b'\n_START_ARTICLE_\nKatedrala Notre-Dame u Parizu\n_START_SECTION_\nFaze izgradnje\n_START_PARAGRAPH_\nVjeruje se da je na mjestu dana\xc5\xa1nje katedrale na po\xc4\x8detku kr\xc5\xa1\xc4\x87anske ere postojao rimsko-galski hram posve\xc4\x87en bogu Jupiteru, \xc4\x8demu svjedo\xc4\x8di stup (Naute\xc5\xa1ki stup) prona\xc4\x91en 1711. godine. Hram je zamijenjen velikom ranokr\xc5\xa1\xc4\x87anskom bazilikom posve\xc4\x87enom svetom Stjepanu. Nije poznato je li bazilika podignuta krajem 4. stolje\xc4\x87a te zatim arhitekturno preoblikovana, ili je sagra\xc4\x91ena tijekom 7. stolje\xc4\x87a uz ponovno kori\xc5\xa1tenje starijih arhitekturnih elemenata. Bazilika je ubrzo postala katedralnom crkvom i za svoje vrijeme bila je gra\xc4\x91evina ogromnih dimenzija. Pro\xc4\x8delje ove bazilike nalazilo se \xc4\x8detrdesetak metara zapadnije od dana\xc5\xa1njeg pro\xc4\x8delja te je bilo ne\xc5\xa1to manje \xc5\xa1irine, oko 36 metara. Bazilika je bila duga\xc4\x8dka 70 metara, \xc5\xa1to \xc4\x8dini skoro polovicu du\xc5\xbeine dana\xc5\xa1nje katedrale. Katedrala je uz glavnu la\xc4\x91u imala i \xc4\x8detiri sporedne la\xc4\x91e, te je bila ukra\xc5\xa1ena mozaicima. _NEWLINE_Batisterij posve\xc4\x87en svetom Ivanu nalazio se na sjevernom boku katedrale. Njegovo postojanje posvjedo\xc4\x8deno je najkasnije od 452. godine i ostat \xc4\x87e sa\xc4\x8duvan sve do 18. stolje\xc4\x87a._NEWLINE_Od rimskog hrama do dana\xc5\xa1nje katedrala na ovom mjestu nalazilo se nekoliko crkvenih gra\xc4\x91evina: ranokr\xc5\xa1\xc4\x87anska bazilika, merovin\xc5\xa1ka bazilika, karolin\xc5\xa1ka katedrala (obnovljena nakon po\xc5\xbeara iz 857. godine) te na koncu romanska katedrala koja \xc4\x87e s vremenom iako je bila dogra\xc4\x91ivana i pro\xc5\xa1irivana pokazati premalenom za rastu\xc4\x87e stanovni\xc5\xa1tvo Pariza._NEWLINE_1160. godine, biskup Maurice de Sully potaknuo je gradnju nove ve\xc4\x87e gra\xc4\x91evine na temeljima stare romanske katedrale. Ova inicijativa dio je sveeuropskog pokreta koji, zbog brzo rastu\xc4\x87eg gradskog stanovni\xc5\xa1tva tijekom 11. i 12. stolje\xc4\x87a, zamjenjuje stare katedrale novim gra\xc4\x91evinama mnogo ve\xc4\x87ih razmjera. 1180. godine Pariz je imao 25 000 stanovnika, a ve\xc4\x87 1220. godine broj s udvostru\xc4\x8dio, \xc5\xa1to je u\xc4\x8dinilo Pariz najve\xc4\x87im europskim gradom izvan Italije._NEWLINE_Umjetnost i arhitektura nove gra\xc4\x91evine nadahnut \xc4\x87e se novoro\xc4\x91enim goti\xc4\x8dkim pokretom koji \xc4\x87e zapo\xc4\x8deti gradnjom crkava poput bazilika Saint-Denis iz 1144. godine i katedrala svetog Stjepana u Sensu. U tom trenutku pari\xc5\xa1ka biskupija bila je podre\xc4\x91ena upravo Senskoj nadbiskupiji. Gradnja po\xc4\x8dinje 1163. godine, pod kraljevanjem Luja VII. i trajat \xc4\x87e do 1345. godine.