b'\n_START_ARTICLE_\nNutacija\n_START_PARAGRAPH_\nNutacija u astronomiji je malo periodi\xc4\x8dno reme\xc4\x87enje Zemljina precesijskoga sto\xc5\xa1ca, uzrokovano promjenom relativnih polo\xc5\xbeaja i udaljenosti Mjeseca i Sunca. Nutacija uzrokovana Mjesecom pomak je nebeskih polova od srednjega polo\xc5\xbeaja za \xc2\xb1 9\xe2\x80\xb3 s periodom od 18,6 godina, koliko iznosi period regresije Mjese\xc4\x8devih \xc4\x8dvorova; naime, ravnina Mjese\xc4\x8deve staze, koja je prema ravnini Zemljina ekvatora nagnuta pod kutom od 5\xc2\xb0 9\xe2\x80\xb2, zakre\xc4\x87e se i utje\xc4\x8de na polo\xc5\xbeaj osi Zemljine vrtnje. Sun\xc4\x8deva je nutacija manja, s periodom 0,5 Sun\xc4\x8deve ili tropske godine.\n_START_SECTION_\nZemljina precesija i nutacija\n_START_PARAGRAPH_\nOsim vrtnje (rotacije) i obila\xc5\xbeenja oko Sunca (revolucije), Zemlja pokazuje jo\xc5\xa1 jednu vrstu gibanja. Njena os tako\xc4\x91er se neprestano giba i opisuje sto\xc5\xbeac oko pola ekliptike, i to u smislu lijevog vijka koji napreduje na sjever. Vr\xc5\xa1ni polukut sto\xc5\xbeca jednak je nagibu ekliptike (ekliptika je nagnuta je pod kutom od 23\xc2\xb027\xe2\x80\xb2 prema nebeskom ekvatoru). Zbog toga zakretanja osi u istom se smislu zakre\xc4\x87e i presjeci\xc5\xa1te ravnine ekliptike s nebeskim ekvatorom, a s njime i proljetna to\xc4\x8dka. Zato proljetna to\xc4\x8dka mijenja mjesto me\xc4\x91u zvijezdama. Pomak proljetne to\xc4\x8dke odvija se u smjeru dnevne vrtnje neba, a to je upravo suprotno od prividnog, godi\xc5\xa1njeg gibanja Sunca: proljetna to\xc4\x8dka se kre\xc4\x87e na zapad, a Sunce na istok. To zna\xc4\x8di da proljetna to\xc4\x8dka ide u susret Suncu, ili "pred" Sunce. Otuda potje\xc4\x8de latinski naziv te pojave, jer praecedere zna\xc4\x8di i\xc4\x87i naprijed._NEWLINE_Zemljinu precesiju tuma\xc4\x8di mehanika rotiraju\xc4\x87eg krutog tijela. Najja\xc4\x8di utjecaj na nju pokazuju Mjesec i Sunce. Mjesec je djelotvorniji zato \xc5\xa1to je mnogo bli\xc5\xbee. Zajedni\xc4\x8dki u\xc4\x8dinak Mjeseca i Sunca naziva se luni-solarnom precesijom. No dok se Sunce nalazi uvijek u ravnini ekliptike, Mjese\xc4\x8deva staza je prema njoj nagnuta otprilike za 5\xc2\xb0. Otuda dolazi do periodi\xc4\x8dke promjene Mjeseceva utjecaja, u vremenu od 18.66 godina (to je period regresije \xc4\x8dvorova Mjese\xc4\x8deve staze), pa precesijski sto\xc5\xbeac nije sasvim gladak nego ispunjen naborima. Pojava nabora naziva se nutacija.