b'\n_START_ARTICLE_\nMilano\n_START_SECTION_\nEtimologija\n_START_PARAGRAPH_\nRije\xc4\x8d "Milano" vu\xc4\x8de porijeklo od anti\xc4\x8dko latinskog naziva grada Mediolanum. Taj naziv nose neki Galsko-rimski lokaliteti u Francuskoj, kao Mediolanum Santonum (Saintes) i Mediolanum Aulercorum (Evreux) te naizgled sadr\xc5\xbei kelski element -lan, koji zna\xc4\x8di zatvoreni ili ome\xc4\x91eni teritorij (izvor vel\xc5\xa1ke rije\xc4\x8di "llan", zna\xc4\x8di svetili\xc5\xa1te ili crkva). Radi toga, Mediolanum mo\xc5\xbee zna\xc4\x8diti sredi\xc5\xa1nje mjesto ili posebno svetili\xc5\xa1te odre\xc4\x91enog keltskog plemena._NEWLINE_Izvor naziva i divlje svinje kao simbola grada ma\xc5\xa1tovito su opisani u djelu_NEWLINE_Emblemata (1584.) Andree Alciata, prema kojem je za vrijeme radova na podizanju prvih zidina grada iskopana upravo jedna od tih \xc5\xbeivotinja, dok je etimologija naziva Mediolanum, protuma\xc4\x8dena kao "poluvuna", Osnivanje Milana pripisuje se dvama keltskim narodima, Biturizima i Eduima, koji su na svojim simbolima isticali ovna i divlju svinju,  te je radi toga "simbol grada vunena divlja svinja, \xc5\xbeivotinja dvostrukog oblika, s o\xc5\xa1trom dlakom i mekanom vunom". Kao svoj izvor, Alciato navodi presvetog i u\xc4\x8denog Ambrozija.  _NEWLINE_Njema\xc4\x8dki naziv Milana je Mailand, dok je na lokalnom zapadno lombardijskom dijalektu naziv grada Mil\xc3\xa1n.\n_START_SECTION_\nRimsko doba\n_START_PARAGRAPH_\nOko 400. pr. Kr, keltski Insubri naselili su Milano i okolnu regiju. 222. pr. Kr, Rimljani su osvojili naselje, kojemu je dodijeljen naziv Mediolanum. Nakon nekoliko stolje\xc4\x87a rimske uprave, 293. godine, car Dioklecijan Milano je proglasio prijestolnicom Zapadnog Rimskog Carstva. Dioklecijan je odlu\xc4\x8dio ostati u prijestolnici Isto\xc4\x8dnog Rimskog Carstva Nikomediji, dok njegov suvladar Maksimijan u zapadnom. Maksimijan je izgradio nekoliko divovskih spomenika, kao veliki cirkus (470 x 85 metara),_NEWLINE_Thermae Erculee, veliki kompleks carskih pala\xc4\x8da i druge zgrade._NEWLINE_Milanskim ediktom 313. godine, car Konstantin I. zajam\xc4\x8dio je kr\xc5\xa1\xc4\x87anima slobodu vjeroispovjesti. Grad su 402. opkolili Vizigoti, te je carska rezidencija preseljena u Ravennu. Pedeset godina kasnije, 452., Huni su opusto\xc5\xa1ili grad. 539., Ostrogoti osvajaju i razaraju Milano za vrijeme takozvanog Gotskog rata protiv bizantskog cara Justinijana I. U ljeto 569., Langobardi (prema kojima je nazvana talijanska regija Lombardija) osvajaju Milano nadja\xc4\x8dav\xc5\xa1i manju bizantsku vojsku u obrani grada. Neke od rimskih gra\xc4\x91evina ostale su u funkciji za vrijeme longobardske uprave. Milano se predao Francima 774., kada je Karlo Veliki, u potpuno neobi\xc4\x8dnoj odluci, uzeo naslov "Kralja Longobarda" (prije toga germanska kraljevstva \xc4\x8desto su me\xc4\x91usobno se osvajala, ali nitko nije prihvatio naslov kralja drugog naroda). \xc5\xbdeljezna kruna Longobarda datira iz tog perioda. Kasnije, Milano je bio dijelom Svetog Rimskog Carstva.\n_START_SECTION_\nSrednji vijek\n_START_PARAGRAPH_\nZa vrijeme srednjeg vijeka, Milano je napredovao kao trgova\xc4\x8dko sredi\xc5\xa1te radi dominatnog polo\xc5\xbeaja nad bogatom ravnicom rijeke Po i putevima iz Italije preko Alpa. Osvaja\xc4\x8dki rat Fridrika I. Barbarosse protiv lombardskih gradova doveo je do razaranja ve\xc4\x87ine Milana 1162. Nakon osnivanja Lombardskog Saveza 1167., Milano je preuzeo vode\xc4\x87u ulogu u tom udru\xc5\xbeenju. Kao rezultat nezavisnosti koju su lombardijski gradovi dobili Konstantskim mirom 1183., Milano je postao vojvodstvom. 1208., Rambertino Buvalelli slu\xc5\xbeio je kao gradski podest\xc3\xa0, 1242. Luca Grimaldi, dok je 1282. tu du\xc5\xbenost obavljao Luchetto Gattilusio. Taj polo\xc5\xbeaj mogao je biti vrlo opasan u nasilnom politi\xc4\x8dkom \xc5\xbeivotu srednjovjekovne komune: 1252. milaneski heretici ubili su crkvenog inkvizitora na rije\xc4\x8dnom prijelazu obli\xc5\xbenjeg contada; ubojice su mitom si osigurale slobodu, te je u prate\xc4\x87oj pobuni podest\xc3\xa0 skoro lin\xc4\x8dovan. 1256., nadbiskup i vode\xc4\x87i plemi\xc4\x87i izba\xc4\x8deni su iz grada, 1259., \xc4\x8dlanovi cehova izabrali su Martina della Torrea za Capitano del Popolo, koji je silom preuzeo grad. Vladao je diktatorski, izbacio neprijatelje, poplo\xc4\x8dao ulice, prokopao kanale i uspje\xc5\xa1no oporezovao cijeli kraj._NEWLINE_Ipak, njegova vladavina dovela je milanesku riznicu do propasti; kori\xc5\xa1tenjem \xc4\x8desto nemilosrdnih pla\xc4\x87eni\xc4\x8dkih jedinica dodatno je razgnjevilo narod, \xc5\xa1to je donijelo ve\xc4\x87u podr\xc5\xa1ku Viscontima, tradicionalnim neprijateljima Della Torre._NEWLINE_22. lipnja 1262. papa Urban IV. postavio je Ottonea Viscontija za milanskog nadbiskupa, nasuprot kandidata obitelji Della Torre, Raimonda della Torre, tada biskupa Coma, koji je tada zapo\xc4\x8deo \xc5\xa1iriti tvrdnje o bliskosti Viskontijevaca s hereticima Katarima, te ih optu\xc5\xbeio za veleizdaju. Viskontiji, koji su Della Torre optu\xc5\xbeili za iste zlo\xc4\x8dine, prognani su iz Milana a njihova imovina je zaplijenjena. Prate\xc4\x87i gra\xc4\x91anski rat, koji je trajao vi\xc5\xa1e od desetlje\xc4\x87a. donio je jo\xc5\xa1 \xc5\xa1tete milanskoj populaciji i ekonomiji._NEWLINE_Ottone Visconti predvodio je 1263. protiv grada grupu prognanika, ali nakon godina rastu\xc4\x87eg nasilja na svim stranama, kona\xc4\x8dno, poslije pobjede u bitci kod Desija 1277. osvojio je grad za svoju obitelj. Ku\xc4\x87a Viskontija uspjela je zauvijek izbaciti obitelj Della Torre, vladaju\xc4\x87i gradom i svojim posjedom do 15. stolje\xc4\x87a._NEWLINE_Ve\xc4\x87ina ranije povijesti Milana bila je pri\xc4\x8da o borbi izme\xc4\x91u dvije politi\xc4\x8dke frakcije - Guelfa i Gibelina. U ve\xc4\x87ini slu\xc4\x8dajeva Guelfi si bili uspje\xc5\xa1ni u Milanu. Ipak, obitelj Visconti uspjela je domo\xc4\x87i se vlasti (signoria) u Milanu, na temelju svog "Gibelinskog" prijateljstva s njema\xc4\x8dkim carevima.  