b'\n_START_ARTICLE_\nStjepan Sarkoti\xc4\x87\n_START_SECTION_\nVojna karijera\n_START_PARAGRAPH_\nRo\xc4\x91en je u Sincu kod Oto\xc4\x8dca kao jedno od \xc4\x8detvero djece, a otac Matija tako\xc4\x91er je bio vojnik, poru\xc4\x8dnik Oto\xc4\x8dke pukovnije. Stjepan je nakon gimnazije, koju je poha\xc4\x91ao u Senju, nastavio \xc5\xa1kolovanje u Vojnoj \xc5\xa1koli u St. P\xc3\xb6ltenu i Vojnoj akademiji u Be\xc4\x8dkome Novome Mjestu. Nakon \xc5\xa1kolovanja 1884. godine dodijeljen je K\xc3\xb6niggr\xc3\xa4tz regimenti kao poru\xc4\x8dnik, zatim je premje\xc5\xa1ten u 16. pje\xc5\xa1a\xc4\x8dku regimentu stacioniranu u Trebinju. Sljede\xc4\x87e tri i pol godine slu\xc5\xbeio je kao \xc4\x8dasnik sudjeluju\xc4\x87i u vojnim pohodima u Bosni i Hercegovini i u Krivo\xc5\xa1ijama u Crnoj Gori. Kako je kao \xc4\x8dasnik obe\xc4\x87avao, poslan je na daljnje \xc5\xa1kolovanje u Ratnu \xc5\xa1kolu, a po zavr\xc5\xa1etku dodijeljen je Ratnome sto\xc5\xbeeru i upu\xc4\x87en u 1. brdsku brigadu u Mostaru. Njegova vojna karijera nezaustavljivo je tekla naprijed pa je nakon tri godine unaprije\xc4\x91en u \xc4\x8dasnika regimentnoga sto\xc5\xbeera u Be\xc4\x8du i promaknut u kapetana i dodijeljen Glavnome zbornom sto\xc5\xbeeru 1889. g. na obavje\xc5\xa1tajne poslove za strane zemlje. Taj ga posao odvodi u Srbiju, Bugarsku i Makedoniju, a boravio je u Kazanu na rijeci Volgi u Rusiji kako bi nau\xc4\x8dio ruski jezik. Po povratku je slu\xc5\xbeio u Obavje\xc5\xa1tajnoj slu\xc5\xbebi Glavnoga sto\xc5\xbeera, a potom je s trupama bio na terenu godinu dana. Postav\xc5\xa1i bojnik, Sarkoti\xc4\x87 je imenovan zapovjednikom sto\xc5\xbeera 7. pje\xc5\xa1a\xc4\x8dke divizije u Osijeku sljede\xc4\x87e \xc4\x8detiri godine, a zatim je opet na godinu dana dodijeljen regimenti u Pragu u \xc4\x8dinu potpukovnika. Od 1900. do 1903. bio je na\xc4\x8delnik sto\xc5\xbeera u Puli, u me\xc4\x91uvremenu je promaknut 1901. u \xc4\x8din pukovnika. Iz Pule je premje\xc5\xa1ten za zapovjednika sto\xc5\xbeera u XII. korpus u Nagyszeben u Ma\xc4\x91arskoj. Godine 1907. preuzeo je zapovjedni\xc5\xa1tvo 5. pje\xc5\xa1a\xc4\x8dke brigade u Linzu, da bi iste godine bio promaknut u \xc4\x8din general-bojnika. Nakon godinu dana dodijeljeno mu je zapovjedni\xc5\xa1tvo nad 88. zemaljskom strelja\xc4\x8dkom regimentom, a 1910. preuzima zapovjedni\xc5\xa1tvo 44. domobranske pje\xc5\xa1a\xc4\x8dke divizije. Unaprije\xc4\x91en je u podmar\xc5\xa1ala 2. studenoga 1911. i naslijedio 10. travnja 1912. Svetozara pl. Borojevi\xc4\x87a kao zapovjednoga generala VI. Kraljevskoga ma\xc4\x91arskog domobranskog okruga, zapravo zapovijedao je hrvatsko-slavonskim domobranstvom sa sjedi\xc5\xa1tem u Zagrebu.