b'\n_START_ARTICLE_\nAnte Bruno Bu\xc5\xa1i\xc4\x87\n_START_SECTION_\nRani \xc5\xbeivot i \xc5\xa1kolovanje\n_START_PARAGRAPH_\nBruno Bu\xc5\xa1i\xc4\x87 ro\xc4\x91en je 6. listopada 1939. godine u selu Vinjanima Donjim kraj Imotskoga, u zaseoku Bu\xc5\xa1i\xc4\x87a Draga, kao sin Josipa (Joze), sudskoga slu\xc5\xbebenika i pravnika, i Ane ro\xc4\x91ene Petri\xc4\x87 iz hercegova\xc4\x8dkih Vinjana kraj Posu\xc5\xa1ja. Majka mu je umrla 1943. godine. Osnovnu je \xc5\xa1kolu poha\xc4\x91ao u rodnom mjestu Vinjanima Donjim._NEWLINE_Za vrijeme gimnazijskog \xc5\xa1kolovanja do\xc5\xa1ao je pod prismotru UDBE zbog anonimne ankete u kojoj je izrazio kritiku komunisti\xc4\x8dke Jugoslavije. Kao \xc4\x91ak, isticao se kratkim pri\xc4\x8dama koje je objavljivao u vode\xc4\x87im omladinskim listovima. Godine 1955. dobio je nagradu Poletova \xc5\xbeirija u kome su sjedili Mirko Bo\xc5\xbei\xc4\x87 i Zlatko Tomi\xc4\x8di\xc4\x87. 1955. godine dva puta bio je zatvoren._NEWLINE_Bio je \xc4\x8dlanom Tajne organizacije hrvatske inteligencije, organizacije imotskih gimnazijalaca. 1957. godine, kao maturant bio je izba\xc4\x8den iz gimnazije bez prava upisa u bilo kojoj gimnaziji na prostoru Jugoslavije a tek nakon dvije godine, nakon \xc5\xa1to su promijenjeni propisi, nastavio je \xc5\xa1kolovanje u Splitu. Maturirao je 1960. godine u gimnaziji u Splitu, a potom je upisao filozofiju i francuski na Filozofskome fakultetu u Zagrebu, no brzo se ispisao i, na o\xc4\x8devo inzistiranje, upisao na Ekonomski fakultet. Diplomirao je u redovitom roku 1964. godine diplomskim radom Moral i socijalizam.\n_START_SECTION_\nNakon \xc5\xa1kolovanja\n_START_PARAGRAPH_\nNakon zavr\xc5\xa1etka studija Bu\xc5\xa1i\xc4\x87 se je zaposlio u poduze\xc4\x87u za geolo\xc5\xa1ko-rudarska i gra\xc4\x91evinska istra\xc5\xbeivanja, konsolidaciju tla i projektiranja, od kojeg je zadnje godine studija dobivao stipendiju. Ubrzo je, slu\xc4\x8dajno, doznao za mogu\xc4\x87nost zaposlenja u Institutu za historiju radni\xc4\x8dkog pokreta Hrvatske koji je osnovao i vodio dr. Franjo Tu\xc4\x91man. Rje\xc5\xa1enje o tom njegovu zaposlenju 23. lipnja 1965. godine potpisao je ravnatelj Instituta Franjo Tu\xc4\x91man. Sredinom 1965. godine Bu\xc5\xa1i\xc4\x87 je bio zatvoren a po\xc4\x8detkom 1966. godine bio je osu\xc4\x91en na 10 mjeseci zatvora zbog \xc4\x8ditanja emigrantskoga tiska i "neprijateljske propagande". Nakon osude bio je, do pravomo\xc4\x87nosti presude, pu\xc5\xa1ten na slobodu i to je iskoristio za bijeg u Austriju, 24. listopada 1966. godine. Nakon \xc5\xa1to ga je dr. Tu\xc4\x91man nagovarao na povratak, Bu\xc5\xa1i\xc4\x87 se je vratio u prosincu 1966. godine a kako je tada uslijedilo politi\xc4\x8dko popu\xc5\xa1tanje (nakon pada Aleksandra Rankovi\xc4\x87a) nije bio ni pozivan na izdr\xc5\xbeavanje ostatka kazne. Od 9. broja Hrvatskoga knji\xc5\xbeevnoga lista bio je jednim od urednika toga lista. Nakon ga\xc5\xa1enja Hrvatskoga knji\xc5\xbeevnoga lista krajem 1969. godine oti\xc5\xa1ao je u Pariz gdje je ostao, \xc5\xbeivjev\xc5\xa1i "u nekom poluizbjegli\xc5\xa1tvu", do travnja 1971. godine kada se je vratio u Zagreb. Po povratku u Zagreb zaposlio se je u novopokrenutome Hrvatskome tjedniku a od 13. broja u\xc5\xa1ao je u uredni\xc5\xa1tvo toga lista u kojemu je bio do zadnjega broja. Nakon udara u Kara\xc4\x91or\xc4\x91evu Bu\xc5\xa1i\xc4\x87 je bio zatvoren 12. prosinca 1971. godine. Bio je optu\xc5\xbeen zbog navodnih veza sa suradnikom jedne zapadne obavje\xc5\xa1tajne slu\xc5\xbebe a tu\xc5\xbeitelj ga je nadalje optu\xc5\xbeio kako je "objavio vi\xc5\xa1e \xc4\x8dlanaka u Hrvatskom knji\xc5\xbeevnom listu, Studentskom listu i Hrvatskom tjedniku