1395, jedan od njema\xc4\x8dkih careva, Vaclav IV, uzdigao je Milano na razinu vojvodstva. Tako\xc4\x91er 1395. Gian Galeazzo Visconti postao je milanski vojvoda. Gibelinska obitelj Visconti zadr\xc5\xbeala je vlast u Milanu stolje\xc4\x87e i pol, od po\xc4\x8detka 14. stolje\xc4\x87a do sredine 15. stolje\xc4\x87a.\n_START_SECTION_\nRenesansa\n_START_PARAGRAPH_\n1447. milanski vojvoda Filippo Maria Visconti, umro je bez mu\xc5\xa1kog nasljednika, te je radi kraja Viscontijevske linije uspostavljena Zlatna Ambrozijanska Republika (Aurea Repubblica Ambrosiana), nazvana po Sv. Ambroziju, svecu za\xc5\xa1titniku Milana. Obije frakcije, i Guelfi i Gibelini, zajedno su radile na ostvarenju Ambrozijanske Republike u Milanu. Ipak, republika je propala 1450. kada je Milano osvojio Francesco Sforza, iz obitelji Sforza, koji je Milano u\xc4\x8dinio jednim od vode\xc4\x87ih gradova talijanske Renesanse.\n_START_SECTION_\nPeriodi \xc5\xa1panjolske, francuske i austrijske dominacije\n_START_PARAGRAPH_\nFrancuski kralj Luj XII., prvi je 1492. polo\xc5\xbeio pravo na vojvodstvo. U to doba, Milano su branili \xc5\xa1vicarski pla\xc4\x87enici. Nakon pobjede Lujevog nasljednika Franje I. nad \xc5\xa0vicarcima u bitci kod Marignana, vojvodstvo je obe\xc4\x87ano francuskom kralju Franji I. Kada je 1525. Habsburgovac Karlo V. pobijedio Franju I. u bitci kod Pavije, sjeverna Italija, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i Milano, pre\xc5\xa1la je Habsburgovcima. 1556., Karlo V. je abdicirao u korist svog sina Filipa II. i njegovog brata Ferdinanda I. Karlovi talijanski posjedi, me\xc4\x91u kojima i Milano, pre\xc5\xa1li su Filipu II. i \xc5\xa1panjolskoj liniji Habsburga, dok je Ferdinandova austrijska linija dinastije vladala Svetim Rimskih Carstvom._NEWLINE_Ipak, 1700. \xc5\xa1panjolska linija Habsburga je izumrla smr\xc4\x87u Karla II. Nakon toga, 1701. zapo\xc4\x8deo je rat za \xc5\xa1panjolsku ba\xc5\xa1tinu s francuskom okupacijom svih \xc5\xa1panjolskih posjeda radi polaganja prava Filipa V. na francuski tron. 1706., Francuzi su pora\xc5\xbeeni u Ramilliesu i Torinu te su bili prisiljeni prepustiti sjevernu Italiju austrijskim Habsburzima. 1713., Utrechtskim mirom formalno je potvr\xc4\x91ena austrijska suverenost nad ve\xc4\x87inom \xc5\xa1panjolskih posjeda u Italiji, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i Lombardiju i Milano._NEWLINE_Radi talijanske kuge 1629.\xe2\x80\x931631. pomrlo je procijenjenih 60\xc2\xa0000 ljudi od ukupnog stanovni\xc5\xa1tva od _NEWLINE_130\xc2\xa0000. Taj slu\xc4\x8daj smatra se jednom od posljednjih provala stoljetnih pandemija kuge koje su zapo\xc4\x8dele u 14. stolje\xc4\x87u.\n_START_SECTION_\n19. stolje\xc4\x87e\n_START_PARAGRAPH_\nNapoleon osvaja Lombardiju 1796. te je Milano progla\xc5\xa1en glavnim gradom Cisalpinske Republike. Kasnije je proglasio Milano glavnim gradom Kraljevstva Italije, dok je sam okrunjen u katedrali. Po zavr\xc5\xa1etku Napoleonove okupacije, Be\xc4\x8dki kongres je 1815. Lombardiju, Milano i Veneto vratio Austriji . U to doba, Milano je postao sredi\xc5\xa1tem lirske opere, gdje je Mozart napisao tri operna djela, dok je La Scala u samo nekoliko godina postala vode\xc4\x87im teatrom u svijetu, s premijerama Bellinija, Donizettija, Rossinija i Verdija. Ostala zna\xc4\x8dajna kazali\xc5\xa1ta 19. stolje\xc4\x87a bila su La Cannobiana i Teatro Carcano._NEWLINE_18. o\xc5\xbeujka, 1848. Milanezi su se pobunili protiv austrijske vlasti, za vrijeme takozvanih "Pet dana Milana" (tal. Le Cinque Giornate), te je feldmar\xc5\xa1al Radetzky bio prisiljen privremeno povu\xc4\x87i se iz grada. Ipak, nakon pobjede na talijanskim snagama kod Custoze 24. srpnja, Radetzky je ponovo uspostavio austrijsku kontrolu nad Milanom i sjevernom Italijom. Me\xc4\x91utim, talijanski nacionalisti, predvo\xc4\x91eni Kraljevinom Sardinijom, pozivali su na izbacivanje Austrije u interesu talijanskog ujedinjenja. Sardinija i Francuska osnovali su savez i pobijedile Austriju u bitci kod Solferina 1859. _NEWLINE_Nakon bitke, Milano i ostatak Lombardije priklju\xc4\x8deni su Kraljevini Sardiniji, koja je ubrzo stekla kontrolu na ve\xc4\x87inom Italije, te je 1861. preimenovana u Kraljevinu Italiju._NEWLINE_Politi\xc4\x8dko ujedinjenje Italije u\xc4\x8dvrstilo je trgova\xc4\x8dku dominaciju Milana nad sjeverom Italije. Tako\xc4\x91er je dovelo i do nagle izgradnje \xc5\xbeeljeznica \xc5\xa1to je Milano razvilo kao \xc5\xbeeljezni\xc4\x8dko \xc4\x8dvori\xc5\xa1te. Brza industrijalizacija pozicionirala je Milano u sredi\xc5\xa1te vode\xc4\x87e talijanske industrijske regije, premda je 1890-ih grad bio uzdrman masakrom Bava-Beccaris, pobunom uzrokovanom visokom stopom inflacije. U me\xc4\x91uvremenu, kako su milanske banke dominirale talijanskom financijskom sferom, grad je postao vode\xc4\x87i financijski centar u dr\xc5\xbeavi. Ekonomski rast Milana doveo je do rapidne ekspanzije gradskog podru\xc4\x8dja i stanovni\xc5\xa1tva krajem 19. i po\xc4\x8detkom 20. stolje\xc4\x87a.\n_START_SECTION_\n20. stolje\xc4\x87e\n_START_PARAGRAPH_\n1919., Benito Mussolini organizirao je Crnoko\xc5\xa1ulja\xc5\xa1e, koji su formirali jezgru talijanskog fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dkog pokreta. 1922., Mussolini je iz Milana zapo\xc4\x8deo svoj Mar\xc5\xa1 na Rim. Za vrijeme drugog svjetskog rata grad je pretrpio znatna razaranja od britanskih i ameri\xc4\x8dkih bombardiranja. Premda je Italija napustila rat 1943., Nijemci su do 1945. dr\xc5\xbeali pod okupacijom ve\xc4\x87inu zemlje. Neka od najsna\xc5\xbenijih savezni\xc4\x8dkih bombardiranja odigrala su se 1944., ve\xc4\x87inom koncentrirana u okolici centralne \xc5\xbeeljezni\xc4\x8dke stanice. 