\n_START_SECTION_\nPrvi svjetski rat\n_START_PARAGRAPH_\nPo\xc4\x8detkom Prvoga svjetskog rata, Sarkoti\xc4\x87 je zapovijedao 42. domobranskom pje\xc5\xa1a\xc4\x8dkom divizijom uklju\xc4\x8denom u sastav XII. korpusa generala baruna von Rhemen zu B\xc3\xa4rensfelda. Po\xc5\xa1to se iskazao u borbenim djelovanjima na srbijanskoj fronti, biva progla\xc5\xa1en vitezom 2. Reda \xc5\xbeeljezne krune 1914. Krajem te godine imenovan je vojnim guvernerom za Beograd. Pozvan je u Be\xc4\x8d i promaknut u generala pje\xc5\xa1a\xc5\xa1tva, a car Franjo Josip imenovao ga je 22. prosinca 1914. za zapovjednoga generala u Bosni i Hercegovini i Dalmaciji s odgovorno\xc5\xa1\xc4\x87u vojnoga guvernera. Tim postavljenjem Sarkoti\xc4\x87 je u biti dr\xc5\xbeao cijelu vlast Bosne i Hercegovine i Dalmacije u svojim rukama. Kako je austro-ugarska vojska postizala rezultate u ratu sa Srbijom, 1915. organiziran je pohod na Crnu Goru. Dana 7. sije\xc4\x8dnja 1916. je iz baze u Bokokotorskome zaljevu general Sarkoti\xc4\x87 krenuo na Crnogorce koji su dr\xc5\xbeali Lov\xc4\x87en. Uz potporu topni\xc5\xa1tva Lov\xc4\x87en je osvojen, palo je i Cetinje, a srpski nacionalisti mrze Sarkoti\xc4\x87a jer je: u\xc4\x8destvovao u osvajanju Lov\xc4\x87ena, ru\xc5\xa1enju Njego\xc5\xa1eve zadu\xc5\xbebine, prvom raskopavanju Njego\xc5\xa1eva groba i ga\xc5\xa1enja srpske svece na Lov\xc4\x87enu, da bi na tom mestu podigao spomenik Franji Josifu I, za\xc5\xa1to je dobio titulu "fon Lov\xc4\x87en". Za taj vojni uspjeh Sarkoti\xc4\x87 je odlikovan Leopoldovim odli\xc4\x8djem prvoga reda s ma\xc4\x8devima i bron\xc4\x8danim vojnim odli\xc4\x8djem za zasluge s ma\xc4\x8devima. 1917. dobio je plemstvo, postav\xc5\xa1i barunom, a prezimenu je dodao "von Lov\xc4\x87en" Iste godine je 17. studenoga promaknut u general-pukovnika._NEWLINE_Sarkoti\xc4\x87 nije slu\xc4\x8dajno postavljen za osmoga po redu zemaljskoga poglavara Bosne i Hercegovine. Prethodni sustav uprave u toj zemlji nije se pokazao odgovaraju\xc4\x87im. Krajem 1914. i po\xc4\x8detkom 1915. do\xc5\xa1lo je do smjena na klju\xc4\x8dnim polo\xc5\xbeajima. Umirovljen je podmar\xc5\xa1al Potiorek i postavljen Sarkoti\xc4\x87, kao osoba od koje se o\xc4\x8dekivala u\xc4\x8dinkovitost, ali imalo i povjerenje u njegovu punu lojalnost Monarhiji. Sarkoti\xc4\x87 je ve\xc4\x87 prili\xc4\x8dno rano postao svjestan politi\xc4\x8dkih opasnosti koji prijete hrvatskim zemljama, a u to ga je uvjerio prvi veliki neuspjeh invazije na Srbiju