b'\n_START_ARTICLE_\nPrva babilonska dinastija\n_START_SECTION_\nIzvor\n_START_PARAGRAPH_\nIzvor Prve babilonske dinastije je precej te\xc5\xbeko izslediti, predvsem zaradi visoke podtalnice, ki je za seboj pustila zelo malo nedotaknjenega arheolo\xc5\xa1kega gradiva. Vsi podatki o dinastiji zato izvirajo iz okoli\xc5\xa1kih regij in pisnih dokumentov. O prvih petih kraljih od Sumu-abuma do Sin-mubalita je znano samo to, da so bili Amoriti in ne domorodni Akadci. Znano je tudi, da so imeli zelo majhno ozemlje. Ko je babilonsko prestol zasedel Hamurabi, ki je bil tudi Amorit, je njegovo kraljestvo posedovalo samo nekaj mest v okolici Babilona: Dilbat, Sipar, Ki\xc5\xa1 in Borsipo. Hamurabi je z vojnimi pohodi osvojil veliko ozemlja, vendar je Babilonija poleg Asirije, kjer je vladal \xc5\xa0am\xc5\xa1i-Adad I., in Larse, kjer je vladal Rim-Sin I., ostala samo ena od pomembnej\xc5\xa1ih regij Mezopotamije._NEWLINE_Hamurabi je v trinajstem letu svoje vladavine za\xc4\x8del ustvarjati Babilon kot sredi\xc5\xa1\xc4\x8de, iz katerega bi se v prihodnosti lahko razvilo veliko cesarstvo. V tem letu je podjarmil Larso in preko nje dobil oblast nad donosnimi mestnimi sredi\xc5\xa1\xc4\x8di Nipur, Ur, Uruk in Isin. Z njimi je v bistvu dobil oblast nad celo ju\xc5\xbeno Mezopotamijo. Drugo mogo\xc4\x8dno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de politi\xc4\x8dne mo\xc4\x8di v regiji je bila E\xc5\xa1nuna, katero je Hamurabiju uspelo podjarmiti okoli leta 1761 pr. n. \xc5\xa1t.. Babilon je z njeno osvojitvijo pridobil dobro ute\xc4\x8dene trgovske poti in gospodarsko stabilnost. Babilonska vojska je kmalu zatem osvojila \xc5\xa1e Asirijo in del gorovja Zagros v sedanjen Iranu. Leta 1760 je kon\xc4\x8dno osvojil \xc5\xa1e Mari in dobil oblast nad skoraj celim ozemljem, ki ga je v 3. tiso\xc4\x8dletju pr. n. \xc5\xa1t. posedovala Tretja urska dinastija._NEWLINE_Hamurabijevo drugo ime je bilo Hamurapi-ilu, kar pomeni\xc2\xa0\xc2\xbbHamurapi bog\xc2\xab\xc2\xa0ali morda\xc2\xa0\xc2\xbbHamurapi je bog\xc2\xab. Lahko bi bil tudi Amrafel, kralj \xc5\xa0inarja (Sumerije) iz judovskega Svetega pisma in Abrahamov sodobnik. Abraham je po sodobnih razlagah Svetega pisma \xc5\xbeivel od leta 1871 do 1784 pr. n. \xc5\xa1t.._NEWLINE_Nedavni prevod tablic z najdi\xc5\xa1\xc4\x8da Chogha Gavaneh v osrednjem Zagrosu, Iran, ki datirajo pribli\xc5\xbeno v leto 1800 pr. n. \xc5\xa1t., je pokazal, da je imelo mesto tesne stike s pokrajino Djala v Mezopotamiji._NEWLINE_Pomemben vir podatkov za datiranje so Ami-Sadukove Venerine tablice iz 17. stoletja pr. n. \xc5\xa1t., ki so prepis starej\xc5\xa1ega babilonskega besedila. O njih je bilo napisanih ve\xc4\x8d knjig. Ve\xc4\x8d datumov v starih izdajah je zastarelih in neto\xc4\x8dnih, dodatne te\xc5\xbeave pa povzro\xc4\x8da dejstvo, da 21 letno podrobno opazovanje planeta Venere morda ne sovpada z Ami-Sadukovo vladavino (1582\xe2\x80\x941562 pr. n. \xc5\xa1t.), saj njegovo ime ni posebej omenjeno. Omenjeno je samo Leto zlatega prestola. Nekateri stari tiskani viri trdijo, da izvirnik opisuje Venerin mrk, ki ga je povzro\xc4\x8dila Luna. Razlaga bi lahko bila napa\xc4\x8dna. Statisti\xc4\x8dna verjetnosti datiranja, ki temelji na opazovanju gibanja planetov, potrjuje leto leto 1659 pr. n. \xc5\xa1t. kot padec Babilona. Trenutno veljavna srednja kronologija je z astronomskega stali\xc5\xa1\xc4\x8da prenizka._NEWLINE_Za pravilno kronologijo Babilona je klju\xc4\x8dno besedilo, ki je nastalo v \xc4\x8dasu padca Babilona po napadu Hetitov Mur\xc5\xa1ilija I. proti koncu vladavine Samsu-ditane, in govori o dveh mrkih. Lunin in son\xc4\x8dev mrk sta se zgodila v mesecu \xc5\xa1imanu (sivanu). Lunin mrk je bil 9. februarja 1659 pr. n. \xc5\xa1t.. Za\xc4\x8del se je ob 4:43 in kon\xc4\x8dal ob 6:47. Son\xc4\x8dev mrk je bil 23. februarja 1659. Za\xc4\x8del se je ob 10:26, dosegel vi\xc5\xa1ek ob 11:45 in se kon\xc4\x8dal ob 13:04.'