b'\n_START_ARTICLE_\nNapoleon Bonaparte\n_START_SECTION_\nObiteljski \xc5\xbeivot\n_START_PARAGRAPH_\nNapoleon se prvi puta o\xc5\xbeenio 1796. godine Jos\xc3\xa9phinom de Beauharnais. Jos\xc3\xa9phine, Rosa Tascher de la Pagerie, rodila se na Martiniqueu gdje je njena obitelj imala planta\xc5\xbeu \xc5\xa1e\xc4\x87era. Roditelji su je udali za Alexandra de Beauharnaisa. U braku su imali dvoje djece, no rastali su se zbog bra\xc4\x8dnih razmirica. Alexandar je u doba revolucije bio pogubljen na giljotini. Jos\xc3\xa9phine se udala za Napoleona uo\xc4\x8di njegova prvog pohoda na Italiju._NEWLINE_Budu\xc4\x87i da Jos\xc3\xa9phine Napoleonu nije rodila dijete, on se 1809. razveo. Potom je 1810. o\xc5\xbeenio devetnaestogodi\xc5\xa1nju austrijsku nadvojvotkinju Mariju Lujzu, k\xc4\x87er austrijskog cara Franje I.. Iako nije dobrovoljno u\xc5\xa1la u ovaj brak, ve\xc4\x87 sljede\xc4\x87e godine Marija Lujza rodila je Napoleonu sina, nasljednika prijestolja. Marija Lujza napustila je Napoleona 1814. kad je prognan na Elbu. Odlukom Be\xc4\x8dkog kongresa dobila je vojvodine Parmu i Piacenzu kojima je vladala od 1816. godine. Marija Lujza sklopila je jo\xc5\xa1 dva braka i umrla 1847. godine._NEWLINE_Sin Napoleona I. i Marije Lujze dobio je ime Francois Charles Joseph Bonaparte. Kada je Napoleon abdicirao 1815. kao \xc4\x8detverogodi\xc5\xa1nji dje\xc4\x8dak progla\xc5\xa1en je za francuskog cara pod imenom Napoleon II. Bio je bole\xc5\xbeljivo dijete i \xc5\xbeivio je na dvoru u Sch\xc3\xb6nbrunnu. Tako\xc4\x91er je bio kralj Rima, vojvoda od Reichardsta i princ od Parme. Nadimak mu je bio Orli\xc4\x87 (L\xe2\x80\x99aiglon). Umro je 1832. godine u 21. godini \xc5\xbeivota.\n_START_SECTION_\nPo\xc4\x8detak vojne karijere\n_START_PARAGRAPH_\nGrad Toulon nije prihva\xc4\x87ao Francusku Republiku. Proglasio je Luja XVII. (sina Luja XVI.) kraljem i dopustio da u luku u\xc4\x91u engleski, talijanski i \xc5\xa1panjolski brodovi. Napoleon je sudjelovao u opsadi Toulona (1793.) i zamjenjivao je ranjenog generala. Istaknuo se kao zapovjednik topni\xc5\xa1tva te je dobio \xc4\x8din brigadnog generala. Tada je imao 24 godine._NEWLINE_Potom je imenovan zapovjednikom francuske vojske u Italiji. U borbama protiv Austrijanaca porazio je \xc4\x8dak \xc4\x8detiri austrijska generala koji su u svakoj borbi bili broj\xc4\x8dano nadmo\xc4\x87niji. Uz to su se Napoleonovi vojnici pribli\xc5\xbeili Be\xc4\x8du na sto kilometara, \xc5\xa1to je prisililo Austrijance na potpisivanje mirovnog ugovora u Campoformiju (1797.). Napoleon je ukinuo Mleta\xc4\x8dku Republiku. Njen je teritorij predao Austriji u zamjenu za austrijski teritorij na podru\xc4\x8dju Belgije i vlast nad Milanom.