1943., porastao je otpor njema\xc4\x8dkoj okupaciji te je u Milanu bilo znatnih borbi. _NEWLINE_Pri kraju rata, ameri\xc4\x8dka 1. oklopna divizija napredovala je prema Milanu u sklopu sjevernotalijanske operacije u prolje\xc4\x87e 1945., ali prije ulaska u grad, \xc4\x8dlanovi talijanskog pokreta otpora ustali su otvorenom pobunom i oslobodili grad. Nedaleko Milana, u mjestu Dongo, Mussolini i jo\xc5\xa1 nekoliko \xc4\x8dlanova Talijanske Socijalne Republike (Repubblica Sociale Italiana, ili RSI) zarobljeni su od pokreta otpora i pogubljeni. Dan kasnije, 29. travnja, 1945., tijela su dovedena i Milano i obje\xc5\xa1ena naglava\xc4\x8dke na trgu Piazzale Loreto._NEWLINE_Nakon rata u gradu je bio smje\xc5\xa1ten logor za \xc5\xbdidove izbjegle iz Austrije. U doba "ekonomskog \xc4\x8duda"_NEWLINE_(Boom economico) 1950-ih i 1960-ih veliki val unutra\xc5\xa1nje imigracije, posebno s juga Italije, naselio se u Milanu te je 1971. stanovni\xc5\xa1tvo dostiglo 1 723 000. Populacija Milana zapo\xc4\x8dela je opadati krajem 1970-ih. U posljednjih 30 godina skoro jedna tre\xc4\x87ina ukupnog gradskog stanovni\xc5\xa1tva preselila se u vanjska podru\xc4\x8dja grada s novim predgra\xc4\x91ima i manjim gradovima koji su nikli oko samog Milana. U isto doba grad je po\xc4\x8deo privla\xc4\x8diti pove\xc4\x87ani tijek strane imigracije, \xc5\xa1to je posebno istaknuto naglim pro\xc5\xa1irenjem kineske \xc4\x8detvrti, okruga u okolici ulica Paolo Sarpi, Via Bramante, Via Messina i Via Rosmini, nastanjenog kineskim imigrantima iz  Zhejianga, danas jednoj od najpitoresknijih gradskih \xc4\x8detvrti. U Milanu tako\xc4\x91er \xc5\xbeivi tre\xc4\x87ina svih Filipinaca u Italiji, njih oko 30 000 i u stalnom porastu, s prosje\xc4\x8dnom stopom nataliteta od 1000 ro\xc4\x91enih godi\xc5\xa1nje. Ukupno, stanovni\xc5\xa1tvo Milana posljednjih se godina naizgled stabiliziralo, te je od 2001. zabilje\xc5\xbeen samo neznatni porast populacije.\n_START_SECTION_\nAdministrativna podjela\n_START_PARAGRAPH_\nMilano je podijeljen na administrativna podru\xc4\x8dja, ili Zone. Do 1999., grad je bio podijeljen na 21 Zonu; ali tada ih je gradska uprava odlu\xc4\x8dila smanjiti na 9. Danas, Zona 1 je "povijesno sredi\xc5\xa1te" grada, podru\xc4\x8dje unutar \xc5\xa1panjolskih zidina; dok ostalih osam pokrivaju podru\xc4\x8dje od Zone 1 do granica gradskog podru\xc4\x8dja.\n_START_SECTION_\nTopografija\n_START_PARAGRAPH_\nMilanska provincija smje\xc5\xa1tena je u centralno-zapadnom podru\xc4\x8dju nizine rijeke Po, izme\xc4\x91u rijeka Ticino i Adda, i tako\xc4\x91er izme\xc4\x91u rijeke Po i prvih uzvisina _NEWLINE_Alpa. Povr\xc5\xa1ina gradskog podru\xc4\x8dja je 181 km\xc2\xb2 dok je nadmorska visina 122 m.\n_START_SECTION_\nArhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nVrlo je malo ostataka anti\xc4\x8dke rimske kolonije koja je kasnije postala glavnim gradom Zapadnog Rimskog Carstva. Tijekom druge polovice 4. stolje\xc4\x87a, Sveti Ambrozije, tada\xc5\xa1nji biskup Milana, imao je sna\xc5\xbean utjecaj na raspored grada, preoblikovao je centar (iako su katedrala i krstionica koje je dao izgraditi danas izgubljeni) i izgradio velike bazilike na gradskim vratima: Sant\'Ambrogio, San Nazaro in Brolo, San Simpliciano i Sant\'Eustorgio, koje, dogra\xc4\x91ivane i obnavljane tijekom stolje\xc4\x87a, postoje i danas kao najzna\xc4\x8dajnije crkve u Milanu. _NEWLINE_Najve\xc4\x87i i najzna\xc4\x8dajniji primjer goti\xc4\x8dke arhitekture u Italiji milanska je katedrala, \xc4\x8detvrta najve\xc4\x87a katedrala u svijetu nakon _NEWLINE_bazilike Sv. Petra u Rimu, seviljske katedrale i bazilike Majke Bo\xc5\xbeje Kraljice mira u Obali Bjelokosti. Izgra\xc4\x91ena izme\xc4\x91u 1386. i 1577., sadr\xc5\xbei najve\xc4\x87u svjetsku zbirku mramornih kipova, dok na vrhu \xc5\xa1iljastog tornja isti\xc4\x8de nadaleko vidljivu zlatnu statuu Svete Marije, lokalno poznatu kao Madunina (mala Madonna), jedan od simbola grada. _NEWLINE_Za vrijeme vladavine obitelji Sforza tijekom 14. i 15. stolje\xc4\x87a, u Milanu je procvala umjetnost i arhitektura, te je grad postao jednim od sredi\xc5\xa1ta talijanske renesanse. U to doba, stara viskontijevska tvr\xc4\x91ava, dana\xc5\xa1nji Castello Sforzesco, pro\xc5\xa1irena je i ukra\xc5\xa1ena kao sjedi\xc5\xa1te renesansnog dvora okru\xc5\xbeenog ogra\xc4\x91enim lova\xc4\x8dkim parkom s divlja\xc4\x8di izlovljenoj u okolici Seprija i jezera Como. Istaknuti arhitekti koji su sudjelovali u projektu uklju\xc4\x8duju firentinca Filaretea, kojemu je naru\xc4\x8dena gradnja visokog sredi\xc5\xa1njeg tornja, i vojnog stru\xc4\x8dnjaka Bartolomea Gadia. Politi\xc4\x8dki savez izme\xc4\x91u Francesca Sforze i firentinskog Cosima de\xe2\x80\x99 Medicija povoljno je djelovao na arhitekturu, radi utjecaja Brunelleschijevog renesansnog stila na izgradnju u Milanu. Prve su istaknute gra\xc4\x91evine koje karakterizira taj utjecaj pala\xc4\x8da Banke Medici (od koje je preostao samo glavni ulaz) i kapela sredi\xc5\xa1njeg tlocrta Portinari, priklju\xc4\x8dena na baziliku Sant\'Eustorgio, izgra\xc4\x91ena za prvog upravitelja milanske podru\xc5\xbenice banke. Filarete, za vrijeme boravka u Milanu, bio je odgovoran za veliku javnu bolnicu poznatu kao Ospedale Maggiore, i za utjecajnu Treatise on Architecture, koja je uklju\xc4\x8divala i plan za "idealni grad" u obliku zvijezde nazvan Sforzinda u \xc4\x8dast Francesca Sforze. Leonardo da Vinci, koji je u Milanu boravio od oko 1482. do francuske okupacije 1499., anga\xc5\xbeiran je 1487. radi projektiranja tiburija, ili tornja na kri\xc5\xbeanju transepta i glavnog broda u katedrali, premda njegov rad nije odabran. Ipak, odu\xc5\xa1evljenje koje je dijelio s Filareteom za gra\xc4\x91evine sa sredi\xc5\xa1njim tlocrtom dovelo je u tom periodu do mnogih arhitektonskih crte\xc5\xbea koji su utjecali na rad Bramantea i drugih graditelja. Bramanteova ostvarenja u gradu, koja uklju\xc4\x8duju crkvu Santa Maria presso San Satiro (rekonstrukcija manje crkve iz 9. stolje\xc4\x87a), refektorij crkve Santa Maria delle