b'\n_START_ARTICLE_\nHrvatsko-ugarska nagodba\n_START_PARAGRAPH_\nHrvatsko-ugarska nagodba je sporazum izaslanstva Hrvatskog sabora i Ugarskog sabora, sklopljen 1868. godine, kojim je ure\xc4\x91en polo\xc5\xbeaj Kraljevine Dalmacije, Hrvatske i Slavonije i Kraljevine Ugarske unutar ugarskog dijela Austro-Ugarske Monarhije i ustroj sredi\xc5\xa1nje vlasti u Hrvatskoj temeljem kojega su Ugarski i Hrvatski sabor donijeli odgovaraju\xc4\x87e zakone. Sadr\xc5\xbeavala je 70 paragrafa i predstavljala temeljni zakon hrvatsko-ugarskih dr\xc5\xbeavnih i politi\xc4\x8dkih odnosa u Monarhiji. Njime se iskazivala nerazdru\xc5\xbeivost zemalja krune sv. Stjepana._NEWLINE_Nakon \xc5\xa1to je 1867. sklopljena Austro-Ugarska nagodba dotada\xc5\xa1nja je jedinstvena Habsbur\xc5\xa1ka Monarhija podijeljena na austrijski i ugarski dio. Prema novonastalom dr\xc5\xbeavnopravnom ustroju Dalmacija i hrvatski dio Istre, zajedno sa slovenskim zemljama, u\xc5\xa1le su u austrijski dio Monarhije, a Hrvatska, zajedno s Vojvodinom u ugarski. _NEWLINE_Po nagodbi Hrvatska je samostalna na podru\xc4\x8dju zakonodavstva, uprave, bogo\xc5\xa1tovlja i nastave i pravosu\xc4\x91a. Ostali su poslovi zajedni\xc4\x8dki. Glavni su bili problemi nagodbe \xc4\x8dinjenica da Hrvatska nije dobila samostalnost na podru\xc4\x8dju financija kao i nerije\xc5\xa1en problem pripadnosti Rijeke \xc5\xa1to je rije\xc5\xa1eno "provizorijem", "privremenim" rje\xc5\xa1enjem koji je u praksi i\xc5\xa1ao u korist Ma\xc4\x91ara.\n_START_SECTION_\nPovijesni pregled\n_START_PARAGRAPH_\nBan Josip \xc5\xa0ok\xc4\x8devi\xc4\x87 odstupio je s du\xc5\xbenosti 27. lipnja 1867., a namjesnikom banske \xc4\x8dasti postaje barun Levin Rauch. Rauch je imao zada\xc4\x87u provesti nagodbu s Ugarskom. U tome je pogledu postupao bezobzirno. Prista\xc5\xa1e Narodne stranke izgubili su slu\xc5\xbebe, a dobivali su ih unionisti. Rauch je po\xc4\x8deo pripremati nove izbore. Prija\xc5\xa1nji je Sabor sastavio izborni red, no Rauch je uvidio da po tome redu unionisti nebi mogli dobiti ve\xc4\x87inu. Zato je izradio novi, kojeg je kralj oktroirao 20. listopada 1867., kojim je pove\xc4\x87an broj sabornika virilista (nebirani sabornici - velika\xc5\xa1i), a broj biranih zastupnika ograni\xc4\x8den na 66. Izbori su se odr\xc5\xbeavali od 19. studenog do 23. prosinca 1867. Rauch je doista pobijedio Narodnu stranku. Od 66 biranih zastupnika, Narodna stranka dobila je jedva 14 zastupnika. Na ovaj na\xc4\x8din otvoren je put za nesmetano sklapanje Nagodbe s Ma\xc4\x91arima._NEWLINE_Sabor se sastao 8. sije\xc4\x8dnja 1868. U kraljevinski odbor (regnikolarnu deputaciju) 30. sije\xc4\x8dnja izabrani su sami unionisti: Julije grof Jankovi\xc4\x87, Ladislav grof Peja\xc4\x8devi\xc4\x87, Koloman Bedekovi\xc4\x87, Antun Vakanovi\xc4\x87, dr. Mirko Suhaj, Ignjat Brli\xc4\x87, Jovan \xc5\xbdivkovi\xc4\x87, Josip \xc5\xbduvi\xc4\x87, Ante Stojanovi\xc4\x87, Janko Car, Pavao Batagliarini i Stjepan Vukovi\xc4\x87. Hrvatski kraljevinski odbor uputio se 27. travnja u Pe\xc5\xa1tu, gdje je dugo raspravljao s ugarskim kraljevinskim odborom. Koncem srpnja 1868. odbori su uglavili Nagodbu.