b"\n_START_ARTICLE_\nHermann Cohen\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdIVLJENJE\n_START_PARAGRAPH_\nCohen se je rodil 4. julija 1842 v Coswigu, mestu v nem\xc5\xa1ki pokrajini Anhalt. Njegov o\xc4\x8de, kantor v judovski sinagogi in u\xc4\x8ditelj v kosvi\xc5\xa1ki judovski \xc5\xa1oli, je bil Cohenov prvi u\xc4\x8ditelj._NEWLINE_Obiskoval je gimnazijo v Dessauu, kasneje pa se je izobra\xc5\xbeeval na judovskem teolo\xc5\xa1kem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du v poljskem Vroclavu (J\xc3\xbcdisch-Theologisches Seminar Fraenckel'sche Stiftung). Semeni\xc5\xa1\xc4\x8de, ki je sicer temeljilo na tradicionalnem judovstvu, je omogo\xc4\x8dalo neomejene mo\xc5\xbenosti za raziskovanje in Vroclav je bil zato v tedanjem \xc4\x8dasu eno najpomembnej\xc5\xa1ih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d judovske znanosti v Evropi. Cohen se je namesto za poklic rabina odlo\xc4\x8dil za znanstveno pot._NEWLINE_Na univerzah v Vroclavu in kasneje v Berlinu je \xc5\xa1tudiral judovsko religijo, klasi\xc4\x8dne \xc5\xa1tudije in filozofijo: Na berlinski univerzi ga je pou\xc4\x8deval Aristotelov u\xc4\x8denec in metafizik Adolf Trendelenburg, ki je veljal za vodilno osebnost v zgodovini filozofije. Leta 1865 je Cohen na univerzi v Hallu doktoriral na podro\xc4\x8dju filozofije. Objavil je ve\xc4\x8d esejev in ustanovil revijo za psihologijo in dru\xc5\xbebene vede. Vklju\xc4\x8dil se je v polemiko o problemih interpretacije kriti\xc4\x8dne filozofije Immanuela Kanta in predlagal novo interpretacijo Kanta, ki jo je objavil v publikaciji Kantova teorija izkustva. \xc4\x8clanek je naletel na odli\xc4\x8den odziv in Cohen je dobil mesto docenta na filozofski fakulteti univerze v Marburgu. \xc5\xbde dve leti kasneje je postal izredni profesor, leta 1876 pa redni profesor marbur\xc5\xa1ke univerze. Na univerzi je pou\xc4\x8deval do leta 1912 in ustanovil marbur\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo novokantizma,smeri, ki je dominirala v nem\xc5\xa1ki akademski filozofski sferi od zgodnjih 1870-ih let do konca prve svetovne vojne._NEWLINE_Po upokojitvi se je preselil v Berlin, kjer je na in\xc5\xa1titutu za judovsko znanost pou\xc4\x8deval judovsko filozofijo. V tem obdobju je pri\xc5\xa1lo do izrazite spremembe v njegovem razmi\xc5\xa1ljanju o odnosu med \xc4\x8dlovekom in bogom. Cohen je pri\xc5\xa1el do zaklju\xc4\x8dka, da realnost izvira iz boga in ne iz \xc4\x8dlovekovega razuma, in se posvetil veri in svojim judovskim koreninam._NEWLINE_Bil je eden od ustanoviteljev Dru\xc5\xa1tva za promocijo znanosti judovstva (Gesellschaft zur F\xc3\xb6rderung der Wissenschaft des Judenthums), ki je imelo svoje prvo sre\xc4\x8danje v Berlinu, novembra 1902._NEWLINE_Umrl je 4. aprila 1918 in je pokopan na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du Wei\xc3\x9fensee v Berlinu.\n_START_SECTION_\nDELO\n_START_PARAGRAPH_\nObdobje Cohenove filozofske ustvarjalnosti je trajalo od poznih 60-ih let 19. stoletja do leta 1918. V njegovem pisanju lahko razlikujemo tri razli\xc4\x8dna obdobja. V prvem, zgodnjem obdobju, je Cohen razvijal lastno interpretacijo Kantove filozofije. V tem obdobju je napisal Kantovo teorijo izku\xc5\xa1enosti (Kants Theorie der Erfahrung), Kantove temelje etike (Kants Begr\xc3\xbcndung der Ethik) in Kantove temelje estetike (Kants Begr\xc3\xbcndung der \xc3\x84sthetik). Drugo obdobje ustvarjanja zaznamujejo Cohenova zrela filozofska dela, objavljena v zbirki knjig z naslovom Sistem filozofije (System der Philosophie). V njih Cohen opusti osrednje Kantove doktrine in sistemati\xc4\x8dno predstavi lastne filozofske poglede. Zbirka obsega Logiko \xc4\x8distega znanja (Logik der reinen Erkenntnis), Etiko \xc4\x8diste volje (Ethik der reinen Willens) in Estetiko \xc4\x8distih \xc4\x8dustev (\xc3\x84sthetik der reinen Gef\xc3\xbchls). V tretjem, zadnjem obdobju, se je Cohen povsem posvetil verskim vpra\xc5\xa1anjem, ki so bila sicer prisotna v vsej njegovi karieri. V tem obdobju je napisal delo Religija razuma iz judovskih virov (Die Religion der Vernunft aus den Quellen des Judentums). Cohen je v tem delu vpeljal koncept\xc2\xa0\xc2\xbbreligije