\n_START_SECTION_\nPrvi konzul\n_START_PARAGRAPH_\nVeliki protivnik Francuske bila je Velika Britanija. Stoga je Napoleon odlu\xc4\x8dio uni\xc5\xa1titi britansku trgovinu s Indijom osvajanjem Egipta i time gospodarski oslabiti Engleze. Godine 1798. do\xc5\xa1ao je u Kairo. Porazio je Turke u bitci kod piramida i zavladao Egiptom. No, kod Abu Qira, u bitci na Nilu, francusku je flotu uni\xc5\xa1tio britanski admiral Horatio Nelson. Napoleon je u Egipat doveo oko 150 znanstvenika koji su napravili zemljopisne karte, prou\xc4\x8davali biljke i \xc5\xbeivotinje. Pomo\xc4\x87u kamena iz Rozete koji je pisan hijeroglifima, demotskim i gr\xc4\x8dkim slovima Jean-Fran\xc3\xa7ois Champollion uspio je 1824. godine de\xc5\xa1ifrirati hijeroglife._NEWLINE_U Francuskoj je izbila politi\xc4\x8dka kriza, a Austrija je ponovno zavladala sjevernom Italijom. Stoga je Napoleon potajno napustio Egipat i priklju\xc4\x8dio se uroti protiv Direktorija. Proveden je dr\xc5\xbeavni udar i urotnici su 1799. uspostavili novu vlast koju su \xc4\x8dinila trojica konzula \xe2\x80\x93 Konzulat. Napoleon je imenovan Prvim konzulom i postao je neograni\xc4\x8deni vladar._NEWLINE_U zemlji je uspostavljena vojna diktatura, vlast je centralizirana, a uloga parlamenta bila je neznatna. Tako\xc4\x91er su centralizirane financije i osnovana je dr\xc5\xbeavna banka (Banque de France). Gra\xc4\x91anima su osigurana prava i slobode ste\xc4\x8dene u doba revolucije. Svi su bili jednaki pred zakonom i imali su pravo na slobodu vjeroispovijesti. Zakonom o \xc5\xa1kolstvu otvarane su gimnazije za koje su postojale stipendije. Cilj \xc5\xa1kolovanja bio je obrazovanje sposobnih \xc4\x8dinovnika i vojnih du\xc5\xbenosnika. Ono \xc5\xa1to je mnogima bilo najva\xc5\xbenije bilo je uspostavljanje mira i reda u dr\xc5\xbeavi. Godine 1802. Ustav je promijenjen te je Napoleon imenovan do\xc5\xbeivotnim konzulom.\n_START_SECTION_\nCarski ratovi\n_START_PARAGRAPH_\nKao izabrani do\xc5\xbeivotni konzul Napoleon se 1804. godine proglasio carem. U travnju 1803. Britanija je, isprovocirana Napoleonovim agresivnim pona\xc5\xa1anjem, nastavila rat s Francuskom na moru. Dvije godine kasnije Britancima su se pridru\xc5\xbeile Austrija, Rusija, \xc5\xa0vedska i Napulj. Zbog poraza u pomorskoj bitci kod Trafalgara, rta na jugu \xc5\xa0panjolske, Napoleon je napustio planove o napadu na Britaniju. Svoju je vojsku usmjerio protiv austrijsko-ruskih snaga te ih 1805. porazio u bitkama kod Ulma i Austerlitza._NEWLINE_Iste je godine brata Louisa proglasio kraljem Nizozemske, a \xc5\xa1ogora Joachima Murata kraljem Napulja. Godine 1806. ukinuo je Sveto Rimsko Carstvo Njema\xc4\x8dke Narodnosti i od njema\xc4\x8dkih je dr\xc5\xbeava osnovao Rajnsku konfederaciju._NEWLINE_Naredni Napoleonov korak bio je nametanje kontinentalne blokade Velikoj Britaniji. Europskim dr\xc5\xbeavama pod njegovom kontrolom naredio je bojkot britanske robe. Zbog tih je doga\xc4\x91aja Pruska sklopila savez s Rusijom i napala je Rajnsku konfederaciju. No, Napoleon je kod Jene i Auerstadta porazio Pruse. Sljede\xc4\x87e je godine (1807.) u Tilsitu sklopio mirovni sporazum s ruskim carom Aleksandrom I. Svome je carstvu pridodao dvije nove dr\xc5\xbeave: Vestfaliju, u kojoj je za kralja postavio brata J\xc3\xa9r\xc3\xb4mea, i Var\xc5\xa1avsko Vojvodstvo.