po\xc5\xa1to je i sam bio glavni zapovjednik u jugozapadnome dijelu fronte. Postav\xc5\xa1i izuzetno osjetljiv na nacionalno pitanje kod ju\xc5\xbenih Slavena, Sarkoti\xc4\x87 je promi\xc5\xa1ljao o na\xc4\x8dinu rje\xc5\xa1avanja tih u Carevini goru\xc4\x87ih pitanja. No kako je tekao Prvi svjetski rat, bio je svjestan da rat nepovratno mijenja raspolo\xc5\xbeenje naroda unutar Monarhije, a \xc5\xa1to se rat pribli\xc5\xbeavao samome kraju, uvi\xc4\x91ao je da austrijska i ma\xc4\x91arska politika vode Monarhiju u propast._NEWLINE_Ve\xc4\x87 1917. g. po\xc4\x8dela su u rasprave i razmi\xc5\xa1ljanja kako Slovence, Hrvate i Srbe u Austro-ugarskoj u\xc4\x8diniti relevantnim politi\xc4\x8dkim faktorom. Upravo je Sarkoti\xc4\x87 bio jedan od glasnijih zagovornika trijalisti\xc4\x8dkoga ure\xc4\x91enja Monarhije. Njegov zahtjev se temeljio na hrvatskome dr\xc5\xbeavnome pravu po kojemu je Monarhija 1878. g. dobila Bosnu i Hercegovinu na Berlinskome kongresu. Ali, i kao mnogo puta ranije, Austrija se pona\xc5\xa1ala prema Hrvatima i hrvatskim zemljama dvoli\xc4\x8dno i nepo\xc5\xa1teno, koriste\xc4\x87i hrvatsko dr\xc5\xbeavno pravo kad joj je to trebalo i zanemaruju\xc4\x87i ga kada joj to nije odgovaralo. Upravo su se u Bosni i Hercegovini lomile najja\xc4\x8de silnice politi\xc4\x8dkih interesa: Srbi su bili u cijelosti naklonjeni Srbiji, Hrvati su te\xc5\xbeili ujedinjenju s Hrvatskom, dok su se muslimani kolebali.\n_START_SECTION_\nUloga u raspadu Austro-Ugarske\n_START_PARAGRAPH_\nAustro-ugarske vlasti su bile neodlu\xc4\x8dne u reformi Monarhije i nisu poduzimale ni\xc5\xa1ta da pone\xc5\xa1to od danih prijedloga i prihvate. Sarkoti\xc4\x87 je ve\xc4\x87 imao problema u vojsci, u velja\xc4\x8di 1918. pobunili su se mornari ratne flote u Boki Kotorskoj, dezertera i sabotera je svakim danom bilo sve vi\xc5\xa1e. Cara Karla je izvje\xc5\xa1tavao o postojanju Zelenoga kadra koji je imao podr\xc5\xa1ku seljaka, a Kadar je imao kontrolu nad prostranim ruralnim podru\xc4\x8djima. Brigade Zelenoga kadra prkosile su vladinim naredbama i vr\xc5\xa1ile antipropagandu. Sarkoti\xc4\x87 je imao nezahvalan posao kontrole nad buntovni\xc4\x8dkim podru\xc4\x8djima Monarhije. Da bi preduhitrio nemila doga\xc4\x91anja, zapo\xc4\x8deo je u Bosni niz susreta i rasprava na kojima su pretresane sve politi\xc4\x8dke opcije kako bi se vlast o\xc4\x8duvala. U o\xc5\xbeujku iste godine predlo\xc5\xbeio je Caru da Bosnu i Hercegovinu pripoji Hrvatskoj. Kako reakcije nije bilo, u svibnju 1918. g. Sarkoti\xc4\x87 predla\xc5\xbee da se Bosni i Hercegovini dodijeli