b'\n_START_ARTICLE_\nMaksimilijan Leopold Rasp\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nGimnazijo je obiskoval v Ljubljani, filozofijo pa je \xc5\xa1tudiral v Gradcu. Ni\xc5\xbeje redove je prejel v Ljubljani leta 1693. Med letoma 1693 in 1697 je \xc5\xa1tudiral v Rimu, kjer je bil posve\xc4\x8den leta 1697. Istega leta je tam tudi doktoriral iz teologije. Izpopolnjeval se je na Dunaju in v ve\xc4\x8d drugih mestih._NEWLINE_Leta 1699 se je vrnil na Kranjsko, kjer je zaprosil \xc5\xbeupnijo Kamnik in jo tudi dobil. Slu\xc5\xbebo v Kamniku, kjer je ostal do konca svojega \xc5\xbeivljenja in bil obenem ve\xc4\x8dino \xc4\x8dasa tudi arhidiakon za Gorenjsko, je nastopil leta 1700._NEWLINE_Bil je med vodilnimi izobra\xc5\xbeenci na Kranjskem. U\xc5\xbeival je veliko spo\xc5\xa1tovanje. Leta 1699 je postal \xc4\x8dlan odbora za zidanje stolnice v Ljubljani. Leta 1702 je postal \xc4\x8dlan Academie Operosorum. Nosil je nadimek Indefessus (neutrudljivi), njegovo geslo je bilo Saltus sylvasque peragrant, napisal je delo Oratio in congregatione S. Crucis et St. Philippi Nerei habita._NEWLINE_V umetnosti je podpiral doma\xc4\x8de umetnike npr. stavbenika Ma\xc4\x8dka, od slikarjev pa Jelov\xc5\xa1ka, Metzingerja, Purtscherja in obrtnike iz kamni\xc5\xa1kih cehov. Podedovano premo\xc5\xbeenje je namenil za popravilo, predelavo in polep\xc5\xa1anje cerkva v Kamniku in okolici. Zavzemal se je za predelavo kamni\xc5\xa1ke fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanske cerkve in samostana. Leta 1724 je na lastne stro\xc5\xa1ke zgradil kapelo sv. Kri\xc5\xbea nad Kamnikom s pasijonskimi postajami (Kalvarija) in uredil novo pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de na \xc5\xbdalah. Leta 1734 je dal podreti staro \xc5\xbeupnijsko cerkev na \xc5\xa0utni in na svoje stro\xc5\xa1ke postavil novo, za katero je presbiterij poslikal F. Jelov\xc5\xa1ek. Zavzel se je tudi za prenovo drugih cerkva. \xc5\xa0e pribli\xc5\xbeno pol leta pred smrtjo je blagoslovil tudi na novo sezidano \xc5\xbeupno cerkev v \xc5\xa0martnu v Tuhinju._NEWLINE_Zavzemal se je za tudi razvoj \xc5\xa1olstva. Kmalu po prihodu v Kamnik je kupil privatno hi\xc5\xa1o in jo prezidal v \xc5\xa1olo, v kateri je sam in s pomo\xc4\x8dniki u\xc4\x8dil otroke branja in pisanja, ra\xc4\x8dunanja in gospodarstva. Nadarjenim otrokom se je posebej posvetil. Z njimi je vadil latinski jezik in jih pou\xc4\x8deval glasbo. Pomagal jim je pri nadaljnjem \xc5\xa1olanju na jezuitskem kolegiju v Ljubljani in jih nato pripravljal na duhovni\xc5\xa1ko, u\xc4\x8diteljsko ali slu\xc5\xbebo organista. Dvignil je glasbeno kulturo v Kamniku. Njegov u\xc4\x8denec je bil tudi Miha Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek Paglovec, ki je po vzoru Raspove, podobno \xc5\xa1olo ustanovil v \xc5\xbeupni\xc5\xa1\xc4\x8du v \xc5\xa0martnem v Tuhiju._NEWLINE_Med 18. in 26. avgustom leta 1725 je v Kamniku organiziral prvi ljudski misijon na Kranjskem. Zaklju\xc4\x8dne procesije se je udele\xc5\xbeilo ve\xc4\x8d kot 17.000 ljudi. Zavzemal se je za organizacijo podobnih shodov tudi drugod. Za zasluge je prejel naslov apostolski pronotar.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nV Nad\xc5\xa1kofijskem arhivu v Ljubljani iz njegove zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine hranijo \xc5\xa1tiri rokopisne knjige z bogato zgodovinsko dokumentacijo: Miscellaneum (uradni in zasebni podatki o sebi in sorodnikih), dve knjigi Memorabilia (zgodovinski zapiski, cerkveni in vladni odloki splo\xc5\xa1nega in krajevnega pomena) in knjigo formularjev (mnogo prepisov starih in so\xc4\x8dasnih listin, pravnih redb, pisem, obrazcev, ki so deloma ohranjeni samo tu)._NEWLINE_Leta 1722 je v Kamniku ustanovil beneficij zgodnika. \xc5\xbde po njegovi smrti pa je Paglovec po njegovem naro\xc4\x8dilu leta 1753 ustanovil nov beneficij. Svojo bogato knji\xc5\xbenico je sicer zapustil kartuziji Bistra, a se izvr\xc5\xa1evalci oporoke s prevzemniki niso mogli dogovoriti in so knjige pristale leta 1745 v cisterjanskem samostanu na Kostanjevici._NEWLINE_Na svojo \xc5\xbeeljo je bil pokopan v cerkvi na \xc5\xa0utni. Grof Sigismund Gallenberg mu je postavil nagrobno plo\xc5\xa1\xc4\x8do z grbom. Njegov portret je za \xc5\xa1martinsko \xc5\xbeupni\xc5\xa1\xc4\x8de v Tuhinju naslikal V. Metzinger, prerisal ga je Fortunat Bergant, v baker ga je vrezal G. A. Wolfgang iz Augsburga. Kopijo slike je za kamni\xc5\xa1ko \xc5\xbeupni\xc5\xa1\xc4\x8de leta 1767 napravil F.A. Niernberger.'