b'\n_START_ARTICLE_\nPra\xc5\xbeupnija\n_START_PARAGRAPH_\nPra\xc5\xbeupnija, starej\xc5\xa1i izraz prafara je v Rimskokatoli\xc5\xa1ki Cerkvi najstarej\xc5\xa1a cerkvena ozemeljska enota, s sredi\xc5\xa1\xc4\x8dem pri cerkvi, ki jo vodi \xc5\xbeupnik, s krstno in pogrebno pravico, in sicer na ozemlju, ki ga predhodno ni zajemala kak\xc5\xa1na \xc5\xbee obstoje\xc4\x8da \xc5\xbeupnija. _NEWLINE_Prafarna organizacija je nastala iz dveh tipov (po nastanku) cerkva. Prvi tip je t. i. lastni\xc5\xa1ka cerkev; drugi pa cerkev, ki jo je ustanovil sam cerkveni gospod \xe2\x80\x93 na slovenskem narodnem ozemlju je to bil ali oglejski patriarh ali pa salzbur\xc5\xa1ki nad\xc5\xa1kof. Oba tipa cerkva se lo\xc4\x8dita po tem, komu pripadajo vse kanoni\xc4\x8dne pravice pri cerkvi. Pri cerkvenih ustanovah je imel patriarh ali nad\xc5\xa1kof pravico tako do prezentacije \xc5\xbeupnika (\xc2\xbbius praesentandi\xc2\xab) kot tudi do njegove potrditve (\xc2\xbbius confirmandi\xc2\xab), med tem ko je pri lastni\xc5\xa1ki cerkvi imel pravico prezentacije \xc5\xbeupnika posvetni ustanovitelj ali lastnik. Za\xc5\xa1\xc4\x8dita svetnega ozemlja cerkve pa je pripadala zemlji\xc5\xa1kemu gospodu, kar se imenuje pravica do odvetni\xc5\xa1tva (\xc2\xbbius advocaturae\xc2\xab). Ve\xc4\x8dina cerkva na slovenskih tleh je nastala iz prvotno lastni\xc5\xa1kih cerkva, oziroma je ta tip cerkva po nastanku prvoten.'