b'\n_START_ARTICLE_\nDaniel Kahneman\n_START_SECTION_\nBiografija\n_START_PARAGRAPH_\nRojen je bil v Tel Avivu, medtem ko je njegova bila njegova mati na obisku pri raz\xc5\xa1irjeni dru\xc5\xbeini. Sicer so z dru\xc5\xbeino \xc5\xbeiveli v Parizu, saj so bili njegovi star\xc5\xa1i litvanski judje, ki so imigrirali v Francijo v 1920-ih. Kljub star\xc5\xa1evski ljubezni do francoskih stvari in prijateljev, ki so si jih pridobili v Parizu, \xc2\xa0se v Franciji niso nikdar po\xc4\x8dutili povsem varno. Ko so Francijo leta 1940 okupirali Nemci, so bili Kahneman in njegova dru\xc5\xbeina v Parizu. Pravi, da je takrat narisal tudi svoj prvi graf; leta 1941 je narisal premo\xc5\xbeenje dru\xc5\xbeine kot funkcijo \xc4\x8dasa, ki je postala negativna, ko se je za\xc4\x8dela nem\xc5\xa1ka okupacija. Njegov o\xc4\x8de je bil izbran za koncentracijsko tabori\xc5\xa1\xc4\x8de v prvem ve\xc4\x8djem zbiranju francoskih judov, vendar je bil izpu\xc5\xa1\xc4\x8den po \xc5\xa1estih tednih zaradi intervencije njegovega delodajalca. Dru\xc5\xbeina je be\xc5\xbeala skozi celotno vojno. Vsi, razen Kahnemanovega o\xc4\x8deta, ki je umrl za sladkorno boleznijo leta 1944, so med vojno ostali \xc5\xbeivi. Leta 1948 so se z dru\xc5\xbeino preselili v Palestino, tik preden se je osnoval Izrael. _NEWLINE_Kahneman je leta 1954 diplomiral iz psihologije in matematike na Hebrejski univerzi v Jeruzalemu. Po diplomi je nekaj \xc4\x8dasa delal v izraelski vojski, kjer je moral ocenjevati kandidate za oficirsko \xc5\xa1olo in razvijati teste ter razli\xc4\x8dne vpra\xc5\xa1alnike v ta namen. Leta 1958 je nadaljeval svoj \xc5\xa1tudij v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah. Doktorsko disertacijo je zagovarjal na Univerzi Kalifornije, Berkeley. _NEWLINE_Poro\xc4\x8den je z Anne Treisman, ki je prav tako profesorica na univerzi Princeton.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nKognitivna psihologija\n_START_PARAGRAPH_\nSvojo akademsko kariero je za\xc4\x8del kot predavatelj psihologije na Hebrejski univerzi v Jeruzalemu leta 1961. Leta 1966 je napredoval v rednega profesorja. V zgodnjih delih se je osredoto\xc4\x8dal predvsem na vidno zaznavanje in pozornost. Njegova prva objava v reviji Science je nosila naslov\xc2\xa0\xc2\xbbPupil Diameter and Load on Memory\xc2\xab\xc2\xa0(Kahneman in Beatty, 1966). V tem obdobju je bil gostujo\xc4\x8di profesor na univerzi v Michiganu (1965-66) in enoti za aplikativno psiholo\xc5\xa1ko raziskovanje na Cambridgeu (1968/69, poletja). Bil je tudi sodelavec na Centru za kognitivne \xc5\xa1tudije in predavatelj za psihologijo na univerzi Harvard leta 1966/67.\n_START_SECTION_\nPresojanje in odlo\xc4\x8danje\n_START_PARAGRAPH_\nTo obdobje zaznamuje Kahnemanovo dolgoro\xc4\x8dno sodelovanje z Amosem Tverskyjem. Skupaj sta izdala serijo izvirnih \xc4\x8dlankov na podro\xc4\x8dju presojanja in odlo\xc4\x8danja. Leta 1979 je bila iz teh \xc4\x8dlankov razvita teorija obetov (Kahneman in Tversky, 1979). Za to teorijo je bil Kahneman nagrajen z Nobelovo nagrado za ekonomijo leta 2002.  