Grazie i tri klaustra u crkvi Svetog Ambrozija, dovela su i do njegovih istra\xc5\xbeivanja ranokr\xc5\xa1\xc4\x87anske arhitekture u Milanu kao \xc5\xa1to je bazilika San Lorenzo._NEWLINE_Protureformacija bila je tako\xc4\x91er period \xc5\xa1panjolske dominacije, ozna\xc4\x8den dvama sna\xc5\xbenim li\xc4\x8dnostima: Sveti Karlo Borromeo, i njegov brati\xc4\x87 kardinal  Federico Borromeo. Oni se nisu gra\xc4\x91anima Milana nametnuli samo kao moralni vo\xc4\x91e, ve\xc4\x87 su dali i sna\xc5\xbean poticaj kulturi, s osnivanjem Ambrozijanske biblioteke, u zgradi arhitekta Francesca Marie Richinija, kao i obli\xc5\xbenju pinakoteku. U to doba, osim Richinija, graditelji Pellegrino Tibaldi i Galeazzo Alessi izgradili su mnogo baroknih crkava i pala\xc4\x8da._NEWLINE_Carica Marija Terezija Austrijska bila je zaslu\xc5\xbena za znatne obnove provedene u Milanu tijekom 18. stolje\xc4\x87a. Potakla je duboke dru\xc5\xa1tvene i gra\xc4\x91anske reforme, kao i izgradnju mnogih gra\xc4\x91evina koje su i danas na ponos gradu, kao \xc4\x8duveno kazali\xc5\xa1te Teatro alla Scala, otvoreno 3. kolovoza, 1778., i danas jedna od vode\xc4\x87ih svjetskih opernih ku\xc4\x87a. Austrijska vladarica tako\xc4\x91er je raznim projektima poticala i kulturu, kao pretvaranje starog Jezuitskog koled\xc5\xbea u okrugu Brera, u znanstveni i kulturni centar s bibliotekom, astronomskim opservatorijem i botani\xc4\x8dkim vrtom, dana\xc5\xa1nja umjetni\xc4\x8dka galerija i akademija lijepih umjetnosti Brera._NEWLINE_Tijekom druge polovice 19. stolje\xc4\x87a, Milano je preuzeo status glavnog industrijskog grada poluotoka, \xc4\x8diju su urbanizaciju nadahnule druge europske metropole, sredi\xc5\xa1ta tehnolo\xc5\xa1kih inovacija koja su simbolizirala  drugu industrijsku revoluciju i sukladno, velike dru\xc5\xa1tvene promjene koje su pokrenule. Velika Galerija Vittorio Emanuele II, natkriveni prolaz koji povezuje Piazza del Duomo i trg nasuprot teatru La Scala, izgradio je izme\xc4\x91u 1865. i 1877. Giuseppe Mengoni, u \xc4\x8dast Viktora Emanuela II., prvog kralja ujedinjene Italije. Prolaz je pokriven lukom od stakla i lijevanog \xc5\xbeeljeza, \xc4\x8desto kori\xc5\xa1ten dizajn u arkadama 19. stolje\xc4\x87a, kao Burlington Arcade u Londonu, prototipu niza ve\xc4\x87ih trgova\xc4\x8dkih arkada._NEWLINE_Burni period 20. stolje\xc4\x87a, radi naglog ekonomskog razvoja pra\xc4\x87enim pove\xc4\x87anjem stanovni\xc5\xa1tva i osnivanjem novih \xc4\x8detvrti, ali i sna\xc5\xbenog poleta ka arhitektonskoj obnovi, stvorio je neka od vrhunskih arhitektonskih djela u Milanu, kao Centralna \xc5\xbeeljezni\xc4\x8dka stanica (1906. - 1931.), koja se isti\xc4\x8de vi\xc5\xa1e svojim velikim dimenzijama nego mje\xc5\xa1avinom stilova, neboder Pirelli (1955.-59.) Gioa Pontija, Torre Velasca (1958.), nove stambene \xc4\x8detvrti, u novije doba izgradnja sajamskog centra u Rhou, i prekvalifikacija nekada\xc5\xa1njih industrijskih zona u suvremene stambene i uslu\xc5\xbene \xc4\x8detvrti, kao poslovna i stambena \xc4\x8detvrt City Life.\n_START_SECTION_\nParkovi i vrtovi\n_START_PARAGRAPH_\nUnato\xc4\x8d \xc4\x8dinjenici da Milano raspola\xc5\xbee s vrlo malo zelenih povr\xc5\xa1ina u usporedbi s drugim gradovima iste veli\xc4\x8dine, grad se ponosi velikom raznoliko\xc5\xa1\xc4\x87u parkova i vrtova. Prvi javni parkovi bili su otvoreni 1857. i 1862. kao rad arhitekta Giuseppea Balzaretta, smje\xc5\xa1teni u "okrugu zelenih parkova" u zoni Piazzale Oberdan (Porta Venezia), Corso Venezia, Via Palestro i Via Manin. Ve\xc4\x87inom su bili neoklasi\xc4\x8dnog stila i predstavljali tradicionalne engleske parkove, s velikim botani\xc4\x8dkim bogatstvom. Najzna\xc4\x8dajniji parkovi u Milanu su Parco Sempione (kraj dvorca Castello Sforzesco), Parco Forlani, Giardini Pubblici, Giardino della Villa Comunale, Giardini della Guastalla i  Parco Lambro. Parco Sempione veliki je javni park, smje\xc5\xa1ten izme\xc4\x91u Castello Sforzesco i Slavoluka Mira (Arco della Pace), kraj trga Sempione. Izgradio ga je Emilio Alemagna i sadr\xc5\xbei napoleonsku arenu, javni akvarij _NEWLINE_(Civico Acquario di Milano), toranj, izlo\xc5\xbebeni centar, nekoliko jezera i biblioteku. Parco Forlani s 235 hektara najve\xc4\x87i je park u Milanu,, sadr\xc5\xbei bre\xc5\xbeuljak i jezero. Giardini Pubblici (javni vrtovi) me\xc4\x91u najstarijim je postoje\xc4\x87im parkovima u Milanu, osnovan 29. studenog, 1783., i dovr\xc5\xa1en oko 1790. Englesko-neoklasi\xc4\x8dnog je stila, s jezerom, prirodoslovnim muzejom (Museo Civico di Storia Naturale di Milano) i neoklasi\xc4\x8dnom Villa Reale. Giardini della Guastalla tako\xc4\x91er  jedan je od najstarijih parkova u Milanu, koji se ve\xc4\x87im dijelom sastoji od ukra\xc5\xa1enog ribnjaka._NEWLINE_U Milanu se tako\xc4\x91er nalaze i tri zna\xc4\x8dajna botani\xc4\x8dka vrta: Orto Botanico Didattico Sperimentale dell\'Universit\xc3\xa0 di Milano (manji botani\xc4\x8dki vrt kojim upravlja botani\xc4\x8dki institut), Orto Botanico di Brera (osnovan je 1774. na zahtjev carice Marije Terezije, i obnovljen 1998., nakon nekoliko godina zapu\xc5\xa1tenosti) i Orto Botanico di Cascina Rosa.\n_START_SECTION_\nImigracija\n_START_PARAGRAPH_\nOd kraja drugog svjetskog rata, Milano je primio dva vala masovne imigracije, prvi iz same Italije, drugi iz inozemstva. Oba vala korespondirala su s dvije razli\xc4\x8dite ekonomske faze. Prva imigracija koincidirala je s ekonomskim "\xc4\x8dudom" 1950-ih i 1960-ih, periodom izvanrednog rasta temeljenog na klasi\xc4\x8dnoj industriji i javnim radovima. Druga imigracija zbila se u pozadini vrlo razli\xc4\x8dite ekonomije, koncentrirane oko usluga, male industrije i postindustrijskih aktivnosti. Prva imigracija ticala se Talijana, iz ruralnih krajeva, planina i gradova na jugu, istoku i drugih provincija Lombardije. Druga se ticala stranaca iz mno\xc5\xa1tva zemalja, ali prete\xc5\xbeno Sjeverne Afrike, Ju\xc5\xbene Afrike, Sjeverne Amerike, Ju\xc5\xbene Amerike, Azije, Ju\xc5\xbene Azije, Oceanije, Europe, Europske unije i Isto\xc4\x8dne Europe. Do kraja 1990-ih, 10% stanovni\xc5\xa1tva Milana odnosilo se na stranu imigraciju, velikom ve\xc4\x87inom zaposlenu u uslu\xc5\xbenom sektoru niske razine (radnici u restoranima, \xc4\x8dista\xc4\x8di, ku\xc4\x87na posluga) ili u tvornicama. Do sije\xc4\x8dnja 2008. talijanski nacionalni statisti\xc4\x8dki institut (Istituto Nazionale di Statistica ISTAT) procijenio je da je u Milanu \xc5\xbeivjelo 181 393 ljudi ro\xc4\x91enih u inozemstvu, ili 13,9% ukupnog stanovni\xc5\xa1tva.