b'\n_START_ARTICLE_\nLisinski (1944.)\n_START_SECTION_\nRadnja\n_START_PARAGRAPH_\nU Zagrebu 1944. u zgradi HNK daje se koncert skladbi Vatroslava Lisinskog pod ravnanjem Borisa Papandopula. Dirigent se na po\xc4\x8detku obra\xc4\x87a publici u kazali\xc5\xa1tu, govore\xc4\x87i kako je \xc5\xbeivot tog velikog hrvatskog talenta bio turoban i bijedan. Zatim nas slika vodi u Zagreb 1841. Lisinski radi kao pisar, \xc4\x8dinovnik pri vladi. U slobodno vrijeme se uzdr\xc5\xbeava i podu\xc4\x8davaju\xc4\x87i djecu glasoviru. Iako je izuzetno glazbeno nadaren, nema hrabrosti oku\xc5\xa1ati se ne\xc5\xa1to skladati. _NEWLINE_Njegov prijatelj \xc5\xa0triga nagovara ga na pisanje budnice Prosto zrakom ptica leti u \xc4\x8dast dolaska Ljudevita Gaja u Zagreb. Tu budnicu u svom salonu na glazbenom sijelu otpjeva grofica Sidonija Erd\xc5\x91dy Rubido, \xc5\xa1to predstavlja Lisinskijev prvi proboj do publike. No, predsjednik i \xc4\x8dlanovi Hrvatskog glazbenog zavoda smatraju ga diletantom i vrlo su kriti\xc4\x8dni prema njegovim poku\xc5\xa1ajima. Lisinski se poku\xc5\xa1ava probiti unato\xc4\x8d neprijateljskom okru\xc5\xbeju i krhkome zdravlju, a uz potporu domoljubnih prijatelja i sponzora. Nakon uspjeha budnice, uskoro ga \xc5\xa0triga nagovara na pisanje i prve hrvatske opere Ljubav i zloba. \xc4\x8citav Zagreb se veseli i sudjeluje u stvaranju i pripremama. No, premijeru odga\xc4\x91a krvoproli\xc4\x87e na Markovom trgu 1845. U me\xc4\x91uvremenu, Lisinski je zaljubljen u Hedvigu Ban, no ne osje\xc4\x87a se spremnim zaprositi je, budu\xc4\x87i da "jo\xc5\xa1 nije napravio ni\xc5\xa1ta zna\xc4\x8dajno". Vrijeme provodi u zajedni\xc4\x8dkim \xc5\xa1etnjama prirodom, a njen otac mu iznajmi i sobicu za rad._NEWLINE_Uskoro Lisinski odlazi u Mariju Bistricu na poziv tamo\xc5\xa1njeg \xc5\xbeupnika, opata. Tamo se zanima za orgulje i narodno stvarala\xc5\xa1tvo. Uskoro pi\xc5\xa1e i operu Porin. Nakon pisanja i skladanja iscrpljen je te se razboli. U op\xc4\x87em zanosu, \xc5\xa0triga skupi financijske priloge, a ban Jela\xc4\x8di\xc4\x87 ga preporu\xc4\x8di za \xc5\xa1kolovanje na glazbenoj akademiji u Pragu, no tamo ga odbiju zbog starosti. Razo\xc4\x8daran, vra\xc4\x87a se u Zagreb, gdje ga HGZ namje\xc5\xa1ta kao besplatnog predava\xc4\x8da na glazbenoj \xc5\xa1koli. Uskoro se njegove opere i skladbe prestaju izvoditi nau\xc5\xa1trb stranih po volji vlasti. Lisinski se zaklinje da nikad vi\xc5\xa1e ne\xc4\x87e skladati. Sam i napu\xc5\xa1ten, umire u 35. godini.