V svoji Nobelovi biografiji Kahneman navaja, da se je njegovo sodelovanje s Tverskyjem za\xc4\x8delo, ko je Kahneman povabil Tverskyja, da predava kot gost na enem izmed njegovim seminarjev na Hebrejski univerzi leta 1968 ali 1969. Njun prvi skupni \xc4\x8dlanek z naslovom\xc2\xa0\xc2\xbbBelief in the Law of Small Numbers\xc2\xab\xc2\xa0je bil objavljen leta 1971 (Tversky in Kahneman, 1971). Med letoma 1971 in 1979 sta objavila \xc5\xa1e \xc5\xa1est drugih \xc4\x8dlankov v znanstvenih revijah. Poleg teorije obetov je bil najbolj pomemben \xc4\x8dlanek\xc2\xa0\xc2\xbbJudgment Under Uncertainty: Heuristics and Biases\xc2\xab\xc2\xa0(Tversky in Kahneman, 1974), ki je bil objavljen v znanstveni reviji Science in je vnesel idejo sidranja.  Kahneman je zapustil Hebrejsko univerzo in je leta 1978 zavzel polo\xc5\xbeaj na univerzi British Columbia. To ni vplivalo na njuno sodelovanje s Tverskyjem, saj je ta istega leta za\xc4\x8del delati na univerzi Stanford.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nVedenjska ekonomija\n_START_PARAGRAPH_\nKahneman in Tversky sta bila med letoma 1977 in 1978 sodelavca na Centru za napredne \xc5\xa1tudije vedenjskih znanosti na univerzi Stanford. Istega leta je bil ekonomist Richard Thaler gostujo\xc4\x8di profesor Stanfordove veje Nacionalnega biroja ekonomskega raziskovanja. Kahneman pravi, da sta kmalu postala prijatelja in da sta od takrat imela velik vpliv na razmi\xc5\xa1ljanje drugega. Leta 1980 je Thaler, na podlagi teorije obetov Kahnemana in Tverskyja, izdal\xc2\xa0\xc2\xbbToward a Positive Theory of Consumer Choice\xc2\xab, \xc4\x8dlanek, ki ga je Kahneman oklical kot temeljni tekst vedenjske ekonomije.\n_START_SECTION_\nHedonisti\xc4\x8dna psihologija\n_START_PARAGRAPH_\nV 90-ih letih se je Kahneman za\xc4\x8del osredoto\xc4\x8dati na hedonisti\xc4\x8dno psihologijo. To podro\xc4\x8dje je zelo povezano z gibanjem pozitivne psihologije, ki je v tistih \xc4\x8dasih za\xc4\x8dela pridobivati na popularnosti. Glede hedonisti\xc4\x8dne psihologije Kahneman in njegovi kolegi pravijo: _NEWLINE__NEWLINE_"Hedonisti\xc4\x8dna psihologija\xe2\x80\xa6 je preu\xc4\x8devanje tistega, kar naredi na\xc5\xa1e izku\xc5\xa1nje prijetne ali neprijetne. Ukvarja se z ob\xc4\x8dutji u\xc5\xbeitka in bole\xc4\x8dine, interesov in dolgo\xc4\x8dasja, radosti in \xc5\xbealosti, zadovoljstva in nezadovoljstva. Prav tako se ukvarja s celim razponom okoli\xc5\xa1\xc4\x8din, od biolo\xc5\xa1kih do dru\xc5\xbebenih, ki spremljajo trpljenje in u\xc5\xbeivanje."