\n_START_SECTION_\nEkonomija\n_START_PARAGRAPH_\nMilano, jedan je od najve\xc4\x87ih svjetskih financijskih i poslovnih centara, s BDP-om 2004. od 241,2 milijarde Eura. Metropolitansko podru\xc4\x8dje Milana ima 4. najve\xc4\x87i BDP u Europi, koje bi kao zasebna dr\xc5\xbeava, zauzelo bi 28. mjesto me\xc4\x91u najve\xc4\x87im svjetskim ekonomijama, skoro kao cjelokupna Austrijska._NEWLINE_U gradu je sjedi\xc5\xa1te talijanske burze (Borsa Italiana), dok je okolica grada (Hinterland) najve\xc4\x87e industrijsko podru\xc4\x8dje u Italiji. Peter J. Taylor i Robert E. Lang s Brookings Institution, uklju\xc4\x8dili su ga me\xc4\x91u deset "Alfa svjetskih gradova" u ekonomskom izvje\xc5\xa1taju "U.S. Cities in the \'World City Network"._NEWLINE_Krajem 12. stolje\xc4\x87a cvao je obrt te je izrada oklopa bila najzna\xc4\x8dajnija industrija. U to doba, zapo\xc4\x8deti su radovi na navodnjavanjima koji i danas \xc4\x8dine plodnom lombardijsku ravnicu. Razvoj trgovine vunom dao je prvi poticaj proizvodnji svile. _NEWLINE_Kao i u Veneciji i Firenci, izrada luksuznih dobara bila je toliko zna\xc4\x8dajna industrija da su u 16. stolje\xc4\x87u u Engleskoj takvi proizvodi nazivani \xe2\x80\x9cmilaner\xe2\x80\x9d ili \xe2\x80\x9cmillaner\xe2\x80\x9d, tj. profinjena roba kao nakit, odje\xc4\x87a, \xc5\xa1e\xc5\xa1iri i sl. Do kraja 19. stolje\xc4\x87a, kasnija verzija termina, "millinery", ozna\xc4\x8davala je izradu i prodaju \xc5\xa1e\xc5\xa1ira._NEWLINE_Industrijska revolucija u Sjevernoj Europi pru\xc5\xbeila je novi zna\xc4\x8daj podru\xc4\x8dju sjeverno od Milana, na trgova\xc4\x8dkom putu prema Alpama, te su izgra\xc4\x91eni mlinovi na mnogim rijekama i potocima. Sredinom 19. stolje\xc4\x87a jeftinija svila po\xc4\x8dela se uvoziti iz Azije te je nametnik phylloxera uni\xc5\xa1tavao svilu i proizvodnju vina. Radi toga vi\xc5\xa1e je zemlje dodijeljeno industrijalizaciji. Tekstilnu industriju pratila je metalska, strojarska i izrada namje\xc5\xa1taja._NEWLINE_Danas, Milano je zna\xc4\x8dajan centar proizvodnje tekstila i odje\xc4\x87e, automobila, kemijske industrije, industrijskih alata, te\xc5\xa1kih strojeva, te izdava\xc4\x8dke i glazbene industrije._NEWLINE_Izlo\xc5\xbebeni centar sajma FieraMilano bio je poznat kao "FieraMilanoCity", danas poru\xc5\xa1en,  osim nekoliko zgrada povijesne vrijednosti (uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i i velodrom iz 1920-ih), radi razvoja nove \xc4\x8detvrti CityLife, na povoljnoj poziciji nedaleko sredi\xc5\xa1ta grada. Novi sajamski prostor, u sjeverozapadnom predgra\xc4\x91u Rho, otvoren 2005., sajam Fiera Milano \xc4\x8dini najve\xc4\x87om takvom manifestacijom u svijetu.\n_START_SECTION_\nMediji\n_START_PARAGRAPH_\nU Milanu baziraju mnoge lokalne i nacionalne komunikacijske usluge i kompanije, kao dnevni listovi, \xc4\x8dasopisi, televizijske i radio stanice. Najpoznatiji su dnevni listovi Corriere della Sera, Il Foglio, Il Giornale, Il Giorno, Il Manifesto i Libero, sportski dnevni list La Gazzetta dello Sport, poslovni dnevnici Il Sole 24 Ore i MF Milano Finanza, \xc4\x8dasopisi La Settimana Enigmistica, Panorama, Gente, TV Sorrisi & Canzoni, AnnaBella, Grazia, Marie Claire i Oggi, televizijska ku\xc4\x87a Mediaset s tv kanalima Rete 4, Canale 5 i Italia 1, televizijski centri nacionalne medijske ku\xc4\x87e RAI, lokalna sjedi\xc5\xa1ta kanala MTV i SKY, kao i sjedi\xc5\xa1ta televizija Fastweb TV, 7 Gold, i Odeon Tv, radio stanice R101, RTL 102.5, Radio 105 Network, Radio Monte Carlo, Radio 24, Radio DeeJay, Radio RockFM. Radio Italia solomusicaitaliana i Radio Popolare. Tako\xc4\x91er, u Milanu svoja sjedi\xc5\xa1ta imaju diskografske ku\xc4\x87e Eclectic Circus, BMG Ricordi/Best Sound, Dischi Ricordi, Numero Uno, Vox Pop, Mescal i  Warner, i izdava\xc4\x8dke ku\xc4\x87e Mondadori, Rcs MediaGroup (biv\xc5\xa1i Rizzoli), Adelphi, Feltrinelli i Longanesi.\n_START_SECTION_\nTurizam\n_START_PARAGRAPH_\nMilano je jedna od najzna\xc4\x8dajnijih turisti\xc4\x8dkih destinacija u Europskoj uniji, s 1902 milijuna posjetitelja 2007, i 1914 2008. godine, \xc5\xa1to grad \xc4\x8dini 42. i 52. najposje\xc4\x87enijim gradom u svijetu. Prema jednom izvoru, 56% stranih posjetilaca dolazi iz Europe, dok je 44% _NEWLINE_turista iz Italije a 56% iz inozemstva. Za Milano, najzna\xc4\x8dajnija su tr\xc5\xbei\xc5\xa1ta iz Europske unije Velika Britanija (16%), Njema\xc4\x8dka (9%) i Francuska (6%). Prema istom istra\xc5\xbeivanju, ve\xc4\x87ina posjetitelja iz SAD-a dolazi iz poslovnih razloga, dok Kinezi i Japanci uglavnom iz razonode. Grad se ponosi s nekoliko popularnih turisti\xc4\x8dkih atrakcija, kao katedrala i trg Piazza del Duomo, kazali\xc5\xa1te Teatro alla Scala, galerija_NEWLINE_Vittorio Emanuele II, dvorac Castello Sforzesco, _NEWLINE_Pinacoteca di Brera i ulica Via Montenapoleone, ali posje\xc4\x87uju se i naizgled manje poznate znamenitosti kao Bazilika Svetog Ambrozija, Navigli (plovni kanali u okolici grada) i Akademija Brera. Grad raspola\xc5\xbee brojnim hotelima, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i i ultra-luksuzni Town House Galleria, vode\xc4\x87i svjetski hotel sa sedam zvjezdica, prema slu\xc5\xbebenom rangiranju certifikacijske tvrtke Soci\xc3\xa9t\xc3\xa9 G\xc3\xa9n\xc3\xa9rale de Surveillance, i tako\xc4\x91er dio organizacije The Leading Hotels of the World. Prosje\xc4\x8dno trajanje boravka posjetitelja u Milanu je 3,43 dana, dok stranci ostaju du\xc5\xbee vrijeme, njih 77% prosje\xc4\x8dno od 2 do 5 dana. Od 75% gostiju koji odsjedaju u hotelima, 47% odsjeda u hotelima s 4 zvjezdice, dok hoteli s pet zvjezdica ili manje od 3 zvjezdice ugo\xc5\xa1\xc4\x87uju 11% i 15% gostiju.