b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xa0ume pretplaninskog pojasa Hrvatske\n_START_SECTION_\nSubalpske \xc5\xa1ume bukve (Homogyno sylvestris-Fagetum)\n_START_PARAGRAPH_\nOve \xc5\xa1ume razvijaju se iznad bukovo-jelovih \xc5\xa1uma, a iznad njih raste klekovina bora krivulja. Rasprostanjene su na nadmorskim visinama od 1100 do 1500 m. Geolo\xc5\xa1ku podlogu \xc4\x8dine vapnenci i dolomiti iznad kojih su razvijena humozna sme\xc4\x91a tla ili, u vi\xc5\xa1im predjelima, crnice. Za subalpske \xc5\xa1ume bukve karakteristi\xc4\x8dno je da se razvijaju u podru\xc4\x8dju niskih temperatura, kratke vegetacijske sezone, te jakog utjecaja vjetra i snijega. Posljedica toga je da su bukve relativno niske, u donjem dijelu savijene, \xc4\x8dvorastih grana okrenutih u smjeru puhanja vjetra. Na gornjoj granici rasprostranjenja, bukve se vi\xc5\xa1e uop\xc4\x87e ne razvijaju u obliku stabla, ve\xc4\x87 tvore grmoliku vegetaciju, tzv. klekovinu bukve. Radi niskih temperatura i dugog le\xc5\xbeanja snijega na tlu, znatno je usporena razgradnja otpalog li\xc5\xa1\xc4\x87a, pa se stvara debeli sloj humusa koji je karakteristi\xc4\x8dan za ove \xc5\xa1ume._NEWLINE_U sloju drve\xc4\x87a dominira bukva, a \xc4\x8dest je gorski javor (Acer pseudoplatanus). Mjestimi\xc4\x8dno se mogu javljati jela i smreka. Sloj grmlja dobro je razvijen, a \xc4\x8dine ga uglavnom iste vrste kao i brdskim \xc5\xa1umama bukve. Mogu se na\xc4\x87i jo\xc5\xa1 i velelisna vrba (Salix appendiculata), alpski ribiz (Ribes alpinum), kamenjarska kupina (Rubus saxatilis), te \xc5\xa1umska ru\xc5\xbea (Rosa pendulina). Zbog gustog sklopa bukovih stabala, do tla dopire mala koli\xc4\x8dina svjetla, tako da je sloj prizemnog raslinja slabije razvijen. U njemu rastu \xc5\xa1umska urezica (Homogyne sylvestris), okruglolisna kamenika (Saxifraga rotundifolia), prase\xc4\x87e zelje (Aposeris foetida), hrvatska zvjezdanka (Astrantia major subsp. croatica), medvje\xc4\x91i i planinski luk (Allium ursinum, Allium victorialis), mlije\xc4\x8d (Cicerbita alpina), kao i platanolisni \xc5\xbeabnjak (Ranunculus platanifolius).\n_START_SECTION_\nKlekovina bora krivulja (Lonicero borbasiane-Pinetum mugi)\n_START_PARAGRAPH_\nKlekovina bora razvijena je u prosjeku iznad 1350 m nadmorske visine i \xc4\x8dini zadnju zonu \xc5\xa1umske vegetacije. Osobito je dobro o\xc4\x8duvana na Risnjaku i sjevernom Velebitu, dok je na ju\xc5\xbenom znatno iskr\xc4\x8dena radi dobivanja ljetnih pa\xc5\xa1njaka. Raste iznad vapnena\xc4\x8dkih stijena na vrlo plitkom tlu sa sirovim humusom, koji nastaje sporim raspadanjem borovih iglica. Klima je umjereno hladna, koli\xc4\x8dina oborina velika, a utjecaj snijega i vjetra jak. Klekovina bora krivulja razvijena je u obliku vrlo guste, gotovo neprohodne \xc5\xa1ikare visoke do 2,5 m. Nije slojevita, te se ne razlikuje sloj drve\xc4\x87a i sloj grmlja. U vrijeme ledenih doba klekovina bora krivulja bila je rasprostranjena i na znatno manjim