razuma\xc2\xab\xc2\xa0in zatrdil, da le-ta izvira iz temeljnih konceptov judovstva, zapisanih v zgodovinskih judovskih besedilih._NEWLINE_Kljub temu, da so se Cohenovi interesi in filozofski pogledi tekom kariere spreminjali, je stalnico predstavljala njegova zaprise\xc5\xbeenost zgodovini filozofije. Svoje koncepte in teorije je vedno predstavil v kontekstu obse\xc5\xbenega zgodovinskega pregleda njihovega nastanka. Ta zgodovinsko orientiran na\xc4\x8din je bil model za kasneje razvit pojem Problemgeschichte \xe2\x80\x93 zgodovina izvora, razvoja in evolucije filozofskih vpra\xc5\xa1anj._NEWLINE_Cohen je bil v svojem ustvarjanju zaprise\xc5\xbeen dvema osnovnima idejama: prvi\xc4\x8d, verjel je, da zakoni \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega znanja determinirajo, kaj obravnavamo kot objekt in, drugi\xc4\x8d, da filozofija preu\xc4\x8duje znanje na na\xc4\x8din, ki ga je Cohen v kasnej\xc5\xa1ih delih poimenoval\xc2\xa0\xc2\xbbtranscedentalna metoda. Verjel je, da je treba transcendentalno metodo uporabljati tako v epistemologiji, veji filozofije, ki preu\xc4\x8duje izvor, naravo, metode in meje \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega znanja, kot tudi v etiki._NEWLINE_Cohen je trdil, da ima etika\xc2\xa0\xc2\xbbsvoj trajni izvor v dobrem kot pratemelju, ki sploh omogo\xc4\x8da zgodovinsko ugotovljiv nastanek etike, tako v starogr\xc5\xa1kem kot judovskem izro\xc4\x8dilu\xc2\xab\xc2\xa0(Cvetka Hed\xc5\xbeet Toth: Herman Cohen). Cohenov vzornik Kant je trdil, da je vse, kar lahko \xc4\x8dlovek o svetu ve, to, na kak\xc5\xa1en na\xc4\x8din svet sistemati\xc4\x8dno vidi in kako se v njem vede. Kaj vidimo in kako to vidimo je na\xc5\xa1a ideja realnosti. To ne pomeni nujno, da je svet v resnici tak, kakr\xc5\xa1nega vidimo. \xc4\x8ce pa se zavedamo, kako bi moral razumen \xc4\x8dlovek svet videti in kako se v njem vesti, potem se bomo s pomo\xc4\x8djo razumnosti vedli ustrezno. Torej smo dol\xc5\xbeni \xc5\xbeiveti svoje \xc5\xbeivljenje v skladu z univerzalnimi pravili, ki so jasna in razumljiva vsakemu razumnemu \xc4\x8dloveku. Cohen se je strinjal s Kantovo tezo, da mora biti etika univerzalna. \xc5\xa0e ve\xc4\x8d, verjel je, da mora biti vsako eti\xc4\x8dno dejanje na koncu namenjeno celotni dru\xc5\xbebi; \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvo ne more biti razumsko zadovoljno, dokler na svetu ni popolne socialne enakosti. Stremenje k etiki je tako ve\xc4\x8den proces. Osnovna ideja, ki jo mora etik po Cohenovem mnenju preu\xc4\x8devati, je ideja dobrega. Postati in biti dober \xc4\x8dlovek po Cohenu pomeni, da mora vsak posameznik aktivno iskati in gojiti lastno \xc4\x8dlove\xc4\x8dnost in jo hkrati prepoznavati in spodbujati v vseh ljudeh._NEWLINE_Ideal \xc4\x8dlovekovega uma je po Cohenovem, kot tudi po Kantovem, mnenju, mir.\xc2\xa0\xc2\xbbVes smisel, vsa vrednost \xc5\xbeivljenja je v miru. Ta je enotnost vseh \xc5\xbeivljenjskih mo\xc4\x8di, njihovo ravnovesje in poravnava vseh njihovih nasprotij. Mir je krona \xc5\xbeivljenja.\xc2\xab\xc2\xa0Mir je\xc2\xa0\xc2\xbbv vi\xc5\xa1jem smislu pot kreposti, da vodi pot k ve\xc4\x8dnemu \xc5\xbeivljenju. Na tirih miru ne more biti strahu pred smrtjo, mir kot mir ve\xc4\x8dnega \xc5\xbeivljenja postane sam ve\xc4\x8dni mir, mir ve\xc4\x8dnosti. Ve\xc4\x8dnost pa je smisel, cilj, smoter celotnega \xc4\x8dlovekovega \xc5\xbeivljenja. Vse \xc4\x8dasovno pelje v ve\xc4\x8dnost, \xc4\x8de gre po pravi poti. In ta prava pot je pot miru. Mir je krepost ve\xc4\x8dnosti.\xc2\xab_NEWLINE_Po Cohenu bi morali za vse \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvo veljati enaki zakoni, enaka eti\xc4\x8dna pravila, in slop teh pravil predstavlja Bog. Enost eti\xc4\x8dnih pravil posledi\xc4\x8dno pomeni tudi enost Boga, torej monoteizem, torej (tudi) judizem. Po Cohenovem mnenju je tako eti\xc4\x8dni idealizem vsidran tako v judovski religiji kot v nem\xc5\xa1ki kulturi. V zgodovinski perspektivi pa ne moremo spregledati ironije: prav kmalu po Cohenovi smrti, po njegovem prehodu v ve\xc4\x8dnost, v ve\xc4\x8dni mir, so prav Nemci z antisemitizmom grobo poteptali idejo enakosti."