b'\n_START_ARTICLE_\nKarel \xc5\xa0irok\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nKarel \xc5\xa0irok je  leta 1909 v Kopru kon\xc4\x8dal u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de. Nato je pou\xc4\x8deval v raznih predelih Trsta in se v prostem \xc4\x8dasu posve\xc4\x8dal gledali\xc5\xa1\xc4\x8du (re\xc5\xbeiser, vodja dramskega kro\xc5\xbeka) in glasbi. Leta 1925 so ga fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne oblasti odpustile, zato se je 1926 izselil v Kraljevino Srbov, Hrvatov in Slovencev. Nekaj \xc4\x8dssa je u\xc4\x8dil v \xc4\x8crnomlju. Nato je stopil v diplomatsko slu\xc5\xbebo. Bil je uradnik na konzulatu v Trstu (1926-1929) in Celovcu (1929-1938). V obeh krajih ga je nadzorovala policija. Med bivanjem v Celovcu je imel stalne stike z Beogradom, predvsem pa s Tonetom Batageljem in Ivanom Rudolfom. Njegovo delovanje pred za\xc4\x8detkom 2. svetovne vojne in stike z Albertom Ivan\xc4\x8di\xc4\x8dem, Ferdom Kravanjo in A. Knezom je podrobno opisal Tone Ferenc v knjigi Akcije organizacije TIGR v Avstriji in Italiji spomladi 1940. (COBISS) Gestapo ga je 11. junija 1940 zaradi sodelovanja s \xc4\x8dlani organizacije TIGR, ki so pripravljali sabota\xc5\xbene akcije, aretiral, potem ko je navezal stike z dvema nem\xc5\xa1kima zaupnikoma. Po treh mesecih so ga izgnali v Jugoslavijo. Tu je bil u\xc4\x8ditelj v Ljubljani. Ob napadu na Jugoslavijo se je umaknil v Sarajevo in se kasneje vrnil v Ljubljano, kjer so ga italijanske oblasti 2. junija 1941 na poziv gestapa ponovno aretirale in ga odpeljale v Trst. V Italiji je bil zaprt do 1. julija 1941, potem pa izro\xc4\x8den gestapu v Celovcu, kjer je bil obsojen na smrt. V Begunje na Gorenjskem naj bi ga prepeljali mesec dni pred usmrtitvijo. Ustreljen je bil 5. januarja 1942 kot talec v Dragi pri Begunjah. _NEWLINE_Prve pesmi je objavil 1909 v Zvon\xc4\x8dku, leta 1920 pa je Trstu iz\xc5\xa1la njegova prva pesni\xc5\xa1ka zbirka Jutro. V zbirki Pol\xc5\xbeja hi\xc5\xa1ica (1926) so zbrane igrive in izrazito ritmi\xc4\x8dne pesmi o pol\xc5\xbeih. Religiozna motivika je zna\xc4\x8dilna za pesni\xc5\xa1ko zbirko Kapelica (1935), ki v sklepnih pesmih tematizira narodovo stisko. Izdal je \xc5\xa1e zbirko sedmih \xc4\x8drtic Slepi slav\xc4\x8dki (1922) in pravljico Trije bratje in trije razbojniki (1951). Marca 1978 so po njem v ulici Donadoni v Trstu poimenovali slovensko osnovno \xc5\xa1olo.'