_NEWLINE__NEWLINE_Izvor Kahnemanovega raziskovalnega dela na tem podro\xc4\x8dju je bil verjetno v njegovih delih, ki so se osredoto\xc4\x8dala na ekonomski pojem koristnosti. Po letu 1989 je za\xc4\x8del objavljati \xc4\x8dlanke o koristnosti in psihologiji koristnosti (npr. Kahneman in Snell, 1990; Kahneman in Thaler, 1991; Kahneman in Varey, 1991). Leta 1992 sta Kahneman in Varey predstavila metodo vrednotenja trenutkov in epizod kot na\xc4\x8din zajemanja\xc2\xa0\xc2\xbbizku\xc5\xa1enj skozi \xc4\x8das\xc2\xab. Medtem ko je Kahneman \xc5\xa1e vedno raziskoval odlo\xc4\x8danje (npr. Kahneman in Snell, 1990; Kahneman in Lovallo, 1993), se je vse bolj za\xc4\x8del osredoto\xc4\x8dati na hedonisti\xc4\x8dno psihologijo, saj se je \xc5\xa1tevilo objav (npr. Fredrickson in Kahneman, 1993; Kahneman, Fredrickson, Schreiber in Redelemeier, 1993; Kahneman, Wakker in Sarin, 1997; Redelmeier in Kahneman, 1996), na tem podro\xc4\x8dju pove\xc4\x8dalo. Vrhunec tega sodelovanja je bilo poglavje, katerega so-urednik je bil skupaj z Edom Dienerjem in Norbertom Schwarzom, strokovnjakoma za afekt in blagostanje.  Skupaj z Davidom Schkadejem sta razvila pojem iluzije osredoto\xc4\x8danja (Kahneman in Schkade, 1998; Kahneman, Krueger, Schkade, Schwarz in Stone, 2006), da sta lahko deloma razlo\xc5\xbeila napake, ki jih ljudje delajo, ko ocenjujejo u\xc4\x8dinke razli\xc4\x8dnih spremenljivk na sre\xc4\x8do v njihovi prihodnosti. U\xc4\x8dinek se pojavi, ko ljudje ocenjujejo u\xc4\x8dinek dolo\xc4\x8dene specifi\xc4\x8dne spremenljivke na njihovo sre\xc4\x8do. Najve\xc4\x8dkrat pretiravajo s pomembnostjo omenjene spremenljivke, medtem ko spregledajo \xc5\xa1tevilne druge spremenljivke, ki bi v ve\xc4\x8dini primerov imeli ve\xc4\x8dji vpliv.\n_START_SECTION_\nPou\xc4\x8devanje\n_START_PARAGRAPH_\nKahneman je trenutno vi\xc5\xa1ji profesor in zaslu\xc5\xbeni \xc4\x8dlan fakultete Oddelka za psihologijo na univerzi Princeton in \xc5\xa1oli za javne in mednarodne zadeve Woodrow Wilson. Prav tako je sodelavec na Hebrejski univerzi in vi\xc5\xa1ji raziskovalec v podjetju Gallup.\n_START_SECTION_\nOsebno\n_START_PARAGRAPH_\nPoro\xc4\x8den je z Anne Treisman, nagrajeno kognitivno psihologinjo. Med poletjem \xc5\xbeivita v Kaliforniji.\n_START_SECTION_\nSidranje\n_START_PARAGRAPH_\nSidranje je vrsta kognitivne pristranskosti, ki opisuje \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko naravnanost, da se preve\xc4\x8d zana\xc5\xa1amo na prvi del informacij, ki so nam ponujene (ti. sidra), ko se odlo\xc4\x8damo. Med odlo\xc4\x8danjem se sidranje zgodi, ko posamezniki uporabijo prvotni del informacije, da naredijo nadaljnje odlo\xc4\x8ditve. Ko si ustvarimo neko sidro, se nadaljnje odlo\xc4\x8ditve naredijo tako, da se pri njih zgolj nekoliko odstranimo od prvotnega sidra. Obstaja tudi pristranskost, da nove informacije interpretiramo okoli prvotnega sidra. Primer tega je prvotna cena avtomobila pri prodaji. Ta postane standard za nadaljnji potek prodaje, tako da se nadaljnje ni\xc5\xbeje cene zdijo sprejemljive, \xc4\x8deprav so vi\xc5\xa1je od dejanske vrednosti avtomobila.