\n_START_SECTION_\nPirinejski rat\n_START_PARAGRAPH_\nGodine 1807. Napoleon je osvojio Portugal koji nije po\xc5\xa1tivao kontinentalnu blokadu, a 1808. \xc5\xa0panjolsku u kojoj je za kralja postavio brata Josepha (Josip I. Bonaparte). Josephov dolazak u \xc5\xa0panjolsku potakao je ustanak protiv Francuza, poznat pod nazivom Poluoto\xc4\x8dni rat. Napoleon je do\xc5\xa1ao u \xc5\xa0panjolsku i ugu\xc5\xa1io pobunu, no nakon njegova odlaska borbe su se nastavile. Budu\xc4\x87i da su Britanci podupirali \xc5\xa0panjolce u pobuni u Poluoto\xc4\x8dnom ratu, Francuzi su s vremenom izgubili 300 000 vojnika i velika nov\xc4\x8dana sredstva. To je utjecalo na slabljenje Napoleonova carstva._NEWLINE_Ipak, Francusko Carstvo ubrzo je do\xc5\xbeivjelo najve\xc4\x87u ekspanziju. U novom ratu 1809. Napoleon je prinudio Austriju na mir u Sch\xc3\xb6nbrunnu i oduzeo joj je dio teritorija. Na prostoru hrvatskih i slovenskih zemalja ju\xc5\xbeno od Save osnovao je Ilirske pokrajine. Tako\xc4\x91er je zavladao Nizozemskom i dijelom sjevernih njema\xc4\x8dkih dr\xc5\xbeava.\n_START_SECTION_\nBitka kod Austerlitza\n_START_PARAGRAPH_\nNapoleonova bitka kod Austerlitza poznata je i pod nazivom "trocarska bitka" jer su se u njoj sukobili francuski car Napoleon, njema\xc4\x8dki car Franjo I i ruski car Aleksandar. Za manje od osam sati, otkako je Napoleon rukavicom dao znak za po\xc4\x8detak bitke, Austrijanci i Rusi bili su potu\xc4\x8deni. Izgubili su 35 000 vojnika, 15 generala, 150 topova i 42 zastave. Napoleon je u\xc4\x8dvrstio svoju vlast u Europi._NEWLINE_Zara\xc4\x87ene vojske kretale su se prema Brnu u \xc4\x8ce\xc5\xa1koj. Napoleon je protivnicima postavio stupicu kod Austerlitza (dana\xc5\xa1nji Slavkov kod Brna). Odglumio je da se povla\xc4\x8di prema zapadu i sa\xc4\x8dekao je neprijateljsku vojsku na terenu koji je sam odabrao. Da se njegova vojska ne bi obeshrabrila, Napoleon je vojnicima objasnio plan bitke \xc5\xa1to ina\xc4\x8de nije bilo uobi\xc4\x8dajeno. "Dok neprijatelj bude mar\xc5\xa1irao da opkoli moje desno krilo, izlo\xc5\xbeit \xc4\x87e mi svoju bo\xc4\x8dnu stranu". Bitka se odvijala prema Napoleonovu planu. Rusi i Austrijanci poku\xc5\xa1ali su mu presje\xc4\x87i put prema Be\xc4\x8du i Napoleon je namjerno oslabio svoje desno krilo da ga tu napadnu._NEWLINE_Francuski se logor nalazio na sjevernoj strani uzvisine Santon, a ju\xc5\xbenije je uzvisina Zurlan s koje je prema jugu tekao potok Goldbach okru\xc5\xbeen zamrznutim baru\xc5\xa1tinama. Napoleon je Lannesov korpus razmjestio na lijevo krilo. Iza uzvisine Zurlan sakrio je Muratovu konjicu i grenadire. U podno\xc5\xbeju Zurlana bio je 4. korpus. Kao poja\xc4\x8danje tek je trebao do\xc4\x87i 1. korpus. Na Goldbachu se malo ljudi moralo oduprijeti nadmo\xc4\x87nom protivniku. Izme\xc4\x91u Francuza s jedne strane, i Austrijanaca i Rusa s druge strane, bili su bre\xc5\xbeuljci Pratzena, uzvisine koja se prote\xc5\xbee oko pet kilometara, visoke do 300 metara s blagim padinama. Napoleon ih je ostavio slobodne, kao "mamac" protivniku._NEWLINE_Rusku vojsku vodio je ve\xc4\x87 ostarjeli general Kutuzov. Rusi i Austrijanci odlu\xc4\x8dili su s glavninom vojske napasti francusko desno krilo, upravo kako je Napoleon \xc5\xbeelio. Pri tome su morali podijeliti svoju vojsku da bi napali i druge francuske jedinice. Upravo je to bila glavna gre\xc5\xa1ka. Rusi i Austrijanci radi glavnog udara na francusko desno