\n_START_SECTION_\nBudu\xc4\x87nost\n_START_PARAGRAPH_\nU Milanu je u tijeku urbanisti\xc4\x8dki redizajn. Razvijaju se gra\xc4\x91evinski projekti radi rehabilitacije neiskori\xc5\xa1tenih industrijskih zona na periferiji. Osim ve\xc4\x87 navedenih projekata CityLife i novog sajma, sheme uklju\xc4\x8duju i dogradnju teatra La Scala, \xc4\x8detvrt Santa Giulia, i projekt _NEWLINE_Porta Nuova u zoni Garibaldi-Repubblica. Sudjeluju mnogi \xc4\x8duveni arhitekti, kao Renzo Piano, Norman Foster, Zaha Hadid, Massimiliano Fuksas i Daniel Libeskind. Projekti \xc4\x87e izmijeniti izgled Milana, kojim vi\xc5\xa1e ne\xc4\x87e dominirati katedrala i neboder Pirelli._NEWLINE_U Milanu \xc4\x87e se odr\xc5\xbeati Svjetska izlo\xc5\xbeba Expo 2015, u za tu priliku obnovljenom gradu.\n_START_SECTION_\nLikovna umjetnost\n_START_PARAGRAPH_\nMilano je kroz stolje\xc4\x87a bio zna\xc4\x8dajan kulturni centar. U gradu djeluju brojni umjetni\xc4\x8dki instituti, akademije i galerije, kao Akademija Brera i Pinacoteca Ambrosiana. _NEWLINE_Umjetnost u Milanu procvala je u srednjem vijeku, te s obitelji Visconti kao glavnim mecenama, grad je postao zna\xc4\x8dajan centar gotike i goti\xc4\x8dke arhitekture. Tako\xc4\x91er, vladavina obitelji Sforza, izme\xc4\x91u 14. i 15. stolje\xc4\x87a, bila je drugi period procvata umjetnosti i arhitekture. U to doba, ostvarena su neka od \xc4\x8duvenih renesanskih djela, kao Leonardova Posljednja ve\xc4\x8dera i Codex Atlanticus. Osim Leonarda, u Milanu je djelovao i ve\xc4\x87 spomenuti Bramante, te je izgradio vi\xc5\xa1e sakralnih objekata._NEWLINE_Barok, tijekom 17. i 18. stolje\xc4\x87a, doveo je u Milano brojne izvanredne umjetnike, arhitekte i slikare tog doba, kao Caravaggia, \xc4\x8dija se remek-djela Ko\xc5\xa1ara s vo\xc4\x87em i Ve\xc4\x8dera u Emausu \xc4\x8duvaju u Ambrozijanskoj biblioteci i Akademiji Brera. Tijekom romantizma, Milano je postao zna\xc4\x8dajni europski umjetni\xc4\x8dki centar, u doba kada je milanski romantizam bio pod utjecajem austrijske vlasti. Vjerojatno najpoznatije od svih djela romanti\xc4\x8dnog perioda \xc4\x8duvanih u Milanu je Poljubac Francesca Hayeza, izlo\xc5\xbeen u Akademiji Brera. _NEWLINE_Milano i Italija u cjelini, bio je po\xc4\x8detkom 20. stolje\xc4\x87a pod utjecajem Futurizma._NEWLINE_Filippo Tommaso Marinetti, osniva\xc4\x8d talijanskog Futurizma napisao je 1909. u svom "Manifestu Futurizma" (Manifesto Futuristico), da je Milano bio "grande...tradizionale e futurista" ("grandiozan...tradicionalan i futuristi\xc4\x8dki"). Umberto Boccioni tako\xc4\x91er je bio zna\xc4\x8dajan Futuristi\xc4\x8dki umjetnik u Milanu. Danas, Milano ostaje zna\xc4\x8dajan me\xc4\x91unarodni centar moderne i suvremene umjetnosti, s brojnim izlo\xc5\xbebama.\n_START_SECTION_\nDizajn\n_START_PARAGRAPH_\nMilano je zna\xc4\x8dajno me\xc4\x91unarodno sredi\xc5\xa1te industrijskog i modernog dizajna, i cijenjen kao jedan od najutjecajnijih svjetskih gradova u tim sektorima. Grad je posebno poznat po svojem visoko-kvalitetnom starom i modernom namje\xc5\xa1taju i industrijskim proizvodima. Sajam FieraMilano, europski je najve\xc4\x87i i jedan i svjetski najpresti\xc5\xbenijih sajmova namje\xc5\xa1taja i dizajna. Tako\xc4\x91er, u Milanu se odr\xc5\xbeavaju i druge manifestacije vezane uz dizajn i arhitekturu kao "Fuori Salone" i "Salone del Mobile". _NEWLINE_1950-ih i 1960-ih, kao glavno industrijsko sredi\xc5\xa1te Italije i jedan od najnaprednijih i najdinami\xc4\x8dnijih gradova kontinentalne europe, postao je, zajedno s Torinom, talijanska prijestolnica dizajna i arhitekture. Izgra\xc4\x91eni su neboderi kao toranj Pirelli i Torre Velasca te su izme\xc4\x91u ostalih u gradu \xc5\xbeivjeli i radili dizajneri Bruno Munari, Lucio Fontana, Enrico Castellani i Piero Manzoni.\n_START_SECTION_\nKnji\xc5\xbeevnost\n_START_PARAGRAPH_\nOd kraja 18. stolje\xc4\x87a i tijekom 19. stolje\xc4\x87a, Milano je bio va\xc5\xbean centar intelektualne diskusije i knji\xc5\xbeevnih djelovanja. Doba prosvjetiteljstva ovdje je nai\xc5\xa1lo na plodno tlo. Cesare Beccaria, s \xc4\x8duvenim traktatom "Dei delitti e delle pene" (\xe2\x80\x9cO zlo\xc4\x8dinima i kaznama\xe2\x80\x9d) i Pietro Verri s \xc4\x8dasopisom Il Caff\xc3\xa8, bili su kadri vr\xc5\xa1iti znatan utjecaj na kulturu nove srednje klase, \xc5\xa1to je tako\xc4\x91er bilo mogu\xc4\x87e i radi tolerantne austrijske uprave._NEWLINE_Prvih godina 19. stolje\xc4\x87a, ideali romanticizma utjecali su na kulturni \xc5\xbeivot grada. Tako\xc4\x91er, u Milanu su Giuseppe Parini i Ugo Foscolo objavili svoja najistaknutija djela, obo\xc5\xbeavani od mla\xc4\x91ih pjesnika i u\xc4\x8ditelja etike. Foscolova poema Dei sepolcri bila je nadahnuta Napoleonskim zakonom koji je, protiv volje mnogih stanovnika, primijenjen i u Milanu._NEWLINE_Tre\xc4\x87eg desetlje\xc4\x87a 19. stolje\xc4\x87a, Alessandro Manzoni je napisao svoj roman "Zaru\xc4\x8dnici" ("I Promessi Sposi"), koji se smatra manifestom talijanskog romantizma. \xc4\x8casopis "Il Conciliatore" objavljivao je \xc4\x8dlanke Silvija Pellica, Giovannija Bercheta i Ludovica di Bremea, romanti\xc4\x8dnih pjesnika i patriotskih politi\xc4\x8dara._NEWLINE_Nakon ujedinjenja Italije 1861., Milano je izgubio svoj politi\xc4\x8dki zna\xc4\x8daj, premda je zadr\xc5\xbeao svojevrsni sredi\xc5\xa1nji polo\xc5\xbeaj u kulturnim doga\xc4\x91ajima. Prihva\xc4\x87ane su i razmatrane nove ideje i pokreti iz drugih zemalja Europe, te su realizam i naturalizam stvorili talijanski pokret Verizam. Najve\xc4\x87i veristi\xc4\x8dki pisac,  Giovanni Verga, ro\xc4\x91en je na Siciliji ali je svoja najzna\xc4\x8dajnija djela napisao u Milanu.