b'\n_START_ARTICLE_\nBo\xc5\xa1njaci\n_START_SECTION_\nNastanak i povijesne mijene bo\xc5\xa1nja\xc4\x8dkoga imena\n_START_PARAGRAPH_\nIzvorno ime Bo\xc5\xa1njanin (u latinskim vrelima sing. Bosnensis) prvotno ozna\xc4\x8duje jedino pripadnika srednjovjekovne bosanske politi\xc4\x8dke jedinice. U po\xc4\x8detcima osmanske vladavine Bo\xc5\xa1njak (turcizirano povijesno Bo\xc5\xa1njanin) ime je za podanika kr\xc5\xa1\xc4\x87anske vjeroispovijesti, dok se izraz Bosnalu odnosio na islamizirano doma\xc4\x87e pu\xc4\x8danstvo. _NEWLINE_Potom, za ustaljene turske vlasti, rije\xc4\x8d Bo\xc5\xa1njak ozna\xc4\x8davala je svakoga pripadnika zemlje Bosne (Bo\xc5\xa1njak-milleti), pa i izraz Bo\xc5\xa1njak-kavmi zna\xc4\x8di samo bo\xc5\xa1nja\xc4\x8dki narod za \xc5\xa1to je prikladniji bio naziv Bo\xc5\xa1njak-taifesi, koji se sre\xc4\x87e kao odrednica za stanovnika Bosne u narodnosnom ili plemenskom zna\xc4\x8denju. No, to je bila samo jedna od oznaka koju je vlast teokratskog islamskog carstva rabila u svojemu birokratskom aparatu. Samomu je duhu Osmanlijskoga Carstva bila strana bilo kakva ideja o nacionalnome okupljanju ijednoga dijela prostranoga imperija, a kamoli i sama pomisao da bi muslimani i kr\xc5\xa1\xc4\x87ani neke vojno-politi\xc4\x8dke jedinice tvorili ikakvu nadkonfesionalnu zajednicu. _NEWLINE_Ve\xc4\x87 u razdoblju sustavne islamizacije od 15. do 18. stolje\xc4\x87a postoji prepoznatljiva diferencijacija u znaku trojnoga sastava na vjersko-narodnosnoj osnovi. Sami su pak narodi koji nastanjuju Bosnu i Hercegovinu za sebe upotrebljavali razli\xc4\x8dite nazive: od Bo\xc5\xa1njak u cijelome spektru zna\xc4\x8denja, s te\xc5\xbei\xc5\xa1tem na teritorijalno-zemaljskoj oznaci, preko niza lokalnih i konfesionalnih imena, do modernih nacionalnih. _NEWLINE_Za situaciju u BiH je zna\xc4\x8dajno da nema povijesnoga kontinuiteta po kojemu bi bilo koja nacija u sada\xc5\xa1njoj Bosni i Hercegovini ostala vjerna predosmanskomu kulturnocivilizacijskom naslje\xc4\x91u i pri tome zadr\xc5\xbeala bosansku etni\xc4\x8dku samosvijest. Glavni ba\xc5\xa1tinici predturske bosanske kulture i povijesnoga sje\xc4\x87anja, Hrvati Bosne i Hercegovine, sa\xc4\x8duvali su, preko institucije franjeva\xc4\x8dke provincije Bosne Srebrene, predaju o starijoj pro\xc5\xa1losti i tradiciji. No, samo kao jednu, subnacionalnu razinu pripadnosti podre\xc4\x91enu op\xc4\x87oj, hrvatskoj nacionalnoj identifikaciji. _NEWLINE_Glede ostalih nacija koje \xc5\xbeive u Bosni i Hercegovini: Bo\xc5\xa1njaci ili Bosanski Muslimani svoj nacionalni postanak ve\xc5\xbeu za osmansku vlast i odanost islamskomu kulturnocivilizacijskomu krugu, te je predturska ba\xc5\xa1tina (dobrim dijelom sa\xc4\x8duvana u katoli\xc4\x8dkim crkvama i samostanima) za njih, i na emocionalnoj i na etni\xc4\x8dko-identifikacijskoj razini, ne\xc5\xa1to posve strano; Srbi pak, iako autenti\xc4\x8dni ba\xc5\xa1tinici pravoslavnoga udjela u kulturi srednjovjekovne bosanske dr\xc5\xbeave, zbog prete\xc5\xbeito katoli\xc4\x8dkoga karaktera te dr\xc5\xbeave i civilizacijske povezanosti iste s hrvatskim srednjovjekovnim prostorima od Slavonije do Dalmacije, tako\xc4\x91er nisu zadr\xc5\xbeali sje\xc4\x87anje na staru dr\xc5\xbeavu u svojoj nacionalnoj tradiciji, niti smatraju da je bosansko ime dostatno da izrazi njihov nacionalni identitet.