b'\n_START_ARTICLE_\nTankoljusna struktura\n_START_PARAGRAPH_\nLjuskasta konstrukcija ili tankoljusne strukture se mo\xc5\xbee definirati kao zavijene, valovite strukture sposobne prenijeti ve\xc4\x87e koli\xc4\x8dine tereta u vi\xc5\xa1e od dva smjera u potpornje. Ona nastaje ako se betonira napeta \xc4\x8deli\xc4\x8dna mre\xc5\xbea \xc4\x8dime se iskori\xc5\xa1tava elasti\xc4\x8dnost \xc4\x8delika do maksimuma i \xc4\x8dvrsto\xc4\x87a betona, a mogu se dobiti vrlo tanke opne \xe2\x80\x93 ljuske razli\xc4\x8ditih oblika (ravne, povijene, hiperboli\xc4\x8dnog paraboloida i dr.). Prvi ih je koristio B. Laffaitte u Francuskoj 1935. god. iako je ruski arhitekt Vladimir Gligorijevi\xc4\x8d \xc5\xa0uhov pravio takve slobodne gra\xc4\x91evine bez betona jo\xc5\xa1 koncem 19. stolje\xc4\x87a._NEWLINE_Ljuskasta konstrukcija omogu\xc4\x87uje slobodan tlocrt, tj. potpuno slobodno komponianje prostora. Na takvim gra\xc4\x91evinama konstrukcija je izjedna\xc4\x8dena s oblikom zgrade i osim ljuske i zakrivljenih oblika ne postoje drugi elementi. Razlika izme\xc4\x91u zda i krova u potpunosti nestaje kontinuitetom tereta u nosa\xc4\x8de.'