b'\n_START_ARTICLE_\nSamostan Gorica\n_START_PARAGRAPH_\nSamostan Gorica je franjeva\xc4\x8dki samostan, u sklopu kojeg se nalazi crkva sv. Petra i Pavla, koji se nalazi pokraj Livna u Bosni i Hercegovini\n_START_SECTION_\nCrkva\n_START_PARAGRAPH_\nU Tursko vrijeme kr\xc5\xa1\xc4\x87anima nije bilo dopu\xc5\xa1teno graditi ni najskromnije vjerske zgrade. Tek polovicom 19. stolje\xc4\x87a i turska je vlast bila prisiljena olabaviti to svoje kruto dr\xc5\xbeanje i napokon dopustiti da i kr\xc5\xa1\xc4\x87ani mogu podi\xc4\x87i koju crkvu. Me\xc4\x91u prvima koji su tu promjenu iskoristili bio je zauzeti franjevac fra Lovro Karaula. On je 1852. g. isposlovao u tu svrhu bujruntiju a onda, na temelju nje, i ferman 1853 g. U me\xc4\x91uvremenu franjevci su marljivo pripremali gra\xc4\x91u.\n_START_SECTION_\nNarodna predaja o Gorici\n_START_PARAGRAPH_\nS koljena na koljeno, sve do na\xc5\xa1ih dana, o\xc4\x8duvala se u narodu predaja o gradnji crkve i samostana na Gorici, dijelu sela Brina kraj Livna. Ovo je prva i najve\xc4\x87a crkva koja je izgra\xc4\x91ena za turske vladavine na na\xc5\xa1im prostorima. "Mnogi su u to vrime i\xc5\xa1li kod turski vladara izmolit dozvolu za gradnju crkve. Svi su bili ismijavani; vra\xc4\x87ali su se bez uspjeha. Turci su strogo zabranjivali graditi i najskromniju crkvicu. Naro\xc4\x8dito su im smetala crkvena zvona; "da ne bi budila narod rano jutri." Tako se zaputi sultanu u Carigrad (Istanbul) i fra Lovro Karaula. Ko i ostale, ismijava\xc5\xa1e ga na dvoru. Po\xc5\xa1to je fra Lovro bio posebno uporan sultan se odlu\xc4\x8di \xc5\xa1 njime jo\xc5\xa1 vi\xc5\xa1e poigrat. I dadne sultan fra Lovri ferman (odobrenje) na kome je stajalo da, kad ve\xc4\x87 o\xc4\x87e makar malu crkvicu, smi napravit crkvu kolika je volunjska (volovska) ko\xc5\xbea i stavit zvono, ali ono malo, \xc5\xa1to se \xc5\xa1 njime zvoni kod pri\xc4\x8desti. Ali po povratku u Livno fra Lovro se zgodno siti, isi\xc4\x8de volovsku ko\xc5\xbeu u oputu (tanku nit), i opa\xc5\xa1e pozama\xc5\xa1an prostor \xc5\xa1 njom. Na to se odma skupe Turci. Kad su tili zabranit gradnju fra Lovro im pokaza defter. Pisalo je da se smije gradit crkva kolika je volunjska ko\xc5\xbea i da se na nju mo\xc5\xbee stavit zvono. Sultanova se naredba morala po\xc5\xa1tivat i jedan Tur\xc4\x8din prvi uze kramp i po\xc4\x8de kopat temelj."\n_START_SECTION_\nPovijest gradnje\n_START_PARAGRAPH_\nPlan za crkvu napravio je splitski graditelj Franjo Moise. Pola stolje\xc4\x87a poslije njega, taj njegov plan bitno je nadopunio ugledni hrvatski arhitekt Josip pl. Vanca\xc5\xa1, \xc4\x8dije je djelo i sarajevska katedrala i brojne druge crkve i pala\xc4\x8de po Bosni, Hrvatskoj i Italiji. Gradnja crkve je zapo\xc4\x8deta postavljanjem temeljnog kamena 1854. g. a zgrada je do\xc5\xa1la pod krov pet godina poslije 1859.g. Prve dvije godine gradnju je vodio Trogiranin Ante Ciciliani, a zamijenio ga je \xc5\xa0piro Mari\xc4\x87 s otoka Visa. Iako je bila sasvim "gola", u njoj su za nevolju, po\xc4\x8deli obavljati slu\xc5\xbebu Bo\xc5\xbeju ve\xc4\x87 1860. g. Najve\xc4\x87e graditeljsko oboga\xc4\x87enje crkve bio je ju\xc5\xbeni zvonik, izgra\xc4\x91en 1887-1888. g. i veliko zvono (te\xc5\xa1ko 1024 kg). Nakon toga obavljena je posveta crkve 1891. g. Napokon 1903. g. odlu\xc4\x8deno je crkvi dati njezin kona\xc4\x8dni oblik, te u tu svrhu su se obratili Josipu pl. Vanca\xc5\xa1u. Njegov program je bio: izgraditi iznad postoje\xc4\x87ih nosa\xc4\x8da svodove od armiranog betona, prikladno poplo\xc4\x8dati crkvu, izvesti zidne i stropne dekoracije i podi\xc4\x87i drugi, sjeverni zvonik. Radove je vodio Franjo Holz; sjeverni zvonik, simetri\xc4\x8dan ju\xc5\xbenom, izveo je Petar Bradari\xc4\x87; ukra\xc5\xa1avanje crkve prema Vanca\xc5\xa1evim nacrtima obavila je be\xc4\x8dka tvrtka Wayss, a slike naslikao Marko Antonini. Sve se to obavilo tijekom 1905.