b'\n_START_ARTICLE_\nSun\xc4\x8dev vjetar\n_START_PARAGRAPH_\nSun\xc4\x8dev vjetar ili solarni vjetar je plazma vrlo male gusto\xc4\x87e koju kao struju elektri\xc4\x8dki nabijenih \xc4\x8destica (uglavnom protona i elektrona) neprestano (kontinuirano) emitira\xc2\xa0Sunce, odnosno Sun\xc4\x8deva\xc2\xa0korona u svim smjerovima. Pri dolasku do Zemljine\xc2\xa0magnetosfere brzine su tih \xc4\x8destica izme\xc4\x91u 250 i 900\xc2\xa0km/s. Gusto\xc4\x87a i brzina Sun\xc4\x8deva vjetra pove\xc4\x87avaju se u vrijeme poja\xc4\x8dane Sun\xc4\x8deve aktivnosti (prominencije; Sun\xc4\x8deve pjege). Sun\xc4\x8dev vjetar oblikuje\xc2\xa0Van Allenove pojase, usmjerava repove kometa, uzro\xc4\x8dnik je nastanka\xc2\xa0polarne svjetlosti.  Energija je izme\xc4\x91u 20 i 100 keV. Njihova temperatura se, kao i brzina, mijenja s vremenom. Te \xc4\x8destice mogu nadvladati Sun\xc4\x8devu gravitaciju jer imaju vrlo veliku kineti\xc4\x8dku energiju te zbog visoke temperature u koroni. Sun\xc4\x8dev vjetar stvara heliosferu, ogroman prostor me\xc4\x91uplanetarne tvari, koja okru\xc5\xbeuje Sun\xc4\x8dev sustav. On stvara i geomagnetske oluje, koje mogu ometati elektri\xc4\x8dnu mre\xc5\xbeu na Zemlji, polarnu svjetlost i rep kometa koji sadr\xc5\xbei plazmu i uvijek je u smjeru od Sunca.\n_START_SECTION_\nPovijesne \xc4\x8dinjenice\n_START_PARAGRAPH_\nDa je Sun\xc4\x8dev vjetar stalna struja \xc4\x8destica koje dolaze sa Sunca, prvi puta je objasnio Richard Christopher Carrington 1859. On i Richard Hodgson prvi su promatrali Sun\xc4\x8deve baklje, a primjetili su i geomagnetske oluje. George Fitzgerald Smoot je predlo\xc5\xbeio zamisao da se materija stalno ubrzava sa Sunca i da do Zemlje sti\xc5\xbee za par dana._NEWLINE_Norve\xc5\xa1ki fizi\xc4\x8dar Olaf Kristian Birkeland promatrao je polarnu svjetlost i primijetio je da je ona stalna i bez prekida. Zaklju\xc4\x8dio je da je Zemlja stalno bombardirana zrakama elektri\xc4\x8dkih \xc4\x8destica koje dolaze sa Sunca. Godine 1916. prvi je uspje\xc5\xa1no predvidio da Sun\xc4\x8deve zrake nisu ni negativne ni pozitivne, nego i jedno i drugo. Time je objasnio da se Sun\xc4\x8dev vjetar sastoji od negativnih elektrona i pozitivnih iona. _NEWLINE_Godine 1959. je sovjetski satelit Luna 1 prvi uo\xc4\x8dio Sun\xc4\x8dev vjetar i mjerio njegovu ja\xc4\x8dinu.  Godine 1990. svemirska letjelica SOHO je primijetila da Sun\xc4\x8dev vjetar izlazi sa Sun\xc4\x8devih polova i da ubrzava znatno br\xc5\xbee od modela termodina\xc4\x8dkog \xc5\xa1irenja.\n_START_SECTION_\nZra\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nNa Sun\xc4\x8devoj koroni \xc4\x8destice plazme se griju i preko 1 000 000 K. Kao rezultat termi\xc4\x8dkog sudaranja, srednja brzina \xc4\x8destica je oko 145 km/s, \xc5\xa1to je daleko ispod Sun\xc4\x8deve brzine osloba\xc4\x91anja od 618 km/s. Ipak, neke od \xc4\x8destica dostignu brzinu od 400 km/s, \xc5\xa1to im omogu\xc4\x87uje da putuju sa Sun\xc4\x8devim vjetrom. Kod iste temperature, elektroni, budu\xc4\x87i su puno manji, prvi dostignu brzinu osloba\xc4\x91anja, a zatim stvaraju elektri\xc4\x8dno polje, koje dalje ubrzava ione koji nastavljaju putovati dalje od Sunca._NEWLINE_Ukupan broj \xc4\x8destica koje putuju sa Sunca sa Sun\xc4\x8devim vjetrom je oko 1,3 \xe2\x88\x99 10\xc2\xb3\xe2\x81\xb6 u sekundi ili oko 6,7 milijuna tona na sat.  