\n_START_SECTION_\nPostanak bo\xc5\xa1nja\xc4\x8dkoga naroda\n_START_PARAGRAPH_\nSada\xc5\xa1nji je bo\xc5\xa1nja\xc4\x8dki narod (Bo\xc5\xa1njaci, Muslimani, Bo\xc5\xa1njaci muslimani) nastao najve\xc4\x87im dijelom islamizacijom, od 15. stolje\xc4\x87a nadalje, starosjedila\xc4\x8dkoga bosansko-hercegova\xc4\x8dkoga pu\xc4\x8danstva (uglavnom Hrvati; kao \xc5\xa1to su bila plemena Ba\xc5\xa1\xc4\x8da i Banjani u Malom Psetu), kao i stanovni\xc5\xa1tva okolnih zemalja (Srbije, Hrvatske, Crne Gore), uz udio asimiliranih albanskih, turskih i drugih pojedinaca, do\xc5\xa1ljaka iz ostalih zemalja Osmanskoga Carstva koje je obuhva\xc4\x87alo i sjevernu Afriku i dobar dio prednje Azije do Irana. _NEWLINE_Ideologija i samodefinicija Bo\xc5\xa1njaka vremenski zaostaju i kasne za hrvatskim._NEWLINE_Najve\xc4\x87i dio pro\xc5\xa1losti, do oko 1900., dana\xc5\xa1nji narod Bo\xc5\xa1njaka se smatrao Turcima, a u ovom surje\xc4\x8dju, to bi zna\xc4\x8dilo muslimanima (turske provenijencije). Iako svjesni razlika prema pravim Turcima (oprjeka Turci-Turku\xc5\xa1e, nepoznavanje turskoga jezika me\xc4\x91u \xc5\xa1irokim slojevima), \xc4\x8dinjenica je da su prakti\xc4\x8dki svi muslimani do\xc5\xbeivljavali Tursku kao domovinu, \xc5\xbeeljeni islamski dom, te da, iako su gajili odanost i prema u\xc5\xbeoj domovini Bosanskom pa\xc5\xa1aluku, to nije bilo od presudnoga zna\xc4\x8daja sve do 19. st. kada se pojavljuje osje\xc4\x87aj da \xc4\x87e ih Turci ostaviti na cjedilu (neovisnost Srbije, Bugarske,...). Glavna je odanost islam, a sredi\xc5\xa1nja politi\xc4\x8dko-civilizacijska vizura postojanja Osmansko Carstvo - bez ozbiljnijih poku\xc5\xa1aja autonomije. Razmi\xc5\xa1ljanje muslimana Bosne opisao je i suvremenik Vuk Karad\xc5\xbei\xc4\x87: "Nego oni zakona turskoga misle da su pravi Turci, i tako se zovu, premda ni od stotine jedan ne zna turski."_NEWLINE_Islamizacijom, stariji je identitet (kr\xc5\xa1\xc4\x87anski) radikalno izmijenjen, prebrisan. Te\xc5\xa1ko je na\xc4\x87i sli\xc4\x8dnoga primjera u povijesti (mo\xc5\xbeda u Indiji - no, to je upitno.). Bosanski su Muslimani prakti\xc4\x8dki prestali s ikakvom zna\xc4\x8dajnijom aktivno\xc5\xa1\xc4\x87u koja bi uklju\xc4\x8divala i iskazivala njihov etnicitet (npr. Iranci su u stolje\xc4\x87ima poslije islamizacije razvili bujnu knji\xc5\xbeevnost na perzijskom jeziku pisanu arapskim pismom, uz legendarne autore kao \xc5\xa1to su Firdusi, Omar Hajam, Rumi, Hafiz, itd.; Firdusi veli\xc4\x8da i predislamski Iran). _NEWLINE_Za razliku od toga, muslimani su, osim veoma malobrojne literature na narodnom jeziku (aljamijado knji\xc5\xbeevnost s piscima kao \xc5\xa1to su Mehmed Erdeljac (Hrvatska pjesma, 1588.), Hevaji Uskjufi, Hasan Kaimija, itd. te rje\xc4\x8dni\xc4\x8dkim djelom Uskufija), potpuno pre\xc5\xa1li na pismenost na orijentalnim jezicima, poglavito turskom. Taj fenomen, iako se za njega