krilo oslabili su svoj centar gdje je Napoleon imao glavninu vojske._NEWLINE_Ve\xc4\x8der uo\xc4\x8di bitke Napoleon je bio siguran u svoju pobjedu. Veselo je objedovao sa svojim \xc4\x8dasnicima i jeo svoje, kako se pri\xc4\x8dalo, omiljeno jelo \xe2\x80\x93 pe\xc4\x8dene krumpire i crveni luk. Malo se odmorio, a onda je jo\xc5\xa1 jednom provjerio polo\xc5\xbeaje. Francuska trublja za ustajanje oglasila se u 4 sata 2. prosinca 1805., na prvu godi\xc5\xa1njicu carske krunidbe. Bojno polje prekrivala je gusta magla. U 7 sati saveznici su napali Goldbach i polako napredovali. Vjerovali su da je bitka ve\xc4\x87 odlu\xc4\x8dena. U me\xc4\x91uvremenu se magla razrijedila, otkrivaju\xc4\x87i kolone ruske vojske koja se kretala prema jugu. Austrijsko-ruski centar je slabio. Oko 9 sati francuska se vojska poput klina zabila u protivni\xc4\x8dki centar i razdvojila im lijevo i desno krilo. U 9 sati i 30 minuta slabi je austrijsko-ruski centar bio u potpunom rasulu i Francuzi su im napali desno krilo. Rusi su bili potu\xc4\x8deni. Izgubili su 500 grenadira i 200 \xc4\x8dlanova plemi\xc4\x8dke vite\xc5\xa1ke garde, osobne careve pratnje._NEWLINE_Istodobno je oko 8 sati pobjedu izvojevalo i francusko lijevo krilo. Oko 14 sati, kad su desno krilo i ruski centar bili slomljeni, Napoleon je naredio uni\xc5\xa1tenje neprijateljskog lijevoga krila. Francuzi nisu htjeli imati zarobljenike i uslijedio je pokolj Rusa. Rusi su se poku\xc5\xa1ali spasiti bijegom prema jugu, prema zamrznutim baru\xc5\xa1tinama. Napoleon je naredio da velika baterija od dvadeset pet topova puca po ledu na baru\xc5\xa1tinama. Pod udarima topova led je pucao i oko 2 000 Rusa  ugu\xc5\xa1ilo se propav\xc5\xa1i u baru\xc5\xa1tinu. Nakon bitke iz baru\xc5\xa1tina je izvu\xc4\x8deno 38 topova i 130 konjskih trupala. U pet sati poslije podne trublje su ozna\xc4\x8dile zavr\xc5\xa1etak bitke. Dan kasnije njema\xc4\x8dki je car osobno do\xc5\xa1ao Napoleonu s molbom za primirje, a potom je zaklju\xc4\x8den mir u Bratislavi (26. prosinca), bez prisustva Rusa. Austrija je izgubila Veneciju, Dalmaciju i Tirol._NEWLINE_Napoleon se vratio u Pariz sa 120 austrijskih i ruskih zastava. Od bronce zarobljenih topova izlijevan je stup Velike armije koji i danas ukra\xc5\xa1ava pari\xc5\xa1ki trg Vendome. Najvi\xc5\xa1im \xc4\x8dasnicima Napoleon je podijelio dva milijuna zlatnih franaka, udovice su dobile trajnu mirovinu, a djeca poginulih mogla su svojim imenima dodati ime Napoleon.\n_START_SECTION_\nPohod na Rusiju i slom\n_START_PARAGRAPH_\nSumnjaju\xc4\x87i da Rusija planira savez s Engleskom Napoleon je napao Rusiju s 600 000 vojnika. U lipnju 1812. Francuzi su u\xc5\xa1li na ruski teritorij, no Rusi su se povla\xc4\x8dili pale\xc4\x87i sela. Nai\xc5\xa1li su na Ruse koji nisu htjeli pregovarati. Mnogobrojna francuska vojska \xc4\x8desto je bila bez hrane, po\xc4\x8dele su se \xc5\xa1iriti bolesti, a \xc4\x8desto su ugibali i konji. Do prve, i jedne od najkrvavijih bitaka toga doba, do\xc5\xa1lo je kod (Borodina). Napoleon je do te bitke ve\xc4\x87 izgubio polovinu svoje vojske. Rusi su se odlu\xc4\x8dili povu\xc4\x87i i francuska je vojska