b'\n_START_ARTICLE_\nSchmalkaldski savez\n_START_PARAGRAPH_\nSchmalkaldski savez (njema\xc4\x8dki: Schmalkaldischer Bund) je bio obrambeni savez luteranskih knezova u Svetom Rimskom Carstvu tijekom sredine 16. stolje\xc4\x87a. Iako je izvorno zapo\xc4\x8det zbog vjerskih motiva ubrzo nakon po\xc4\x8detka protestantske reformacije, na kraju je postao pokret namijenjen zamijeni Svetog Rimskog Carstva kao izvor politi\xc4\x8dke lojalnosti. Iako nije bio prvi savez svoje vrste, za razliku od prethodnih formacija, kao \xc5\xa1to su savez Torgau, Schmalkaldski savez je imao zna\xc4\x8dajnu vojsku za obranu svojih politi\xc4\x8dkih i vjerskih interesa. Dobio je svoje ime po gradu Schmalkaldenu, u njema\xc4\x8dkoj pokrajini Tiringiji.\n_START_SECTION_\nPo\xc4\x8deci i \xc4\x8dlanovi\n_START_PARAGRAPH_\nSavez je slu\xc5\xbebeno je osnovao 27. velja\xc4\x8de 1531 , Filip I., pokrajinski grof Hessena, i Ivan Fridrik I. Izborni knez Saske, dva najja\xc4\x8da protestantska vladara tog vremena.  Nastao je kao obrambeni vjerski savez, s \xc4\x8dlanovima obe\xc4\x87avaju\xc4\x87i obranu jedni drugima ako trebaju na njihovom teritoriju te da ne \xc4\x87e biti napadnuti od strane Karla V, cara Svetog Rimskog Carstva._NEWLINE_Savez je ubrzo postao vi\xc5\xa1e od teritorijalno-politi\xc4\x8dki pokret, budu\xc4\x87i da je prekid sa Katoli\xc4\x8dkom crkvom nudio zna\xc4\x8dajne ekonomske prednosti. U prosincu 1535, savez je primao svakog tko bi se pretplatio na Augsbur\xc5\xa1ku ispovijed te su se stoga Anhalt, W\xc3\xbcrttemberg, Pomorje, kao i slobodni carski gradove Augsburg, Hannover, Frankfurtu na Majni, i Kemptenu pridru\xc5\xbeili savezu. Godine 1535 Franjo I. Francuski pridru\xc5\xbeio se savezu protiv Habsburgovaca, ali se kasnije povukao zbog vjerskih sukoba iznutra. Sulejman Veli\xc4\x8danstveni je intervenirao diplomatski u korist pribli\xc5\xbeavanja, a poznato je da je poslao barem jedno pismo protestantskim knezovima Njema\xc4\x8dke poti\xc4\x8du\xc4\x87i ih na pove\xc5\xbeu s Franjom I. protiv cara Karla V._NEWLINE_Godine 1538., Schmalkaldski savez se udru\xc5\xbeio s nedavno reformiranom Danskom. Godine 1539. savez je stekao Brandenburg, koji je bio pod vodstvom Joachima II Hectora. Godine 1545 savez je stekao savezni\xc5\xa1tvo od izbornog Palatinata, pod nadzorom izbornog kneza Fridrika III.Godine 1544. Danska i Sveto Rimsko Carstvo su potpisali Sporazum iz Speyera, koji je definirao da \xc4\x87e za vrijeme vladavine Kristijana III Danska \xc4\x87e odr\xc5\xbeati mirnu vanjsku politiku prema Svetom Rimskom Carstvu.\n_START_SECTION_\nDjelatnost\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8clanovi saveza su se dogovorili da \xc4\x87e osigurati 10.000 pje\xc5\xa1aka i 2.000 konjanika za svoju me\xc4\x91usobnu za\xc5\xa1titu. Oni su rijetko izazivali Karla izravno, ali su oduzeli Crkvi zemlju, prognali biskupa i katoli\xc4\x8dke knezove, i pomogali \xc5\xa1irenju luteranizma ucijeloj sjevernoj Njema\xc4\x8dkoj. Martin Luther je planira predstaviti savezu Schmalkaldske \xc4\x8dlanke, stro\xc5\xbeu protestantsku ispovijest, tijekom sastanka godine1537. Luther je nazo\xc4\x8dio kriti\xc4\x8dnim sastancima godine 1537, ali je proveo ve\xc4\x87inu