To zna\xc4\x8di da Sunce izgubi oko 0.01\xc2\xa0% svoje ukupne mase kroz Sun\xc4\x8dev vjetar. Neke zvijezde imaju i ja\xc4\x8di zvjezdani vjetar.\n_START_SECTION_\nSastavni dijelovi\n_START_PARAGRAPH_\nSun\xc4\x8dev vjetar se mo\xc5\xbee podijeliti na spori Sun\xc4\x8dev vjetar i brzi Sun\xc4\x8dev vjetar. Spori Sun\xc4\x8dev vjetar ima brzinu oko 400 km/s, temperaturu oko 1,4 \xe2\x80\x93 1,6 \xe2\x88\x99 10\xe2\x81\xb6 K i sastav koji je sli\xc4\x8dan koroni. S druge strane, brzi Sun\xc4\x8dev vjetar ima brzinu oko 750 km/s, ni\xc5\xbeu temperaturu oko 8\xc3\x9710\xe2\x81\xb5 K i ima sastav kao fotosfera. Spori Sun\xc4\x8dev vjetar je duplo gu\xc5\xa1\xc4\x87i._NEWLINE_Spori Sun\xc4\x8dev vjetar izgleda da potje\xc4\x8de iz Sun\xc4\x8devog ekvatorijalnog pojasa, koji se jo\xc5\xa1 zove i strujni pojas i to za vrijeme Sun\xc4\x8devog minimuma. Za vrijeme Sun\xc4\x8devog maksimuma uglavnom ide s polova. Brzi Sun\xc4\x8dev vjetar polazi iz koronalnih \xc5\xa1upljina, koje su podru\xc4\x8dja otvorenog magnetskog polja i najvi\xc5\xa1e ih ima na polovima.\n_START_SECTION_\nKoronalno izbacivanje mase\n_START_PARAGRAPH_\nI spori i brzi Sun\xc4\x8dev vjetar mogu biti ometeni s koronalnim izbacivanjem mase, koji se popularno naziva i Sun\xc4\x8deva oluja. Koronalno izbacivanje mase mo\xc5\xbee biti povezano sa Sun\xc4\x8devim bakljama. Kod brzih koronalnih izbacivanja masa dolazi do udarnih valova koji dodatno ubrzava protone i elektrone._NEWLINE_Kada koronalno izbacivanje mase udari u Zemljinu magnetosferu, dolazi do privremene promjene Zemljinog magnetskog polja, \xc5\xa1to dovodi do male promjene smjera kompasa i induciranja veliku elektri\xc4\x8dnu struju na Zemlji, \xc5\xa1to nazivamo geomagnetskom olujom. Koronalno izbacivanje mase mo\xc5\xbee stvoriti ponovno magnetsko povezivanje, izdu\xc5\xbeuju\xc4\x87i magnetski rep na no\xc4\x87noj strani Zemlje. Kada se magnetosfera Zemlje ponovno magnetski pove\xc5\xbee na no\xc4\x87noj strani Zemlje, ona osloba\xc4\x91a snagu od nekoliko bilijuna vata, koja povratno djeluje na gornju Zemljinu atmosferu.\n_START_SECTION_\nMagnetosfera\n_START_PARAGRAPH_\nKako Sun\xc4\x8dev vjetar dolazi do Zemlje, njegove \xc4\x8destice se odbijaju od Zemljinog magnetskog polja, Lorentzovom silom i taj pojas nazivamo magnetosferom. Zbog toga \xc4\x8destice Sun\xc4\x8devog vjetra putuju oko Zemlje, a ne udaraju u nju, samo manji dio uspije probiti se. Granica izme\xc4\x91u Sun\xc4\x8devog vjetra i magnetosfere se naziva magnetopauza. Magnetosfera na Sun\xc4\x8devoj strani oblikuje se kao polukugla, dok na no\xc4\x87noj strani izgleda kao rep kaplje vode (rep magnetosfere)._NEWLINE_Zemlja je dobro za\xc5\xa1ti\xc4\x87ena od Sun\xc4\x8devog vjetra vlastitim magnetskim poljem, koji odbija ve\xc4\x87inu elektri\xc4\x8dki nabijenih \xc4\x8destica. Jedan dio uhvati Van Allenovog radijacijskog pojasa. Jedan manji dio Sun\xc4\x8devog vjetra uspije do\xc4\x87i do ionosfere na polovima, stvaraju\xc4\x87i polarnu svjetlost.\n_START_SECTION_\nUtjecaj na rep kometa\n_START_PARAGRAPH_\nSun\xc4\x8dev vjetar uzrokuje usmjeravanje repa kometa od Sunca. Kometi se prilikom dolaska u blizinu Sunca zagrijavaju, sle\xc4\x91ena povr\xc5\xa1ina kometa isparava i osloba\xc4\x91a oblak plina i \xc4\x8destica pra\xc5\xa1ine. Djelovanjem \xc4\x8destica Sun\xc4\x8devog vjetra, oblak se oblikuje u rep kometa. Budu\xc4\x87i da Sun\xc4\x8dev vjetar dolazi iz smjera Sunca, potiskuje rep kometa u suprotnom smjeru.'