b'\n_START_ARTICLE_\nSlikarstvo gotike\n_START_PARAGRAPH_\nSlikarstvo gotike obilje\xc5\xbeeno je isprva sporim razvojem, ve\xc4\x87inom se svodilo na umjetnost vitraja koja je potisnula prija\xc5\xa1nje iluminacije samostanskih rukopisa. Oslanjaju\xc4\x87i se na romani\xc4\x8dku tradiciju i pod utjecajem crkvene skulpture, u vitrajima se razvio plo\xc5\xa1ni, ornamentalan stil bez trodimenzionalnosti._NEWLINE_Tijekom 13. stolje\xc4\x87a u Francuskoj se razvio \xe2\x80\x9eelegantni stil\xe2\x80\x9d u iluminacijama molitvenika, pri \xc4\x8demu se ljudske figure prikazuju uz sve vi\xc5\xa1e pa\xc5\xbenje i detalja i s nagla\xc5\xa1enijim volumenom. U Italiji toga vremena slikarstvo je obilje\xc5\xbeeno \xe2\x80\x9enovobizantskim\xe2\x80\x9d stilom koji je uslijedio nakon kri\xc5\xbearskog osvajanja Carigrada godine 1204.\n_START_SECTION_\nSlikarstvo vitraja\n_START_PARAGRAPH_\nStaklene povr\xc5\xa1ine goti\xc4\x8dkih katedrala nisu bile pogodne za razvoj slikarstva. Dakle, fresko-slikarstva i nema jer nema velike povr\xc5\xa1ine zida zbog mnogo prozora. U crkvama \xc5\xa1irom Europe prestali su se u razdoblju gotike izra\xc4\x91ivati veliki narativni ciklusi. No tu su zato vitraji (vitra\xc5\xbei) - komadi stakla se spajaju me\xc4\x91usobno tankom linijom olova i to po konturama likova; ve\xc4\x87i dijelovi stakla uglavljeni su u rame od lijevanog \xc5\xbeeljeza. Kompozicije vitraja su dvodimenzionalne, bez perspektive. Boje su prozirne, naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e crvena, plava, \xc5\xbeuta i zelena. To su ve\xc4\x87inom izabrane scene u kojima se pojavljuju likovi \xc5\xbeivih li\xc4\x8dnosti s kr\xc5\xa1\xc4\x87anskim ikonografskim likovima. U ura\xc5\xa1avanju katedrala vitrajima prednja\xc4\x8dila je Francuska (Chartres, Le Mans, Laon i dr.). Krajem 14. st. napu\xc5\xa1ta se takav monumentalni na\xc4\x8din komponiranja vitraja, boje postaju raznovrsnije i uvodi se perspektiva ( Sainte-Chapelle u Parizu, Reims, i dr.).\n_START_SECTION_\nTrecento u Italiji\n_START_PARAGRAPH_\nU Italiji goti\xc4\x8dka arhitektura nije nikada dostigla vrhunce Francuske i Njema\xc4\x8dke, ali je Italija bila pod utjecajem Bizantske umjetnosti, a posebno njihova slika na drvetu. Tako da \xc4\x87e se prvo goti\xc4\x8dko slikarstvo razviti upravo u Italiji. Imu\xc4\x87ni pojedinci poru\xc4\x8divali su slike na drvenoj podlozi za privatnu upotrebu, ponekad su se radili i poliptisi (povezane slike na vi\xc5\xa1e dasaka). Svaki poliptih zavr\xc5\xa1avao je prelomljenim lukom, a prizori na drvenoj dasci oivi\xc4\x8davali su se stupovima. Pozadina je naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e zlatna, likovi su idealizirani, bo\xc5\xbeanski, ponekad se u scene uvode elementi pejza\xc5\xbea. Slikari su te\xc5\xbeili prikazati prostor, ali jo\xc5\xa1 nisu svladali