b'\n_START_ARTICLE_\nHrvatski povijesni prostor u \xc5\xbeeljeznom dobu\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdeljezno doba u Hrvatskoj\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdeljezno doba, posljednje tehnolo\xc5\xa1ko i kulturno razdoblje prapovijesti, obilje\xc5\xbeeno je razvojem metalurgije \xc5\xbeeljeza i njegovom \xc5\xa1irokom uporabom u proizvodnji oru\xc4\x91a, oru\xc5\xbeja pa i nakita. U povijesti civilizacije \xc5\xbeeljezo se javilo relativno kasno jer je za njegovo dobivanje potrebna visoka temperatura, za razliku od bakra. Iako su se \xc5\xbeeljezni predmeti sporadi\xc4\x8dno pojavili kao dragocjenost ve\xc4\x87 u III. tisu\xc4\x87lje\xc4\x87u pr. Kr. u Anatoliji (Alaca H\xc3\xbcyuk, Tel Asmar), na Indijskom potkontinentu, Levantu i u Egiptu, oni su bili izra\xc4\x91eni uglavnom od meteoritskoga \xc5\xbeeljeza, a stvarni po\xc4\x8detak \xc5\xbeeljeznoga doba povezuje se s iskori\xc5\xa1tavanjem i uporabom \xc5\xbeeljezne rude (hematit, limonit, magnetit, pirit, siderit) i razlikuje se u pojedinim dijelovima svijeta, ovisno o lokalnim uvjetima i vanjskim utjecajima. Najranija sustavna proizvodnja i uporaba \xc5\xbeeljeznih predmeta po\xc4\x8dela je u Anatoliji i kavkaskom podru\xc4\x8dju oko 1200. pr. Kr., ali se vjerojatno istodobno i neovisno razvijala i u zapadnoj Africi. Po\xc4\x8detkom prvoga tisu\xc4\x87lje\xc4\x87a \xc5\xbeeljezno doba \xc5\xa1irilo se iz egejskoga podru\xc4\x8dja diljem jugoisto\xc4\x8dne Europe i dalje Podunavljem, a njegovi po\xc4\x8detci u srednjoj i zapadnoj Europi vezani su uz IX. i VIII. st. pr. Kr._NEWLINE_U sredozemnim podru\xc4\x8djima \xc5\xbeeljezno doba zavr\xc5\xa1ilo je s povijesnim razvojem helenizma i rimskim osvajanjima, u Indiji s pojavom budizma i jinizma, dok je u sjevernoj Europi trajalo do ranoga srednjeg vijeka. Iako je sto\xc4\x8darstvo i dalje bilo vode\xc4\x87a privredna grana, ve\xc4\x87a i raznovrsnija eksploatacija rudnih bogatstava poticala je razvoj prera\xc4\x91iva\xc4\x8dkih sredi\xc5\xa1ta, obrta i trgovine, \xc5\xa1to je dovelo i do poja\xc4\x8danih populacijskih kretanja na \xc5\xa1irem prostoru, a sve ve\xc4\x87e koli\xc4\x8dine efikasnog oru\xc5\xbeja i do sve u\xc4\x8destalijih nemira i sukoba. Starije \xc5\xbeeljezno doba u Europi bilo je odraz i otvaranja panonsko-karpatskoga prostora prema istoku, odakle su prodirali konjani\xc4\x8dki narodi donose\xc4\x87i nove tehnologije i nov na\xc4\x8din ratovanja (ratnik-konjanik) te poticali preobrazbu kasnih bron\xc4\x8danodobnih kultura u nove zajednice s druk\xc4\x8dijim gospodarskim, dru\xc5\xa1tvenim i duhovnim shva\xc4\x87anjima.To je bilo razdoblje stabilizacije i oblikovanja razli\xc4\x8ditih etni\xc4\x8dkih skupina i jasnijeg uobli\xc4\x8davanja plemenskih zajednica, ali i zna\xc4\x8dajnoga dru\xc5\xa1tvenog raslojavanja kojim se izdvojio bogati sloj nastanjen u utvr\xc4\x91enim kne\xc5\xbeevskim sredi\xc5\xa1tima (Heuneburg), prepoznatljiv i po grobnicama s presti\xc5\xbenim prilozima gr\xc4\x8dkog ili etrurskoga podrijetla (Vix, Hochdorf). U arheolo\xc5\xa1koj znanosti od kraja XIX. st. \xc5\xbeeljezno doba dijeli se na starije i mla\xc4\x91e. Starije ili hal\xc5\xa1tatsko (prema nalazi\xc5\xa1tu Hallstatt kraj Salzburga u Austriji) u srednjoj i zapadnoj Europi trajalo je pribli\xc5\xbeno od 800. do 450. pr. Kr., a mla\xc4\x91e ili latensko (prema nalazi\xc5\xa1tu La T\xc3\xa8ne na Neuch\xc3\xa2telskom jezeru u \xc5\xa0vicarskoj) od 450. pr. Kr. pa do po\xc4\x8d. I. st._NEWLINE_U hrvatskim je krajevima \xc5\xbeeljezno doba po\xc4\x8delo u razli\xc4\x8dito vrijeme \xe2\x80\x93 u Istri u XI. st. pr. Kr., u Lici tijekom X. st. pr. Kr., a u sjevernoj Hrvatskoj, sli\xc4\x8dno kao u zapadnoj i srednjoj Europi, oko 800. pr. Kr. Dio dana\xc5\xa1njega hrvatskog podru\xc4\x8dja na\xc5\xa1ao se u susjedstvu visokih sredozemnih civilizacija (gr\xc4\x8dka, etrurska, italska), koje su ostavile i prve pisane podatke o \xc5\xbeivotu u na\xc5\xa1im krajevima. Stoga se nositelje hal\xc5\xa1tatskih kultura mo\xc5\xbee i etni\xc4\x8dki odrediti kao Histre, Japode, Liburne, Delmate ili Panonce. Zahvaljuju\xc4\x87i \xc5\xbeivim vezama sa sredozemnim kulturama kasnohal\xc5\xa1tatska civilizacija zapadne i srednje Europe tijekom V. st. pr. Kr. preobrazila se u latensku kulturu mla\xc4\x91ega \xc5\xbeeljeznog doba, a njezini glavni promicatelji bili su Kelti. Potkraj IV. st. pr. Kr. neka su keltska plemena (Taurisci, Skordisci) naseljavala i pojedine dijelove srednje Hrvatske i Slavonije. Tijekom III. do I. st. pr. Kr. latenska keltska kultura djelovala je i na autohtone kulture Japoda, Liburna i Delmata iako su posljednje dvije ve\xc4\x87 od IV. st. pr. Kr. bile podlo\xc5\xbene izrazitoj helenizaciji.\n_START_SECTION_\nHistri\n_START_PARAGRAPH_\nIstru u \xc5\xbeeljezno doba naseljava indoeuropski narod Histri, koji se spominju u gr\xc4\x8dkim pisanim izvorima od VI. st. pr. Kr. (Hekatej, Pseudo-Skilak, Pseudo-Skimno i dr.) te poslije u rimskim izvorima (Pompej Trog, Strabon, Pomponije Mela, Plinije Stariji i dr.). Stru\xc4\x8dnjaci ih poistovje\xc4\x87uju s doseljenicima koji u XI. st. pr. Kr. donose obi\xc4\x8daj spaljivanja pokojnika, \xc5\xa1to tada u Istri postaje isklju\xc4\x8divim na\xc4\x8dinom pokopa. Prema materijalnoj kulturi, poznatoj uglavnom iz nekropola (Nezakcij, Limska gradina, Picugi, Beram, Pula, Rovinj, Ka\xc5\xa1telir kraj Nove Vasi, Sv. Dionizij, Sv. Martin kraj Tara i nad Limom, Ka\xc5\xa1tel kraj Buja), to su bili nositelji kulture \xc5\xbearnih grobnih polja koji su velikim seobama s panonskoga i jugoisto\xc4\x8dnoalpskoga prostora prodrli na sjeverni Jadran i u Istru. Kako nemaju zna\xc4\x8dajka drugih \xc5\xbeeljeznodobnih ilirskih naroda, neki ih stru\xc4\x8dnjaci ne svrstavaju me\xc4\x91u Ilire. U prvoj fazi razvoja njihove materijalne i duhovne kulture, u XI. i X.st. pr. Kr., pokazuju se zna\xc4\x8dajke kulture \xc5\xbearnih grobnih polja (grobne \xc5\xbeare oblika \xc5\xa1alica s visokom ru\xc4\x8dkom, ure\xc5\xa1ene plasti\xc4\x8dnim bradavicama, koncentri\xc4\x8dnim krugovima, valovnicom, kanelirama i sl., me\xc4\x91u nakitom prevladavaju zatvorene i spiralne narukvice, vi\xc5\xa1estruke ogrlice torques, bron\xc4\x8dana puceta i ko\xc5\xa1tane perle)._NEWLINE_U IX. i VIII. st. pr. Kr. (II. faza\xe2\x80\x93repertoar ukrasa i uvoz luksuznih predmeta) \xc5\xbeare imaju oblik trbu\xc5\xa1asta