\n_START_SECTION_\nPolo\xc5\xbeaj Hrvatske u Austro-Ugarskoj\n_START_PARAGRAPH_\nPrema tekstu Nagodbe, Ugarska te Hrvatska, Slavonija i Dalmacija \xc4\x8dine dr\xc5\xbeavnu zajednicu, njihov kralj se kruni jednom krunom, jednim krunidbenim aktom, o \xc4\x8demu se izdaje zajedni\xc4\x8dka krunidbena povelja, i to u izvorniku na ma\xc4\x91arskom i hrvatskom jeziku. Temeljem ovih odredaba Trojedna Kraljevina dobila pravni status kakav nije imala niti jedna zemlja unutar Monarhije. Hrvatski pravni povjesni\xc4\x8dari su to stanje tuma\xc4\x8dili kao dr\xc5\xbeavnu samostalnost Trojedine kraljevine, dok su ma\xc4\x91arski zauzeli stajali\xc5\xa1te da ona ipak nije bila dr\xc5\xbeava, jer se njezin subjektivitet manifestirao samo u odnosu prema Ugarskoj, dok je ve\xc4\x87 u odnosu prema Austriji, a napose prema inozemstvu, Hrvatska bila sastavni dio Ugarske, odnosno Austro-Ugarske._NEWLINE_Odredbama Nagodbe, Hrvatska je u ve\xc4\x87ini poslova postala ovisna o Ugarskoj. Bana je imenovao kralj na prijedlog ugarskoga ministra predsjednika, a odgovornost ministra za Hrvatsku i Slavoniju izuzeta je od Hrvatskoga sabora i podre\xc4\x91ena zajedni\xc4\x8dkom saboru u Pe\xc5\xa1ti. Iako je slu\xc5\xbebeni jezik u Hrvatskoj bio hrvatski, a zajedni\xc4\x8dki su poslovi trebali biti dvojezi\xc4\x8dni, u praksi je (posebno u doba poja\xc4\x8dane ma\xc4\x91arizacije) dolazilo do u\xc4\x8destalih kr\xc5\xa1enja tih odredbi.\n_START_SECTION_\nZajedni\xc4\x8dki hrvatsko-ugarski poslovi\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8clanak 5. je propisao postojanje poslova koji su zajedni\xc4\x8dki za Ugarsku i_NEWLINE_Hrvatsku (zemlje krune Svetoga Stjepana), a \xc4\x8dije rje\xc5\xa1avanje je spadalo u_NEWLINE_nadle\xc5\xbenost zajedni\xc4\x8dkog parlamenta i vlade odgovorne parlamentu. _NEWLINE_Zajedni\xc4\x8dki poslovi bili su utvr\xc4\x91ivanje tro\xc5\xa1kova odr\xc5\xbeavanja dvora, nova\xc4\x8denje, zakonodavstvo u vezi s obrambenim sustavom i vojnom obvezom, smje\xc5\xa1taj i prehrana vojske (\xc4\x8dlanak 6., 7.), nadalje, financije (utvr\xc4\x91ivanje poreznog sustava, poreza, dr\xc5\xbeavnog prora\xc4\x8duna, zavr\xc5\xa1nog ra\xc4\x8duna, zadu\xc5\xbeivanje, raspolaganje s jura regalia majora itd.), zatim pitanje nov\xc4\x8darskog sustava, pomorskog, trgova\xc4\x8dkog, rudarskog prava, odnosno op\xc4\x87enito poslovi u vezi s trgovinom, carina, po\xc5\xa1te, \xc5\xbeeljeznica, luka i pristani\xc5\xa1ta, brodopromet te problematika dr\xc5\xbeavnih puteva i rijeka (\xc4\x8dlanak 9.), odnosno industrija, pitanje dr\xc5\xbeavljanstva, naturalizacije, putnih isprava i policijskog nadzora nad strancima (\xc4\x8dlanak 10.).\n_START_SECTION_\nAutonomija Trojedne Kraljevine\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8clanak 47. propisao je da pod autonomiju Trojednice potpadaju svi poslovi koji nisu u nadle\xc5\xbenosti zajedni\xc4\x8dkoga parlamenta i sredi\xc5\xa1nje vlade, dakle zemaljska uprava, vjeroispovijest, prosvjeta, pravosu\xc4\x91e, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i i zakonodavstvo s izuzetkom pomorskog prava.