\n_START_SECTION_\nGlazba i scenska umjetnost\n_START_PARAGRAPH_\nMilano je va\xc5\xbean nacionalni i me\xc4\x91unarodni centar scenske umjetnosti, ponajvi\xc5\xa1e opere. U Milanu djeluje operna ku\xc4\x87a La Scala, jedna od najpresti\xc5\xbenijih u svijetu, _NEWLINE_gdje su kroz povijest odr\xc5\xbeane premijere brojnih opera, kao Nabucco Giuseppea Verdija 1842., La Gioconda Amilcara Ponchiellija 1876., Madama Butterfly 1904., i Turandot 1926. Giacoma Puccinija, i u novije doba Teneke, Fabija Vacchija 2007. Druga zna\xc4\x8dajnija kazali\xc5\xa1ta u Milanu su Teatro degli Arcimboldi, Teatro Dal Verme, Teatro Lirico i Teatro Regio Ducal. U gradu tako\xc4\x91er djeluju i renomirani simfonijski orkestar (Orchestra Sinfonica di Milano Giuseppe Verdi) i konzervatorij, te je kroz povijest bio va\xc5\xbean centar glazbene kompozicije; brojni su \xc4\x8duveni skladatelji i glazbenici, kao Gioseppe Caimo, Simon Boyleau, Hoste da Reggio, Giulio Gatti-Casazza, Paolo Cherici i Alice Edun, ili iz Milana ili svojim radom vezani uz Milano. Tako\xc4\x91er, zna\xc4\x8dajnu ulogu u glazbenom \xc5\xbeivotu grada igra i \xc4\x8duvena izdava\xc4\x8dka ku\xc4\x87a Ricordi.  U gradu su tako\xc4\x91er osnovani mnogi suvremeni ansambli i grupe, kao Dynamis Ensemble, Stormy Six i Camerata Mediolanense._NEWLINE_Od brojnih pop-rock glazbenika i grupa iz Milana ili vezanih uz Milano, najzna\xc4\x8dajniji su: Adriano Celentano, Articolo 31, Camaleonti, Dik Dik, Giorgio Gaber, Enzo Jannacci, Mina, Mogol, Ornella Vanoni, 883, Paola & Chiara, Enrico Ruggeri i Roberto Vecchioni._NEWLINE_Na brojnim milanskim pozornicama godi\xc5\xa1nje se izvodi oko 300 predstava. U gradu su djelovale kazali\xc5\xa1ne li\xc4\x8dnosti svjetskog renomea: redatelj Giorgio Strehler (osniva\xc4\x8d kazali\xc5\xa1ta Teatro Piccolo), glumac-knji\xc5\xbeevnik Dario Fo, dobitnik Nobelove nagrade za knji\xc5\xbeevnost 1997, i redatelj i kazali\xc5\xa1ni glumac Carmelo Bene. Milanska kazali\xc5\xa1ta raspr\xc5\xa1ena su po cijelom gradu. U Breri, \xc4\x8detvrti poznatoj po no\xc4\x87nom \xc5\xbeivotu, nalaze se tri. Druge scene mogu se na\xc4\x87i i na glavnim gradskim avenijama i u manje poznatim, skrivenim ulicama.\n_START_SECTION_\nJezik\n_START_PARAGRAPH_\nOsim talijanskog, oko tre\xc4\x87ina stanovni\xc5\xa1tva zapadne Lombardije govori zapadno lombardijskim jezikom, tako\xc4\x91er poznatim i kao Insubrijski. U Milanu, neki od gradskih starosjedilaca znaju govoriti tradicionalnim milaneskim jezikom, gradskom varijantom zapadno-lombardijskog, koju ne treba mije\xc5\xa1ati s regionalnim varijantama talijanskog jezika pod utjecajem milaneskog jezika.\n_START_SECTION_\nReligija\n_START_PARAGRAPH_\nStanovni\xc5\xa1tvo Milana, kao i Italije op\xc4\x87enito, velikom je ve\xc4\x87inom katoli\xc4\x8dko, te je u gradu sjedi\xc5\xa1te katoli\xc4\x8dke nadbiskupije Milana. Druge religije zastupljene u Milanu uklju\xc4\x8duju: pravoslavlje, budizam, judaizam, islam i protestantizam._NEWLINE_Milano karakterizira vlastiti povijesni Katoli\xc4\x8dki obred poznat kao Ambrozijanski obred, (tal. Rito ambrosiano). Neznatno se razlikuje od standardnog Katoli\xc4\x8dkog obreda (Rimskog, kori\xc5\xa1tenog u svim ostalim zapadnim regijama), s nekim razlikama u liturgiji,  slu\xc5\xbeenju mise i kalendaru (npr, datum po\xc4\x8detka korizme slavi se nekoliko dana nakon uobi\xc4\x8dajenog datuma, tako da i karneval ima druk\xc4\x8dije datume). Ambrozijanski obred tako\xc4\x91er se prakticira u okolnim lokacijama Lombardije i \xc5\xa1vicarskom kantonu Ticinu. _NEWLINE_Druge bitne razlike ti\xc4\x8du se liturgijske glazbe. Gregorijanski koral u Milanu i okolnim podru\xc4\x8djima se ne koristi, radi vlastitog ambrozijanskog korala, starijeg od gregorijanskog i definitivno ustanovljenog Tridentskim saborom (1545.-1563.). Radi o\xc4\x8duvanja te glazbe, razvijeni su jedinstveni schola cantorum, koled\xc5\xbe, i institut u suradnji s Pontificio Istituto Ambrosiano di Musica Sacra (PIAMS) u Rimu.\n_START_SECTION_\nFilm\n_START_PARAGRAPH_\nMe\xc4\x91u najzna\xc4\x8dajnije filmove snimljene, djelomi\xc4\x8dno ili kompletno, u Milanu, ubrajaju se: Miracolo a Milano (1951.), Tot\xc3\xb2, Peppino e... la malafemmina (1956.), Il grido (1957.), Il generale Della Rovere (1959.), Rocco e i suoi fratelli (1960.), Audace colpo dei soliti ignoti (1960.), La notte (1961.), Il posto (1961.), La classe operaia va in paradiso (1972.), Eccezzziunale... veramente (1982.), Marrakech Express (1989.), Nirvana (1997.). Iz Milana je i niz glumaca, posebno komi\xc4\x8dara, i redatelja. Najzna\xc4\x8dajniji su glumci: _NEWLINE_Diego Abatantuono, Gino Bramieri, Gian Maria Volont\xc3\xa9, Johnny Dorelli, Alberto Lionello, Mariangela Melato, Franca Valeri i Greta Scacchi, te redatelji Alberto Lattuada, Luciano Emmer i Dino Risi.\n_START_SECTION_\nKulinarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nKao i ve\xc4\x87ina talijanskih gradova, Milano i okolno podru\xc4\x8dje ima svoju izvornu regionalnu kuhinju, koja, kako je to karakteristi\xc4\x8dno za Lombardiju, \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e koristi ri\xc5\xbeu nego tjesteninu, i uglavnom ne upotrebljava raj\xc4\x8dice. Milanska kuhinja uklju\xc4\x8duje "cotoletta alla milanese", pohani tele\xc4\x87i (tako\xc4\x91er je mogu\xc4\x87a svinjetina ili puretina) kotlet pr\xc5\xbeen na maslacu (neki ga smatraju austrijskog porijekla, radi sli\xc4\x8dnosti s be\xc4\x8dkim "Wienerschnitzelom", dok drugi tvrde upravo suprotno, da "Wienerschnitzel" vu\xc4\x8de porijeklo od "cotolette alla milanese")._NEWLINE_Druga su karakteristi\xc4\x8dna jela cassoeula (pirjani odresci svinjskih rebara u sosu s kupusom), ossobuco (pirjana tele\xc4\x87a ple\xc4\x87ka u umaku zvanom gremolata), risotto alla milanese (sa \xc5\xa1afranom i gove\xc4\x91im mozgom), busecca (pirjani fileti s grahom) i brasato (pirjana govedina ili svinjetina s vinom i krumpirom). Sezonske slastice uklju\xc4\x8duju chiacchiere (kro\xc5\xa1tule posute \xc5\xa1e\xc4\x87erom) i tortelli (pr\xc5\xbeeni kuglasti keksi) za karneval, colomba (glazirani kola\xc4\x8d u obliku goluba) za Uskrs, pane dei morti (keksi s aromom cimeta) za Du\xc5\xa1ni dan, i panettone za Bo\xc5\xbei\xc4\x87. Salame milano, salama s vrlo sitno mljevenom smjesom, ra\xc5\xa1irena je \xc5\xa1irom Italije. Najpoznatiji milaneski sir je Gorgonzola, nazvan po istoimenom obli\xc5\xbenjem gradu, premda su danas najve\xc4\x87i proizvo\xc4\x91a\xc4\x8di Gorgonzole iz Pijemonta.