zna, nije jo\xc5\xa1 dovoljno istra\xc5\xbeen (obra\xc4\x91en je u knjigama Smaila Bali\xc4\x87a). Esencijalno, radi se o izuzetno vitalnoj spisateljskoj aktivnosti koja je pokrivala sva podru\xc4\x8dja (lirsku i misti\xc4\x8dnu poeziju, teologiju, medicinu, matematiku, alkemiju, astronomiju, filologiju, putopise, naznake historiografije, itd.) i to golema ve\xc4\x87ina na turskom, manji dio na arapskom, te najmanji na perzijskom/iranskom. _NEWLINE_Ako bi se i poku\xc5\xa1ala na\xc4\x87i paralela kod ostalih konstitutivnih naroda Bosne i Hercegovine, odmah je vidljivo da takve paralele nema. Hrvati jesu pisali i na latinskom, no to je onda ve\xc4\x87 bio mrtav jezik, za razliku od veoma \xc5\xbeivog turskog. Tako\xc4\x91er, spisateljska aktivnost Hrvata na hrvatskom je kudikamo opse\xc5\xbenija od one na latinskom, pa i kada se ta dva jezika pro\xc5\xbeimaju (npr. u gramatikama). Kod Srba se radi o ustrajanju na okamenjenoj verziji srpskog crkvenoslavenskoga, a ne, recimo, gr\xc4\x8dkoga. Raznovrsnost i opseg intelektualne produkcije bosansko-hercegova\xc4\x8dkih muslimana na turskom (dijelom i arapskom) pokazuje da su oni u kulturnome pogledu bili integralnim dijelom tursko-islamske uljudbe. Od stare Bosne na jezi\xc4\x8dnom pogledu ostala je begovica, tj. brzopisna \xc4\x87irilica, bosan\xc4\x8dica, kao i manji broj tekstova na narodnome jeziku (aljamijado knji\xc5\xbeevnost). \xc5\xa0to se ostalih aktivnosti ti\xc4\x8de, od vojnih do pravnih, od graditeljskih do umjetni\xc4\x8dkih, Bo\xc5\xa1njaci su neodvojivim dijelom turske ekumene, prakti\xc4\x8dki bez i\xc4\x8deg zasebnog \xc5\xa1to bi, u zna\xc4\x8dajnijoj mjeri, afirmiralo njihov bosanski identitet, bilo kao nastavak predturskog, bilo kao ju\xc5\xbenoslavenski islamski. Tako je bilo, u glavnim crtama, od 15. do po\xc4\x8detka 19. stolje\xc4\x87a._NEWLINE_Po\xc4\x8detkom 19. stolje\xc4\x87a, pa sve do konca (ili do austrougarskog zaposjedanja Bosne i Hercegovine 1878.), dolazi do porasta nezadovoljstva muslimanskoga plemstva u BiH jer se osje\xc4\x87aju izdanim pred prijete\xc4\x87im napredovanjem Austrije, kao i ugro\xc5\xbeeni reformama u Osmanskome Carstvu koje su smjerale na oduzimanje povlastica islamskom elementu u odnosu na inovjerce, poglavito kr\xc5\xa1\xc4\x87ane. Uz bune poput Grada\xc5\xa1\xc4\x8devi\xc4\x87eve (poslije koje su uslijedile represalije), muslimani kao zajednica ipak nisu ra\xc5\xa1\xc4\x8distili s nacionalnim ciljevima i odnosom prema Turcima: iako bijahu \xc4\x8desto u izravnim sukobima, ostala je i dalje sna\xc5\xbena lojalnost prema Osmanskom Carstvu.  _NEWLINE_Tada velika ve\xc4\x87ina muslimanske elite, poglavito inteligencije, trajno odseljava u Tursku, te tako dolazi do pravoga civilizacijskoga prijeloma, opet u povijesti slabo zabilje\xc5\xbeenoga. Naravno, u masi od preko 100 000 do 200 000 iseljenika ve\xc4\x87inu su \xc4\x8dinili obi\xc4\x8dni ljudi, no za kristalizaciju novoga nacionalnog identiteta je klju\xc4\x8dno da je oti\xc5\xa1la, u golemoj ve\xc4\x87ini, \xc5\xa1kolovana tursko-islamska elita. Tako su se muslimani u Bosni i Hercegovini na\xc5\xa1li na brisanom prostoru: odanost prema Turskoj, i dalje sna\xc5\xbena, vi\xc5\xa1e nije imala upori\xc5\xa1ta u \xc5\xa1kolovanoj eliti, a ju\xc5\xbenoslavenska bilo kojega oblika (hrvatska, jugoslavenska, srpska, bo\xc5\xa1nja\xc4\x8dka) bila je tek u zametcima. Ovom prekidu u duhovnoj orijentaciji, jedva slabijem od islamizacije, nije do sada posve\xc4\x87ivano dovoljno pozornosti.