b'\n_START_ARTICLE_\nCatch Thirtythree\n_START_SECTION_\nO albumu\n_START_PARAGRAPH_\nIako na pole\xc4\x91ini Catch Thirtythreeja pi\xc5\xa1e da je studijski album koji se sastoji od trinaest skladbi, zapravo je u pitanju jedna pjesma. Sama je grupa komentirala da, iako je studijski album, smatraju to djelo eksperimentalnim uratkom, a ne pravim albumom. Glazbeni stil nastavlja se na onaj predo\xc4\x8den na albumima Nothing i I; odlikuje se \xc5\xbeestokim i teksturiranim ritmovima, dok mnogi elementi thrash metala nisu vi\xc5\xa1e prisutni. Me\xc4\x91utim, album i dalje sadr\xc5\xbeava elemente d\xc5\xbeez fuzije koji su bili prisutni na prethodnim uradcima._NEWLINE_S tekstualnog je gledi\xc5\xa1ta konceptualan album koji se bavi razli\xc4\x8ditim paradoksima te je tako dobio naziv Catch Thirtythree, odnosno "Kvaka 33" (vidi Kvaka 22)._NEWLINE_Tako\xc4\x91er je i prvi Meshuggin album na kojem su bubnjevi programirani, a ne svirani. Bili su programirani pomo\xc4\x87u "Drumkit from Hella", virtualnog glazbala koji kao semplove koristi Haakeove bubnjeve i \xc4\x8dinele.\n_START_SECTION_\nRecenzije\n_START_PARAGRAPH_\nEduardo Rivadavia, glazbeni kriti\xc4\x8dar sa stranice AllMusic, dodijelio je albumu dvije i pol od pet zvjezdica te je izjavio: "Iako joj to vjerojatno nije bila namjera, Meshuggin je EP I iz 2004. -- koji sadr\xc5\xbei jednu pjesmu koja traje 21 minutu -- pomogao otvoriti nove mogu\xc4\x87nosti u klju\xc4\x8dnom trenutku karijere ovih dugo po\xc5\xa1tovanih \xc5\xa1vedskih kreativaca. To govorim zato \xc5\xa1to su, iako je sastav opravdano hvaljen zbog toga \xc5\xa1to je stvorio potpuno jedinstven i trenuta\xc4\x8dno prepoznatljiv zvuk, Meshuggini nedavniji uradci po\xc4\x8deli zvu\xc4\x8dati pomalo umorno i ponavljaju\xc4\x87e, \xc5\xa1to je neke kriti\xc4\x8dare nagnalo da ju optu\xc5\xbee da tapka u mjestu, u progresivnoj death metal lokvi koju je sama stvorila. Bila to opravdana pretpostavka ili ne, grupa je pametno odlu\xc4\x8dila ponoviti i pro\xc5\xa1iriti tu strategiju od jedne pjesme na prikladno nazvanom Catch Thirty-Threeju iz 2005. godine; me\xc4\x91utim, \xc4\x8dinjenicu da je njezinih naoko neprestanih 47 minuta prelomljeno u 13 dijelova mo\xc5\xbee se gledati kao ne ba\xc5\xa1 razra\xc4\x91en trik kojim se planiralo sakriti jo\xc5\xa1 jedan tipi\xc4\x8dan Meshuggin album. Ipak su mnogi ti prijelomi potpuno arbitrarni (primjerice, ne znam za\xc5\xa1to prve tri pjesme koje traju manje od dvije minute nisu bile spojene u jednu), a na ve\xc4\x87em broju podijeljenih skladbi ("Autonomy Lost", "The Paradoxical Spiral", "In Death -- Is Life", "Personae Non Gratae" itd.) Meshuggah je nasilan na taj poznati na\xc4\x8din u kojem spaja grube vokale i stravi\xc4\x8dne melodije sa sirovim, mehani\xc4\x8dkim i \xc4\x8dudnim tempima. No o\xc4\x8dito je i da se, ako izuzmemo strogu formalnost (stvarnu ili do\xc5\xbeivljenu) prijeloma izme\xc4\x91u pjesama, sastav ohrabrio u pogledu istra\xc5\xbeivanja ambijentalnih zvukova i ti\xc5\xa1e dinamike. "In Death -- Is Death" glavni je primjer toga sa svojim rasutim nastupima buke i ti\xc5\xa1ine, ali avanturisti\xc4\x8dnost je prisutna i u nekarakteristi\xc4\x8dno melodi\xc4\x8dnim dijelovima "Dehumanizationa" te bla\xc5\xbeem slu\xc4\x8daju elektronike i programiranja (i robotskih glasova) na "Mind\'s Mirrorsu". Kakvo god da je va\xc5\xa1e mi\xc5\xa1ljenje o svim tim teorijama zavjere, nema sumnje da s pjesmom "Shed", koja se isti\xc4\x8de plemenskim bubnjanjem i \xc5\xa1aptanim vokalima, Meshuggah stvara majstorski vrhunac karijere. U kona\xc4\x8dnici, zna\xc4\x8di li sve ovo da Catch Thirty-Three prikazuje naglu promjenu za skupinu? Ne ba\xc5\xa1, ali zasigurno ispunjuje o\xc4\x8dekivanja dugogodi\xc5\xa1njih obo\xc5\xbeavatelja dok istovremeno istra\xc5\xbeuje dovoljno novih podru\xc4\x8dja da bi ga se moglo smatrati mostom prema novim inovacijama -- a ne tapkanju u mjestu -- u bliskoj budu\xc4\x87nosti."'