\n_START_SECTION_\nTeorija obetov\n_START_PARAGRAPH_\nTeorija obetov je teorija vedenjske ekonomije, ki opisuje kako se ljudje odlo\xc4\x8dajo med razli\xc4\x8dnimi verjetnostnimi alternativami, kjer so verjetnosti izidov znane. Teorija predvideva, da se ljudje odlo\xc4\x8dajo glede na potencialno izgubo in dobi\xc4\x8dek, namesto na kon\xc4\x8dni izid in da ljudje te izgube ali dobi\xc4\x8dke vrednotijo s pomo\xc4\x8djo hevristik. Model je opisnega zna\xc4\x8daja. Namre\xc4\x8d, posku\xc5\xa1a modelirati vedenje v resni\xc4\x8dnem \xc5\xbeivljenju, namesto, da bi upo\xc5\xa1teval zgolj optimalne odlo\xc4\x8ditve.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nZmota povezovanja\n_START_PARAGRAPH_\nZmota povezovanja je formalna zmota, ki se zgodi, ko predvidevamo, da so dolo\xc4\x8deni pogoji bolj verjetni kot drugi. Najbolj pogosto citiran in znan primer sta opisala Amos Tversky in Daniel Kahneman. _NEWLINE__NEWLINE_"Linda je stara 31 let, je samska, odprta in zelo bistra. Diplomirala je iz filozofije. Kot \xc5\xa1tudentko jo je zelo skrbela diskriminacija in dru\xc5\xbebena pravi\xc4\x8dnost. Prav tako je sodelovala v protijedrih demonstracijah."_NEWLINE__NEWLINE_Kaj je bolj verjetno?_NEWLINE__NEWLINE_1.\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0 Linda je blagajnik_NEWLINE__NEWLINE_2.\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0 Linda je blagajnik in je aktivna v feministi\xc4\x8dnem gibanju_NEWLINE__NEWLINE_Ve\xc4\x8dina vpra\xc5\xa1anih se odlo\xc4\x8di za drugo mo\xc5\xbenost. Kljub temu, da je verjetnost, da bi se oba dogodka zgodila skupaj, manj\xc5\xa1a ali enaka verjetnosti, da bi se zgodil eden izmed dogodkov posamezno.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nZamenjava pripisovanja\n_START_PARAGRAPH_\nZamenjava pripisovanja je psiholo\xc5\xa1ki proces, za katerega menijo, da predhodi \xc5\xa1tevilnim kognitivnim pristranskostim in zaznavnim iluzijam. Zgodi se, ko se mora posameznik odlo\xc4\x8diti o ciljni lastnosti, ki je ra\xc4\x8dunsko zahtevna. To lastnost zamenja z la\xc5\xbeje izra\xc4\x8dunljivo hevristi\xc4\x8dno lastnostjo. Ta zamenjava naj bi se zgodila na nivoju intuitivnega odlo\xc4\x8danja in ne na nivoju samozavednega refleksivnega sistema. Zaradi tega procesa lahko nekdo, ko mora odgovoriti na te\xc5\xbeko vpra\xc5\xa1anje, odgovori na vpra\xc5\xa1anje, ki je povezano z omenjenim, vendar ni isto. To stori, brez da bi se sploh zavedal, da se je zamenjava zgodila. To razlo\xc5\xbei zakaj se posamezniki ne zavedajo lastnih pristranskosti in zakaj se pristranskosti ohranjajo, tudi ko se jih posameznik za\xc4\x8dne zavedati. Prav tako razlo\xc5\xbei zakaj pri \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih odlo\xc4\x8ditvah redko pride do regresije k aritmeti\xc4\x8dni sredini.\n_START_SECTION_\nHevristika dostopnosti\n_START_PARAGRAPH_\nHevristika dostopnosti je du\xc5\xa1evna bli\xc5\xbenjica, ki se naslanja na neposredne primere, ki se jih posameznik spomni. Hevristika dostopnosti je osnovana na principu tega, da so tiste stvari, ki jih lahko prikli\xc4\x8demo neposredno v spomin, verjetno tudi bolj pomembne. Iz tega razloga ljudje bolj obte\xc5\xbeijo zadnje informacije, ki jih dobijo in svoja mnenja naslanjajo s pozitivno pristranostjo do zadnjih novic.