autonomija kao corpus separatum pod austrijskom krunom. Sarkoti\xc4\x87 je nastojao po\xc5\xa1to-poto o\xc4\x8duvati Monarhiju \xc5\xbeele\xc4\x87i da Bosna i Hercegovina ne potpadne pod srbijansku vlast. Zato je krajem svibnja nakon rasprave na Carevinskome vije\xc4\x87u ponovno predlo\xc5\xbeio da se ova zemlja ujedini s Hrvatskom. Grof Istv\xc3\xa1n Tisza poslan je u ime vlade u rujnu 1918. u Bosnu i Hercegovinu da procijeni politi\xc4\x8dku situaciju. Sarkoti\xc4\x87 je nevoljko do\xc4\x8dekao Tiszu, dr\xc5\xbee\xc4\x87i da je njegov dolazak "neumjesan", no pokorio se je carevoj \xc5\xbeelji, jer je nakon smrti cara Franje Josipa, kod novoga cara Karla, bio glavni \xc4\x8dovjek za pitanja ju\xc5\xbenih Slavena. Tiszin posjet Sarajevu, Sarkoti\xc4\x87 je ocijenio kao potpuno neuspio i kao \xc5\xbealostan kraj jedne pogre\xc5\xa1ne politike. Tiszine planovi uklju\xc4\x8denja Bosne i Hercegovine u Ma\xc4\x91arsku lokalni su politi\xc4\x8dari odbacili, \xc5\xa1to ne treba \xc4\x8duditi jer je razgovarao s prosrpski orijentiranim politi\xc4\x8darima iz sva tri naroda. Ma\xc4\x91arski grof je potom predlo\xc5\xbeio provo\xc4\x91enje plebiscita kojim bi se odlu\xc4\x8dilo o Bosni i o Hercegovini, dr\xc5\xbee\xc4\x87i da bi takav potez potisnuo ili barem odgodio srpski nacionalizam. Sarkoti\xc4\x87 je inzistirao da se ujedini Dalmacija s Hrvatskom i Slavonijom i Bosnom i Hercegovinom, \xc5\xa1to bi umirilo Hrvate i ohladilo ih od ujedinjenja ju\xc5\xbenih Slavena sa Srbijom. Tisza je bio jo\xc5\xa1 odranije isuvi\xc5\xa1e krut protive\xc4\x87i se ikakvim povlasticama prije zavr\xc5\xa1etka rata, cijela mad\xc5\xbearska politika Trijalizam nije prihva\xc4\x87ala._NEWLINE_Svi Sarkoti\xc4\x87evi napori poja\xc5\xa1njavanja politi\xc4\x8dkih prilika u Bosni i Hercegovini nisu imali odjeka, lokalni politi\xc4\x8dari su ga izvje\xc5\xa1tavali da se njihova lojalnost mijenja s promjenom vojne situacije. Vojni slom Bugarske 24. rujna 1918. Sarkoti\xc4\x87 je u suradnji s ministrom financija Spitzm\xc3\xbclerom htio iskoristiti za u\xc4\x8dvr\xc5\xa1\xc4\x87enje polo\xc5\xbeaja Monarhije na jugoisto\xc4\x8dnim granicama. Predstojniku careva vojnoga ureda, generalu Egonu Zeidler-Sternecku, poslali su brzojav u kojem su naveli da \xc4\x87e na jugu Monarhije do\xc4\x87i do posvema\xc5\xa1nje destrukcije ako se ne ujedini Dalmacija te Bosna i Hercegovina s Hrvatskom i Slavonijom. Upozorili su da je to posljednji trenutak za provedbu toga rje\xc5\xa1enja: Ne bude li iskori\xc5\xa1ten taj posljednji trenutak, dinastiji i Monarhiji \xc4\x87e vjerno hrvatstvo biti