-1906. g. Tako je crkva 28. listopada 1906. g. sve\xc4\x8dano otvorena i predata na uporabu.\n_START_SECTION_\nSamostan\n_START_PARAGRAPH_\nGradnja Samostana je zapo\xc4\x8dela zajedno s gradnjom crkve g. 1854. Najprije je podignut zapadni dio, onaj koji gleda prema gradu. Useljen je 1858. g. Nakon pet godina (1863.) podigli su prizemlje ju\xc5\xbenog dijela a ne\xc5\xa1to kasnije i njegov kat. Tre\xc4\x87a, isto\xc4\x8dna strana zgrade ostala je dugo neizgra\xc4\x91ena: na njezinu mjestu su bile neugledne gospodarske zgradice. Od 1984-1985. g. izgra\xc4\x91en je i taj, isto\xc4\x8dni, dio, prema nacrtu arhitekta Zlatka Ugljena. Uz osnovnu zada\xc4\x87u - da bude boravi\xc5\xa1te redovni\xc4\x8dke zajednice - samostan je imao i razli\xc4\x8dite prate\xc4\x87e funkcije. U vrijeme turske vladavine, jedno se vrijeme u samostanu dr\xc5\xbeala i nastava za pu\xc4\x8dko\xc5\xa1kolce, zatim u periodu od 1889. do 1909. tu je bila smje\xc5\xa1tena i \xc5\xa1kola za bogoslove (budu\xc4\x87e sve\xc4\x87enike). Tridesetih godina dvadesetog stolje\xc4\x87a tu je bio i novocijat za pripravnike Franjeva\xc4\x8dkog reda. Samostan na Gorici raspola\xc5\xbee sa zna\xc4\x8dajnim kulturnim blagom, koje je od osobite va\xc5\xbenosti za ovaj kraj ali i op\xc4\x87enito za Bosnu i za hrvatski narod. To je blago smje\xc5\xa1teno u vi\xc5\xa1e zbirki: arheolo\xc5\xa1koj, etnografskoj i sakralnoj, zatim u knji\xc5\xbenici i galeriji slika, koja u najve\xc4\x87oj mjeri predstavlja slikarstvo Gabrijela Jurki\xc4\x87a, koji je u ovom samostanu proveo posljednjih dvadesetak godina svog \xc5\xbeivota.\n_START_SECTION_\nMuzej\n_START_PARAGRAPH_\nFranjeva\xc4\x8dki muzej i galerija Gorica - Livno, slu\xc5\xbebeno je utemeljen 2. listopada 1995. godine, s ciljem da sustavno sakuplja, \xc4\x8duva, stru\xc4\x8dno za\xc5\xa1titi i znanstveno obradi, te prezentira muzejski materijal s podru\xc4\x8dja Hercegbosanske \xc5\xbeupanije i \xc5\xa1ire. FMGG kao nasljednik Franjeva\xc4\x8dke zbirke na Gorici ima svoje korijene u 19. st. u djelatnosti livanjskih franjevaca koji su obilazili arheolo\xc5\xa1ka nalazi\xc5\xa1ta i skupljali starine, te nastojali oko osnutka muzeja u samostanu. O tome svjedo\xc4\x8di pisani dokument iz 1896. kojim se moli Zemaljska vlada u Sarajevu za dozvolu da se mo\xc5\xbee u javnoj samostanskoj prostoriji dr\xc5\xbeati starinsko oru\xc5\xbeje. Kroz kasnija desetlje\xc4\x87a u livanjsku muzejsku zbirku donose se brojni nalazi iz svih razdoblja livanjske pro\xc5\xa1losti. Nekad mala samostanska zbirka prerasla je u suvremeno osmi\xc5\xa1ljen muzej, danas FMGG, koji po svom sadr\xc5\xbeaju i obimu odra\xc5\xbeava na ovim prostorima kontinuitet povijesnih zbivanja: od Kelta i Ilira preko Rimljana, te Hrvata od doseljenja do najnovijeg vremena. Muzej je jo\xc5\xa1 u fazi oblikovanja, ali se predstavlja javnosti kao osnova za nove istra\xc5\xbeiva\xc4\x8dke korake.'