b'\n_START_ARTICLE_\nElektri\xc4\x8dno polje\n_START_SECTION_\nElektri\xc4\x8dno polje u unutra\xc5\xa1njosti elektri\xc4\x8dnog vodi\xc4\x8da\n_START_PARAGRAPH_\nAko elektriziramo \xc5\xa1uplju posudu (u obliku \xc5\xa1uplje kugle) koja ima otvor s gornje strane tako da je dotaknemo pokusnom kuglicom, mo\xc5\xbeemo se uvjeriti da je kugla nabijena pomo\xc4\x87u elektroskopa \xc4\x8diji \xc4\x87e se listi\xc4\x87i razmaknuti. Zatim razelektriziramo kuglicu i elektroskop na taj na\xc4\x8din da ih dodirnemo rukom. Nakon toga dotaknimo se pokusnom kuglicom unutarnje strane \xc5\xa1uplje posude, a zatim kuglice elektroskopa. Listi\xc4\x87i elektroskopa ostat \xc4\x87e na miru \xc5\xa1to je znak da posuda s unutarnje strane nije elektri\xc4\x8dna. Prema tome vidimo da u unutra\xc5\xa1njosti vodi\xc4\x8da nema elektri\xc4\x8dnih naboja, a ni elektri\xc4\x8dnog polja. Uzrok tome je \xc5\xa1to se svi elektroni, to jest nosioci elektriciteta, me\xc4\x91usobno odbijaju i nastoje se jedan od drugoga udaljiti \xc5\xa1to vi\xc5\xa1e. Zbog toga se elektricitet nalazi samo na povr\xc5\xa1ini elektri\xc4\x8dnog vodi\xc4\x8da. Ta pojava omogu\xc4\x87uje za\xc5\xa1titu instrumenata od utjecaja elektri\xc4\x8dnog polja metalnim ku\xc4\x87i\xc5\xa1tem.\n_START_SECTION_\nElektri\xc4\x8dno polje Zemlje\n_START_PARAGRAPH_\nDa postoji elektri\xc4\x8dno polje Zemlje mo\xc5\xbeemo dokazati pomo\xc4\x87u duga\xc4\x8dke izolirane \xc5\xbeice \xc4\x8diji je donji kraj spojen s elektroskopom, a gornji koji ima \xc5\xa1iljak nalazi se u plamenu. Elektroskop spojimo sa Zemljom ili ga dr\xc5\xbeimo u ruci. Dignemo li takvu sondu pomo\xc4\x87u duga\xc4\x8dkog \xc5\xa1tapa u visinu, elektroskop \xc4\x87e pokazati otklon. Taj nam pokus pokazuje da je Zemlja okru\xc5\xbeena elektri\xc4\x8dnim poljem i da je njena povr\xc5\xa1ina negativno elektri\xc4\x8dna, a da se pozitivna grani\xc4\x8dna povr\xc5\xa1ina nalazi u vi\xc5\xa1im atmosferskim slojevima. Mjerenja su pokazala da elektri\xc4\x8dno polje Zemlje dosi\xc5\xbee do takozvanog Kennelly-Heavisideovog sloja, koji se nalazi na visini od 80 kilometara. Potencijalna razlika izme\xc4\x91u Kennelly-Heavisideovog sloja i povr\xc5\xa1ine Zemlje iznosi oko 200 000 V. _NEWLINE_Uslijed elektri\xc4\x8dnog polja Zemlje i ionizacije zraka, koju prouzrokuju ultraljubi\xc4\x8daste zrake koje dolaze sa Sunca i elektri\xc4\x8dne influencije nastaju elektri\xc4\x8dno nabijeni oblaci suprotnog elektriciteta. Ako je razlika elektri\xc4\x8dnog napona vrlo velika, mo\xc5\xbee nastupiti pra\xc5\xbenjenje, pa se uz sna\xc5\xbean potres zraka na mjestu spajanja pojave goleme elektri\xc4\x8dne iskre, nazvane munja. Isto tako dolazi do pra\xc5\xbenjenja izme\xc4\x91u oblaka i zemlje. Pozitivno elektri\xc4\x8dni oblak izazove influencijom na zemlji, odnosno na istaknutim objektima, negativni elektricitet. Kad elektri\xc4\x8dni napon prije\xc4\x91e odre\xc4\x91enu granicu, dolazi do izbijanja u obliku vijugave i blje\xc5\xa1tave crte (munje), uz jak zvu\xc4\x8dni potres zraka koji se zove grom. Elektri\xc4\x8dni napon kod toga mogu iznositi do 100 milijuna volti, a munje mogu biti duge i do 3 kilometra.\n_START_SECTION_\nGromobran\n_START_PARAGRAPH_\nAmeri\xc4\x8dki znanstvenik Benjamin Franklin sagradio je ure\xc4\x91aj za za\xc5\xa1titu od groma. On se sastoji od bakrenog \xc5\xa1tapa, visokog do 5 metara, koji se stavlja na krov ili na neko drugo izlo\xc5\xbeeno mjesto. \xc5\xa0tap je uspravan, a zavr\xc5\xa1ava pozla\xc4\x87enim \xc5\xa1iljkom. Od njega vodi goli bakreni konopac, minimalnog presjeka povr\xc5\xa1ine od 25 mm\xc2\xb2, po vanjskom dijelu krova, odnosno zida, u zemlju, gdje zavr\xc5\xa1ava bakrenom plo\xc4\x8dom od 1 m\xc2\xb2. Plo\xc4\x8da mora biti u vodi ili u vla\xc5\xbenoj zemlji. Gromobran treba izraditi na na\xc4\x8din da se svi dijelovi zgrade nalaze u za\xc5\xa1titnom prostoru. Djelovanje gromobrana gromobrana osniva se na ionizaciji zraka koja nastaje zbog \xc5\xa1iljka na okomitom \xc5\xa1tapu. Mre\xc5\xbee telegrafskih i telefonskih \xc5\xbeica na krovovima \xc5\xa1tite tako\xc4\x91er od groma. I one imaju spravu za za\xc5\xa1titu od munje.\n_START_SECTION_\nPolarna svjetlost\n_START_PARAGRAPH_\nU gornjim slojevima atmosfere izme\xc4\x91u 100 i 700 kilometara nastaju katkad svjetlosne pojave, i to naro\xc4\x8dito u polarnim krajevima, koje se zovu polarna svjetlost. Ona se sastoji od svjetle\xc4\x87ih povr\xc5\xa1ina, koje se zrakasto \xc5\xa1ire i svijetle zelenkastom ili crvenkastom svjetlo\xc5\xa1\xc4\x87u. To svijetljenje izazivaju elektroni, koji dolaze od Sunca. Ti elektroni predaju svoju energiju atomima kisika i du\xc5\xa1ika u atmosferi i time prouzrokuju svijetljenje.'