vr\xc4\x8da, ure\xc5\xa1ene su geometrijskim motivima (spirala, meandar, rombovi, trokuti i sl.) izra\xc4\x91enim urezivanjem, bijelom inkrustacijom, slikanjem i plasti\xc4\x8dnim aplikacijama. Isti motivi gravirani su na bron\xc4\x8danim no\xc5\xbeevima, iglama i \xc5\xa1irokim man\xc5\xa1etama. Od toga su doba poznati doticaji s Daunijom (slikane vaze), Etrurcima (kotli\xc4\x87 za mije\xc5\xa1anje vode i vina \xcf\xb0\xcf\x81\xce\xb1\xcf\x84\xce\xae\xcf\x81, slikan crvenom bojom, iz Nezakcija) i s Picenom (zemljani vr\xc4\x8d \xcf\xb0\xcf\x8d\xcf\x91\xcf\x89\xce\xbd, privjesak oblika \xc4\x8de\xc5\xa1lja i dr.). Od VIII. st. pr. Kr. uspostavljeni su dodiri s Venetima, sa svetolucijskom skupinom u dolini So\xc4\x8de i s podru\xc4\x8djem dana\xc5\xa1nje Dolenjske (kerami\xc4\x8dke situlaste posude, bron\xc4\x8dane posude, nakit). U sljede\xc4\x87im fazama \xc5\xbeeljeznoga doba (VII\xe2\x80\x93V.st.pr.Kr.) izraz lokalne kulture postao je skromnijim i gubi se u velikoj koli\xc4\x8dini uvezenih predmeta koji pristi\xc5\xbeu iz gotovo svih susjednih i udaljenijih podru\xc4\x8dja (Veneto, Daunija, Gr\xc4\x8dka). Istra je tada djelovala kao podru\xc4\x8dje dodira i razmjene izme\xc4\x91u protohistorijskoga svijeta gornjega Jadrana i mediteranskih civilizacija, a rezultat toga bila je npr. rana pojava kamenih skulptura u Nezakciju._NEWLINE_Od VII. do V. st. pr. Kr. (III\xe2\x80\x93V. faza) u istarskim nekropolama i pojedinim grobnicama nalazi se sve vi\xc5\xa1e uvezenih predmeta, kojima se isti\xc4\x8de dru\xc5\xa1tveni polo\xc5\xbeaj pokojnika (posude za pi\xc4\x87e: kotli\xc4\x87 \xcf\xb0\xcf\x81\xce\xb1\xcf\x84\xce\xae\xcf\x81, ove\xc4\x87a \xc4\x8da\xc5\xa1a \xce\xbf\xce\xaf\xce\xbd\xce\xbf\xcf\x87\xce\xbf\xce\xae i sl. prema gr\xc4\x8dkim i etrurskim obi\xc4\x8dajima te bron\xc4\x8dane situle \xe2\x80\x93 samo u Nezakciju figuralno ure\xc5\xa1ene \xe2\x80\x93 zatim kotli\xc4\x87i, ciste, sli\xc4\x8dno jugoisto\xc4\x8dnoalpskomu i venetskomu prostoru). Malo ima oru\xc5\xbeja, i to su uglavnom \xc5\xbeeljezni bode\xc5\xbe \xce\xbc\xce\xac\xcf\x87\xce\xb1\xce\xb9\xcf\x81\xce\xb1 i dugo koplje. Najvi\xc5\xa1e je presti\xc5\xbene robe na\xc4\x91eno u Nezakciju, gdje vrhunac duhovnoga izraza Histra predstavlja skupina kamenih spomenika (reljefno ure\xc5\xa1ene plo\xc4\x8de s uklesanim spiralama, svastikama i jednostavnijim motivima, koje \xc4\x8dine cjelinu s drugom skupinom spomenika: torzo mladi\xc4\x87a, \xc5\xbeena koja ra\xc4\x91a i doji dijete, konjanik, \xc5\xbertvenici i dr.). Dr\xc5\xbei se da su ti spomenici nastali od VIII. do VI. st. pr. Kr. pod utjecajima iz srednje Italije i njezine jadranske obale. Vjerojatno su to bili dijelovi nadgrobnih spomenika ili elementi prostora posve\xc4\x87ena kultu mrtvih u podru\xc4\x8dju nekropole, gdje ih je ve\xc4\x87ina i prona\xc4\x91ena. Jake veze prostora sjevernoga Jadrana potvr\xc4\x91uju se tijekom cijeloga razdoblja estenske kulturne skupine, koja je sudjelovala i u oblikovanju identiteta histarske kulturne skupine. Iako su istra\xc5\xbeiva\xc4\x8di tuma\xc4\x8dili histarsku skupinu kao dio estenske kulture, dodiri s njom bili su razmjerno kasni i nikada nisu prevladavali. Utjecaji su vidljivi u situlskome repertoaru. Tako\xc4\x91er su Veneti, Histri i Liburni u doba po\xc4\x8detaka romanizacije pripadali donekle homogenom sjevernojadranskom imenskom podru\xc4\x8dju. Vidi i: (VI. faza).