b'\n_START_ARTICLE_\nSun\xc4\x8deva baklja\n_START_PARAGRAPH_\nSun\xc4\x8deva baklja (engl. solar flare) je velika eksplozija u Sun\xc4\x8devoj atmosferi, koja mo\xc5\xbee osloboditi oko 6 \xc3\x97 10\xc2\xb2\xe2\x81\xb5  d\xc5\xbeula energije,a to je oko 1/6 ukupne energije koja oti\xc4\x91e sa Sunca svake sekunde). _NEWLINE_Sun\xc4\x8deve baklje utje\xc4\x8du na sve slojeve Sun\xc4\x8deve atmosfere (fotosfera, kromosfera i korona), grije plazmu do 10 milijuna Kelvina i ubrzava elektrone, protone i te\xc5\xa1ke ione skoro do brzine svjetlosti. Stvara elektromagnetsko zra\xc4\x8denje na svim valnim duljinama, od radio valova do gama-\xc4\x8destica. Ve\xc4\x87ina Sun\xc4\x8devih baklji se pojavljuje u aktivnim podru\xc4\x8djima oko Sun\xc4\x8devih pjega, gdje sna\xc5\xbeno magnetsko polje prolazi fotosferu i povezuje se sa koronom. Snagu dobiva iznenada (traje minutu do desetak minuta) osloba\xc4\x91anjem magnetske energije iz korone. Ako su Sun\xc4\x8deve baklje izuzetno sna\xc5\xbene, one mogu uzrokovati koronalne izba\xc4\x8daje masa._NEWLINE_X-zrake i UV zra\xc4\x8denje koje emitiraju Sun\xc4\x8deve baklje, mogu utjecati na Zemljinu ionosferu i ometati veliki opseg radio komunikacija. Direktne emisije Sun\xc4\x8devih baklji na decimetarskim valnim duljinama mogu ometati rad radara i ostalih ure\xc4\x91aja koji rade na tim frekvencijama. _NEWLINE_Sun\xc4\x8deve baklje su prvi otkrili Richard Christopher Carrington i neovisno Richard Hodgson 1859. Sun\xc4\x8deve baklje su vi\xc4\x91ene i na nekim drugim zvijezdama. _NEWLINE_U\xc4\x8destalost pojavljivanja Sun\xc4\x8devih baklji je razli\xc4\x8dita, od nekoliko na dan kada je Sunce aktivno, do jedna na tjedan kada je mirno Sunce. Vi\xc5\xa1e se pojavljuju male Sun\xc4\x8deve baklje od velikih. Kada se u 11 godi\xc5\xa1njem ciklusu Sunceve pjege vi\xc5\xa1e pojavljuju, onda ima vi\xc5\xa1e i Sun\xc4\x8devih baklji. Rijetko se primijete u vidljivom dijelu spektra, mo\xc5\xbeemo ih vidjeti u ekstremnom UV zra\xc4\x8denju i sa X-zrakama.\n_START_SECTION_\nUzrok\n_START_PARAGRAPH_\nZnanstvenici smatraju da Sun\xc4\x8deve baklje nastaju zbog pojave ponovnog magnetskog povezivanja (engl. magnetic reconnection). To se doga\xc4\x91a kada se promjene magnetske linije dva magnetska polja, koji imaju suprotan smjer i kada se pove\xc5\xbeu zajedno. Ta promjena je povezana sa osloba\xc4\x91anjem energije iz osnovnog magnetskog polja u unutra\xc5\xa1njosti Sunca.\n_START_SECTION_\nPodjela\n_START_PARAGRAPH_\nSun\xc4\x8deve baklje se dijele na A, B, C, M ili X, prema vr\xc5\xa1nom toku energije (W/m\xc2\xb2), kada se mjeri X zrakama valne duljine 0,1 do 0,8 nm, iz blizine Zemlje, kao npr. sa letjelice GOES. Svaka klasa ima vr\xc5\xa1ni tok energije 10 puta ve\xc4\x87i od prethodnog, dok X klasa ima vr\xc5\xa1ni tok energije 10 \xe2\x88\x92 4 W/m\xc2\xb2. Unutar klasa je podjela od 1 do 9, tako na primjer X2 klasa je dva puta sna\xc5\xbenija od X1. Najsna\xc5\xbenije klase M i X su \xc4\x8desto povezane sa razli\xc4\x8ditim smetnjama u Zemljinoj atmosferi.\n_START_SECTION_\nOpasnosti\n_START_PARAGRAPH_\nSun\xc4\x8deve baklje imaju sna\xc5\xbean utjecaj na prognozu vremena u blizini Zemlje. One mogu stvoriti struje visoko energetskih \xc4\x8destica u Sun\xc4\x8devom vjetru, koje nazivamo koronalno izbacivanje mase. Te \xc4\x8destice mogu utjecati na Zemljinu magnetosferu i mogu opasno zra\xc4\x8diti na svemirske letjelice i posadu. _NEWLINE_Neka X-zra\xc4\x8denja na Sun\xc4\x8devim bakljama mogu pove\xc4\x87ati ionizaciju u gornjoj Zemljinoj atmosferi, koja mo\xc5\xbee ometati kratkovalne radio konumikacije i grijati vanjsku atmosferu, pa pove\xc4\x87ati povla\xc4\x8denje satelita prema Zemlji, \xc5\xa1to mo\xc5\xbee dovesti do pada. Energetske \xc4\x8destice utje\xc4\x8du i na stvaranje polarne svjetlosti. Energija u obliku X-zraka mo\xc5\xbee o\xc5\xa1tetiti elektroniku na svemirskim letjelicama.\n_START_SECTION_\nPrimjeri velikih Sun\xc4\x8devih baklji\n_START_PARAGRAPH_\nNajsna\xc5\xbenija Sun\xc4\x8deva baklja u posljednih par stotina godina je bila 1. rujna 1859., koju je promatrao britanski astronom Richard Carrington. Ona je bila vidljiva golim okom i stvorila je polarnu svjetlost, koja se vidjela \xc4\x8dak na Kubi i Havajima, a neki telegrafski sistemi su bili u po\xc5\xbearu. Sun\xc4\x8deva baklja je ostavila tragove i u ledu na Grenlandu, u obliku nitrata i berilija-10, koji se i danas mogu mjeriti. _NEWLINE_U novije vrijeme, najsna\xc5\xbenija Sun\xc4\x8deva baklja je izmjerena 4. studenog 2003. (u po\xc4\x8detku klasa je bila X28, a kasnije i X45).  Prije nje je izmjerena 2. travnja 2001. (X20).\n_START_SECTION_\nPrognoza\n_START_PARAGRAPH_\nVrlo je te\xc5\xa1ko prognozirati Sun\xc4\x8deve baklje, jer nema znakova kad bi se one mogle pojaviti. Postoji ipak neka povezanost sa Sun\xc4\x8devim pjegama i aktivnim podru\xc4\x8djima, te Sun\xc4\x8devih baklji. Ameri\xc4\x8dka ustanova U.S. National Oceanic and Atmospheric Administration (NOAA) daje prognozu za sljede\xc4\x87ih dan ili dva, vezano za Sun\xc4\x8deve baklje.'