\n_START_SECTION_\nModerna nacionalna kristalizacija\n_START_PARAGRAPH_\nBez da se ide u pojedinosti, mo\xc5\xbee se re\xc4\x87i da je od 1878. do 1990. me\xc4\x91u Bo\xc5\xa1njacima vladalo dosta konfuzno stanje. Jedan dio toga razdoblja (ugrubo, do 1918., a uz prekide i do 1945.), dominiralo je mi\xc5\xa1ljenje da su Bo\xc5\xa1njaci sastavni dio hrvatskog naroda jer su kroz povijest bili obitavali na podru\xc4\x8dju Hrvatske sve do prodora Turaka. Bo\xc5\xa1nja\xc4\x8dka se politi\xc4\x8dka elita se, tijekom 20. stolje\xc4\x87a, poistovje\xc4\x87uje s hrvatskom, posebice u vrijeme Nezavisne Dr\xc5\xbeave Hrvatske. Prema legendi o dolasku Hrvata u 7. stolje\xc4\x87u je to pleme naselilo podru\xc4\x8dje Bosne, te tamo osnovalo Hrvatsku na podru\xc4\x8dju od rijeke Drine do Drave. Poslije 1945., dominantnom postaje jugoslavenska ideja koju je smislio Josip Broz Tito, koja je omogu\xc4\x87ila kakvu-takvu nacionalnu emancipaciju pod imenom Muslimani. Hrvatska i bo\xc5\xa1nja\xc4\x8dka postaju marginalnima, a srpska se o\xc4\x8dituje vi\xc5\xa1e preko srpski obojenoga jugoslavenstva. _NEWLINE_Velika ve\xc4\x87ina naroda se u tom razdoblju koje je potrajalo preko 100 godina osje\xc4\x87ala ne\xc4\x8dim posebnim i razli\xc4\x8ditim u odnosu na susjedne Hrvate i Srbe (za \xc5\xa1to postoji dovoljno dokumentarnoga materijala) no, nije znala na koji na\xc4\x8din artikulirati svoju zasebnost (usput-nije to znala ni intelektualna elita). U takvoj je konstelaciji jugoslavenstvo bilo idealno: krovni pojam za jo\xc5\xa1 nedovoljno kristaliziranu naciju koja se bolje osje\xc4\x87a u vi\xc5\xa1enacionalnim sklopovima jer jo\xc5\xa1 nije dozrela za samobit. Sli\xc4\x8dan je primjer s Hrvatima i Ilirskim pokretom u 30-im godinama 19. stolje\xc4\x87a. No, problem je u tom \xc5\xa1to se ova identifikacija vremenski poklopila s modernim i postmodernim globalnim procesima poput sloma komunizma, rasta panislamizma, globalizacije i op\xc4\x87e plime nacionalizma u svijetu koja je pratila slom nadnacionalne komunisti\xc4\x8dke ideologije._NEWLINE_Slomom komunizma i Jugoslavije, te Ratom u Bosni i Hercegovini, dogodilo se, u teoriji i prevladavaju\xc4\x87oj praksi, definitivno nacionalno samoosvje\xc5\xa1\xc4\x87ivanje Bo\xc5\xa1njaka. Paradoks je da je jedno od najstarijih povijesno-teritorijalnih imena (dodu\xc5\xa1e, u modificiranome turskom obliku), Bo\xc5\xa1njak, postalo najmla\xc4\x91im nacionalnim imenom-plebiscitarno je usvojeno 28. rujna 1993. na Drugoom bo\xc5\xa1nja\xc4\x8dkom kongresu kao novo staro ime za pripadnike naroda koji se dotada slu\xc5\xbebeno zvao Muslimani. Tako je narod kojega korijeni se\xc5\xbeu u slavenska osvajanja i seobe u 6. i 7. stolje\xc4\x87u, a identitet u odnosu na susjedne narode od 15. stolje\xc4\x87a i turskih osvajanja, kona\xc4\x8dno postao nacijom u punom smislu rije\xc4\x8di.