\n_START_SECTION_\nJapodi\n_START_PARAGRAPH_\nJapodi (lat. Iapodes, gr\xc4\x8d. \xcc\x93I\xce\xac\xcf\x80\xce\xbf\xce\xb4\xce\xb5\xcf\x82) su predrimsko stanovni\xc5\xa1tvo kontinentalne unutra\xc5\xa1njosti Hrvatskoga primorja, Gorskoga kotara, Like, dijelova Korduna, Cazinske i Biha\xc4\x87ke krajine, na sjeveru do srednjih tokova Korane, Gline i Mre\xc5\xbenice, na istoku Pounja, na zapadu Bele krajine, na jugu Velebita i Zrmanje. Formiraju se kao narodnosna skupina po\xc4\x8detkom \xc5\xbeeljeznoga doba (IX. st. pr. Kr.). Anti\xc4\x8dki zemljopisac Strabon izvje\xc5\xa1\xc4\x87uje o jakoj keltskoj komponenti u japodskom etniku, ali u arheolo\xc5\xa1kim se istra\xc5\xbeivanjima ne potvr\xc4\x91uje njegov navod. Glavne su im gospodarske djelatnosti bile sto\xc4\x8darstvo, obrada kovina i trgovina (jantar). Japodi su bili organizirani u teritorijalnim zajednicama koje su se grupirale oko utvr\xc4\x91enih naselja: Monetini (Monetium \xe2\x80\x93 Brinje), Avendeati (Avendo \xe2\x80\x93 Crkvina kraj Brloga), Arupini (Arupium \xe2\x80\x93 Prozor kraj Oto\xc4\x8dca) i dr. Na podru\xc4\x8dju Like svoju \xc5\xbeeljeznodobnu kulturu razvijali su Japodi, a u njoj se prepoznaje utjecaj zapadnobalkanskih kultura, ali i jasna orijentacija prema jadranskomu svijetu. Unato\xc4\x8d tragovima mnogobrojnih gradinskih naselja, i japodska se materijalna kultura najbolje poznaje iz prostranih grobalja u kojima su pokopani pokojnici opremljeni bogatim nakitom (bron\xc4\x8dani, jantarni, stakleni). Nalazi s mnogobrojnih nalazi\xc5\xa1ta (Prozor, Kompolje, Smiljan, \xc5\xa0iroka Kula, Vrebac, Ribi\xc4\x87, Golubi\xc4\x87, Jezerine i dr.) ilustriraju specifi\xc4\x8dnost japodske kulture: urne s prizorima iz zagrobnog i svakodnevnoga \xc5\xbeivota, ravni grobovi s bogatim prilozima (nakitom, oru\xc5\xbejem, japodskim kapama \xe2\x80\x93 prototipom\xc2\xa0\xc2\xbbli\xc4\x8dke kape\xc2\xab).\n_START_SECTION_\nLiburni\n_START_PARAGRAPH_\nLiburni (lat. Liburni, gr\xc4\x8d. \xce\x9b\xce\xb9\xcf\x90\xce\xbf\xcf\x85\xcf\x81\xce\xbd\xce\xbf\xce\xaf) su narod koji se formirao na po\xc4\x8detku \xc5\xbeeljeznoga doba (X\xe2\x80\x93IX. st. pr. Kr.). Krenuv\xc5\xa1i iz mati\xc4\x8dnog podru\xc4\x8dja, izme\xc4\x91u Zrmanje i Krke te oto\xc4\x8dja od Raba do Murtera, \xc5\xa1ire svoj utjecaj na ju\xc5\xbe. Jadran i na zapadnu obalu srednjega Jadrana (talijanska picenska obala). Razdoblje njihove pomorske prevlasti na Jadranu potrajalo je od IX. do V. st. pr. Kr. S juga i sa zapadne obale Jadrana potiskuju ih Grci, te se u IV. st. pr. Kr. Liburni orijentiraju na nezaposjednuti sjever, na kvarnersko oto\xc4\x8dje i uski priobalni pojas do rijeke Ra\xc5\xa1e, gdje grani\xc4\x8de s Histrima. U kontinentalnom zale\xc4\x91u prvi su im susjedi Japodi, a ju\xc5\xbeno od Krke Delmati. Kao pomorski narod, uklju\xc4\x8duju se u robno-nov\xc4\x8dane trgovinske tokove, prihvativ\xc5\xa1i italski kovani novac. Razvijaju se mnogobrojna utvr\xc4\x91ena naselja na morskoj