b'\n_START_ARTICLE_\nMax Dvo\xc5\x99\xc3\xa1k\n_START_PARAGRAPH_\nMax Dvo\xc5\x99\xc3\xa1k (Roudnice na Labi, 14. lipnja 1874. - Hru\xc5\xa1ovany kraj Znojma, 8. velja\xc4\x8de 1921.), \xc4\x8de\xc5\xa1ki povjesni\xc4\x8dar umjetnosti i konzervator.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nRo\xc4\x91en 1874. u obitelji bohemijskog arhivista i knji\xc5\xbeni\xc4\x8dara. Studirao na sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1tima u Pragu i Be\xc4\x8du, gdje je i doktorirao 1897. godine. Odu\xc5\xa1evljen predavanjima austrijskog profesora Franza Wickhoffa, posve\xc4\x87uje se prou\xc4\x8davanju bohemijskog oslikanog manuskripta Johannesa von Neumarkta s prijelaza iz 13. u 14. stolje\xc4\x87e, o kojem je napisao znanstveni rad 1901. godine. Za lektora Be\xc4\x8dkog sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1ta biva postavljen 1902., a od 1905. obna\xc5\xa1a du\xc5\xbenost konzervatora Sredi\xc5\xa1njega povjerenstva za spomenike._NEWLINE_Bio je jedan od glavnih pripadnika tzv. be\xc4\x8dke \xc5\xa1kole povijesti umjetnosti, koja je zastupala na\xc4\x8delo integralnoga \xc4\x8duvanja spomenika bez restauriranja. Od 1907. do 1916. pi\xc5\xa1e vi\xc5\xa1e rasprava o povijesnim austrijskim i ma\xc4\x91arskim spomenicima na njema\xc4\x8dkom jeziku, me\xc4\x91u kojima se isti\xc4\x8de Lobkowiczova rizinica, katalog Lobkowiczeve pala\xc4\x8de u Pragu. 1916. objavljuje djelo Katekizam za\xc5\xa1tite spomenika (Katechismus der Denkmalpflege), u kojem progovara o va\xc5\xbenosti obnove i za\xc5\xa1tite spomenika._NEWLINE_Preustrojem konzervatorske slu\xc5\xbebe u austrougarskim zemljama osniva konzervatorske urede u Splitu (Frane Buli\xc4\x87) i Puli (Anton Gnirs)._NEWLINE_Umire od sr\xc4\x8danog udara za posjeta svome prijatelju, grofu Khuen von Belasiju, u Dvorcu Emin Hru\xc5\xa1ovany u ju\xc5\xbenoj Moravskoj, ostaviv\xc5\xa1i za sobom \xc5\xbeenu s dvoje djece. Pokopan je sa svim po\xc4\x8dastima u mjestu Hru\xc5\xa1ovani nad Jevi\xc5\xa1ovkou kraj Znojma.'