\n_START_SECTION_\nRije\xc4\x8dka krpica\n_START_PARAGRAPH_\nNaknadnim djelovanjem ugarske vlasti, u originalni dokument je uba\xc4\x8dena Rije\xc4\x8dka krpica i to u obliku doljepljenog dodatka naziva "\xc4\x8dlan 66.". Tim su \xc4\x8dinom grad Rijeka, njegova luka i cjelokupni rije\xc4\x8dki kotar, pripali Ugarskoj uz dopu\xc5\xa1tenje da o rije\xc4\x8dkoj autonomiji odluku donesu zastupnici grada i Ugarskog i Hrvatskog sabora. Zastupnici Ugarske i Rijeke su primorali Hrvatski sabor da prihvate upravu sredi\xc5\xa1nje ugarske vlade nad Rijekom, ali da takvo stanje bude privremeno. Ovu odluku je u srpnju 1870. potvrdio i car Franjo Josip I.\n_START_SECTION_\nFinancijski dio\n_START_PARAGRAPH_\nU financijskom dijelu Nagodbe (\xc4\x8dlanci 11\xe2\x80\x9330) za zajedni\xc4\x8dke poslove Austro-Ugarske utvr\xc4\x91ena je 1868. godine tangenta od 93,56% za Ugarsku, a 6,44% za Hrvatsku. Za autonomne poslove dogovoren je pau\xc5\xa1al od 2,2 milijuna forinta, a sva su se ostala sredstva slijevala u zajedni\xc4\x8dku riznicu kojom su upravljali Ma\xc4\x91ari. Prilikom prve revizije financijske nagodbe 1873. pau\xc5\xa1al je pove\xc4\x87an na 45%, ali su se i ta sredstva pokazala nedovoljnima te je ban Ivan Ma\xc5\xbeurani\xc4\x87 uo\xc4\x8di nove revizije 1878. zahtijevao da se ona uskladi s potrebama Hrvatske uz sjedinjenje s Krajinom. _NEWLINE_Neznatno promijenjenu financijsku nagodbu kralj je sankcionirao 1880, ali je Vojna krajina sve do 1887. imala zaseban financijski prora\xc4\x8dun. Novi je zakon potvr\xc4\x91en 1889. i tom je prilikom tangenta smanjena na 44%, pri \xc4\x8dem su izvan obra\xc4\x8duna ostale carine, vojna taksa, tro\xc5\xa1arine na meso i vino te \xc5\xbeupni\xc4\x8dki bir. Vrijednost stare Nagodbe produljivana je do 1902. Poslije nemira 1903. ugarska je vlada bila prisiljena popustiti glede financijskih ograni\xc4\x8denja te je 1906. kralj sankcionirao \xc4\x8detvrtu financijsku nagodbu, na osnovi koje je tangenta modificirana elasti\xc4\x8dnije. Nova financijska nagodba trebala je biti revidirana 1913., ali osim po\xc4\x8detnih pregovora nije nikada sklopljena zbog izbijanja I. svjetskoga rata.\n_START_SECTION_\nRevizija Nagodbe\n_START_PARAGRAPH_\nProtiv nijednoga zakona nije se u Hrvatskoj diglo toliko i tako opravdano nezadovoljstvo, kao protiv Nagodbe._NEWLINE_Nagodbom je kao posebno nepovoljno za Hrvatsku bila podjela dr\xc5\xbeavnih prihoda. Prema Nagodbi Hrvatskoj je od njezinih poreznih prihoda pripadao iznos od 2.200.000 forinti i taj odnos nije se mogao mijenjati daljnjih deset godina. _NEWLINE_Kralj smjenjuje Bedekovi\xc4\x87a i zamjenjuje ga novim banskim namjesnikom Antunom Vakanovi\xc4\x87em _NEWLINE_1872. se ponovno sastaje Sabor i iako Narodnjaci pobje\xc4\x91uju, ostaju u manjini jer Vakanovi\xc4\x87 pove\xc4\x87ava broj virilista (koji su unionisti) _NEWLINE_1873. hrvatska kraljevska delegacija u Pe\xc5\xa1ti pregovara s Ugarskom vladom. \xc4\x8cini se revizija Nagodbe, kojom _NEWLINE_Hrvatska dobiva 45% svojih prihoda za podmirenje tro\xc5\xa1kova.'