neopozivo otjerano u jugoslavensku kolote\xc4\x8dinu, u kojoj \xc4\x87e i ono propasti. U privatnome pismu ministru Spitzm\xc3\xbclleru dao je i svoju kona\xc4\x8dnu prosudbu:_NEWLINE_ \xe2\x80\x9eJa sam mnogo puta skretao pozornost na politi\xc4\x8dke opasnosti koje prijete Monarhiji i tra\xc5\xbeio sam odgovaraju\xc4\x87e protumjere. Ipak, pravi trenutak nije iskori\xc5\xa1ten pa nam sada prijeti opasnost da izgubimo i na\xc5\xa1e posljednje kohezijske dinasti\xc4\x8dke sile u ju\xc5\xbenoslavenskim zemljama Monarhije i da u ju\xc5\xbenoslavenskom rje\xc5\xa1enju do\xc5\xbeivimo katastrofu za Monarhiju. Naime, bojim se da je ju\xc5\xbenoslavenski pokret u Hrvatskoj zadobio takve dimenzije da \xc4\x87e on odnijeti pobjedu nad silama vjernim dinastiji Habsburg-Lothringen, te bi mogao \xc4\x8dak kod Hrvata dovesti do otklanjanja hrvatskoga rje\xc5\xa1enja u korist jugoslavenskih te\xc5\xbenji. Dr\xc5\xbeim svojom du\xc5\xbeno\xc5\xa1\xc4\x87u da odlu\xc4\x8dno i jasno ka\xc5\xbeem da nam samo odmah provedeno rje\xc5\xa1enje ju\xc5\xbenoslavenskoga pitanja u hrvatskome smislu, u okviru Krune sv. Stjepana mo\xc5\xbee donijeti ja\xc4\x8danje i osna\xc5\xbeenje na jugu!\xe2\x80\x9d_NEWLINE_Dr\xc5\xbeao je da su \xc4\x8dak i Hrvati Tiszinim krutim stavovima u njegovoj misiji gurnuti u srbijanske ruke._NEWLINE_U Be\xc4\x8du se s vremena na vrijeme raspravljalo o ju\xc5\xbenoslavenskome pitanju, tako je 2. listopada 1918. na sjednici zajedni\xc4\x8dke vlade, kojoj Car nije prisustvovao, nastavljena rasprava. Ministar Spitzm\xc3\xbcller se suprotstavio dualisti\xc4\x8dkome ure\xc4\x91enju, zala\xc5\xbeu\xc4\x87i se, kao i Sarkoti\xc4\x87, trijalisti\xc4\x8dkome. Spitzm\xc3\xbciller se dva dana kasnije kod Cara zauzeo za trijalisti\xc4\x8dko rje\xc5\xa1enje, s \xc4\x8dim se Car slo\xc5\xbeio, ali se tome suprotstavio ma\xc4\x91arski predsjednik vlade Weckerle. Neposredno iza toga s ministrom se sastao Sarkoti\xc4\x87 i obojica su ocijenila da je glavni krivac neuspjehu trijalisti\xc4\x8dkoga koncepta upravo Weckerle. Za rje\xc5\xa1avanje pitanja unutar Monarhije bilo je suvi\xc5\xa1e kasno jer se dr\xc5\xbeava ve\xc4\x87 po\xc4\x8dela raspadati._NEWLINE_Bosna i Hercegovina je bila poseban svijet u kojemu su vrijedila druga pravila i vladao drugi mentalitet. Muslimani su smatrani lojalnim sarajevskoj vlasti, ali je Monarhija u ratu napravila vi\xc5\xa1e represivnih mjera i kona\xc4\x8dno ih udaljila, guraju\xc4\x87i ih sve vi\xc5\xa1e u zagrljaj Srbijancima. Koliko god vode\xc4\x87i muslimanski politi\xc4\x8dari prihva\xc4\x87ali Austro-Ugarsku, odnosno