\n_START_SECTION_\nSabotiranje nacionalnog bu\xc4\x91enja islamiziranih naroda\n_START_PARAGRAPH_\nBenjamin Kallay nastojao je suzbiti hrvatski i srpski nacionalizam jer je bio putem nacionalne emancipacije Hrvata i Srba. Kallay ih je dr\xc5\xbeao opasnim za interese Habsbur\xc5\xa1ke Monarhije u Bosni i Hercegovini, prije svega velikoma\xc4\x91arske koja je te\xc5\xbeila izlasku na more. Velikoma\xc4\x91arska ideja ve\xc4\x87 ranije je poku\xc5\xa1ala zbrisati Hrvatsku sa zemljopisne karte, a Austrija je grubo povrijedila prisegu Habsburga koji su prihvatili hrvatsku krunu uz uvjet povratka Hrvatskoj otetih zemalja. Zbog toga se velikoma\xc4\x91arska ideja sukobljavala s idejom hrvatskog povijesnog i dr\xc5\xbeavnog prava. Benjamin Kallay promicao je zato misao o posebnoj bosanskoj nacionalnosti (bo\xc5\xa1nja\xc5\xa1tvu), da bi sprije\xc4\x8dio konsolidaciju hrvatske nacije koju je Habsbur\xc5\xa1ka Monarhija razbijala promicanjem partikularizama. Ideja me\xc4\x91uvjerskog bo\xc5\xa1nja\xc5\xa1tva bila je neznanstveno utemeljena, tobo\xc5\xbee se slu\xc5\xbeila tradicijom bosanske dr\xc5\xbeavnosti, koja je prije otomanske vlasti bila jaka me\xc4\x91u katolicima Bosne i Hercegovine, a \xc4\x8duvali su ju osobito bosanski franjevci, tako je i povijest bosanske autonomije u okviru otomanske dr\xc5\xbeave bila jaka me\xc4\x91u muslimanima. Zbog specifi\xc4\x8dnosti vjera i neumitne \xc4\x8dinjenice nacionalne formiranosti Hrvata, Kallayevo bo\xc5\xa1nja\xc5\xa1tvo uhitilo je korijen samo me\xc4\x91u muslimanima, koji su bili objekt hrvatsko-srpskog suparni\xc5\xa1tva i koji su, poput Kallaya, opravdano strahovali da bi jedinstvo Bosne i Hercegovine moglo biti ugro\xc5\xbeeno ako bi se znatan broj muslimana po\xc4\x8deo odlu\xc4\x8divati za hrvatsku i za srpsku nacionalnost. Hrvatska elita, koja je ekonomski bila slabija od srpske, sastojala se uglavnom od sitnih trgovaca, \xc4\x8dinovnika i sve\xc4\x87enstva, ali je ipak bila dovoljno jaka kako bi skinula Kallayevu zabranu s bilo kakve manifestacije hrvatskog nacionalnog osje\xc4\x87aja. Prije 1899. nisu bila dopu\xc5\xa1tena \xc4\x8dak ni pjeva\xc4\x8dka dru\xc5\xa1tva s hrvatskim imenom. Hrvatska i srpska nacionalna ideologija suo\xc4\x8dile su se s problemom prava na Bosnu i Hercegovinu. Da bi se to postiglo, moralo se probuditi nacionalni osje\xc4\x87aj u muslimana. Kod Hrvata su se slu\xc5\xbeili znanstvenim putem, srpski ideolozi tako\xc4\x91er su se slu\xc5\xbeili znanstvenim putem za bu\xc4\x91enje srpskog nacionalnog osje\xc4\x87aja kod muslimana srpskih korijena, ali i pamfletima gdje su progla\xc5\xa1avali muslimane Srbima, isto kao sa \xc5\xa1tokavskim Hrvatima. Kod dijela muslimana probudila se hrvatska i srpska nacionalna svijest. Uz pomo\xc4\x87 Kallaya, pojavila se kao tre\xc4\x87a opcija u muslimana bo\xc5\xa1nja\xc5\xa1tvo, kao prvo obrambeno sredstvo ponosnih muslimanskih spahija protiv nacionalnih pokreta nekada\xc5\xa1njih njihovih kr\xc5\xa1\xc4\x87anskih