u\xc5\xa1la u (Moskvu). No, ruski su vojnici zapalili grad i Napoleon se morao povu\xc4\x87i. Nakon povla\xc4\x8denja iz Moskve glad, ruska zima i povremeni gerilski napadi ruske vojske uni\xc5\xa1tili su francusku vojsku od koje je ostalo samo 5000 ljudi. Napoleon je oti\xc5\xa1ao u Pariz i s novom se vojskom vratio na podru\xc4\x8dje Saske._NEWLINE_Godine 1813. porazio je protivni\xc4\x8dke vojske kod L\xc3\xbctzena, Budi\xc5\xa1ina i Dresdena, ali je izgubio bitku kod Leipziga. Vratio se u Francusku, a budu\xc4\x87i da su se njegovi mar\xc5\xa1ali odbili boriti, pobjedni\xc4\x8dka ga je koalicija prisilila da abdicira. Protivnici su ga 1814. prognali na otok Elbu koji mu je dan na upravu. Na vlast u Francuskoj postavljen je Luj XVIII.. iz dinastije Burbon (brat Luja XVI. koji je za vrijeme Revolucije napustio Francusku). Napoleonova supruga Marija Lujza i sin Napoleon stavljeni su pod skrbni\xc5\xa1tvo Marijina oca, austrijskoga cara Franje I. Napoleon nikada vi\xc5\xa1e nije vidio ni suprugu niti sina.\n_START_SECTION_\nVladavina od 100 dana\n_START_PARAGRAPH_\nNapoleon je iskoristio nezadovoljstvo vladavinom Luja XVIII. te se u o\xc5\xbeujku 1815. vratio u Francusku. Trupe koje su poslane da ga zarobe, su mu se pridru\xc5\xbeile i tako je preuzeo je vlast 20. o\xc5\xbeujka 1815. (vladavina od 100 dana). Budu\xc4\x87i da su protivnici odbili sklapanje mira, odlu\xc4\x8dio ih je napasti. Do bitke je do\xc5\xa1lo kod Waterlooa u Belgiji 18. lipnja 1815. Pobjedu su izvojevale engleska vojska koju je vodio proslavljeni vojvoda od Wellingtona i pruska vojska pod vodstvom generala Bl\xc3\xbcchera. Nakon bitke Napoleon je pobjegao u Pariz. Budu\xc4\x87i da su mu politi\xc4\x8dari uskratili popodr\xc5\xa1ku, Napoleon je abdicirao i po drugi put poku\xc5\xa1ao prenijeti vlast na \xc4\x8detverogodi\xc5\xa1njeg sina Napoleona II. \xc5\xa1to je francuski parlament ovaj put i potvrdio. Potom je pobjegao u Rochefort i tamo se predao kapetanu britanskog bojnog broda HMS Bellerophon. Britanci su ga prognali na Svetu Helenu, oto\xc4\x8di\xc4\x87 u ju\xc5\xbenom dijelu Atlantskog oceana.\n_START_SECTION_\nNapoleonova smrt\n_START_PARAGRAPH_\nS Napoleonom je u progonstvo po\xc5\xa1lo i dvadesetak njegovih najvjernijih ljudi (posluga i nekoliko generala). Vrijeme je provodio diktiraju\xc4\x87i memoare i igraju\xc4\x87i bilijar. Ma\xc5\xa1tao je o bijegu s oto\xc4\x8di\xc4\x87a povr\xc5\xa1ine tek ne\xc5\xa1to ve\xc4\x87e od 100 km\xc2\xb2. Umro je 5. svibnja 1821. od raka na \xc5\xbeelucu i pokopan je na Svetoj Heleni. Godine 1840. njegovi su ostaci preneseni u Pariz na zahtjev kralja Luja Filipa i pokopani su u Domu Invalida, gdje se i danas nalaze. _NEWLINE_Nekoliko ljudi iz pratnje sa\xc4\x8duvalo je za uspomenu uvojke Napoleonove kose. \xc5\xa0ezdesetih godina 20. stolje\xc4\x87a, \xc5\xa1vedski zubar Sten Forshufvud i jo\xc5\xa1 nekoliko znanstvenika su suvremenim metodama analizirali jedan od tih uvojaka. U kosi su otkrivene zna\xc4\x8dajne koli\xc4\x8dine otrova arsena. Posumnjalo se da su Britanci sustavno trovali Napoleona. Kasnije je do\xc5\xa1lo do spoznaja da je za Napoleonovu smrt kriv grof Montholon, njegov tada\xc5\xa1nji "prijatelj". Smatralo se da je on s razlogom poslan na Svetu Helenu kako bi likvidirao Napoleona. U vino koje je Napoleon \xc4\x8desto pio vjerojatno je bio umije\xc5\xa1an arsen. Pristup vinskim ba\xc4\x8dvama imao je i grof Montholon.  