b'\n_START_ARTICLE_\nVenera 9\n_START_SECTION_\nOrbiter\n_START_PARAGRAPH_\nOrbiter se sastojao od cilindra s dva krila od solarnih plo\xc4\x8da i uskovalne paraboli\xc4\x8dne HGA antene pri\xc4\x8dvr\xc5\xa1\xc4\x87ene na zakrivljenu povr\xc5\xa1inu. Jedinica oblika zvona koja je sadr\xc5\xbeavala pogonske sustave je bila pri\xc4\x8dvr\xc5\xa1\xc4\x87ena na dno cilindra, a postavljena na vrh je bila kapsula promjera 2.4 metra koja je sadr\xc5\xbeavala lander._NEWLINE_Orbiter je u\xc5\xa1ao u orbitu Venere 20. listopada 1975. godine. Njegova misija je bila da djeluje kao komunikacijski relej landera te da istra\xc5\xbei slojeve oblaka i atmosferske parametre s nekoliko instrumenata i eksperimenata. Izveo je 17 mjerenja od 26. listopada do 25. prosinca 1975.\n_START_SECTION_\nLander\n_START_PARAGRAPH_\n20. listopada 1975. se lander odvojio od orbitera te je slijetanje izvedeno uz Sun\xc4\x8devu svjetlost pored zenita u 05:13 UTC 22. listopada. Venera 9 je sletjela unutar radijusa od 150 km oko 1\xc2\xb00\xe2\x80\xb236\xe2\x80\xb3 S, 291\xc2\xb038\xe2\x80\xb224\xe2\x80\xb3 I, pored Beta Regija, na uzbrdici od 20\xc2\xb0 prekrivenom stijenama (pretpostavlja se da je to uzbrdica doline tektonskog procjepa, Aikhulu Chasma). Ulazna kapsula je te\xc5\xbeila 1 560 kg, a njen povr\xc5\xa1inski teret 660 kg._NEWLINE_Bila je to prva sonda koja je odaslala fotografije povr\xc5\xa1ine drugog planeta. Sovjetski svemirski program je imao mnogo vi\xc5\xa1e uspjeha s landerima Venere nego s landerima Marsa, vjerojatno zato \xc5\xa1to je slijetanje na Veneru bilo mnogo lak\xc5\xa1e nego na Mars radi mnogo gu\xc5\xa1\xc4\x87e atmosfere._NEWLINE_Sustav cirkuliraju\xc4\x87e teku\xc4\x87ine je kori\xc5\xa1ten kako bi se rasporedilo toplinsko optere\xc4\x87enje. Taj sustav, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i i predhla\xc4\x91enje prije ulaska, je omogu\xc4\x87io funkcioniranje landera 53 minute nakon slijetanja, nakon \xc4\x8dega je radio veza s orbiterom izgubljena kako je orbiter izazio iz dometa. Tijekom spu\xc5\xa1tanja, toplinsko rastere\xc4\x87enje i smanjenje brzine je dosljedno postignuto za\xc5\xa1titnim hemisferskim omota\xc4\x8dem, trima padobranima, ko\xc4\x8dnicom oblika diska koja iskori\xc5\xa1tava otpor zraka i sti\xc5\xa1ljivim, metalnim sletnim podlo\xc5\xa1kom oblika ameri\xc4\x8dke krafne. Mjesto slijetanja je oko 2 200 km udaljeno od mjesta slijetanja Venere 10._NEWLINE_Venera 9 je izmjerila oblake debljine 30-40 km s bazama na visini od 30 do 35 km. Tako\xc4\x91er je izmjerila kemijski sastav atmosfere koji je sadr\xc5\xbeavao klorovodi\xc4\x8dnu kiselinu, fluorovodi\xc4\x8dnu kiselinu, brom i jod. Ostali rezultati mjerenja su pokazali da je povr\xc5\xa1inski tlak od otprilike 90 atmosfera (9 MPa), povr\xc5\xa1inska temperatura od 485\xc2\xb0C te da su razine povr\xc5\xa1inskog osvjetljenja usporedive s ljetnim obla\xc4\x8dnim danom na Zemlji. Venera 9 je bila prva sonda koja je uzvratila crno-bijelu televizijsku sliku s Venerine povr\xc5\xa1ine koja je prikazivala sjene, nikakvu o\xc4\x8diglednu pra\xc5\xa1inu u zraku i razno kamenje duljine 30 do 40 cm koje nije erodiralo. Planirana panorama od 360 stupnjeva nije mogla biti fotografirana zato \xc5\xa1to poklopci dviju kamera nisu uspjeli otpasti pa su time ograni\xc4\x8dili fotografije na 180 stupnjeva. Isti kvar se pojavio i na Veneri 10.\n_START_SECTION_\nObrada slika\n_START_PARAGRAPH_\nDon P. Mitchell je nedavno nai\xc5\xa1ao na originalne podatke Venerinog fotografiranja dok je istra\xc5\xbeivao sovjetski program Venera te rekonstruirao fotografije koriste\xc4\x87i moderni softver za obradu podataka.'