b'\n_START_ARTICLE_\nLester Halbert Germer\n_START_SECTION_\nDualizam\n_START_PARAGRAPH_\nDualizam (novolatinski dualismus, prema latinskom dualis: dvojan, dvostruk), u fizici, je fizikalno svojstvo elektromagnetskog zra\xc4\x8denja (foton) i osnovnih \xc4\x8destica tvari da pokazuju i valna i \xc4\x8desti\xc4\x8dna svojstva, ovisno o okolnostima. Kada se elektromagnetsko zra\xc4\x8denje \xc5\xa1iri prostorom, javljaju se ogib (difrakcija) i interferencija, \xc5\xa1to je dokaz da ima valna svojstva. Kada elektromagnetsko zra\xc4\x8denje me\xc4\x91udjeluje s elektronima iz tvari pri fotoelektri\xc4\x8dnom u\xc4\x8dinku, ono se pona\xc5\xa1a poput roja si\xc4\x87u\xc5\xa1nih nedjeljivih \xc4\x8destica, grudica energije koje se zovu fotoni. Dakle, u jednim okolnostima (me\xc4\x91udjelovanje s elektronima u metalu) elektromagnetsko zra\xc4\x8denje pona\xc5\xa1a se kao roj \xc4\x8destica, a u drugim okolnostima (\xc5\xa1irenje prostorom) kao val. L. de Broglie iznio je 1923. hipotezu da se analogno tomu pona\xc5\xa1aju i \xc4\x8destice tvari, kao na primjer elektroni. Snop elektrona pri me\xc4\x91udjelovanju s tvari na koju nalije\xc4\x87e pona\xc5\xa1a se kao roj \xc4\x8destica, ali kada se taj snop \xc5\xa1iri prostorom, on pokazuje valna svojstva. Poslije je pokusima dokazano da se za snop elektrona dobivaju pojave ogiba i interferencije, to jest da pri \xc5\xa1irenju zaista pokazuje valna svojstva. Zato se u kvantnoj fizici \xc4\x8desticama pridru\xc5\xbeuju matemati\xc4\x8dke funkcije (valne funkcije), koje su rje\xc5\xa1enja odre\xc4\x91ene valne jednad\xc5\xbebe (Schr\xc3\xb6dingerova jednad\xc5\xbeba). _NEWLINE_Godine 1924., francuski fizi\xc4\x8dar i nobelovac L. de Broglie postavio je tezu o dualnosti materije. Prema toj tezi, svakoj \xc4\x8destici u gibanju mogao se pridru\xc5\xbeiti val, te je time svaka \xc4\x8destica imala i valna i \xc4\x8desti\xc4\x8dna svojstva u isto vrijeme. Dokazivanje te teze nije bilo lako, no C. J. Davisson je 1927., dok je radio u Bell Labsu, zajedno s L. Germerom uspio pokusima izvesti difrakciju elektrona na povr\xc5\xa1ini kristala nikla. Taj slavni Davisson-Germerov pokus potvrdio je de Broglievu tezu i dokazao da \xc4\x8destice doista imaju i valna svojstva jer je pojava ogiba ili difrakcije svojstvena pojava za valove. Neovisnu o Davissonu, Britanac George Paget Thomson je u isto vrijeme uspio izvesti isti pokus i tako i sam dokazao de Broglievu tezu. Zbog tog doprinosa i dokazivanja te teze, Davisson je, zajedno s Thomsonom, podijelio Nobelovu nagradu za fiziku 1937.'