u kojima se deklarirao kao protivnik dru\xc5\xa1tvenog i politi\xc4\x8dkog ure\xc4\x91enja u nas. On je pozivao na nasilnu i protuustavnu promjenu dru\xc5\xa1tvenog ure\xc4\x91enja, na razbijanje bratstva i jedinstva naroda SFRJ i zlonamjerno i neistinito prikazivao dru\xc5\xa1tveno-politi\xc4\x8dke prilike u zemlji". Odbio je braniti se kada je u velja\xc4\x8di 1972. godine optu\xc5\xbenica protiv njega pro\xc5\xa1irena zbog \xc5\xa1pijuna\xc5\xbee. Su\xc4\x91enje je trebalo biti 28. lipnja 1972. godine ali je odgo\xc4\x91eno. Okru\xc5\xbeni sud u Zagrebu izdao je obavijest o odgodi su\xc4\x91enja do jeseni iste godine, navode\xc4\x87i kako se istraga nije mogla okon\xc4\x8dati zbog Bu\xc5\xa1i\xc4\x87eve govorne mane. Na su\xc4\x91enju na jesen 1972. godine osu\xc4\x91en je na dvije godine zatvora koje je izdr\xc5\xbeavao u Staroj Gradi\xc5\xa1ki. Iz zatvora iza\xc5\xa1ao je u prosincu 1973. godine i bio je proganjan na razne na\xc4\x8dine te se nije mogao zaposliti a krajem 1974. godine bio je pretu\xc4\x8den u Dubrovniku, na Stradunu, od petnaestak nepoznatih osoba. S njim je bio Joseph Levy student iz Jeruzalema kojega nisu dirali. To su sve promatrala i dva milicionera no nisu ni\xc5\xa1ta poduzeli. Bu\xc5\xa1i\xc4\x87 je podnio tu\xc5\xbebu protiv dubrova\xc4\x8dke policije no javni tu\xc5\xbeitelj nije mu na nju ni odgovorio. Krajem rujna 1975. godine napustio je ilegalno SFRJ i u Engleskoj, u Londonu, dobio je politi\xc4\x8dki azil. U Londonu je bio u uredni\xc5\xa1tvu \xc4\x8dasopisa Nova Hrvatska, za koji je i pisao, do travnja 1976. godine. Na izborima za 2. Sabor Hrvatskoga narodnoga vije\xc4\x87a, 1977. godine, uz najvi\xc5\xa1e glasova, izabran je na \xc4\x8delo Ureda za propagandu. U tome svojstvu izdao je i nekoliko  brojeva Vjesnika HNV-a. Na prolazu kroz Pariz, kada se je pripremao za sastanak Izvr\xc5\xa1noga i Saborskoga odbora HNV-a, ubijen je u atentatu.\n_START_SECTION_\nTitovo odobrenje ubojstva Brune Bu\xc5\xa1i\xc4\x87a\n_START_PARAGRAPH_\nJerko Dragin, rije\xc4\x8dki udba\xc5\xa1 koji je Sindi\xc4\x8di\xc4\x87a dr\xc5\xbeao na vezi, u jednoj je od izjava prenio informaciju da je Josip Broz Tito bio odobrio Bu\xc5\xa1i\xc4\x87evo ubojstvo: _NEWLINE_\xe2\x80\x9eKasnije sam nakon duljeg vremena od Stanka \xc4\x8colaka ili Mi\xc4\x87e Mar\xc4\x8dete saznao da je Franjo Herljevi\xc4\x87, tada savezni ministar unutar\xc2\xadnjih poslova tada\xc5\xa1nje Jugoslavije, prethodno ishodio suglasnost vjerojatno od \'Saveznog savjeta za za\xc5\xa1titu ustavnog poretka\' Pred\xc2\xadsjedni\xc5\xa1tva tada\xc5\xa1nje SFRJ - predsjednika Tita - i dobio odobrenje za ovakvu akciju ubojstva.\xe2\x80\x9c_NEWLINE_Predsjednik Saveznog savjeta za za\xc5\xa1titu ustavnog poretka u vrijeme Bu\xc5\xa1i\xc4\x87eva ubojstva bio je Vladimir Bakari\xc4\x87, \xc4\x8dlan Predsjedni\xc5\xa1tva SFRJ. \xc4\x8clanovi su bili Lazar Koli\xc5\xa1evski i Vidoje \xc5\xbdarkovi\xc4\x87 tako\xc4\x91er iz Predsjedni\xc5\xa1tva SFRJ, Stane Dolanc kao predstavnik Izvr\xc5\xa1nog komiteta Predsjedni\xc5\xa1tva CK SKJ, D\xc5\xbeemal Bijedi\xc4\x87, predsjednik Saveznog izvr\xc5\xa1nog vije\xc4\x87a (SIV), kao i ministri unutarnjih, vanjskih poslova i obrane - Franjo Herljevi\xc4\x87, Milo\xc5\xa1 Mini\xc4\x87 i Niko\xc2\xadla Ljubi\xc4\x8di\xc4\x87. Tajnik Savjeta bio je Milislav \xc4\x90uri\xc4\x87, rukovoditelj Slu\xc5\xbebe za pita\xc2\xadnja dr\xc5\xbeavne sigurnosti Predsjedni\xc5\xa1tva SFRJ. Tajnik Saveznog savjeta za me\xc4\x91unarodne odnose, u \xc4\x8dijoj je nadle\xc5\xbenosti bilo analiziranje posljedica Bu\xc5\xa1i\xc4\x87eve likvidacije na odnose SFRJ s inozemstvom, bio Lazar Udovi\xc4\x8dki, stari NKVD-ov \xc5\xa1kolarac.'