b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xbdaga Rog\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdaga Rog je bil najve\xc4\x8dji \xc5\xbeagarski obrat na Ko\xc4\x8devskem med letoma 1894 in 1914.\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detki\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1894 so veleposestniki Auerspergi na sedlu ro\xc5\xa1kega grebena v kraju z nem\xc5\xa1kim imenom Schleichenbrun za\xc4\x8deli graditi parno \xc5\xbeago. Kraj je bil idealen za tovrstno dejavnost, saj je le\xc5\xbeal v osr\xc4\x8dju ro\xc5\xa1kih gozdov. Za potrebe \xc5\xbeage so lastniki postopoma zgradili mre\xc5\xbeo prog gozdne \xc5\xbeeleznice, katere dol\xc5\xbeina je ob koncu gradnje zna\xc5\xa1ala 35 kilometrov. En krak je vodil od \xc5\xbeage do Ko\xc4\x8devja, drugi do Stra\xc5\xbee, eden pa vse do \xc4\x8crnomlja. Hkrati pa so za\xc4\x8deli tudi z izgradnjo gozdnih cest. Za oskrbo \xc5\xbeage z vodo so zgradili tudi dva velika zbiralnika za de\xc5\xbeevnico. V ta dva zbiralnika se je stekala voda z vseh poslopij. Vse osnovne objekte in stroje za delovanje \xc5\xbeage so postavili oziroma vgradili takoj, le manj\xc5\xa1e dopolnitve so nastale kasneje. V obratu za razrez lesa je delovalo 13 polnojermenikov in 17 kro\xc5\xbenih \xc5\xbeag. Vse je poganjal parni stroj z mo\xc4\x8djo 250 KS preko 63 metrov dolge osi. Kljub ogromnim zbiralnikom za vodo pa je le-te pogosto zmanjkovalo, kar je povzro\xc4\x8dalo zastoje v proizvodnji. Vodo so za\xc4\x8deli iskati v okolici \xc5\xbeage, v\xc4\x8dasih pa so jo morali voziti ve\xc4\x8d kot 10 km dale\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nVrhunec\n_START_PARAGRAPH_\nNa \xc5\xbeagi so ves \xc4\x8das njenega delovanja raz\xc5\xbeagovali predvsem bukovino, le v njenem zadnjem obdobju so raz\xc5\xbeagovali v deske tudi iglavce. Izkoristek lesa je bil slab in odpadek velik. Glavni proizvod so bile ve\xc4\x8dinoma tavalete \xe2\x80\x93 de\xc5\xa1\xc4\x8dice za zaboj\xc4\x8dke, ki so jih izva\xc5\xbeali v Italijo, \xc5\xa0panijo in drugam. Proizvode so z vozovi vozili na \xc5\xbeeleznico v Stra\xc5\xbei in nekaj \xc4\x8dasa tudi v Ko\xc4\x8devje. Letno je \xc5\xbeaga v povpre\xc4\x8dju predelala 20.000 m\xc2\xb3 lesa, na njej pa je bilo zaposlenih okoli 200 delavcev. Auersperg je \xc5\xbeago dajal v najem raznim podjetnikom. Vsega skupaj se je na \xc5\xbeagi zamenjalo pet najemnikov.\n_START_SECTION_\nZaton\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdaga od 1914 do 1922 ni delovala. Leta 1922 pa so jo obnovili in s presledki je delovala do spomladi 1932, ko so jo dokon\xc4\x8dno opustili. Stroje so prodali za staro \xc5\xbeelezo, lesene stavbe pa po\xc5\xbegali. Ve\xc4\x8dina zidanih stavb je bilo uni\xc4\x8denih med drugo svetovno vojno. Po vojni so ru\xc5\xa1evine zmleli v gramoz za posipanje gozdnih cest.\n_START_SECTION_\nDanes\n_START_PARAGRAPH_\nDanes je jasa na kateri stojijo ru\xc5\xa1evine postala zanimiva izletni\xc5\xa1ka to\xc4\x8dka. Po sredini jase poteka gozdna cesta, ki povezuje Ko\xc4\x8devje in Dolenjske Toplice. Na jasi stoji obnovljena hi\xc5\xa1a, (Skavtski okoljski center), na njej pa je tudi \xc5\xa1e nekaj ohranjenih in delno obnovljenih poslopij, ki so v\xc4\x8dasih slu\xc5\xbeila kot hlevi. Ob poti je na novo postavljena tudi keltska pastirska postojanka v kateri so panoji, ki opisujejo Ko\xc4\x8devski Rog.'