b'\n_START_ARTICLE_\nKutna visina\n_START_PARAGRAPH_\nKutna visina ili visina je u astronomiji, uz azimut, jedna od koordinata u horizontskom koordinatnom sustavu. _NEWLINE_Azimut (arap. as-sum\xc5\xabt: smjerovi, putovi, mno\xc5\xbeina od as-samt) je koordinata nebeskog tijela u horizontskom koordinatnom sustavu. Astronomski azimut je kut mjeren na to\xc4\x8dki opa\xc5\xbeanja, polaze\xc4\x87i od vertikalne ravnine koja prolazi nebeskim polom do vertikalne ravnine koja prolazi to\xc4\x8dkom opa\xc5\xbeanja. Mjeri se u ravnini obzora ili horizonta (ili ravnini njoj usporednoj), obi\xc4\x8dno od juga preko zapada (u smjeru satne kazaljke), a ozna\xc4\x8duje se s A ili \xce\xb1. Geodetski azimut neke linije AB kut je na elipsoidu izme\xc4\x91u tangente na meridijan to\xc4\x8dke A i tangente u to\xc4\x8dki A na geodetsku liniju koja prolazi to\xc4\x8dkama A i B (najkra\xc4\x87e krivulje izme\xc4\x91u dviju to\xc4\x8daka na elipsoidu). Kut se mjeri obi\xc4\x8dno od sjevera u smjeru satne kazaljke, ali ima zemalja s drugim pravilima. Za prelazak s astronomskoga na geodetski azimut valja poznavati komponente otklona vertikale na stajali\xc5\xa1tu. Magnetni azimut kut je u ravnini obzora izme\xc4\x91u vertikalne ravnine koja prolazi opa\xc5\xbeanim predmetom i vertikalne ravnine u kojoj se umiruje magnetna igla slobodno obje\xc5\xa1ena u Zemljinu magnetnom polju, bez utjecaja nekog umjetnog magnetskog polja. Obi\xc4\x8dno se kut mjeri od magnetnog sjevera u smjeru satne kazaljke. Kutna razlika izme\xc4\x91u smjera meridijana i smjera (umirene) magnetne igle zove se magnetnom deklinacijom, a ovisi o polo\xc5\xbeaju na Zemlji i o vremenu (zbog pomicanja Zemljinih magnetnih polova).\n_START_SECTION_\nOsnove orijentacije na nebeskoj sferi\n_START_PARAGRAPH_\nAstronomija je vezana za orijentaciju u prostoru, a ona se sastoji u tome da gledaju\xc4\x87i u nebo, i prelaze\xc4\x87i pogledom s jednog nebeskog tijela na drugo, mi povezujemo smjerove u kojima vidimo tijelo. Polo\xc5\xbeaj tijela projiciramo na plohu jedne kugle, koju nazivamo nebeskom sferom. Zbog velikih daljina nebeskih tijela, mo\xc5\xbeemo zamisliti da je i nebeska sfera na velikoj daljini. Bliski predmeti, kao \xc5\xa1to su avion ili umjetni satelit, na nebeskoj \xc4\x87e sferi brzo mijenjati me\xc4\x91usobni polo\xc5\xbeaj, a mnogo udaljenije zvijezde, iako se i one ustvari gibaju, du\xc5\xbee \xc4\x87e zadr\xc5\xbeavati prividno jednak projicirani razmje\xc5\xa1taj. Dakle, polo\xc5\xbeaj tijela odre\xc4\x91uje se smjerovima i kutovima izme\xc4\x91u njih._NEWLINE_Za zapis polo\xc5\xbeaja na nebeskoj sferi slu\xc5\xbee sferne koordinate, sli\xc4\x8dno kao \xc5\xa1to za utvr\xc4\x91ivanje polo\xc5\xbeaja na povr\xc5\xa1ini Zemlje slu\xc5\xbee zemljopisne koordinate. Va\xc5\xbene to\xc4\x8dke na globusu jesu polovi, to\xc4\x8dke kroz koje prolazi Zemljina os vrtnje. Veoma va\xc5\xbeno svojstvo, smjer vrtnje, ne mo\xc5\xbeemo odrediti druk\xc4\x8dije nego na osnovi iskustva. Ka\xc5\xbeemo da se Zemlja okre\xc4\x87e kao desni vijak koji napreduje od Ju\xc5\xbenog pola prema Sjevernom polu. Smjer se mo\xc5\xbee odrediti i s obzirom na na\xc4\x8din gibanja satne kazaljke. Gledaju\xc4\x87i na Sjeverni pol Zemlje, ona se vrti u smjeru suprotnom od kazaljke na satu. Pomo\xc4\x87u meridijana odbrojavaju se zemljopisne du\xc5\xbeine; ra\xc4\x8dunaju se kao isto\xc4\x8dne ili kao zapadne, od 0\xc2\xb0 do 