podlo\xc5\xbenika. Nesumnjivo je da su isto\xc4\x8dnokr\xc5\xa1\xc4\x87anske implikacije srpstva umanjile privla\xc4\x8dnost srpske nacionalne ideologije me\xc4\x91u muslimanima uop\xc4\x87e. Samo je nekolicina muslimanskih intelektualaca pristupila srpskoj nacionalnosti: Osman \xc4\x90iki\xc4\x87, Avdo Karabegovi\xc4\x87 Hasanbegov i njegov ro\xc4\x91ak S. Avdo Karabegovi\xc4\x87 (kod kojega je ono "S" ozna\xc4\x8divalo "Srbin"). Ukratko, srpski je nacionalni pokret tra\xc5\xbeio od muslimana vjerovati da je otomansko razdoblje - od kojega se prelazak na islam ne mo\xc5\xbee odvojiti - bio zapravo korak natrag. Hrvatski je pokret u Hrvatskoj 19. stolje\xc4\x87a bio turkofilski, zbog \xc4\x8dega su i katoli\xc4\x8dki intelektualci pisali pod muslimanskim pseudonimima i afirmativno o muslimanima, premda su katoli\xc4\x8dki Hrvati trpili te\xc5\xa1ke nepravde osiljenih bosanskih aga i begova koji nisu slu\xc5\xa1ali ni turskog sultana. Sam je Star\xc4\x8devi\xc4\x87, kao utemeljitelj suvremenog hrvatskog nacionalizma, dr\xc5\xbeao da su bosanski muslimani najbolji Hrvati. Godine 1900., kada je nadbiskup vrhbosanski Josip Stadler, \xc4\x8diji je katoli\xc4\x8dki klerikalizam bio sukladan njegovu nebosanskom podrijetlu, poku\xc5\xa1avao poistovjetiti hrvatsku nacionalnost s katoli\xc4\x8danstvom, i kada je, \xc5\xa1tovi\xc5\xa1e, zagovarao muslimanski prijelaz na katoli\xc4\x8danstvo, franjeva\xc4\x8dki mu je Osvit odgovorio izjavom, da katoli\xc4\x8danstvo ne bi propalo, kad bi nestalo Hrvata, niti bi Hrvati propali kad bi prestali biti katolici._NEWLINE_Prete\xc5\xbena ve\xc4\x87ina prvog sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1nog nara\xc5\xa1taja muslimana dr\xc5\xbeala je sebe Hrvatima. Neki od njih, posebno Safvet-beg Ba\xc5\xa1agi\xc4\x87, \xc4\x8ditave su stranice ispisivali u Osvitu, svjedo\xc4\x8de\xc4\x87i na taj na\xc4\x8din prihva\xc4\x87anje muslimana i islama unutar nacionalnih i kulturnih granica hrvatstva. Premda je broj muslimanskih intelektualaca koji su se izjasnili kao Hrvati u prvoj polovici 20. stolje\xc4\x87a prema\xc5\xa1io broj onih koji su sebe dr\xc5\xbeali Srbima, mo\xc5\xbeda u omjeru deset na prema jedan, barem tre\xc4\x87ina muslimanskih intelektualaca i velika ve\xc4\x87ina obi\xc4\x8dnih muslimana izbjegavala je biti zahva\xc4\x87ena bilo kojim procesom "nacionalizacije". Unato\xc4\x8d njezinoj potpunoj prevlasti nad bosanskom muslimanskom zajednicom, Jugoslavenska muslimanska organizacija se nije mogla predstaviti kao predstavnik jedne formirane nacionalne skupine, budu\xc4\x87i da je koncepcija posebne bosanske muslimanske nacionalnosti bila neprihvatljiva ne samo za Srbe i Hrvate, nego i za same muslimanske vo\xc4\x91e. \xc4\x8cak ako muslimanske mase nisu svjesne svoga narodnog imena, one su ipak nacionalno odre\xc4\x91ene. Prema rije\xc4\x8dima Osmana Nurij-bega Firdusa, oni su "prisustvovali i krunisanju Tomislava i krunisanju Stjepana Du\xc5\xa1ana, ali su onda, vjere radi, izgubili nacijonalno osje\xc4\x87anje... Oni su svjesni da im je podloga slovenska, da su jedan dio srpsko-hrvatskog tijela, koji je radi