obali ili na dominantnim bre\xc5\xbeuljcima. Svako je utvr\xc4\x91eno naselje bilo upravno sredi\xc5\xa1te istoimene populacije s pripadaju\xc4\x87im teritorijem. Prije nastupa rimske vlasti Liburni su ve\xc4\x87 bili grupirani po teritorijalnom na\xc4\x8delu, a ne vi\xc5\xa1e po rodovskome, no za razliku od Histra nisu nikad stvorili sredi\xc5\xa1nju dr\xc5\xbeavu. Prema jezi\xc4\x8dnim osobinama bili su bliski venetsko-histarskom krugu, osobito oni nastanjeni na podru\xc4\x8dju Kvarnera. Liburnsko je dru\xc5\xa1tvo bilo organizirano po matrilinearnom sustavu, \xc4\x8dime se bitno razlikovalo od svih ostalih patrijarhalnih naroda u susjedstvu. U njihovim vjerskim predod\xc5\xbebama izrazito prevladavaju \xc5\xbeenska bo\xc5\xbeanstva, razli\xc4\x8dita od op\xc4\x87ine do op\xc4\x87ine (Ika, Sentona, Latra)._NEWLINE_Liburnska plemena u sjevernoj Dalmaciji razvijala su graditeljstvo i umjetni\xc4\x8dki obrt ovisan o gr\xc4\x8dkim i italskim radioni\xc4\x8dkim sredi\xc5\xa1tima. Vrsno\xc4\x87om umjetni\xc4\x8dkoga stvarala\xc5\xa1tva i tehnolo\xc5\xa1kim postupcima Liburni su bili na razini ostalih nositelja kulture starijega \xc5\xbeeljeznoga doba. Osim lijevanja i kovanja (nakit, oru\xc4\x91e, oru\xc5\xbeje), poznavali su graviranje i tehniku iskucavanja. Lon\xc4\x8darsko im je kolo bilo nepoznato. Dekorativni i figuralni elementi nose dijelom pe\xc4\x8dat osebujnosti, a dijelom se ve\xc5\xbeu s elementima kultura susjednih zemalja. Geometrijski motivi na poznatim pektoralima iz Zatona kraj Nina (meandri, vu\xc4\x8dji zubi, rombovi, cik-cak crte i sl.) imaju izvor u ranijoj autohtonoj geometrijskoj umjetnosti i geometrijskome stilu u Gr\xc4\x8dkoj, dok spiralne antene na bron\xc4\x8danome ma\xc4\x8du iz Nina povezuju Liburniju sa \xc5\xa1irokim krugom Podunavlja i suprotne italske obale. Rijetki figuralni motivi imaju prete\xc5\xbeito dekorativan zna\xc4\x8daj (stilizirani ljudski i \xc5\xbeivotinjski likovi iz Nina, Kolana na Pagu, Zatona kraj Nina). Me\xc4\x91u nakitom se isti\xc4\x8du masivne ogrlice izra\xc4\x91ene od kerami\xc4\x8dkih \xc4\x8dlanaka sa srcolikim privjescima, koje nastavljaju tradiciju jantarnih ogrlica istoga tipa. Na prostoru liburnske skupine va\xc5\xbena su liburnska sredi\xc5\xa1ta u Ninu, Vrsima, Zadru te nalazi\xc5\xa1ta u Bribiru, Jablancu, Kastvu, Lisi\xc4\x8di\xc4\x87u, Murteru, Nadinu, Novalji, Osoru, Radovinu; poznato je i 18 liburnskih ostava.\n_START_SECTION_\nDelmati\n_START_PARAGRAPH_\nDelmati ili Dalmati su narod koji je u \xc5\xbeeljezno doba nastanjivao podru\xc4\x8dje srednje Dalmacije. Njihovo glavno sredi\xc5\xa1te Delminij (Delminium) nalazilo se na Duvanjskome polju. Bili su sto\xc4\x8dari i ratari (svake osme godine ponovno su dijelili zemlju), konzervativni u obi\xc4\x8dajima i vjerovanjima. Delmatska plemena razvijala su graditeljstvo i umjetni\xc4\x8dki obrt ovisan o gr\xc4\x8dkim i italskim radioni\xc4\x8dkim sredi\xc5\xa1tima. Nalazi iz srednje Dalmacije, iz Kor\xc4\x8dule, Solina, Bra\xc4\x8da (Vi\xc4\x8dja Luka), Zadra, potvr\xc4\x91uju trgova\xc4\x8dke odnose s gr\xc4\x8dkim i italskim sredi\xc5\xa1tima.