b'\n_START_ARTICLE_\nBitka pri Manzikertu\n_START_SECTION_\nZgodovinska ozadje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1060 je sultan Alp Arslan dovolil svojim tur\xc5\xa1kim zaveznikom (Turkom in Turkmenom) in Kurdom, da se selijo proti Armeniji in Mali Aziji. Leta 1064 je zavzel armensko glavno mesto Ani. Leta 1068 se je bizantinski cesar Roman IV Diogen prvi\xc4\x8d odpravil na voja\xc5\xa1ki pohod proti vsiljivcem, toda njegova po\xc4\x8dasna pehota ni mogla dohiteti hitre tur\xc5\xa1ke konjenice. Osvojil je samo mesto Hierapolis Bambice v Siriji. _NEWLINE_Leta 1070 je \xc5\xa1el Roman na drugi voja\xc5\xa1ki pohod, tokrat proti Manzikertu v vzhodni Anatoliji, ker so to bizantinsko trdnjavo zasedli Turki in jim ponudil naslednje mirovne pogoje: Roman bi jim vrnil Hierapolis, v zameno pa bi Alp Arslan prenehal oblegati Edeso (Sanliurfa). \xc4\x8ce Alp Arslan v pogoje ne bi privolil, bi to pomenilo vojno. Cesar je pri\xc4\x8dakoval, da Turki pogojev ne bodo sprejeli, kar se je tudi zgodilo, in za\xc4\x8del svojo vojsko pripravljati na spopad.\n_START_SECTION_\nPriprave\n_START_PARAGRAPH_\nRomana je spremljal Andronik Dukas, sovladar in njegov neposredni tekmec za oblast. V njegovi vojski je bilo okrog 5.000 bizantinskih vojakov iz zahodnih provinc, pribli\xc5\xbeno enako \xc5\xa1tevilo vojakov iz vzhodnih provinc, 500 frankovskih in normanskih najemnikov pod poveljstvom Roussela de Bailleula, nekaj tur\xc5\xa1kih, bolgarskih in pe\xc4\x8dene\xc5\xa1kih najemnikov, pehota pod poveljstvom vojvode iz Antiohije, oddelek Armencev in del cesarjeve garde (Varjagi), skupaj 60-70.000 vojakov. Kakovost bizantinskih tematskih (provincijskih) vojakov je, \xc5\xa1e preden je prestol zasedel Roman, mo\xc4\x8dno padla. Vzrok je bil zelo preprost: vlada je za\xc4\x8dela najemati tujce, ker niso bili dovzetni za notranje dr\xc5\xbeavne spore in dr\xc5\xbeavne udare. _NEWLINE_Pohod \xc4\x8dez Malo Azijo je bil dolg in naporen. Frankovski najemniki so po poti plenili doma\xc4\x8de prebivalstvo in cesar jih je zato odpustil. Pohodniki so nekaj \xc4\x8dasa po\xc4\x8divali v Sebsatei na reki Halys in junija 1071 pri\xc5\xa1li do Teodoziopolisa. Nekaj generalov je predlagalo, da pohod nadaljujejo na seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ko ozemlje in ujamejo Alp Arslana, \xc5\xa1e preden bo pripravljen na spopad. Drugi generali, med njimi je bil tudi Nikefor Brijenij, so bili mnenja, da je bolje po\xc4\x8dakati in utrditi trenutne polo\xc5\xbeaje. Nazadnje so se odlo\xc4\x8dili, da pohod nadaljujejo._NEWLINE_Menili so, da je Alp Arslan \xc5\xa1e dale\xc4\x8d, ali pa da sploh ne bo pri\xc5\xa1el, zato so krenili proti jezeru Van. Bili so prepri\xc4\x8dani, da bodo zlahka ponovno zavzeli Manzikert in morda celo bli\xc5\xbenjo trdnjavo Hiliat. Razmi\xc5\xa1ljanje je bilo napa\xc4\x8dno, saj je bil Alp Arslan s 30.000 konjeniki iz Alepa, Mosula in drugih zavezni\xc5\xa1kih pokrajin takrat \xc5\xbee v Armeniji. Arslanovi vohuni so natan\xc4\x8dno vedeli, kje je Roman, Bizantinci pa o sovra\xc5\xbenikovih premikih niso imeli prav nobenega podatka._NEWLINE_Ruman je generalu Tarhaneiotesu ukazal, naj z nekaj bizantinskimi \xc4\x8detami in Varjagi spremi Pe\xc4\x8denege in Franke v Hiliat, sam pa je z ostankom vojske odkorakal proti Manzikertu. Cesarjev ukaz je vojsko prepolovil._NEWLINE_Kaj se je zgodilo s Tarhanejotovo polovico vojske, ni natan\xc4\x8dno znano, verjetno pa je ob novicah o mo\xc4\x8dni tur\xc5\xa1ki vojski pobegnila. Pojavila se je kasneje v Meliteni in v bitki pri Manzikertu vsekakor ni sodelovala.'