religije postao anacijonalan... biti u isto vrijeme musliman i osje\xc4\x87ati nacijonalno, to nije mogu\xc4\x87e; islam je pre\xc4\x8di od narodnosti". Protumuslimanski karakter agrarnih sukoba u Bosni i Hercegovini gotovo je posve onemogu\xc4\x87io muslimansku integraciju unuar srpske nacionalne ideologije. A prihvatiti Hrvate, za njih bi to zna\xc4\x8dilo izazvati izravnu konfrontaciju s Beogradom, koja bi vrlo vjerojatno ishodovala diobom Bosne i Hercegovine, a JMO - i muslimani op\xc4\x87enito - upravo su to htjeli pod svaku cijenu sprije\xc4\x8diti. Na primjer, od 24 poslanika koji su izabrani na listi JMO na izborima u studenom 1920. godine, 15 ih se izjasnilo Hrvatima, dvojica Srbima, petorica se uop\xc4\x87e nisu nacionalno izjasnila, a jedan se izjasnio kao Bo\xc5\xa1njak. Od 18 poslanika i njihovih zamjenika izabranih na listi JMO na izborima 1923., svi su se, osim dr. Mehmeda Spahe (1883.-1939.), predsjednika stranke poslije 1921., izjasnili kao Hrvati. U svoje studentsko vrijeme, Spaho se izja\xc5\xa1njavao kao Srbin, a poslije se nije htio nazivati ni Srbinom ni Hrvatom. Zanimljivo je da se njegov brat Fehim, reis ul-ulema jugoslavenskih muslimana od 1938. do 1942., izja\xc5\xa1njavao kao Hrvat. Tre\xc4\x87i brat, Mustafa Spaho, po profesiji in\xc5\xbeenjer, izja\xc5\xa1njavao se kao Srbin. Spahin nasljednik, D\xc5\xbeafer-beg Kulenovi\xc4\x87, figurirao je u Paveli\xc4\x87evoj hijerarhiji kao dio obveznog bosanskog dekora. Tamo gdje Paveli\xc4\x87 nije dijelio vlast s muslimanima, \xc4\x8detnici Dra\xc5\xbee Mihailovi\xc4\x87a latili su uni\xc5\xa1titi ih, i u procesu uni\xc5\xa1tavanja poklali su i ne malo muslimana-Srba. \xc4\x8cetnici su u Fo\xc4\x8di, prije smaknu\xc4\x87a jednog muslimana, koji im je govorio da je on bio srpski rodoljub, ovako govorili: "\xc5\xa0to si bio Srbin, ti si kaljao srpsko ime, jer si Tur\xc4\x8din. A zato \xc5\xa1to si nam pomagao, ne\xc4\x87emo te mu\xc4\x8diti". Strijeljali su ga, umjesto da mu prere\xc5\xbeu grkljan. Stoga nije \xc4\x8dudno \xc5\xa1to se u Europi u drugoj polovini 20. stolje\xc4\x87a pojavio jedan narod koji vi\xc5\xa1e nije htio biti ni\xc5\xa1ta drugo nego muslimanski.\n_START_SECTION_\nSuvremena veza s Turcima\n_START_PARAGRAPH_\nTurski predsjednik S\xc3\xbcleyman Demirel bio je jedan od \xc4\x8dimbenika koji je doveo do potpisivanja Splitske deklaracije, koja je pak omogu\xc4\x87ila Daytonski sporazum i kraj rata u BiH. Time se uz tradicionalne velesile koje su iskazivale interes za ovo podru\xc4\x8dje jo\xc5\xa1 po\xc4\x8detkom 20. stolje\xc4\x87a (Veliku Britaniju, Francusku i Rusiju), u mirovni proces uklju\xc4\x8dila i moderna Turska, politi\xc4\x8dki, ekonomski i vojno (u snagama SFOR-a sudjelovala je i turska vojska)._NEWLINE_Mustafa Ceri\xc4\x87, vjerski vo\xc4\x91a BiH-Muslimana, prilikom posjeta turskom premijeru je izjavio \xe2\x80\x9cTurska je na\xc5\xa1a mati, tako je bilo, tako \xc4\x87e i ostati\xe2\x80\x9c i \xe2\x80\x9cMi jesmo Turci, po na\xc5\xa1em povijesnom odre\xc4\x91enju, identitetu islama koji su nam Turci donijeli. "     _NEWLINE_ Sama izreka iznosi mi\xc5\xa1ljenje