\n_START_SECTION_\nPanonci\n_START_PARAGRAPH_\nPanonci (Panoni, lat. Pannonii) su stanovnici podru\xc4\x8dja koje je poslije postalo rimska provincija Panonija, nastanjeni s obiju strana rijeke Save. Nije pouzdano utvr\xc4\x91eno je li rije\xc4\x8d o jedinstvenom narodu, po nekima ilirskom, ili je to skupno ime za vi\xc5\xa1e razli\xc4\x8ditih plemena (Amantini, Breuci, Oserijati, Kolapijani, Jasi) naseljenih u Panoniji. Neki arheolozi dr\xc5\xbee da su Panonci jedinstven narod i da su potomci nositelja kasnobron\xc4\x8danodobne kulture polja sa \xc5\xbearama. Sjeverozapadna Hrvatska i srednja Slavonija pripadaju isto\xc4\x8dnomu hal\xc5\xa1tatskom krugu (Martijanec, Jal\xc5\xbeabet, Tur\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x87e\xe2\x80\x93Dvori\xc5\xa1\xc4\x87e u Me\xc4\x91imurju te Kaptol u Slavoniji). Materijalna kultura \xc5\xbeeljeznoga doba u sjevernoj Hrvatskoj uglavnom je poznata iz grobova \xe2\x80\x93 osobitost je pokapanje istaknutih \xc4\x8dlanova zajednice pod velikim grobnim humcima, tj. tumulima \xe2\x80\x93 dok se ona jadranske obale, zale\xc4\x91a i Like nalazi i u utvr\xc4\x91enim naseljima na uzvisinama, tzv. gradinama. U isto\xc4\x8dnoj Slavoniji i Baranji preple\xc4\x87u se utjecaji iz jugoisto\xc4\x8dnoga alpskog i srednjega balkanskog prostora (daljska kultura), a kulturne skupine srednje Slavonije, Podravine i Me\xc4\x91imurja (skupina Martijanec-Kaptol) \xc4\x8dvrsto su povezane s hal\xc5\xa1tatskim kulturama Austrije, zapadne Ma\xc4\x91arske i jugozapadne Slova\xc4\x8dke, ali nisu zanemarivi ni utjecaji sredi\xc5\xa1njega balkanskog prostora, a preko njega i gr\xc4\x8dke kulture (kacige i knemide iz groba u Kaptolu)._NEWLINE_Daljska kultura je prapovijesna kultura ra\xc5\xa1irena u Baranji, isto\xc4\x8dnoj Slavoniji, zapadnom Srijemu i ju\xc5\xbenoj Ba\xc4\x8dkoj. Glavna su nalazi\xc5\xa1ta: Dalj, Batina, Erdut, Vukovar, \xc5\xa0arengrad. Izdvojene su dvije faze: starija (X. do VIII. st. pr. Kr.), koja pripada kasnobron\xc4\x8danodobnoj kulturi polja sa \xc5\xbearama, te mla\xc4\x91a (VIII. do III. st. pr. Kr.) koju obilje\xc5\xbeava transformacija u \xc5\xbeeljeznodobnu kulturu. Tradicija kulture polja sa \xc5\xbearama o\xc4\x8duvala se u paljevinskom na\xc4\x8dinu pokapanja, u oblicima trbu\xc5\xa1astih kerami\xc4\x8dkih \xc5\xbeara cilindri\xc4\x8dna vrata i razgrnuta oboda, ukra\xc5\xa1enih kaneliranjem, te u zdjelama uvu\xc4\x8dena kaneliranog oboda. \xc5\xbdeljeznodobnu kulturu karakteriziraju kerami\xc4\x8dke posude askosi s ru\xc4\x8dkom u obliku rogate \xc5\xbeivotinjske glave, posude s dvjema visokim ru\xc4\x8dkama (tzv. kantaros) te bron\xc4\x8dani, srebrni i zlatni nakit sa stilskim obilje\xc5\xbejima balkanske ilirske i gr\xc4\x8dke kulture. Skupina Martijanec-Kaptol, koja je grani\xc4\x8dila s skupinom Dalj, obuhva\xc4\x87ala je prostor sjeverozapadne Hrvatske te je kao nasljednica kasnobron\xc4\x8dane kulture polja sa \xc5\xbearama nastavila tradiciju spaljivanja pokojnika, \xc5\xa1to se odrazilo i na izradi \xc5\xbeara ili urni u kojima su ostaci pokapani (iznimni primjerici ukra\xc5\xa1eni \xc5\xbeivotinjskim ru\xc4\x8dkama i urezanom dekoracijom). \xc5\xbdumbera\xc4\x8dka kulturna skupina nazvana Budinjak, po jednom od lokaliteta, poznata je po dobro istra\xc5\xbeenim bogato opremljenim grobovima ratnika, a o tome svjedo\xc4\x8de izlo\xc5\xbeeni ostaci kaciga, ma\xc4\x8deva i ostale ratni\xc4\x8dke opreme.