perspektivu. Cimabue i Duccio ve\xc4\x87 krajem 13. stolje\xc4\x87a po\xc4\x8dinju prirodnije prikazivati likove te nagla\xc5\xa1avaju voluminoznost tijela i prostornost slike._NEWLINE_Giotto di Bondone je najva\xc5\xbeniji slikar Gotike; on je prvi uskladio prizor slike i povezao ga s prostorom promatra\xc4\x8da (tako \xc5\xa1to je sliku spustio na o\xc4\x8di\xc5\xa1te promatra\xc4\x8da). Giotto zapostavlja ulogu arhitektonskih okvira, dubinu prostora oblikuje polo\xc5\xbeajem i veli\xc4\x8dinom ljudskih figura, nagla\xc5\xa1avaju\xc4\x87i time prostorne planove slike. Likovi na njegovim slikama \xc4\x8dvrsto stoje na zemlji, uobli\xc4\x8deni su i vladaju prostorom trodimenzionalni, a ne plo\xc5\xa1ni. Prvi je u europskom slikarstvu krenuo u izra\xc5\xbeavanje osje\xc4\x87aja u stvarnom \xc5\xbeivotu putem svojih likova. Giotto je izvr\xc5\xa1io velik utjecaj na druge umjetnike, a njegovi najpoznatiji radovi nalaze se u Firenzi, Padovi i Assisiju. Njegovi suvremenici Duccio i Simone Martini posti\xc5\xbeu podjednako zavidne rezultate.\n_START_SECTION_\nInternacionalni stil\n_START_PARAGRAPH_\nSlikari srednje i sjeverne Europe preuzeli su od talijanskih umjetnika narativnost, prikaze krajolika i prostornost slike. Od druge polovice 14. st. se spajanjem sjevernih i talijanskih tradicija razvio tzv. internacionalni goti\xc4\x8dki slikarski stil nastao spajanjem dostignu\xc4\x87a juga i sjevera Europe. Obilje\xc5\xbeava ga naturalizam prikaza s nagla\xc5\xa1avanjem detalja, va\xc5\xbenost dubine prostora te meko oblikovanje ljudskih figura i draperija. Najva\xc5\xbeniji talijanski slikar me\xc4\x91unarodnog stila bio je Gentile da Fabriano, koji je uz naturalizam detalja i elemente fantasti\xc4\x8dnog, unio i novu upotrebu svjetlosti na slici. Oko 1400. godine, uglavnom posredstvom Italije, uz iluminacije se razvijalo i uljeno slikarstvo i na drugim podru\xc4\x8djima (\xc4\x8ce\xc5\xa1ka slikarska \xc5\xa1kola, Avignonska \xc5\xa1kola)._NEWLINE_Posebno mjesto ima molitvenik brata francuskog kralja Tr\xc3\xa8s Riches Heures du Duc de Berry \xc5\xa1to su ga oslikali Flamanci Bra\xc4\x87a Limbourg. U njemu su vrlo detaljno prikazani kalendarski mjeseci sa svim popratnim ljudskim radovima. Posebnost ovih slika je novo vizualno otkrivanje i prikazivanje prostora i prirode, koja se tijekom godi\xc5\xa1njih doba stalno mijenja. Na taj na\xc4\x8din goti\xc4\x8dko slikarstvo je va\xc5\xbean uvod u renesansno obra\xc4\x87anje prirodi._NEWLINE_Kasniju gotiku obilje\xc5\xbeava flamansko slikarstvo koje je u djelima Huberta i Jan van Eycka kona\xc4\x8dno nadma\xc5\xa1ilo skulpturu. U Njema\xc4\x8dkoj su uljeno slikarstvo razvijali Majstor Francke i Stefan Lochner, dok su Martin Schongauer, Albrecht D\xc3\xbcrer i Matthias Gr\xc3\xbcnewald svojim radovima ozna\xc4\x8davali prijelaz iz gotike u renesansu.'