Daljnjim istra\xc5\xbeivanjem i analizama otkriveno je da je zelena boja kojom su u to vrijeme bojali zidove sadr\xc5\xbeavala arsen. Soba u kojoj je \xc5\xbeivio Napoleon bila je obojana takvom zelenom bojom. Postojao je jo\xc5\xa1 jedan mogu\xc4\x87 izvor arsena, bio je to otrov za mi\xc5\xa1eve. Naime, ku\xc4\x87a u kojoj je Napoleon boravio na Svetoj Heleni bila je puna mi\xc5\xa1eva._NEWLINE_Jasno je da Napoleon nije preminuo od raka \xc5\xbeeludca, kao \xc5\xa1to se nekad mislilo. Sustavno je trovan i to vjerojatno od svojeg tada\xc5\xa1njeg prijatelja \xc5\xa1to je i Forshufvud kasnije zaklju\xc4\x8dio. No, \xc4\x8dvrsti dokazi ne postoje zato to i dalje ostaje misterija, barem slu\xc5\xbebeno.\n_START_SECTION_\nPrezime Bonaparte\n_START_PARAGRAPH_\nNapoleonovi preci \xc5\xbeivjeli su na podru\xc4\x8dju Italije. Jedan predak je u 13. stolje\xc4\x87u uzeo prezime Buonaparte. Time je \xc5\xbeelio pokazati da se u sukobu izme\xc4\x91u njema\xc4\x8dkog cara i pape svrstao na pravu stranu (buona parte) uz gibeline i cara, a protiv guelfa i pape._NEWLINE_U 16. stolje\xc4\x87u Francesco Buonaparte do\xc5\xa1ao je \xc5\xbeivjeti na Korziku, tada koloniju Genove.\n_START_SECTION_\nKoko\xc5\xa1 \xc3\xa0 la Marengo\n_START_PARAGRAPH_\nNakon bitke za Marengo u Italiji Napoleon je ogladnio i tra\xc5\xbeio da mu spreme ve\xc4\x8deru. Budu\xc4\x87i da su kola s kuhinjom zaostala za vojskom, kuhar je na brzinu prona\xc5\xa1ao jednu koko\xc5\xa1, nekoliko poto\xc4\x8dnih rakova i dva jaja. Koko\xc5\xa1 je ispekao na maslinovu ulju, dodao ostale sastojke i sve prelio konjakom iz Napoleonove \xc4\x8duturice. Jelo je nazvao Koko\xc5\xa1 \xc3\xa0 la Marengo. Pri\xc4\x8da se da je Napoleon toliko u\xc5\xbeivao u jelu da je tra\xc5\xbeio da mu ga spremaju nakon svake bitke.\n_START_SECTION_\nNapoleonov kompleks\n_START_PARAGRAPH_\nVrstu kompleksa ni\xc5\xbee vrijednosti od kojeg pate niski ljudi, psiholog Alfred Adler nazvao je Napoleonov kompleks. No, Napoleon bio natprosje\xc4\x8dno visok (168 cm) za svoje doba (prosje\xc4\x8dna visina Francuza u 18. st. bila je 160 cm), a mit o njegovom niskom uzrastu pripisuje se razlici izme\xc4\x91u engleskog (2,54 cm) i francuskog (2,71 cm) mjernog palca, te \xc4\x8desto pojavljivanje u dru\xc5\xa1tvu svoje tjelesne stra\xc5\xbee koja se sastojala od natprosje\xc4\x8dno visokih vojnika.\n_START_SECTION_\nSve Napoleonove \xc5\xbeene\n_START_PARAGRAPH_\nNakon \xc5\xa1to je dvije godine bio zaru\xc4\x8den s Desiree Clary, mladi vladar pun ambicija dvaput se \xc5\xbeenio, ali je imao i niz ljubavnica. Osim prve ljubavnice Pauline Bellisle Foures, glumice gospo\xc4\x91ice Georges i poljske plemkinje Marije Walewske, Napoleon je bio i s Louiseom Catherineom Eleonoreom Danulleom de la Plaigne, Francoise-Marie Le Roy, Victorijom Kraus i groficom Albine Helene de Vassal de Montholon koja mu je bila posljednja.'