svog vremena pate\xc4\x87i od bubre\xc5\xbenih kamenaca.Vladari i knezovi \xc4\x8dak su sastali u domu gdje Luther je bio boravio. Iako je Luther bio zamoljen pripremiti \xc4\x8dlanke vjere koji \xc4\x87e postati poznati kao Schmalkaldski \xc4\x8dlanci, oni nisu bili formalno usvojeni u vrijeme sastanka iako su kasnije uklju\xc4\x8deni u Luteransku Ispovijed, u knjizi Saveza ,iz1580 , na njema\xc4\x8dkom jeziku, te u latinskom prijevodu, u slu\xc5\xbebeni latinski izdanje knjige Saveza, izdanja u Leipzigu iz 1584. Za petnaest godina savez bio u mogu\xc4\x87nosti postojanja bez oporbe, jer je Karlo bio zauzet u borbi s Francuskom i Osmanskim Carstvom.Osmansko-habsbur\xc5\xa1ki ratova su trajala od 1526 do 1571. Godine 1535 Karlo je vodio uspje\xc5\xa1an pohod kampanju protiv Tunisa. Franjo I. Francuski, u nastojanju da ograni\xc4\x8di mo\xc4\x87 Habsburgovaca, u savezu sa Sulejmanom Veli\xc4\x8danstvenim , formiranje francusko-osmanski savez. Talijanski rat u razdoblju od 1535-1538, izme\xc4\x91u Francuske i Svetog Rimskog Carstva, koja je zavr\xc5\xa1io 1538 s primirjem iz Nice. Posljednji rat u tom razdoblju Karlo je vodio protiv Francuske, talijanski rat od 1542-1546, koja je zavr\xc5\xa1io s neuvjerljivim ishodom i Sporazumom iz Cr\xc3\xa9pyja.\n_START_SECTION_\nSchmalkaldski rat\n_START_PARAGRAPH_\nNakon \xc5\xa1to je Karlo sklopio mir s Franjom, usmjerio se na suzbijanje protestantskog otpora unutar svoga carstva. Od 1546. do 1547. , u onom \xc5\xa1to je poznato kao Schmalkaldski rat, Karlo i njegovi saveznici su se sa savezom oko teritorija Ernestine Albertine u Saskoj. Iako su vojne snage saveza bile vjerojatno nadmo\xc4\x87ne, njezini \xc4\x8delnici su bili nesposobni i nisu se mogli dogovoriti o bilo kojem planu borbe.  Dana 24. travnja 1547. , carske snage okupljene od strane Karla i pape Pavla III. preusmjerili su snage saveza u bitku kod M\xc3\xbchlberga, uhvativ\xc5\xa1i mnoge vo\xc4\x91e, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i, od kojih su najpoznatiji, Ivan Fridrik velikodu\xc5\xa1ni i Filip od Hessena, te prisilili stanovnike trideset razli\xc4\x8ditih gradova na preobra\xc4\x87enje  Ovom bitko Karlo je u\xc4\x8dinkovito pobijedio u ratu. Samo dva grada i dalje da su se i dalje nastavili odupirati. Mnogi od knezova i klju\xc4\x8dnih reformatora, kao \xc5\xa1to su Martin Bucer, pobjegli su u Englesku, gdje su izravno utjecali na englesku reformaciju.\n_START_SECTION_\nPosljedice\n_START_PARAGRAPH_\nGodine 1548. Karlo je pobjedni\xc4\x8dki prisiio Schmalkaldski savez na pristanak na uvjete nazna\xc4\x8dene u Augsbur\xc5\xa1kim Privremenim. Me\xc4\x91utim, 1550-tih, protestantizam se previ\xc5\xa1e \xc4\x8dvrsto u\xc4\x8dvrstio u srednjoj Europi da bi se ugu\xc5\xa1io silom. Male protestantske pobjede iz 1552. prisilile su Karla, umornog od tri desetlje\xc4\x87a rata, na potpisivanje mira iz Passaua, koji dodjeljuje neki slobode protestantima i uni\xc5\xa1tio Karlu sve nade u vjersko jedinstvo unutar carstva. Tri godine kasnije, mirom u Augsburgu luteranizam je dobio slu\xc5\xbebeni status u okviru Svetog Rimskog Carstva i dopustio knezovima odabrati slu\xc5\xbebenu religiju u okviru podru\xc4\x8dja kojim vladaju.'