b'\n_START_ARTICLE_\nEmilij Laszowski\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nEmilij Laszowski rodio se je u ka\xc5\xa1telu Brlog na Kupi, sjeverozapadno od Brloga Ozaljskoga uz samu Kupu, 1868. godine. Potje\xc4\x8de iz starog poljskog roda Szeliga. Prezime mu se izvorno pi\xc5\xa1e \xc5\x81aszowski. Pu\xc4\x8dku \xc5\xa1kolu i gimnaziju polazio je privatno, a maturirao je u Zagrebu 1887. godine. Kao gimnazijalac prou\xc4\x8davao je stare isprave u rodnom Brlogu. Studirao je medicinu u Grazu, a diplomirao pravo na Pravnom fakultetu u Zagrebu 1893. godine. Od 1891. godine kao pravnik bio je zaposlen u Zemaljskom arhivu (dana\xc5\xa1nji Hrvatski dr\xc5\xbeavni arhiv). Prvi svoj \xc4\x8dlanak objavio je 10. velja\xc4\x8de 1889. godine u karlova\xc4\x8dkom Svjetlu pod naslovom \xc2\xbbBrlog na Kupi i njegovi gospodari\xc2\xab. Sre\xc4\x91ivao je arhivsko gradivo brojnih hrvatskih arhiva, od studentskih dana djelatnikom je i poslije ravnateljom Zemaljskoga arhiva, znatno unaprijediv\xc5\xa1i arhivsku struku. Uredio \xc5\xbeupanijske arhive u Bjelovaru i Virovitici. U Zemaljskom arhivu je 1899. godine zajedno s Ivanom Bojni\xc4\x8di\xc4\x87em Kninskim kao urednikom pokrenuo Vjestnik kr. hrvatsko-slavonsko-dalmatinskog Zemaljskoga arkiva. Bio je urednikom mjese\xc4\x8dnika za rodoslovlje, \xc5\xbeivotoslovje, grboslovlje i pe\xc4\x8datoslovlje Vitezovi\xc4\x87 (od 1903. do 1905. godine). Vi\xc5\xa1e godina ure\xc4\x91ivao je list Prosvjeta, a obna\xc5\xa1ao je du\xc5\xbenost \xc4\x8dlana zemaljskoga povjerenstva za \xc4\x8duvanje historijskih spomenika kao i zemaljskoga povjerenstva za nazivlje mjesta._NEWLINE_Zajedno s Velimirom De\xc5\xbeeli\xc4\x87em starijim utemeljio je Dru\xc5\xbebu \xc2\xbbBra\xc4\x87a Hrvatskoga Zmaja\xc2\xab (16. studenoga 1905. godine), bio je Zmaj Brlo\xc5\xa1ki i Ozaljski, te prvi Veliki me\xc5\xa1tar Dru\xc5\xbebe (do 1935. godine), a poslije je progla\xc5\xa1en Prazmajem Brlo\xc5\xa1kim i Ozaljskim. Na njegov poticaj osnovani su 1907. godine Muzej grada Zagreba s arhivom i zagreba\xc4\x8dka Gradska knji\xc5\xbenica kojima je bio ravnatelj (do 1925. godine). Bio je dionikom u organizaciji Kulturno-historijske izlo\xc5\xbebe grada Zagreba (1925. godine, prigodom proslave tisu\xc4\x87godi\xc5\xa1njice Hrvatskoga Kraljevstva). Sudjelovao je u osnivanju Dru\xc5\xa1tva za spasavanje (1909. godine), prethodnice Hitne pomo\xc4\x87i i kojemu je bio prvi, privremeni, predsjednik sve do izbora stalnoga predsjednika Miroslava grofa Kulmera, a Laszowski potom obna\xc5\xa1a du\xc5\xbenost tajnika. Bio je urednikom glasila Hrvatski Zmaj (1917., 1918. i 1925. godine). U Dru\xc5\xbebi se njegov rad posebice isti\xc4\x8de kod ekshumacije i prijenosa posmrtnih ostataka Petra Zrinskoga i Frana Krste Frankopana iz Be\xc4\x8dkoga Novog Mjesta (Wiener-Neustadta) u Zagreb (1919. godine), prijenosa posmrtnih ostataka Ivana Antuna Zrinskoga iz Graza u Zagreb (1944. godine) te kod prijenosa posmrtnih ostataka Eugena Kvaternika, Vjekoslava Bacha i Ante Rakija\xc5\xa1a u Zagreb (1921. godine) kao i kod ure\xc4\x91enja Ozlja i drugih gradova koji su prije bili u vlasni\xc5\xa1tvu Zrinskih \xc4\x8diji kult njeguje Dru\xc5\xbeba upravo zaslugom Emilija Laszowskog. Zalagao se i postigao je da knez Thurn und Taxis daruje grad Ozalj hrvatskome narodu u kojemu je kasnije uredio Zrinsko-Frankopanski muzej. Inicijatorom je obnove grada Ozlja. Za vrijeme Nezavisne Dr\xc5\xbeave Hrvatske sura\xc4\x91ivao je i objavljivao \xc4\x8dlanke u Hrvatskom kolu (1942.), Nedjeljnim vijestima (1942.), Gospodarstvu (1943.), Hrvatskoj pro\xc5\xa1losti (1943.), Hrvatskom narodu (1943.\xe2\x80\x9344.), \xc4\x8casopisu za hrvatsku povijest (1943.), Novoj Hrvatskoj (1943.\xe2\x80\x9344.) i inima._NEWLINE_Umro je u Zagrebu 1949. godine a pokopan je na Mirogoju.'