Ceri\xc4\x87a. Iako su pojedinci me\xc4\x91u Bo\xc5\xa1njacima izre\xc5\xbeavali neslaganje s tom izjavom, nije zabilje\xc5\xbeena reakcija bo\xc5\xa1nja\xc4\x8dkih politi\xc4\x8dara. Nacionalni Kongres Republike BiH, patriotska organizacija koja okuplja Bo\xc5\xa1njake raseljene \xc5\xa1irom svijeta s ogor\xc4\x8denjem je komentirala nedavne doga\xc4\x91aje kada su Bo\xc5\xa1njaci, isticali obilje\xc5\xbeja Turske, slave\xc4\x87i pobjedu ove reprezentacije u dramati\xc4\x8dnoj zavr\xc5\xa1nici me\xc4\x8da s Hrvatskom na Europskom nogometnom prvenstvu. To je ocijenjeno kao trijumf Ratka Mladi\xc4\x87a, budu\xc4\x87i da je on  u Srebrenici govorio o tome da je rije\xc4\x8d o \xc2\xabosveti Turcima\xc2\xbb._NEWLINE_Za vrijeme utakmice Hrvatska-Turska na Euro 2008 velik dio Bo\xc5\xa1njaka je navijao za Tursku. Po gradovima BiH sa ve\xc4\x87inskim bo\xc5\xa1nja\xc4\x8dkim stanovni\xc5\xa1tvom (kao i onima sa zna\xc4\x8dajnom manjinom, poput Mostara) okupljale su skupine bo\xc5\xa1nja\xc4\x8dkih navija\xc4\x8da sa turskim zastavama uzvikuju\xc4\x87i "Ovo je Turska!"   _NEWLINE_ Iako su neki uglednici ,kao npr. glumac Emir Had\xc5\xbeihafizbegovi\xc4\x87, ustvdili kako to ne odra\xc5\xbeava pravo stanje stvari te da je ve\xc4\x87ina Bo\xc5\xa1njaka navijala za Hrvatsku . U BiH nije zabilje\xc5\xbeeno nijedno javno okupljanje bo\xc5\xa1nja\xc4\x8dkih navija\xc4\x8da u potporu hrvatskoj reprezentaciji._NEWLINE_U povodu tih doga\xc4\x91anja odr\xc5\xbeavane su javne rasprave na Federalnoj TV o identitetu BiH-muslimana._NEWLINE_Mnogi gradovi u BiH s bo\xc5\xa1nja\xc4\x8dkom ve\xc4\x87inom nose imena osmanlijskih vladara. Tako npr. u sredi\xc5\xa1tu Sarajeva postoji ulica Mehmed-pa\xc5\xa1e Sokolovi\xc4\x87a,  a u Biha\xc4\x87u ulica Sulejmana Veli\xc4\x8danstvenog kao i ulica Mehmed pa\xc5\xa1e Bi\xc5\xa1\xc4\x87evi\xc4\x87a_NEWLINE_Mnoge ustanove i kulturnoumjetni\xc4\x8dke organizacije Bo\xc5\xa1njaka u BiH nose nebo\xc5\xa1nja\xc4\x8dka imena iz doba Osmanskog carstva. Bo\xc5\xa1nja\xc4\x8dki ansambl iz Sarajeva nosi ime sultana Mehmeda el-Fatiha._NEWLINE_Na obilje\xc5\xbeavnjima genocida u Srebrenicu doga\xc4\x91alo se da su pojedinci nosili turske zastave. To je izazvalo osude u pojednim bo\xc5\xa1nja\xc4\x8dkim krugovima._NEWLINE_Turski ministar vanjskih poslova Ahmet Davutoglu otvorio je Turski kulturni centar Junus Emre u Sarajevu. Tom prilikom je izjavio kako je Sarajevo tursko. Dao je ohrabrenje Bo\xc5\xa1njacima da budu \xe2\x80\x9covdje sigurni kao vlasnici Sarajeva i BiH\xe2\x80\x9d. _NEWLINE_Pored toga turski je ministar  i elaborirao tezu o osmanlijskoj vlasti u BiH kao osobito pozitivnom razdoblju njezine povijesti, tj. da islamizacija srednjovjekovne Bosne nije bila njezino zatiranje, nego njezina akulturacija. Tako je obnovljen i stari politi\xc4\x8dki prijepor o prirodi turske vlasti u BiH.  Za potkrepu tvrdnje o emancipatorskoj prirodi turske vlasti, koju je nazvao \xe2\x80\x9ezlatnim dobom Balkana\xe2\x80\x9c, ministar je spomenuo Mehmed-pa\xc5\xa1u Sokolovi\xc4\x87a tj. da bi on ostao obi\xc4\x8dan srpski seljak da nije potur\xc4\x8den.'