b'\n_START_ARTICLE_\nHatzegopteryx\n_START_SECTION_\nNaziv i fosili\n_START_PARAGRAPH_\nTom su rodu 2002. naziv dali francuski paleontolog Eric Buffetaut i rumunski paleontolozi Dan Grigorescu i Zoltan Csiki. Postoji samo jedna, ujedno i tipi\xc4\x8dna, vrsta: Hatzegopteryx thambema. Naziv roda izveden je od porje\xc4\x8dja Hatzeg (ili Ha\xc8\x9beg) u Transilvaniji, te tzv. otoka Ha\xc8\x9beg, gdje su kosti prona\xc4\x91ene, i od gr\xc4\x8d. pteryx - "krilo". Naziv vrste, thambema, izveden je od gr\xc4\x8dkog za "\xc4\x8dudovi\xc5\xa1te", \xc5\xa1to se odnosi na njegovu veli\xc4\x8dinu._NEWLINE_Hatzegopteryx potje\xc4\x8de iz gornjeg dijela srednje formacije Densus Ciula u Valioari (sjeverozapadno porje\xc4\x8dje Hatega, Transilvanija, zapadna Rumunjska), koja je nastala tijekom kasnog maastrichtija (kreda), prije oko 66 milijuna godina._NEWLINE_Holotip, FGGUB R 1083A, sastoji se od zadnjeg dijela lubanje i o\xc5\xa1te\xc4\x87enog proksimalnog dijela lijeve ramene kosti. U blizini je prona\xc4\x91en srednji dio bedrene kosti duljine 38,5 cm, FGGUB R1625, te mo\xc5\xbeda tako\xc4\x91er pripada Hatzegopteryxu. FGGUB R1625 je pripadao jedinci s rasponom krila od pet do \xc5\xa1est metara. Kasnije opisani fragmenti pripadali su srednje velikim \xc5\xbeivotinjama._NEWLINE_Dodatni ostaci opisani su 2011. godine: prednji dio gornje \xc4\x8deljusti, mogu\xc4\x87i dio tre\xc4\x87eg prsta, nesrasla skapulokorakoidna kost, lopatica, vratni kralje\xc5\xa1ci i dio ramene kosti.\n_START_SECTION_\nLubanja\n_START_PARAGRAPH_\nHatzegopteryx je imao krupnu lubanju, kod koje je zadnji dio bio \xc5\xa1irok, te vrlo veliku \xc4\x8deljust. Donja \xc4\x8deljust imala je \xc5\xbelijeb na mjestu spajanja sa lubanjom, koji je bio prisutan kod jo\xc5\xa1 nekoliko pterosaura, te koji mu je omogu\xc4\x87avao da otvori usta vrlo \xc5\xa1iroko. Mnoge fosilizirane kosti Hatzegopteryxa podsje\xc4\x87aju na one kod Quetzalcoatlus sp., s kojim je u bliskom srodstvu, mada je kod Hatzegopteryxa lubanja bila mnogo te\xc5\xbee gra\xc4\x91ena, sa jasno druga\xc4\x8dijim spojem \xc4\x8deljusti, sli\xc4\x8dnom onom kod Pteranodona. Na osnovu usporedbi sa drugim pterosaurima, Nyctosaurusom i Anhanguerom, Buffetaut i kolege su pri prvobitnom opisivanju primjeraka procijenili da je lubanja Hatzegopteryxa vjerojatno imala du\xc5\xbeinu od tri metra, \xc5\xa1to bi je \xc4\x8dinilo ve\xc4\x87om nego kod najve\xc4\x87e vrste Quetzalcoatlusa, te jednom od najve\xc4\x87ih lubanja od svih nemorskih \xc5\xbeivotinja._NEWLINE_Lubanja Hatzegopteryxa tako\xc4\x91er je bila jedinstvena po svojoj te\xc5\xa1koj, robusnoj gra\xc4\x91i. Lubanje ve\xc4\x87ine pterosaura sastojale su se od vrlo lakih plo\xc4\x8dica i podupira\xc4\x8da. Kod Hatzegopteryxa kosti lubanje su zdepaste i krupne, s velikim grebenima kao mjestima spajanja mi\xc5\xa1i\xc4\x87a za kosti. Buffetaut i kolege su u svom opisu iz 2002. godine predlo\xc5\xbeili da je, kako bi ta \xc5\xbeivotinja mogla letjeti, te\xc5\xbeina lubanje morala biti reducirana na neki neuobi\xc4\x8dajen na\xc4\x8din; slo\xc5\xbeili su se da je on mogao biti neleta\xc4\x8d, ali su to ipak smatrali nevjerojatnim zbog sli\xc4\x8dnosti njegovih kostiju krila sa onima kod lete\xc4\x87ih pterosaura. Autori su teoretizirali da je postizao neophodno smanjenje te\xc5\xbeine putem unutarnje strukture kostiju lubanje, koje su imale mnogo malih udubina i rupa (alveoli), du\xc5\xbeine do 10\xc2\xa0mm, koje je razdvajao kalup izuzetno tankih ko\xc5\xa1tanih podupira\xc4\x8da (trabeculae), \xc5\xa1to se mo\xc5\xbee vidjeti i u nekim dijelovima kostiju krila Hatzegopteryxa. Autori su istakli da ta neobi\xc4\x8dna gra\xc4\x91a, koja se znatno razlikovala od strukture lubanje ostalih pterosaura, podsje\xc4\x87a na strukturu ekspandiranog polistirena, tvari koja se koristi za stvaranje stiropora. Naveli su da je to pru\xc5\xbealo sna\xc5\xbenu i otpornu gra\xc4\x91u, ali i malu te\xc5\xbeinu, \xc5\xa1to je toj \xc5\xbeivotinji sa ogromnom glavom omogu\xc4\x87avalo let.\n_START_SECTION_\nVeli\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nAutori su procijenili veli\xc4\x8dinu Hatzegopteryxa usporedbom fragmenta ramene kosti duljine 236 mm s istim kod Quetzalcoatlusa, \xc4\x8diji primjerak TMM 41450-3 ima ramenu kost duljine 544 mm. Vidjev\xc5\xa1i da fragment kod Hatzegopteryxa predstavlja manje od polovine prvobitne kosti, zaklju\xc4\x8dili su da je vrlo vjerojatno bio "malo dulji" nego kod Quetzalcoatlusa. Naveli su da je raspon krila kod zadnjeg 1981. procijenjen na 11 do 12 metara, dok su ranije procjene davale du\xc5\xbeinu izme\xc4\x91u 15 i 20 metara. Iz toga su zaklju\xc4\x8dili da je raspon krila od 12 metara kod Hatzegopteryxa bio konzervativan zaklju\xc4\x8dak "ako mu je ramena kost bila malo dulja nego kod Q. northropi". Godine 2003. do\xc5\xa1li su do kona\xc4\x8dnog zaklju\xc4\x8dka, s rasponom krila od 12 metara i duljinom lubanje od 2,5 metara. Mark Witton et. a. su 2010. izjavili da je prividno ve\xc4\x87a ramena kost Hatzegopteryxa u odnosu na primjerak TMM 41450-3 uzrokovan njenim krivljenjem tijekom fosiliziranja, te da Hatzegopteryx vjerojatno nije imao ve\xc4\x87i raspon krila od Quetzalcoatlusa, koji se danas obi\xc4\x8dno procjenjuje na 10 do 11 metara.'