\n_START_SECTION_\nObrazovanje\n_START_PARAGRAPH_\nSustav visokog obrazovanja u Milanu obuhva\xc4\x87a 39 sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1na sredi\xc5\xa1ta, (44 fakulteta, 174 000 novih studenata godi\xc5\xa1nje, ili 10% ukupnog broja studenata u Italiji), s najve\xc4\x87im brojem diplomiranih i postdiplomskih studenata (34 000 i vi\xc5\xa1e od 5000) u Italiji.\n_START_SECTION_\nCeste\n_START_PARAGRAPH_\nMilano je izvanredno va\xc5\xbean cestovni i autocestovni \xc4\x8dvor, mjesto spajanja padske magistrale istok-zapad (A4, Torino - Trst) i pravca sjever-jug (A1, za Bolognu, Rim i Napulj). Druge va\xc5\xbene autoceste koje doti\xc4\x8du Milano su A7, za Genovu, i autoceste za jezera, A8 i A9. Autoceste, me\xc4\x91usobno su povezane sustavom tri zaobilaznice, zapadna (A50), isto\xc4\x8dna (A51) i sjeverna (A52), s ukupnom du\xc5\xbeinom od 74,4 km. Ako se trima zaobilaznicama pribroji i gradski dio autoceste A4, sustav gradskih autocesta koje potpuno okru\xc5\xbeuju grad, duga\xc4\x8dak je preko 100 km._NEWLINE_Milano je povezan mnogim dr\xc5\xbeavnim cestama, koje \xc4\x8desto u odjeljcima na ulasku u gradsko podru\xc4\x8dje, poprimaju oblik brze ceste (superstrada). Me\xc4\x91u najbitinijima su Nuova Valassina (SS 36),  Milano - Meda (SS 35), Nuova Paullese (SS 415) i Nuova Vigevanese (SS 494). Druge su dr\xc5\xbeavne ceste via Emilia (SS 9), Padana Superiore (SS 11), Strada del Sempione (SS 33), Varesina (SS 233) i Valtidone (SS 412)._NEWLINE_Glavne ceste i autoceste \xc4\x8desto su zagu\xc5\xa1ene, radi visoke stope svakodnevnih putnika i kori\xc5\xa1tenja osobnog prijevoza u podru\xc4\x8dju Milana. Stoga, u projektu su tri nove autoceste: vanjska isto\xc4\x8dna zaobilaznica (Tangenziale Est Esterna), "BreBeMi" i  Pedemontana, osim radova na pobolj\xc5\xa1anju i ubrzavanju dr\xc5\xbeavnih cesta. Na dugi rok, previ\xc4\x91ena je izgradnja zapadne vanjske zaobilaznice, radi kompletiranja punog prstena, \xc5\xa1ireg u odnosu na aktualne zaobilaznice.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdeljeznice\n_START_PARAGRAPH_\nMilano je veoma va\xc5\xbean \xc5\xbeeljezni\xc4\x8dki \xc4\x8dvor za putni\xc4\x8dki i teretni promet. Grad doti\xc4\x8du neke od najva\xc5\xbenijih \xc5\xbeeljezni\xc4\x8dkih linija u Italiji: Milano - Torino, Milano - Venecija, Milano - Genova i Milano - Bologna; polazno je mjesto dvije alpske linije - Simplon i Gotthardbahn i destinacija intenzivnog prometa svakodnevnih putnika. Milano opslu\xc5\xbeuju i dvije linije velikih brzina, Milano - Torino i  Milano - Bologna. _NEWLINE_Od pet glavnih \xc5\xbeeljezni\xc4\x8dkih stanica u Milanu, najprometnija je golema Centralna stanica (Stazione centrale), s dnevnim prometom 320 000 putnika, \xc5\xa1to ju \xc4\x8dini drugom najprometnijom u Italiji nakon Stazione Termini u Rimu. Na Stazione centrale zavr\xc5\xa1avaju duga\xc4\x8dke me\xc4\x91ugradske linije i neke regionalne. Ostale va\xc5\xbene stanice u Milanu su Porta Garibaldi, Lambrate i _NEWLINE_Rogoredo, zna\xc4\x8dajne posebno za regionalni promet. Tako\xc4\x91er, Milano je sredi\xc5\xa1te regionalne \xc5\xbeeljezni\xc4\x8dke mre\xc5\xbee Ferrovie Nord Milano, s \xc4\x8dvori\xc5\xa1tem na stanici Cadorna._NEWLINE_Grad opslu\xc5\xbeuje i sustav prigradskih \xc5\xbeeljeznica ("linee S"), koji jam\xc4\x8di frekventne veze u krugu od oko 40 km; oslonac mre\xc5\xbee je obilazna podzemna pruga passante ferroviario, koja prolazi kroz 9 kilometarski tunel ispod grada u smjeru sjeverozapad-jugoistok, sa tri povezne stanice s metroom.\n_START_SECTION_\nGradski prijevoz\n_START_PARAGRAPH_\nJavnim prijevozom upravlja Azienda Trasporti Milanesi (ATM), koja opslu\xc5\xbeuje grad i ve\xc4\x87i dio provincije. Veliki zna\xc4\x8daj imaju vozila na elektri\xc4\x8dni pogon. Mre\xc5\xbeu podzemne \xc5\xbeeljeznice \xc4\x8dine 3 linije s ukupnom du\xc5\xbeinom od 83 km. Tramvajsku mre\xc5\xbeu \xc4\x8dine 19 linije, s ukupnom du\xc5\xbeinom od 160 km.  17 je gradskih linija i dvije me\xc4\x91ugradske: za Desio i Limbiate. Neki od tramvaja kori\xc5\xa1teni na linijama, posebno starija kola serije 1500, izra\xc4\x91ena izme\xc4\x91u 1928. i 1932. karakteristi\xc4\x8dni su za Milano. Mre\xc5\xbea trolejbusa omogu\xc4\x87ava efikasnu uslugu popre\xc4\x8dnih linija. Tako\xc4\x91er, kao dopuna navedenim uslugama, postoje i brojne autobusne linije, razgranate posebno u periferijskim \xc4\x8detvrtima. _NEWLINE_Taxi slu\xc5\xbebe djeluju kao privatne tvrtke pod licencom gradske uprave. Svi taxiji bijele su boje. Premda je usluga vrlo kvalitetna, te\xc5\xa1ko je prona\xc4\x87i slobodan taxi u \xc5\xa1picama i skoro nemogu\xc4\x87e za vrijeme \xc4\x8destih \xc5\xa1trajkova javnog prijevoza._NEWLINE_Grad Milano opslu\xc5\xbeuju tri me\xc4\x91unarodne zra\xc4\x8dne luke. Zra\xc4\x8dna luka Malpensa, drugi najve\xc4\x87i aerodrom u Italiji, udaljen je oko 50 km od sredi\xc5\xa1njeg Milana i povezan s centrom grada \xc5\xbeeljeznicom "Malpensa Express". Godi\xc5\xa1nji promet je preko 23,8 milijuna putnika (2007.). Zra\xc4\x8dna luka Linate, smje\xc5\xa1tena uz samo gradsko podru\xc4\x8dje, koristi se za doma\xc4\x87e linije i kra\xc4\x87e me\xc4\x91unarodne letove, s preko 9 milijuna putnika 2007. Aerodrom Orio al Serio, kraj Bergama, koriste niskotarifne kompanije (skoro 6 milijuna putnika 2007.).'