odbor mu je po treh letih v vlogi \xc5\xbeupana, maja 1867, podelil status \xc4\x8dastnega me\xc5\xa1\xc4\x8dana. Mestni odbor ga je po triletni dobi 12.junija 1867 ponovno izvolil za \xc5\xbeupana, izvolitvi pa je 3. julija sledila prisega. Konec tega meseca pa je pri\xc5\xa1lo do konfliktov med nem\xc5\xa1kimi Turnerji in slovenskim telovadnim dru\xc5\xa1tvom Sokol, katerega delovanje je vlada \xc5\xbee naslednji dan prepovedala. Za te dogodke so Etbina okrivili njegovi nasprotniki, pri\xc5\xa1lo je celo do zasli\xc5\xa1anja, na katerem pa mu krivda ni bila dokazana. Vseeno pa ga je de\xc5\xbeelni predsednik septembra 1876 za\xc4\x8dasno odstavil iz mesta \xc5\xbeupana. Njegovi nasprotniki so toliko \xc4\x8dasa vztrajali pri njegovi krivdi, dokler ni vlada 24. septembra razpustila mestnega odbora, s \xc4\x8dimer pa je bilo konec tudi Costovega \xc5\xbeupanovanja._NEWLINE_V novembru 1868 je po priporo\xc4\x8dilu Janeza Bleiweisa kot predstavnik Kranjske kmetijske dru\xc5\xbebe le-to zastopal na shodu poljedelcev na Dunaju. Konec istega leta je bil izvoljen za podpredsednika v na novo ustanovljenem ljubljanskem katoli\xc5\xa1kem dru\xc5\xa1tvu. Aprila 1867 je postal \xc4\x8dlan de\xc5\xbeelnega odbora, po novih \xc5\xa1olskih postavah leta 1870 pa de\xc5\xbeelnega \xc5\xa1olskega sveta za Kranjsko. V tem letu je bil izvoljen tudi za poslanca v dr\xc5\xbeavni zbor. V ljubljanskem de\xc5\xbeelnem zboru je govoril v prid ustanovitvi zalo\xc5\xbebe za izdajanje slovenskih \xc5\xa1olskih knjig._NEWLINE_Etbin Henrik Costa je po boju z rakom na \xc5\xbeelodcu ter bolezni jeter in srca umrl v Ljubljani, dne 28. januarja 1875, star komaj 42 let. To, da je bil Costa resni\xc4\x8dno izredno delaven in mu\xc4\x8denik za narodno stvar, kot so ga imenovali, potrjuje tudi dejstvo, da se mu je v izkaz spo\xc5\xa1tovanja na dan njegovega pogreba v Ljubljani poleg uradnikov, \xc5\xbeupanov in drugih veljakov, poklonilo nad 12.000 ljudi. Zaprte so bile prodajalne, iz hi\xc5\xa1 so plapolale \xc4\x8drne zastave in ni \xc5\xbealovalo samo mesto, temve\xc4\x8d vsa de\xc5\xbeela.'