\n_START_SECTION_\nOp\xc4\x87a precesija\n_START_PARAGRAPH_\nVeli\xc4\x8dina luni-solarne precesije iznosi 50.37" na godinu. To je kut za koji bi se po ekliptici pomaknula proljetna to\xc4\x8dka kada bi djelovali samo Mjesec i Sunce. No utje\xc4\x8du jo\xc5\xa1 i planeti. Njihov se u\xc4\x8dinak ili planetska precesija isti\xc4\x8de kao promjena polo\xc5\xbeaja ravnine ekliptike. Pod privla\xc4\x8dnom silom planeta, Zemlja se nji\xc5\xa1e oko 0.05" na godinu (u dana\xc5\xa1nje vrijeme). Zbog toga \xc4\x87e proljetna to\xc4\x8dka kliziti i po nebeskom ekvatoru za 0.13" na godinu, pa \xc4\x87e u smjeru eklipti\xc4\x8dkih du\xc5\xbeina ukupan pomak iznositi 50.25" na godinu. To je godi\xc5\xa1nji iznos op\xc4\x87e Zemljine precesije._NEWLINE_Zemljina precesija dovodi do razlike izme\xc4\x91u Sun\xc4\x8deve (tropske) i zvjezdane (sideri\xc4\x8dke) godine. Zvjezdana godina je vrijeme potrebno da Sunce na nebeskoj sferi prevali puni kut ili, drugim rije\xc4\x8dima, vrijeme obila\xc5\xbeenja Zemlje oko Sunca s obzirom na neki zadani smjer u prostoru (npr. u odnosu na proljetnu to\xc4\x8dku). U Sun\xc4\x8devoj godini Sunce prevali nebeskom sferom kut koji je od punog kuta manji za iznos Zemljine precesije; kut od 360\xc2\xb0 - 50.25\xe2\x80\x9d Sunce prije\xc4\x91e za vrijeme Sun\xc4\x8deve godine od 365.2422 dana, a kut od 360\xc2\xb0 za vrijeme zvjezdane godine. Zvjezdana godina je oko 20 minuta du\xc5\xbea od Sun\xc4\x8deve godine.\n_START_SECTION_\nPlatonova godina\n_START_PARAGRAPH_\nIz iznosa op\xc4\x87e precesije lako na\xc4\x91emo razdoblje vremena u kojemu Zemljina os obi\xc4\x91e precesijski sto\xc5\xbeac, a proljetna to\xc4\x8dka puni krug po nebeskom ekvatoru. Ako pomak u jednoj godini iznosi 50.25", tada za pomak od 360\xc2\xb0 treba 25 800 godina. To je Platonova godina. U tom razdoblju nebeski pol opi\xc5\xa1e kru\xc5\xbenicu me\xc4\x91u zvijezdama. Stoga \xc4\x87e dana\xc5\xa1nju Sjevernja\xc4\x8du (\xce\xb1 Malog medvjeda) zamjenjivati druge zvijezde. Prije 5000 godina zabilje\xc5\xbeena je kao Sjevernja\xc4\x8da zvijezda Tuban (\xce\xb1 Zmaja). Oko godine 14 000. kao Sjevernja\xc4\x8da \xc4\x87e slu\xc5\xbeiti zvijezda Vega, iako sjevernom nebeskom polu ne\xc4\x87e pri\xc4\x87i bli\xc5\xbee od 5\xc2\xb0. Od vremena kada su astronomi imenovali zvije\xc5\xbe\xc4\x91a i ustanovili Zemljinu precesiju, proljetna se to\xc4\x8dka pomaknula iz zvije\xc5\xbe\xc4\x91a Ovna u zvije\xc5\xbe\xc4\x91e Riba, a tako su se u susjedno zvije\xc5\xbe\xc4\x91e pomaknule i ostale glavne to\xc4\x8dke ekliptike. Znakovi tih to\xc4\x8daka ostali su me\xc4\x91utim isti kao \xc5\xa1to su i bili. S pomakom proljetne to\xc4\x8dke povezana je najvi\xc5\xa1e i promjena zvjezdanih rektascenzija, dok je promjena deklinacija mnogo manja.'