nadmorskim visinama. Na ni\xc5\xbeim polo\xc5\xbeajima danas je nalazimo na dnu ponikvi, gdje se uslijed temperaturne inverzije skuplja hladan zrak. U flornom sastavu zajednice zna\xc4\x8dajan je velik udio borealnih i arkti\xc4\x8dkih biljnih vrsta, koje su na ove prostore stigle u vrijeme ledenih doba._NEWLINE_Neke od naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87ih vrsta su uz bor krivulj (Pinus mugo) i velelisna vrba (Salix grandifolia), jarebika (Sorbus aucuparia var. glabrata), planinska kozlokrvina (Lonicera borbasiana), mukinjica (Sorbus chamaemespilus), borovica (Juniperus nana), dunjarica (Cotoneaster intergerrimus), borovnica (Vaccinium myrtilus), brusnica (Vaccinium vitis-idaea), dlakavi sle\xc4\x8d (Rhododendron hirsutum), bijela \xc4\x8demerika (Veratrum album), te europska planin\xc4\x8dica (Trollius europaeus).\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0ume smreke\n_START_PARAGRAPH_\nCentar rasprostranjenja smreke su vi\xc5\xa1e planine srednje Europe i sjeverna Europa. Stoga ona kod nas ne izgra\xc4\x91uje neku \xc5\xa1umsku zonu kao \xc5\xa1to je to slu\xc4\x8daj npr. s bukvom ili hrastom kitnjakom. Prirodno je rasprostranjena na dva tipa stani\xc5\xa1ta. Jedno su ponikve, uvale i klanci gorske Hrvatske u kojima se zbog temperaturne inverzije skuplja hladan zrak, tzv. mrazi\xc5\xa1ta, pa takve specifi\xc4\x8dne mikroklimatske prilike omogu\xc4\x87uju konkurentnost smreke u odnosu na druge drvenaste vrste. Taj tip smrekovih \xc5\xa1uma (Aremonio-Piceetum) predstavlja reliktnu vegetaciju ledenih doba, kada je borealna vegetacija bila rasprostranjena znatno dalje na jug. Uspijeva na podzolastim tlima, na nadmorskim visinama od 900 do 1100 m. Poznate \xc5\xa1ume ovog tipa su posebni rezervat \xc5\xa1umske vegetacije \xc5\xa0tirova\xc4\x8da na sjevernom Velebitu i \xc5\xa1ume u Lazcu (Lazac Lokvarski, op\xc4\x87ina Lokve) izme\xc4\x91u Risnjaka i Snje\xc5\xbenika._NEWLINE_Drugi tip stani\xc5\xa1ta su strme vapnena\xc4\x8dke stijene s vrlo malo tla, tako da je zbog oskudnih uvjeta onemogu\xc4\x87en rast drugih drvenastih vrsta. Kako je smreka tzv. pionirska vrsta tj. mo\xc5\xbee rasti u vrlo skromnim uvjetima s malo tla i vode, ona je osvojila takva stani\xc5\xa1ta i izgra\xc4\x91uje poseban tip \xc5\xa1ume (Listero-Piceetum abietis). Ova \xc5\xa1umska zajednica razvija se na nadmorskim visinama od 950 do 1450 m nadmorske visine. Raste na Samarskim i Bijelim stijenama, na Lubenovcu (sjeverni Velebit), te u Smrekovcu (Risnjak)._NEWLINE_No osim na ovim prirodnim stani\xc5\xa1tima, smreka je tijekom 19. stolje\xc4\x87a, kao jedna od najzna\xc4\x8dajnijih \xc5\xa1umarskih vrsta, i to prije svega zbog brzog rasta i skromnih zahtjeva, sa\xc4\x91ena i na mnoga druga podru\xc4\x8dja, gdje su iskr\xc4\x8deni drugi tipovi \xc5\xa1uma, npr. brdske bukove \xc5\xa1ume ili \xc5\xa1ume bukve i jele, tako da je smreka danas rasprostranjena \xc5\xa1ire no \xc5\xa1to bi to prirodni uvjeti dozvolili.'