\n_START_SECTION_\nKelti\n_START_PARAGRAPH_\nPotkraj IV. st. pr. Kr. neka su keltska plemena (Taurisci, Skordisci) naseljavala i pojedine dijelove srednje Hrvatske i Slavonije, gdje su na strate\xc5\xa1ki va\xc5\xbenim polo\xc5\xbeajima gradila naselja utvr\xc4\x91ena zemljanim nasipima i \xc5\xa1irokim vodenim opkopima. Prvi su u spomenute krajeve uveli proizvodnju keramike na brzorotiraju\xc4\x87em lon\xc4\x8darskom kolu. Lon\xc4\x8darija sive boje, uglavnom bez ukrasa, izvrsne je kvalitete, ali zbog serijske proizvodnje jednoli\xc4\x8dna. U no\xc5\xa1nju su Kelti uveli nove tipove fibula \xc5\xbei\xc4\x8dane konstrukcije, katkad izra\xc4\x91ene i od \xc5\xbeeljeza. Zna\xc4\x8dajno je obilje\xc5\xbeje latenske kulture i kovanje te uporaba novca. U mla\xc4\x91e \xc5\xbeeljezno doba Kelti su na podru\xc4\x8dju dana\xc5\xa1njega Siska razvili proizvodnju \xc5\xbeeljeza na osnovi nalazi\xc5\xa1ta \xc5\xbeeljezne rude u obli\xc5\xbenjoj Trgovskoj gori. Tijekom III. do I. st. pr. Kr. latenska keltska kultura djelovala je i na autohtone kulture Japoda, Liburna i Delmata iako su posljednje dvije ve\xc4\x87 od IV. st. pr. Kr. bile podlo\xc5\xbene izrazitoj helenizaciji. Mla\xc4\x91e\xc5\xbeeljeznodobnoj kulturi sjeverne Hrvatske daju obilje\xc5\xbeja keltska nalazi\xc5\xa1ta Batina, Privlaka, Orolik, Osijek, Paljevine kraj Donje Bebrine na Savi, zatim Delovi kraj Koprivnice, \xc4\x90ur\xc4\x91evac, Kri\xc5\xbeovljan kraj Vara\xc5\xbedina i Zvonimirovo kraj Virovitice, odakle ide prema Savi (Paljevine) crta razgrani\xc4\x8denja izme\xc4\x91u Tauriska i Skordiska.\n_START_SECTION_\nUtjecaj Kelta\n_START_PARAGRAPH_\nU razdoblju od IV. st. do kraja I. st. pr. Kr. (VI. faza histarske materijalne i duhovne kulture), osim mla\xc4\x91ih hal\xc5\xa1tatskih predmeta (situle, svetolucijska keramika, nakit), na\xc4\x91eni su mnogobrojni predmeti iz helenisti\xc4\x8dkih kerami\xc4\x8darskih i toreutskih radionica gr\xc4\x8dkih kolonija na Jadranu i Velike Gr\xc4\x8dke. Iz posljednjih su stolje\xc4\x87a nalazi srednjolatenskih i kasnolatenskih oblika fibula, staklenoga nakita i sl. (odraz blizine Kelta). Pod keltskim su se utjecajem pojavili dugo \xc5\xbeeljezno koplje i bojna sjekira, te pojedini predmeti nakita. Romanizacija Histra zapo\xc4\x8dinje nakon pada Nezakcija 177. pr. Kr., ali ona u materijalnoj kulturi nije osobito izrazita do potkraj stare ere._NEWLINE_U mla\xc4\x91e \xc5\xbeeljezno doba pod latenskim su se utjecajem pojavile bron\xc4\x8dane i srebrne aplikacije na bro\xc5\xa1evima (iz Nina, Ba\xc5\xa1ke na Krku). Ve\xc4\x87 u VI. st. pr. Kr. Liburni uvoze strane umjetni\xc4\x8dke predmete (askos iz Nina, jedinstven primjerak u nas), a potom i gr\xc4\x8dke vaze apulskoga tipa s crvenim figurama, a u helenisti\xc4\x8dkome razdoblju i vaze tipa Gnathia. Fortifikacije megaliti\xc4\x8dkoga tipa (opus quadratum) javljaju se sa znatnim zaka\xc5\xa1njenjem, potkraj II. ili u prvim desetlje\xc4\x87ima I. st. pr. Kr., pod izravnim helenisti\xc4\x8dkim utjecajem, i to u onim sredi\xc5\xa1tima koja su za Julija Cezara postala municipiji (Varvaria \xe2\x80\x93 Bribir, Asseria \xe2\x80\x93 Podgra\xc4\x91e).