b'\n_START_ARTICLE_\nSimonija\n_START_PARAGRAPH_\nSimonija je izraz kojim ozna\xc4\x8davamo kupovanje du\xc5\xbenosti u nekoj slu\xc5\xbebi (prije svega crkvenoj) za novac.\n_START_SECTION_\nEtimologija\n_START_PARAGRAPH_\nNaziv\xc2\xa0\xc2\xbbsimonija\xc2\xab\xc2\xa0dolazi od imena novozavjetnog lika \xc5\xa0imuna, koji je bio vra\xc4\x8d i od apostola tra\xc5\xbeio da mu daju svoje mo\xc4\x87i, za koje je bio spreman i platiti (usp. Dj 8,18-19).\n_START_SECTION_\nPovijest\n_START_PARAGRAPH_\nPojava simonije osobito je bila pro\xc5\xa1irena u srednjem vijeku, kada su se svjetovni vladari i vlastelini prema crkvenim slu\xc5\xbebama odnosili kao prema upravnim polo\xc5\xbeajima pod njihovom vla\xc5\xa1\xc4\x87u, jedan od primjera takve zlouporabe je i Aleksandar VI. Takve su postupke u Katoli\xc4\x8dkoj crkvi osudili mnogi pape, me\xc4\x91u kojima su se istakli Grgur Veliki u 6. st. i Inocent XI. u 16. st._NEWLINE_Ipak, simonija je nanijela velike \xc5\xa1tete Katoli\xc4\x8dkoj crkvi a sna\xc5\xbeno ju je kritizirao Martin Luther u svojih 95 teza iz 1517. Danas je sve \xc5\xa1to bi se moglo povezati sa simonijom, kao \xc5\xa1to je prodavanje crkvenih slu\xc5\xbebi, blagoslova i sl. najstro\xc5\xbee zabranjeno Zakonikom kanonskog prava.'