180\xc2\xb0. Po\xc4\x8detni meridijan je onaj koji, po dogovoru, prolazi zvjezdarnicom u Greenwichu, predgra\xc4\x91u Londona. Okomito na meridijane prolaze paralele (usporednice). Paralela najve\xc4\x87eg opsega je ekvator, a od njega se prema sjeveru i prema jugu odbrojavaju zemljopisne \xc5\xa1irine, kao sjeverne i ju\xc5\xbene, i to od 0\xc2\xb0 do 90\xc2\xb0. Meridijana i paralela ima neizmjerno mnogo._NEWLINE_U astronomiji se primjenjuje nekoliko koordinatnih sustava (nebeski koordinatni sustavi). Svaki od njih ima osnovni krug (kao \xc5\xa1to je Zemljin ekvator) i po\xc4\x8detnu polukru\xc5\xbenicu (kao \xc5\xa1to je po\xc4\x8detni Greenwichski meridijan) od kojih se odbrojavaju koordinate.\n_START_SECTION_\nDnevno gibanje neba\n_START_PARAGRAPH_\nNeposredan izgled pojava na nebu uvjetovan je Zemljinim gibanjima. Zemljina vrtnja uzrok je prividnom okretanju nebeske sfere i izmjene dana i no\xc4\x87i. Svakako, nije svejedno okre\xc4\x87e li se Zemlja ili nebeska sfera, sa svim zvijezdama i galaktikama. U posljednjem bi slu\xc4\x8daju relativne brzine zvijezda morale nadma\xc5\xa1iti brzinu svjetlosti, a nedostajale bi mnoge sitne pojave koje pru\xc5\xbeaju fizi\xc4\x8dke i astronomske dokaze gibanja Zemlje. Te pojave jesu: zakretanje ravnine njihanja (Foucaultovo njihalo), otklon na istok pri slobodnom padu, spljo\xc5\xa1tenost Zemlje, pojava dnevne paralakse, dnevna aberacija svjetlosti i jo\xc5\xa1 neke. Bez razumijevanja fizi\xc4\x8dke su\xc5\xa1tine, a to zna\xc4\x8di ne znaju\xc4\x87i za ograni\xc4\x8denu veli\xc4\x8dinu Zemlje i njezina gibanja, neposredno vidljive promjene na nebu nisu jednostavno protuma\xc4\x8dive. Zato je i trebalo mnogo vremena dok se \xc4\x8dovjek nije izdignuo iznad neposredno danog.\n_START_SECTION_\nNebeska os, nebeski ekvator i nebeski meridijan\n_START_PARAGRAPH_\nVidljiv predio neba ovisi o polo\xc5\xbeaju promatra\xc4\x8da i o trenutku promatranja. Svaki promatra\xc4\x8d na Zemlji stoji na vodoravnoj ravnini, a pravac sile te\xc5\xbee, vertikala, okomit je na tu ravninu. Smjer vertikale pokazuje slobodno obje\xc5\xa1en, miran visak. Produ\xc5\xbei li se vertikala prema nebeskoj sferi, probost \xc4\x87e je u to\xc4\x8dki koja ovisi o zemljopisnom polo\xc5\xbeaju i o trenutku dana, jer se Zemlja okre\xc4\x87e. Zbog Zemljina okretanja vertikala opisuje sto\xc5\xbeac oko produ\xc5\xbeene Zemljine osi ili nebeske osi. Nebeska os probada nebesku sferu u sjevernom i ju\xc5\xbenom nebeskom polu. Nebeska os je zami\xc5\xa1ljeni pravac identi\xc4\x8dan sa Zemljinom osi rotacije i probada nebesku sferu u sjevernom i ju\xc5\xbenom nebeskom polu. U to\xc4\x8dki sjevernog nebeskog pola se pribli\xc5\xbeno nalazi zvijezda Sjevernja\xc4\x8da. Oko nebeske osi se prividno okre\xc4\x87e nebeska sfera (prividno okretanje nastaje zbog rotacije Zemlje). Sva nebeska tijela prividno se okre\xc4\x87u oko nebeske osi. Ravnina Zemljina ekvatora, protegnuta do nebeske sfere, isijeca na njoj kru\xc5\xbenicu ili nebeski ekvator. Nebeski ekvator je projekcija Zemljinog ekvatora na nebesku sferu. Ravnina kojoj pripada nebeski ekvator okomita je na nebesku os. Ravnina meridijana na kojemu se promatra\xc4\x8d nalazi presijeca nebesku sferu uzdu\xc5\xbe velike kru\xc5\xbenice ili nebeskog meridijana. Nebeski meridijan je zami\xc5\xa1ljena velika kru\xc5\xbenica na nebeskoj sferi koja prolazi sjevernim i ju\xc5\xbenim nebeskim polom i sadr\xc5\xbei projekciju nebeskog tijela \xc4\x8diji meridijan promatramo. Meridijan promatra\xc4\x8da prolazi nebeskim polovima, te sadr\xc5\xbei zenit i nadir promatra\xc4\x8da. Kako promatra\xc4\x8d subjektivno ne osje\xc4\x87a Zemljinu vrtnju, \xc4\x8dinit \xc4\x87e mu se da se nebeska sfera okre\xc4\x87e oko Zemljine osi, i to u suprotnom smjeru.