b'\n_START_ARTICLE_\nTabernakul\n_START_PARAGRAPH_\nTabernakul (lat. tabernaculum - \xc5\xa1ator, ili hrv. svetohrani\xc5\xa1te) u rimokatoli\xc4\x8dkoj Crkvi ozna\xc4\x8dava prostor gdje se \xc4\x8duvaju posve\xc4\x87ene hostije za svetu pri\xc4\x8dest. Rije\xc4\x8d je malenim, obi\xc4\x8dno umjetni\xc4\x8dki oblikovanim ni\xc5\xa1ama, s ukra\xc5\xa1enim vrata\xc5\xa1cima koja se zaklju\xc4\x8davaju.\n_START_SECTION_\nPovijest\n_START_PARAGRAPH_\nU romani\xc4\x8dkim crkvama tabernakul je bio udubina u zidu zatvorena zastorom u korskom prostoru ili pak svojevrsni zidni ormar._NEWLINE_U goti\xc4\x8dkim crkvama tabernakul je samostoje\xc4\x87e spremi\xc5\xa1te izra\xc4\x91eno od kamena._NEWLINE_Od 14. stolje\xc4\x87a tabernakul se seli na oltar i postaje, posebice od razdoblja baroka dijelom oltarnog retabla, podno oltarne slike._NEWLINE_Od Drugog vatikanskog sabora u novim crkvama, gdje god je to mogu\xc4\x87e, tabernakul se smje\xc5\xa1ta u posebnu pokrajnju kapelu ili pak na rub oltarnoga prostora.'