\n_START_SECTION_\nDruga faza (1250. - polovica 14. stolje\xc4\x87a)\n_START_PARAGRAPH_\nDruga faza izgradnje podrazumijeva dodatke, ukra\xc5\xa1avanje, popravke i izmjene koje su ponekad bile i zna\xc4\x8dajnije._NEWLINE_Tijekom ove faze graditelji postaju svjesni da pro\xc4\x8delja transepta, izgra\xc4\x91ena u romanskom stilu, zbog svoje stroge jednostavnosti naru\xc5\xa1avaju jedinstvo arhitektura budu\xc4\x87i da je glavno pro\xc4\x8delje izgra\xc4\x91enu u bogato oki\xc4\x87enom goti\xc4\x8dkom stilu. Preoblikovanje romanskih pro\xc4\x8delja naredio je biskup Renaud de Corbeil (1250.-1268.). Majstor Jean de Chelles proveo je produ\xc5\xbeenje transepta, isprva prema sjeveru (oko 1250. godine) te zatim prema jugu te je zaslu\xc5\xbean za sjeverno pro\xc4\x8delje sa njegovom predivnom rozetom. Nakon njegove smrti, rad na ju\xc5\xbenom dijelu transepta i ju\xc5\xbenom rozetom nastavio je Pierre de Montreuil, koji je tako\xc4\x91er zapo\xc4\x8deo zamjenjivati kontrafore oko sveti\xc5\xa1ta._NEWLINE_Njegov nasljednik Pierre de Chelles gradi 1296. letner te bo\xc4\x8dne kapele u apsidama oko sveti\xc5\xa1ta. Kapele dovr\xc5\xa1ava Jean Ravy koji je glavni majstor katedrale 1318.-1344. On nastavlja gradnju kontrafora oko sveti\xc5\xa1ta visine 15 metara. Tako\xc4\x91er je zapo\xc4\x8deo oltarnu pregradu koja dijeli sveti\xc5\xa1te od ostatka katedrale. 1344. zamjenjuje ga njegov ne\xc4\x87ak Jean le Bouteiller. Nakon njegove smrti 1363. godine radove dovr\xc5\xa1ava Raymond du Temple.\n_START_SECTION_\nRenesansne i barokne intervencije\n_START_PARAGRAPH_\nRenesansni majstori 15. i 16. stolje\xc4\x87a odbacuju goti\xc4\x8dku umjetnost kao barbarsku te nastoje svojim radovima prekriti goti\xc4\x8dke stupove te prekriti zidove brojnim tapiserijama i draperijama. Barokne skulpture ispunjaju la\xc4\x91e koje su ve\xc4\x87 bile pretrpane bo\xc4\x8dnim oltarima, grobovima i nadgrobnim spomenicima.\n_START_SECTION_\n17. i 18. stolje\xc4\x87e\n_START_PARAGRAPH_\n1625. godine izgra\xc4\x91ena je fontana na platou ispred katedrale. Arhitekt Augustin Guillain, namijenio ju je za izvor pitke vode stanovni\xc5\xa1tvu oto\xc4\x8di\xc4\x87a na kojem se nalazi katedrala. 1699. godine, po \xc5\xbeeljama Luja XIV., Kralja Sunca, izvode se brojna preobra\xc5\xbeenja unutra\xc5\xa1njosti. Arhitekt Robert de Cotte uklonio je srednjovjekovni letner kojega je zamijenio rasko\xc5\xa1nim pozla\xc4\x87enim re\xc5\xa1etkama od kovanog \xc5\xbeeljeza ukra\xc5\xa1enim zlatnim listovima. Uklanjanjem pojedinih elemenata oltarne ograde poput reljefa, nastoji otvoriti prostor izme\xc4\x91u sveti\xc5\xa1ta i deambulatorija, te ih zamjenjuje pozla\xc4\x87enim re\xc5\xa1etkama. Tako\xc4\x91er je zaslu\xc5\xbean i za uklanjanje grobova iz prostora sveti\xc5\xa1ta. Ugra\xc4\x91ene su i nove korske klupe te i novi sredi\xc5\xa1nji oltar za koji su isklesane skulpture i kipovi koji ga krase i danas, a predstavljaju Luja XIV. i njegovog oca Luja XIII. koji daju svoje zavjete pred Djevicom Marijom s umrlim Kristom u Krilu (Piet\xc3\xa0). 