\n_START_SECTION_\nProdukcija\n_START_PARAGRAPH_\nFilm se razvio iz ideje o srednjometra\xc5\xbenom kulturno-povijesnom filmu o Lisinskom, a kako usta\xc5\xa1ke vlasti nisu odobravale ideologiju ilirskoga pokreta, autori su izbjegavali izravna upu\xc4\x87ivanja na taj kontekst, kao i na njegovo pravo, slovensko-\xc5\xbeidovsko ime: Ignac Fuchs. Pisac scenarija Milan Kati\xc4\x87, \xc4\x8dovjek koji je predstavljao vezu s Narodnooslobodila\xc4\x8dkim pokretom u Hrvatskom slikopisu, u vi\xc5\xa1e je izjava i \xc4\x8dlanaka za tada\xc5\xa1nje novine neizravno \'opravdavao\' izbor teme, isti\xc4\x8du\xc4\x87i da \xc4\x87e kroz nju do\xc4\x87i do izra\xc5\xbeaja "snaga i vrijednost hrvatske kulture"._NEWLINE_Film je sniman na autenti\xc4\x8dnim lokacijama u Hrvatskom zagorju i u Zagrebu, a u sceni prosvjeda na Markovom trgu sudjelovalo je vi\xc5\xa1e od 200 statista. Lisinski je ujedno prvi i posljednji igrani film Oktavijana Mileti\xc4\x87a u ulozi redatelja.\n_START_SECTION_\nNDH\n_START_PARAGRAPH_\nLisinski je premijerno prikazan na Uskrs 1944., koji se poklopio i s tre\xc4\x87om obljetnicom uspostave NDH. Film je kao prvi zvu\xc4\x8dni doma\xc4\x87i dugometra\xc5\xbeni film do\xc4\x8dekan s odu\xc5\xa1evljenjem, a gledatelji su opsjedali glumce tra\xc5\xbee\xc4\x87i ih autograme. No, budu\xc4\x87i da tema filma nije bila ba\xc5\xa1 po volji usta\xc5\xa1kog vodstva, pojedini du\xc5\xbenosnici, pa i sam Paveli\xc4\x87, nisu se pojavili na premijeri filma.\n_START_SECTION_\nSFRJ\n_START_PARAGRAPH_\nFilm je prilikom arhiviranja filmske gra\xc4\x91e iz NDH nakon rata istog trena progla\xc5\xa1en kao drugorazredno djelo. Ocijenjeno je da mu nedostaje propagandna svrha jer govori o hrvatskom skladatelju, o hrvatskoj patnji, pa ga nije imalo smisla prikazivati, pogotovo u tim ranim godinama komunizma staljinisti\xc4\x8dkog tipa. Film je zatim bunkeriran te je ostao skriven sve do slu\xc4\x8dajnog otkri\xc4\x87a 1981.\n_START_SECTION_\nRepublika Hrvatska\n_START_PARAGRAPH_\nZbog povijesne pozadine filma malo se vremena posvetilo pitanjima koliko je "Lisinski" dobar biografski film i u kolikoj je mjeri njegov tretman glazbe, koju je Boris Papandopulo skladao "prema motivima Vatroslava Lisinskog", dobar ili izvrstan u odnosu na temu. U knjizi "101 godina filma" filmski kriti\xc4\x8dar Ivo \xc5\xa0krabalo je najprije istaknuo dobre strane filma: povijesnu autenti\xc4\x8dnost ambijenata, rasko\xc5\xa1ne plesove u grofovskim odajama, maestroznu izvedbu Ljubavi i zlobe te veliki prizor prosvjeda na Markovu trgu. Isti\xc4\x8de i Mileti\xc4\x87eve asocijacije na slikarstvo, barokne interijere, detalje orgulja i unutra\xc5\xa1njost crkve u Mariji Bistrici. Me\xc4\x91utim, i \xc5\xa0krabalo je jasan pri ocjeni najva\xc5\xbenije filmske komponente, scenarija: "Dramatur\xc5\xa1ki okvir filma je koncert Zagreba\xc4\x8dke filharmonije posve\xc4\x87en djelima Lisinskog"._NEWLINE_Sama \xc4\x8dinjenica da film postoji i da ima zvu\xc4\x8dan naslov \xc4\x8dini ga va\xc5\xbenim. Me\xc4\x91utim, danas Mileti\xc4\x87ev