\n_START_SECTION_\nObzor, zenit i nadir\n_START_PARAGRAPH_\nVodoravna ravnina na kojoj se promatra\xc4\x8d nalazi je ravnina obzora ili horizonta, a kru\xc5\xbenica koju ona isijeca na nebeskoj sferi je obzor ili horizont. Obzor je velika kru\xc5\xbenica nebeske sfere, nastaje presjekom ravnine koja prolazi stajali\xc5\xa1tem promatra\xc4\x8da sa nebeskom sferom i okomita je na pravac zenit-nadir. Vidljivi horizont (na otovrenim povr\xc5\xa1inama kao more) se zbog zakrivljenosti Zemljine povr\xc5\xa1ine nalazi ispod astronomskog horizonta (tome je uzrok i nadmorska visina te refrakcija Zemljine atmosfere). To\xc4\x8dke u kojima okomica ili vertikala probada nebesku sferu jesu zenit i nadir. Zenit je to\xc4\x8dka na nebeskoj sferi koja se nalazi direktno iznad promatra\xc4\x8da. Nadir je to\xc4\x8dka na nebeskoj sferi suprotno od zenita (ispod promatra\xc4\x8da). Na arapskom zna\xc4\x8di suprotan, nasuprot. Zvijezde obilaze oko nebeske osi po kru\xc5\xbenicama koje su nazvane dnevne kru\xc5\xbenice. Neke zvijezde, one koje su blize sjevernom nebeskom polu, stalno su iznad obzora (cirkumpolarna zvije\xc5\xbe\xc4\x91a). Neke zvijezde izlaze iznad obzora i zalaze pod obzor._NEWLINE_Kao isto\xc4\x8dna to\xc4\x8dka obzora (E) i kao zapadna to\xc4\x8dka obzora (W) zadaje se presjeci\xc5\xa1te nebeskog ekvatora s obzorom. Nebeski meridijan prolazi kroz zenit, sjeverni i ju\xc5\xbeni nebeski pol. Presjeci\xc5\xa1te meridijana i obzora bli\xc5\xbee sjevernom nebeskom polu je sjeverna to\xc4\x8dka obzora (N), a njoj nasuprot, ju\xc5\xbena to\xc4\x8dka obzora (S). \xc4\x8cetiri glavne to\xc4\x8dke obzora (N, S, W i E) odre\xc4\x91ene su prividnim dnevnim gibanjem neba i razlikovanjem polova, a razmaknute su na obzoru za pravi kut. Zvijezde izlaze na isto\xc4\x8dnoj strani obzora, podi\xc5\xbeu se do nebeskog meridijana, gdje dosti\xc5\xbeu najve\xc4\x87u visinu ili ka\xc5\xbee se da prolaze kroz gornju kulminaciju. Nastavljaju\xc4\x87i kru\xc5\xbeenje, zalaze na zapadnoj strani obzora. Nakon toga \xc4\x87e zvijezde pro\xc4\x87i i kroz najni\xc5\xbei polo\xc5\xbeaj ili donju kulminaciju. Iznad obzora zvijezde se premje\xc5\xa1taju od isto\xc4\x8dne strane prema zapadnoj. Cirkumpolarne zvijezde nikada ne zalaze, a anticirkumpolarne nikada ne izlaze. Sve zvijezde, promatrane na svim zemljopisnim \xc5\xa1irinama, bez obzira na to jesu li cirkumpolarne ili nisu, prolaze kroz gornju kulminaciju u onoj polovici meridijana (meridijan je raspolovljen sjevernim i ju\xc5\xbenim nebeskim polom) koja sadr\xc5\xbei zenit; kroz donju kulminaciju zvijezda \xc4\x87e pro\xc4\x87i u onoj polovici meridijana koja sadr\xc5\xbei nadir. Dijelovi dnevnih kru\xc5\xbenica iznad obzora jesu dnevni lukovi. Zvijezda koja se nalazi na dnevnoj kru\xc5\xbenici sjevernije od nebeskog ekvatora izlazi izme\xc4\x91u sjeverne (N) i isto\xc4\x8dne (E) to\xc4\x8dke obzora, a zalazi izme\xc4\x91u sjeverne i zapadne (W) to\xc4\x8dke obzora. Ju\xc5\xbenije od isto\xc4\x8dno \xe2\x80\x93 zapadne linije, izlaze i zalaze one zvijezde koje su smje\xc5\xa1tene ju\xc5\xbenije od nebeskog ekvatora.'