1709. godine kanonik Antoine de La Porte naru\xc4\x8duje \xc5\xa1est slika iz \xc5\xbeivota Bogorodice Marije za ukras sveti\xc5\xa1ta. Charles de La Fosse je za tu priliku naslikao Poklon kraljeva, sliku koja se danas nalazi u muzeju Louvre._NEWLINE_1756. godine, kanonici \xc4\x87e, smatraju\xc4\x87i da je unutra\xc5\xa1njost premra\xc4\x8dna, zahtijevati uklanjanje srednjovjekovnih vitraja koji su svi, osim rozeta, zamijenjeni obi\xc4\x8dnim prozorskim staklom._NEWLINE_U velja\xc4\x8di 1791., odlukom Ustavotvorne skup\xc5\xa1tine, katedrala Notre-Dame postaje sredi\xc5\xa1njim \xc5\xbeupnom crkvom Pariza._NEWLINE_Tijekom Francuske revolucije nad katedralom su izvr\xc5\xa1eni brojni vandalski \xc4\x8dini: kipovima \xc5\xbeidovskih kralja Jude na galeriji kraljeva na sredi\xc5\xa1njem pro\xc4\x8delju otrgnute su glave, a uskoro su i cijeli kipovi uklonjeni. Naime vjerovalo se da se radi o francuskom kraljevima dinastije Capet. 21 od 28 glava kao i brojni fragmenti prona\xc4\x91eni su 1977. te se \xc4\x8duvaju u Muzeju srednjeg vijeka u Parizu. Tako\xc4\x91er su uni\xc5\xa1teni i svi ve\xc4\x87i kipovi osim onoga Djevice Marije. Kult Razuma preuzima vlast nad katedralom 10. studenog 1793. godine te dekretom katedrala postaje hramom Razuma, a sredi\xc5\xa1nji oltar postaje oltarom boginje Razuma. Krajem tog istog mjeseca studenoga, katoli\xc4\x8dka liturgija zabranjena je u cijelom gradu, a katedrala postaje skladi\xc5\xa1tem.\n_START_SECTION_\n19. stolje\xc4\x87e i obnova\n_START_PARAGRAPH_\nKrajem revolucionarne diktature te nedugo nakon sklapanja konkordata Francuske dr\xc5\xbeave s papom, 18. travnja 1802. godine katedrala je ponovno namijenjena katoli\xc4\x8dkoj liturgiji. Brzo su izvr\xc5\xa1ene nu\xc5\xbene izmjene i obnove kako bi se u prosincu 1804. ondje za cara Francuza okrunio Napol\xc3\xa9on Bonaparte. Tom prigodom katedrala je prividno izbijeljena vapnom te ukra\xc5\xa1ena radovima Charlesa Perciera i Pierrea Fontainea koji su trebali sakriti njezino zapu\xc5\xa1teno stanje._NEWLINE_Nakon kraja napoleonskog doba, katedrala se nakon desetlje\xc4\x87a nebrige na\xc5\xa1la u tako tragi\xc4\x8dnom stanju da su gradski upravitelji razmatrali o mogu\xc4\x87nosti da je u potpunosti sru\xc5\xa1e. Romanti\xc4\x8darski pisac Victor Hugo, veliki zaljubljenik u Notre-Dame, pi\xc5\xa1e svoj roman Zvonar crkve Notre-Dame (objavljen 1831. godine) koji je imao ogroman uspjeh me\xc4\x91u publikom te je uspio pobuditi svijest stanovni\xc5\xa1tva o neizmjernoj vrijednosti ove gra\xc4\x91evine. Ta svijest postala je utoliko sna\xc5\xbenija jer su te iste godine oplja\xc4\x8dkani trezor i zgrada nadbiskupije, a mnogi vitraji su razbijeni od strane protumonarhijskog pokreta u Francuskoj. Ovim je Victor Hugo neizmjerno pridonio o\xc4\x8duvanju katedrale Notre-Dame._NEWLINE_Ministarstvo za kult pokrenulo je stoga program obnove. Za vo\xc4\x91e obnove izabrani su Jean-Baptiste Antoine Lassus i Eug\xc3\xa8ne Viollet-le-Duc. Dr\xc5\xbeavni parlament odobrio im je 1845. godine 2 650 000 franaka. No ovaj maleni bud\xc5\xbeet iscrpljen je ve\xc4\x87 1850. godine. Dodijeljeno je stoga novih 12 milijuna. Nakon smrti Lassusa 1857. godine, Viollet-le-Duc sam dovr\xc5\xa1ava radove 31. svibnja 1864. godine._NEWLINE_Prostor ispred katedrale je o\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x87en i pro\xc5\xa1iren tijekom 1860.