film ostavlja gledatelja hladnim. Premda je njegov autor te\xc5\xbeio profesionalizmu, "Lisinski" u nekim aspektima izgleda kao amaterski film. Kati\xc4\x87ev scenarij donio je niz prili\xc4\x8dno naivnih dijaloga koji tada\xc5\xa1nji glumci, a naro\xc4\x8dito nositelj glavne uloge Branko \xc5\xa0poljar, nisu znali niti mogli nadi\xc4\x87i. Veljko Mari\xc4\x8di\xc4\x87 u ulozi Alberta \xc5\xa0trige, lika koji je i u stvarnosti doista bio \xe2\x80\x9eduhovni pokreta\xc4\x8d\xe2\x80\x9c Vatroslava Lisinskog, djelovao je mnogo uvjerljivije. Neprofesionalna glumica Lidija Dominkovi\xc4\x87 tako\xc4\x91er nije mnogo mogla dodati ulozi Hedvige Ban, \xc4\x8dija se pasivna tugaljivost dana\xc5\xa1njem gledatelju ne \xc4\x8dini samo umjetnom, nego groteskno smije\xc5\xa1nom. Poku\xc5\xa1alo se ne\xc5\xa1to digniteta dati ulozi Sidonije Erd\xc3\xb6dy-Rubido, koju je glumila i pjevala prvakinja hrvatske opere Srebrenka Jurinac, ali je njezina uloga bila nedovoljno velika i nedovoljno u\xc4\x8destala na filmskom platnu.\n_START_SECTION_\nRestauracija i DVD izdanje\n_START_PARAGRAPH_\nOriginalni negativ filma smatrao se izgubljenim budu\xc4\x87i da je prema dostupnim podacima taj film bio me\xc4\x91u gra\xc4\x91om koju je jugoslavenska policija (savezni SUP) izuzela 1958. godine od republi\xc4\x8dkoga SUP-a Hrvatske, radi pregleda filmskog materijala u sklopu kriminalnog progona ratnih zlo\xc4\x8dinaca._NEWLINE_No, 1981. nitratni negativ je slu\xc4\x8dajno otkriven u spremi\xc5\xa1tima Jadran filma te je potajice restauriran. Iz te je kopije izra\xc4\x91en dubl-negativ te tonska kopija. Nova i restaurirana kopija prikazana je 18. listopada 1990. u tada\xc5\xa1njem kinu "Balkan" i to povodom vra\xc4\x87anja spomenika banu Jela\xc4\x8di\xc4\x87u na sredi\xc5\xa1nji zagreba\xc4\x8dki trg. Godine 2008. Hrvatska kinoteka fotokemijski je restaurirala film u laboratoriju Jadran filma, me\xc4\x91u ostalim kopiraju\xc4\x87i neke dijelove originalnog negativa u kombinirani dubl-pozitiv izra\xc4\x91en nakon pronalaska filma, te izradiv\xc5\xa1i novi dubl-negativ i, nakon ponovnog o\xc4\x8ditavanja svjetla, novu tonsku kopiju, koja je ipak sa\xc4\x8duvala ukopirana o\xc5\xa1te\xc4\x87enja "originala" iz 1981. Ta su urezana o\xc5\xa1te\xc4\x87enja ve\xc4\x87inom uklonjena postupkom digitalne dodatne restauracije (skeniranjem, programiranim i "ru\xc4\x8dnim" \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x87enjem, stabilizacijom slike, izjedna\xc4\x8davanjem kontrasta, izo\xc5\xa1travanjem, itd.) koju su proveli studiji Vizije (slika) i Oktava digital (zvuk) tijekom 2009. godine. Film je u prosincu tiskan na DVD-u u izdanju Hrvatske kinoteke - Hrvatskog dr\xc5\xbeavnog arhiva, uz popratnu knji\xc5\xbeicu i pretisak scenarija iz 1944. godine.'