b'\n_START_ARTICLE_\nAzovske bitke\n_START_SECTION_\nPrvi pohod na Azov\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi pohod ma Azov zapo\xc4\x8deo je u prolje\xc4\x87e 1695., Petar Veliki je naredio svojoj vojsci (31.000 vojnika i 170 topova) da prodre do Azova. Vojska se sastojala od udarnih pukovnija i Donskih kozaka i bila je podijeljena u tri grupe pod zapovjedni\xc5\xa1tvom; Franza Leforta, Patricka Gordona i Avtonoma Golovina. Vojni provijant je brodovima prevo\xc5\xbeen Donom iz Voronje\xc5\xbea.  Izme\xc4\x91u 27. lipnja i 5. srpnja Rusi su uspjeli opkoliti utvrdu Azov s ozemlja, ali nisu mogli sprije\xc4\x8diti dopremu opkoljenim branitaljima rijekom i popunjavanje njihovih rezervi. Nakon dva neuspje\xc5\xa1na napada 5. kolovoza i 25. rujna opsada je prekinuta 1. listopada._NEWLINE_Druga ruska armija od 120.000 vojnika, mahom konjice, strijelaca (poseban rod vojske) i ukrajinskih kozaka pod zapovjedni\xc5\xa1tvom Borisa \xc5\xa0eremetjeva imala je zadatak prodrijeti do donjeg toka rijeke Dnjepra i zauzeti sve osmanske utvrde. Glavnu utvrdu Kazy-Kerman Rusi su zauzeli nakon \xc5\xa1to je eksplozijom raznesena sredi\xc5\xa1nja barutana. No i pored uspjeha Rusi nisu mogli dr\xc5\xbeati tako veliko podru\xc4\x8dje, te su povukli ve\xc4\x87inu svojih snaga. Ugovorom iz Carigrada 1700. godine i preostali Rusi su povukli, a Donji Dnjepar progla\xc5\xa1en je demilitariziranom zonom.\n_START_SECTION_\nDrugi pohod na Azov\n_START_PARAGRAPH_\nPri kraju 1695., Rusi su po\xc4\x8deli pripreme za drugi Azovski pohod. Do prolje\xc4\x87a 1696 oni su izgradili Azovsku flotilu brodova. Konjica pod zapovjedni\xc5\xa1tvom \xc5\xa0eremetjeva (oko 70.000 vojnika) ponovno je poslana u Donji Dnjepar. Glavne ruske snage (oko 75.000 ljudi) pod zapovjedni\xc5\xa1tvom Alekseja Semjonovi\xc4\x8da \xc5\xa0eina 23-26. travnja otpo\xc4\x8dele su s prodorom na Azov kopnom i vodom (rijekama Voronje\xc5\xbe i Don). Peter Veliki uputio se s rije\xc4\x8dnom flotilom u napad na utvrdu Azov 3. svibnja. Dana 27. svibnja Ruska flota u sastavu 2 bojna broda, 4 brandera, 23 galija i drugih manjih brodova, (sagra\xc4\x91enih u Voronje\xc5\xbeu i okolnim mjestima) pod zapovjedni\xc5\xa1tvom Leforta dospjela je u vode Azovskog mora i blokirala Azov. Dana 14. lipnja turska flota ja\xc4\x8dine 23 broda s 4.000 ljudi, pojavila se na u\xc5\xa1\xc4\x87u Dona. Me\xc4\x91utim ubrzo je napustila vode Azova nakon \xc5\xa1to je izgubila 2 broda u borbi. Nakon masivnog bombardiranja s kopna i mora i zauze\xc4\x87a vanjskih obrambenih bedema utvrde, \xc5\xa1to je po\xc5\xa1lo za rukom ukrajinskim i donskim kozacima 17. srpnja, Azovski garnizon se predao 19. srpnja 1696.\n_START_SECTION_\nPosljedice pohoda na Azov\n_START_PARAGRAPH_\nAzovski pohodi zorno su pokazali va\xc5\xbenost posjedovanja flote i ozna\xc4\x8dili su po\xc4\x8detak izgradnje ruske pomorske sile. Rusija je uspje\xc5\xa1nim prodorima na teritorij Azovskog mora, oja\xc4\x8dala svoje pozicije za vrijeme pregovaranja o uvjetima Mira u Srijemskim Karlovcima 1698.-1699. i Mira iz Carigrada 1700. Kako se Azov pokazao kao neprikladna luka za mornaricu, car je 27. srpnja 1696. odabrao ne\xc5\xa1to povoljniji polo\xc5\xbeaj za budu\xc4\x87u ratnu luku na rtu Tagan-Rog (dana\xc5\xa1nji Taganrog). Dana 12. rujna 1698. osnovan je grad Taganrog carskim ukazom, i to je postala prva vojna baza ruske ratne mornarice._NEWLINE_Iako su vojni pohodi bili uspje\xc5\xa1ni, Petru Velikom bilo je jasno da je uspio samo djelomi\xc4\x8dno, jer njegova flota bila je zarobljena u vodama Azovskog mora, prolaze na otvoreno more branili su mu Turci s krimskog tjesnaca Ker\xc4\x8d. On je uvidio potrebu osnutka redovnog roda vojske - mornarice, jer trebali su mu stru\xc4\x8dnjaci koji bi mogli graditi i upravljati vojnim brodovima koji su postali neophodni za odbranu od turskih napada. Zbog tog je 20. listopada 1696. Boljarska duma odlu\xc4\x8dila izraditi redovnu carsku rusku mornaricu, ovaj datum dr\xc5\xbei se za ro\xc4\x91endan ruske ratne mornarice. Prvi program izgradnje ratnih brodova sastojao se od 52 plovila.'