Hrvatsku, bilo u vidu pripojenja ili autonomije, dvije stvari su presudno djelovale na raspolo\xc5\xbeenje muslimana, a to je rekvizicija \xc5\xbeive\xc5\xbea i nova\xc4\x8denje staraca i golobradih mladi\xc4\x87a u vojsku. O\xc4\x8dito ni sam Sarkoti\xc4\x87 nije imao sluha za ova muslimanska tra\xc5\xbeenja jer nije prestajalo rekviriranje stoke jo\xc5\xa1 30. listopada, a ostavku je dao 1. studenoga i predao vlast Narodnome vije\xc4\x87u dva dana kasnije.\n_START_SECTION_\nKraljevina SHS\n_START_PARAGRAPH_\nSlomom Austro-Ugarske monarhije zavr\xc5\xa1ila je i njegova vojna karijera. Me\xc4\x91utim, Sarkoti\xc4\x87 nije ostao pasivan. Jedno kra\xc4\x87e vrijeme po umirovljenju \xc5\xbeivio je u Hrvatskoj, ali se ubrzo trajno nastanio u Be\xc4\x8du, budu\xc4\x87i da se nije pomirio s uspostavom Kraljevine SHS pod dominacijom Beograda. Nastavio je s politi\xc4\x8dkim djelovanjem iz mirovine. Kremi hrvatskih emigracijskih dr\xc5\xbeavotvornih snaga u Be\xc4\x8du pored Sarkoti\xc4\x87a pripadao je pukovnik Ivan Per\xc4\x8devi\xc4\x87 i Stjepan Dui\xc4\x87. Oni su utemeljili Hrvatski komitet na \xc4\x8dijemu \xc4\x8delu je bio upravo Sarkoti\xc4\x87. U ovome komitetu Sarkoti\xc4\x87 je djelovao sve do sije\xc4\x8dnja 1929. kada je liderstvo od njega preuzeo dr. Ante Paveli\xc4\x87. No po\xc5\xa1to austrijska vlast nije bila sklona rje\xc5\xa1avanju hrvatskoga pitanja, jer je imala iznimno dobre odnose s Kraljevinom Jugoslavijom, svaka pomo\xc4\x87 je izostala. Ipak Sarkoti\xc4\x87 nije ostao pasivan, u austrijskomu tisku se ogla\xc5\xa1avao, pi\xc5\xa1u\xc4\x87i protiv Jugoslavije i Kara\xc4\x91or\xc4\x91evi\xc4\x87a u listu Reichpost i zala\xc5\xbeu\xc4\x87i se za samostalnu Hrvatsku. Koliko je bio gorljiv borac za Hrvatsku govori i njegov sukob sa Stjepanom Radi\xc4\x87em, kojemu je zamjerao svaku suradnju s Beogradom. \xc4\x8cak ga je proglasio "nenormalnim" zamjeraju\xc4\x87i mu politi\xc4\x8dku metamorfozu od obo\xc5\xbeavatelja Habsburgovaca do poklonstva Kara\xc4\x91or\xc4\x91evi\xc4\x87ima. Ve\xc4\x87 u godinama i duboko razo\xc4\x8daran politikom europskih zemalja umro je 16. listopada 1939. u Be\xc4\x8du na po\xc4\x8detku Drugog svjetskog rata.\n_START_SECTION_\nOdlikovanja i po\xc4\x8dasti\n_START_PARAGRAPH_\nSarkoti\xc4\x87 je u hrvatskim zemljama svakako bio izuzetno ugledna osoba. Godine 1916. progla\xc5\xa1en je po\xc4\x8dasnim gra\xc4\x91aninom grada Zagreba. Tako\xc4\x91er je bio po\xc4\x8dasni predsjednik austrijske Carske udruge strijelaca, a o njegovim zaslu\xc5\xbeenim odli\xc4\x8djima mogao bi se napisati poseban \xc4\x8dlanak.'