\n_START_SECTION_\nGrci\n_START_PARAGRAPH_\nGr\xc4\x8dka kolonizacija na Jadranu je naziv za naseljavanje anti\xc4\x8dkih Grka na jadranskim otocima i isto\xc4\x8dnoj obali. Gr\xc4\x8dki su pomorci i trgovci zalazili duboko u Jadransko more najkasnije od VII. st. pr. Kr., o \xc4\x8demu govore mnogobrojni nalazi posu\xc4\x91a i drugih predmeta otkrivenih na mnogim lokalitetima diljem Jadrana, no tek od VI. st. pr. Kr. imali su svoja trgova\xc4\x8dka upori\xc5\xa1ta u sjevernoj Italiji (Adria, Spina), na u\xc5\xa1\xc4\x87u rijeke Pad. Pretpostavlja se da su trgova\xc4\x8dki emporij imali i na rijeci Neretvi. Neki anti\xc4\x8dki pisci spominju i koloniju Kni\xc4\x91ana na otoku Kor\xc4\x8duli iz VI. st. pr. Kr., no za to nema arheolo\xc5\xa1ke potvrde. Najstariju i najve\xc4\x87u gr\xc4\x8dku koloniju Issu osnovao je izme\xc4\x91u 397. i 390. pr. Kr. na otoku Visu siraku\xc5\xa1ki tiranin Dionizije Stariji radi \xc5\xa1irenja svojega politi\xc4\x8dkog utjecaja na Jadran. Na njegov poticaj Grci s egejskog otoka Para (Paros) osnovali su 385. do 384. pr. Kr. koloniju Pharos na mjestu dana\xc5\xa1njega Staroga Grada na otoku Hvaru. Gr\xc4\x8dki do\xc5\xa1ljaci nai\xc5\xa1li su na otpor doma\xc4\x87eg ilirskog stanovni\xc5\xa1tva, koje je pozvalo u pomo\xc4\x87 svoje sunarodnjake s kopna. Prema anti\xc4\x8dkim piscima, malim brodicama pohrlilo je u borbu protiv kolonista 10 000 Ilira. Farani su na to pozvali u pomo\xc4\x87 Isejce, kojih su goleme trijere lako pobijedile ilirsku flotilu. Navodno su Iliri u toj bitci imali 5000 mrtvih i 2000 zarobljenih boraca. Bila je to prva zabilje\xc5\xbeena bitka izme\xc4\x91u Ilira i gr\xc4\x8dkih kolonista na Jadranu. Nakon smrti Dionizija Starijeg Issa se politi\xc4\x8dki osamostalila i brzo postala jaka gospodarska i vojna sila. Osnovala je nekoliko svojih kolonija na srednjem Jadranu \xe2\x80\x93 u IV. st. pr. Kr. na otoku Kor\xc4\x8duli u dana\xc5\xa1njoj Lumbardi, u III. st. dvije kolonije na kopnu, Tragurij (Trago\xc3\xbarion, Trogir) i Epetij (Ep\xc3\xa9tion, Stobre\xc4\x8d), a u II. st. pr. Kr. utemeljila je uz ve\xc4\x87 postoje\xc4\x87e ilirsko naselje trgova\xc4\x8dki emporij Salonu (Salonai, Solin). Pretpostavlja se da su u srednjem Jadranu postojala i druga gr\xc4\x8dka naselja (Herakleja i dr.). Osim bogatog arheolo\xc5\xa1kog materijala (vaze, novac, grobovi, gradske zidine itd.) gr\xc4\x8dki su kolonisti ostavili, na gr\xc4\x8dkom jeziku i pismu, i pisane natpise na kamenim plo\xc4\x8dama \xe2\x80\x93 najstarije pisane spomenike na tlu dana\xc5\xa1nje Hrvatske.\n_START_SECTION_\nHelenizacija\n_START_PARAGRAPH_\nAutohtone kulture Liburna i Delmata su od IV. st. pr. Kr. bile podlo\xc5\xbene izrazitoj helenizaciji. Nalazi helenisti\xc4\x8dke kulture posebice su utvr\xc4\x91eni u gr\xc4\x8dkim kolonijama kao \xc5\xa1to su Issa (Vis), Pharos (Stari Grad na Hvaru), Tragurion (Trogir), Epetion (Stobre\xc4\x8d), ali i drugdje na jadranskoj obali i priobalju, u mjestima kao \xc5\xa1to su Gradina u Dragi\xc5\xa1i\xc4\x87u, Podgra\xc4\x91e (Asseria), Velika Mrdakovica.'