b'\n_START_ARTICLE_\nKarl Liebknecht\n_START_PARAGRAPH_\nKarl Liebknecht (Leipzig, 13. kolovoza 1871. - Berlin, 15. sije\xc4\x8dnja 1919.), njema\xc4\x8dki socijalist i suosniva\xc4\x8d Spartakisti\xc4\x8dke lige i Komunisti\xc4\x8dke partije Njema\xc4\x8dke.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nRo\xc4\x91en u Leipzigu, bio je sin Wilhelma Liebknechta, jednog od osniva\xc4\x8da SPD-a. Ipak, Karl je bio radikalniji od svog oca; postao je zastupnik marksisti\xc4\x8dkih ideja tijekom studija prava i politi\xc4\x8dke ekonomije u Leipzigu i Berlinu, i nakon slu\xc5\xbeenja u Imperijalnoj pionirskoj gardi u Potsdamu od 1893. do 1894. i sta\xc5\xbeiranja u Arnsbergu i Paderbornu od 1894., do 1898., doktorirao je 1897., i preselio se u Berlin 1899., gdje je otvorio odvjetni\xc4\x8dki ured sa svojim bratom, Theodorom Liebknechtom._NEWLINE_Karl se o\xc5\xbeenio sa Julijom Paradies 8. svibnja 1900. godine; par je imao dva sina i k\xc4\x87er, prije nego \xc5\xa1to je Liebknechtova \xc5\xbeena umrla 1911. godine._NEWLINE_Kao odvjetnik, Liebknecht je \xc4\x8desto branio druge ljevi\xc4\x8darske socijaliste koji su bili na sudu zbog prijestupa poput krijum\xc4\x8darenja socijalisti\xc4\x8dke propagande u Rusiju, u \xc5\xa1to je i sam bio umije\xc5\xa1an. Postao je \xc4\x8dlan SPD 1900. godine, i bio je predsjednik Socijalisti\xc4\x8dke omladinske internacionale od 1907. do 1910. godine\xc2\xa0; Liebknecht je tako\xc4\x91er opse\xc5\xbeno pisao protiv militarizma, i jedan od njegovih tekstova, "militarizam i antimilitarizam" ("Militarismus und Antimilitarismus") je doveo do njegovog uhi\xc4\x87enja 1907. godine, te je bio u zatvoru osamnaest meseci u Glatzu, u \xc5\xa0leziji. Sljede\xc4\x87e godine je izabran u pruski parlament, uprkos tome \xc5\xa1to je jo\xc5\xa1 bio u zatvoru._NEWLINE_Karl Liebknecht je bio aktivan \xc4\x8dlan Druge internacionale i osniva\xc4\x8d "Socijalisti\xc4\x8dke omladinske internacionale". 1912. godine, Liebknecht je izabran u Reichstag kao socijaldemokrat, \xc4\x8dlan SPD-ovog lijevog krila. Protivio se sudjelovanju Njema\xc4\x8dke u Prvom svjetskom ratu, ali prate\xc4\x87i partijsku politiku glasao je za dozvoljavanje potrebnih ratnih zajmova 4. kolovoza 1914. godine. 2. prosinca 1914., bio je jedini \xc4\x8dlan njema\xc4\x8dkog parlamenta (Reichstag), koji je glasao protiv rata. Nastavio je biti glavni kriti\xc4\x8dar socijaldemokratskog rukovodstva pod Karlom Kautskym i njegove odluke za pristanak na rat. U listopadu iste godine se o\xc5\xbeenio drugi put, povjesni\xc4\x8darkom umjetnosti, Sophie Ryss._NEWLINE_Krajem 1914. godine, Liebknecht je sa Rosom Luksemburg, Leom Jogichesom, Paulom Levijem, Ernestom Meyerom, Franzom Mehringom i Clarom Zetkin osnovao takozvanu Spartakisti\xc4\x8dku ligu (Spartakusbund); liga je objavljivala svoje stavove u listu pod naslovom "Spartakova pisma" (Spartakusbriefe) koji je ubrzo zabranjen. Liebknecht je uhi\xc4\x87en i poslan na isto\xc4\x8dno boji\xc5\xa1te tijekom Prvog svjetskog rata. Kako je odbioboriti se, slu\xc5\xbeio je zakopavaju\xc4\x87i mrtve, a zbog naglog pogor\xc5\xa1anja zdravstvenog stanja dozvoljeno mu je vratiti se u Njema\xc4\x8dku u listopadu 1915._NEWLINE_Liebknecht je ponovo uhi\xc4\x87en nakon antiratnih demonstracija u Berlinu 1. svibnja 1916. - demonstracija koje je organizirala Spartakisti\xc4\x8dka liga. Osu\xc4\x91en je na dvije i pol godine zatvora zbog velike izdaje, a kazna je kasnije produ\xc5\xbeena na \xc4\x8detiri godine i jedan mjesec. Ipak, pu\xc5\xa1ten je u listopadu 1918., kada je Max von Baden amnestirao sve politi\xc4\x8dke zatvorenike. Po izbijanju Njema\xc4\x8dke revolucije, Liebknecht je vr\xc5\xa1io svoje du\xc5\xbenosti u Spartakisti\xc4\x8dkoj ligi; ponovo je preuzeo vode\xc4\x87u ulogu u grupi zajedno sa Rosom Luksemburg i objavljivao je partijsko glasilo "crvena zastava" (Rote Fahne)._NEWLINE_Dne 9. studenog, Liebknecht je proglasio formiranje "slobodne socijalisti\xc4\x8dke republike" ("freie sozialistische Republik") sa balkona Berlinskog gradskog dvora, dva sata nakon \xc5\xa1to je Philipp Scheidemann proglasio Weimarsku Republiku sa balkona Reichstaga._NEWLINE_31. prosinca 1918. / 1. sije\xc4\x8dnja 1919., sudjelovao je u osnivanju KPD-a (Komunisti\xc4\x8dka partija Njema\xc4\x8dke). Zajedno sa Rosom Luksemburg, Leom Jogichesom i Clarom Zetkin, Liebknecht je tako\xc4\x91er u sije\xc4\x8dnju 1919. sudjelovao u Spartakisti\xc4\x8dkom ustanku u Berlinu. Ustanku se brutalno suprotstavila njema\xc4\x8dka vlada na \xc4\x8delu sa Friedrichom Ebertom uz pomo\xc4\x87 ostataka njema\xc4\x8dke carske vojske i desni\xc4\x8darskih paravojnih trupa, Freikorpsa. Do 13. sije\xc4\x8dnja, ustanak je ugu\xc5\xa1en. Karla Liebknechta i Rosu Luksemburg su oteli vojnici Freikorpsa, i odveli ih u hotel Eden u Berlinu gdje su ih mu\xc4\x8dili i ispitivali par sati, prije nego \xc5\xa1to su ih pogubili i njihova tijela bacili u kanal 15. sije\xc4\x8dnja 1919. godine.'