-ih godina.\n_START_SECTION_\nNakon obnove iz 19. stolje\xc4\x87a\n_START_PARAGRAPH_\nSocijalisti\xc4\x8dka Pari\xc5\xa1ka komuna iz 1871. godina skoro je uni\xc5\xa1tila katedralu. Nekoliko pobunjenika je \xc4\x8dak podmetnulo po\xc5\xbeare koji su vrlo brzo stavljeni pod kontrolu i nisu prouzro\xc4\x8dili ve\xc4\x87e \xc5\xa1tete._NEWLINE_Katedrala je pro\xc5\xa1la kroz dva svjetska rata bez velikih o\xc5\xa1te\xc4\x87enja._NEWLINE_1965. godine 12 visokih prozora sredi\xc5\xa1nje la\xc4\x91e i 12 malih rozeta iznad galerija ukra\xc5\xa1eni su s 24 vitraja nakon uklanjanja monotonih stakala instaliranih tijekom 18. stolje\xc4\x87a. _NEWLINE_Tijekom 1990.-ih godina proces \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x87enja fasada, koje su tijekom stolje\xc4\x87e pocrnile usred gradskog one\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x87enja, vratio je katedrali bjelinu izvornog kamena.\n_START_SECTION_\nArhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nIsti\xc4\x8de se simetri\xc4\x8dno\xc5\xa1\xc4\x87u i uravnote\xc5\xbeeno\xc5\xa1\xc4\x87u arhitektonskih elemenata. Neka od glavnih obilje\xc5\xbeja katedrale su prostranost, uravnote\xc5\xbeenost pro\xc4\x8delja, elegancija kontrafora te vrlo vrijedni prozori sa slikama na staklu (vitra\xc5\xbei, vitraji). Katedrala je peterobrodna, duga 130, \xc5\xa1iroka 48, a visoka 36 metara. Osnova je zbijena. Dvostruki deambulatorij kora nadovezuje se neposredno na bo\xc4\x8dne brodove, a kratki transept jedva prelazi \xc5\xa1irinu fasade i daje crkvi oblik latinskog kri\xc5\xbea. Sistem potpornih stupova i lukova koji okru\xc5\xbeuju cijelu gra\xc4\x91evinu nose glavni dio te\xc5\xbeine konstrukcije. Potporni lukovi i stupovi raspore\xc4\x91eni su u vi\xc5\xa1e redove u vidu kaskada. Zapadno pro\xc4\x8delje katedrale primjer je goti\xc4\x8dke elegancije. Pro\xc4\x8delje uokviruju dva zarubljena tornja. Strelasti zavr\xc5\xa1eci uobi\xc4\x8dajeni u gotici nisu nikad bili izvedeni, tako da kule zavr\xc5\xa1avaju terasastim krovovima. Potporni stupci poja\xc4\x8davaju uglove kula i dijele pro\xc4\x8delje na tri glavna dijela. Rje\xc5\xa1enje je trokatno. Na zapadnom pro\xc4\x8delju skulptura je te\xc5\xa1ko o\xc5\xa1te\xc4\x87ena za vrijeme Francuske revolucije. Goti\xc4\x8dki je vertikalizam unutra\xc5\xa1njeg prostora kao i veliki prozori u prozorskom zidu, kao i lako\xc4\x87a i vitkost oblika._NEWLINE_Tri portala na glavnom ulazu su rasko\xc5\xa1no ukra\xc5\xa1ena. Unutra\xc5\xa1njost katedrale je bogata kipovima, nadgrobnim spomenicima i crkvenim namje\xc5\xa1tajem. U riznici se \xc4\x8duvaju brojni predmeti umjetni\xc4\x8dkoga obrta. Temeljitu restauraciju (1845\xe2\x80\x931864) je vodio francuski arhitekt Eug\xc3\xa8ne Viollet-le-Duc.'