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nZmota verjetnosti osnovne stopnje\n_START_PARAGRAPH_\nZmota verjetnosti osnovne stopnje, poznana tudi kot zanemarjanje verjetnosti osnovne stopnje ali pristranost verjetnosti osnovne stopnje, je napaka v razmi\xc5\xa1ljanju. \xc4\x8ce nam je predstavljena podobna informacija osnovne stopnje dolo\xc4\x8dene verjetnosti (npr. generi\xc4\x8dna, splo\xc5\xa1na informacija) in specifi\xc4\x8dna informacija (informacija, ki se nana\xc5\xa1a na dolo\xc4\x8deno zadevo), bomo z ve\xc4\x8djo verjetnostjo ignorirali prvo in se osredoto\xc4\x8dili na slednjo. _NEWLINE__NEWLINE_Primer: Janez je mo\xc5\xa1ki, ki nosi obla\xc4\x8dila, ki spominjajo na gotski stil, ima dolge lase in poslu\xc5\xa1a metalsko glasbo. Kako verjetno je, da bo Janez kristjan in kako verjetno je, da bo satanist?_NEWLINE__NEWLINE_\xc4\x8ce ljudem postavimo to vpra\xc5\xa1anje, bi verjetno podcenili verjetnost, da bo kristjan in precenili vrednost, da bo satanist, glede na to, da je kristjanov pribli\xc5\xbeno dve milijardi, medtem ko je satanistov nekaj tiso\xc4\x8d na svetu.\n_START_SECTION_\nPravilo vrhunskega konca\n_START_PARAGRAPH_\nPravilo vrhunskega konca je teorija, ki opisuje, kako ljudje ocenjujemo pretekla hedonisti\xc4\x8dna do\xc5\xbeivetja. Ta hevristi\xc4\x8dni proces vodi ljudi k ocenjevanju preteklih izku\xc5\xa1enj preko njihovega najbolj intenzivnega dogodka in konca same izku\xc5\xa1nje, namesto celote ali povpre\xc4\x8dja vseh trenutkov dolo\xc4\x8dene izku\xc5\xa1nje. Zgodi se ne glede na to, \xc4\x8de je bil vrhunec pozitiven ali negativen, in ne glede na to, koliko \xc4\x8dasa je izku\xc5\xa1nja trajala.\n_START_SECTION_\nNa\xc4\x8drtovalna zmota\n_START_PARAGRAPH_\nNa\xc4\x8drtovalna zmota je tendenca ljudi in organizacij, da podcenjujejo koliko \xc4\x8dasa bodo rabili, da dokon\xc4\x8dajo neko opravilo, tudi \xc4\x8de imajo izku\xc5\xa1nje s podobnimi opravili iz preteklosti.  U\xc4\x8dinek te tendence se je pokazal na \xc5\xa1irokem spektru opravil. Med njih spadajo ocenjevanje \xc4\x8dasa \xc5\xa1olskega dela, programiranja, delanja origamijev in izpolnjevanje obrazcev za davke.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nHevristika simulacije\n_START_PARAGRAPH_\nHevristika simulacije je psiholo\xc5\xa1ka hevristika, oz. du\xc5\xa1evna strategija poenostavljanja. Glede na hevristiko simulacije se ljudje odlo\xc4\x8dajo o verjetnosti dogodka na podlagi tega, kako lahko si je nek dogodek zami\xc5\xa1ljati. Deloma zaradi tega ljudje do\xc5\xbeivljajo ve\xc4\x8d ob\xc5\xbealovanja nad dolo\xc4\x8denim izidom, ki si ga la\xc5\xbeje zamislijo.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nPristranskost statusa quo\n_START_PARAGRAPH_\nPristranskost statusa quo je kognitivna pristranskost, gre za preferenco po stanju, kot je trenutno. Trenutni status quo je vzet kot referen\xc4\x8dna to\xc4\x8dka in vsaka spremembe od te to\xc4\x8dke je zaznana kot izguba.'