b'\n_START_ARTICLE_\nFritjof Capra\n_START_PARAGRAPH_\nFritjof Capra (Be\xc4\x8d, 1. velja\xc4\x8de 1939.), austrijsko-ameri\xc4\x8dki fizi\xc4\x8dar i publicist._NEWLINE_Autor je nekoliko popularnih knjiga, u kojima iznosi ideju sinteze suvremene znanosti s drevnim isto\xc4\x8dnja\xc4\x8dkim u\xc4\x8denjima. Capra tako\xc4\x91er govori o potrebi promjene suvremenog (pre\xc5\xbeivjelog), redukcionisti\xc4\x8dkog pogleda na svijet, u korist holisti\xc4\x8dkog, ekolo\xc5\xa1kog pogleda, koji bi, po njegovom mi\xc5\xa1ljenju, mnogo bolje odra\xc5\xbeavao sada\xc5\xa1nji polo\xc5\xbeaj \xc4\x8dovje\xc4\x8danstva i olak\xc5\xa1ao njegove susrete s izazovima budu\xc4\x87nosti.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivot\n_START_PARAGRAPH_\nCapra je doktorirao teorijsku fiziku na be\xc4\x8dkom sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1tu, 1966. god. Bavio se teorijskom fizikom i fizikom visokih energija na sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1tu u Parizu (1966-68.), Kalifornijskom sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1tu u Santa Cruzu (1968-70.), na linearnom akceleratoru u Stanfordu (1970.), na londonskom sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1tu (1971-74.) i u laboratoriju \xc2\xabLawrence Berkeley\xc2\xbb na Kalifornijskom sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1tu (1975-88.). Zanimale su ga filozofske implikacije suvremene fizike, te je do\xc5\xa1ao do zaklju\xc4\x8dka da konceptualna promjena, koju je u fizici izazvala kvantna teorija, ima tako\xc4\x91er i va\xc5\xbene dru\xc5\xa1tvene implikacije. \xc5\xa0ezdesetih godina 20. stolje\xc4\x87a bio je pod utjecajem dru\xc5\xa1tvenih previranja tog vremena, a nakon toga ga je privukla budisti\xc4\x8dka doktrina. Deklarirao se kao katolik i budist (istovremeno). Osniva\xc4\x8d je i direktor centra za eko-pismenost (Center for Ecoliteracy) u Berkeleyu, u Kaliforniji.\n_START_SECTION_\nDjelo\n_START_PARAGRAPH_\nSedamdesetih godina 20. stolje\xc4\x87a, Frijof Capra se zainteresirao za korjenite promjene koje je po\xc4\x8detkom stolje\xc4\x87a pokrenula kvantna teorija, prvo u fizici, zatim u filozofiji, i kona\xc4\x8dno u cjelokupnom intelektualnom pogledu na svijet._NEWLINE_U prvoj knjizi, \xc2\xabTao fizike\xc2\xbb (1975.) govori o zanimljivim analogijama izme\xc4\x91u suvremene fizike i isto\xc4\x8dnja\xc4\x8dkih filozofija i tvrdi da fizika i metafizika razli\xc4\x8ditim putevima dovode do istog znanja. Redukcionisti\xc4\x8dki pogled na svijet do spoznaje dolazi analizom, razlaganjem ve\xc4\x87ih stvari ili problema, na manje stvari ili probleme. Svijet oko nas je materijalan. Mo\xc5\xbeemo ga analizirati i razlagati na sve manje i manje dijelove, dok kona\xc4\x8dno ne do\xc4\x91emo do atoma i subatomskih \xc4\x8destica. Me\xc4\x91utim, ispostavilo se da o svemu onome \xc5\xa1to se doga\xc4\x91a na subatomskoj razini mo\xc5\xbeemo govoriti samo u terminima vjerojatnosti. Drugim rije\xc4\x8dima, sve ono \xc5\xa1to se tamo doga\xc4\x91a ovisi o dinamici cjeline. Subatomske \xc4\x8destice su samo apstrakcija. One nisu materijalni objekti, nego mre\xc5\xbea odnosa. Ne mo\xc5\xbeemo re\xc4\x87i da se tvar sastoji od objekata, od \xc2\xabstvari\xc2\xbb. Zapravo se sastoji od mre\xc5\xbee odnosa, od obrazaca nekog procesa. Kad su fizi\xc4\x8dari po\xc4\x8deli shva\xc4\x87ati o \xc4\x8demu se tu radi, mnogi od njih su zapali u tjeskobu, jer su osje\xc4\x87ali da dotada\xc5\xa1nji fizikalni principi vi\xc5\xa1e ne vrijede, da \xc4\x8ditav znanstveni sustav i metodologija dolaze u pitanje, da vi\xc5\xa1e nemaju \xc4\x8dvrstog upori\xc5\xa1ta pod nogama_NEWLINE_A, kako izla\xc5\xbee Capra, to \xc5\xa1to nam govori kvantna fizika \xe2\x80\x93 jest upravo ono \xc5\xa1to govore i isto\xc4\x8dnja\xc4\x8dki mistici. Budisti\xc4\x8dka tradicija govori o ni\xc5\xa1tavilu iz kojeg izviru svi oblici. A ti oblici nisu \xc2\xabstvari\xc2\xbb, nisu izolirani objekti, nego oblici jednoga ili \xc2\xabjednosti\xc2\xbb. I zato \xc5\xa1to je sve prolazno, zato \xc5\xa1to su sve to sjene, ne treba uz njih prianjati, jer to ra\xc4\x91a frustraciju i patnju. Sli\xc4\x8dno je u hinduizmu \xe2\x80\x93 svijet je nestalan, nestabilan, promjenjiv. Ono \xc5\xa1to mi vidimo kao materijalnu stvarnost, samo je varka na\xc5\xa1ih osjetila, iluzija \xe2\x80\x93 \xe2\x80\x9cmaya\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Na kraju knjige, Capra ka\xc5\xbee: \xe2\x80\x9c Vjerujem da je pogled na svijet koji izvire iz suvemene fizike, u neskladu s na\xc5\xa1im sada\xc5\xa1njim dru\xc5\xa1tvom, koje ne odra\xc5\xbeava harmoni\xc4\x8dnu me\xc4\x91upovezanost koju opa\xc5\xbeamo u prirodi. Kako bismo postigli takvo stanje dinami\xc4\x8dke ravnote\xc5\xbee, potrebna nam je korjenito druga\xc4\x8dija dru\xc5\xa1tvena i ekonomska struktura: kulturna revolucija u pravom smislu rije\xc4\x8di. Opstanak cijele na\xc5\xa1e civilizacije mo\xc5\xbeda ovisi o tome ho\xc4\x87emo li posti\xc4\x87i tu promjenu.\xe2\x80\x9d_NEWLINE_U \xc2\xabVremenu promjena\xc2\xbb (\xc2\xabThe Turning Point\xc2\xbb, 1982.), Capra govori o novoj holisti\xc4\x8dkoj ili integralnoj kulturi, koja smjenjuje staru mehanicisti\xc4\x8dku, materijalisti\xc4\x8dku kulturu zapada. On suprotstavlja, na jednoj strani staru, zapadnu kulturu (mehanicizam, newtonovsku fiziku, racionalizam, analizu, redukcionizam, linearni model mi\xc5\xa1ljenja), a na drugoj strani novu, holisti\xc4\x8dku kulturu (holizam, kvantnu fiziku, intuiciju, sintezu i sustavni model mi\xc5\xa1ljenja). Suprotstavljene vrijednosti koje odgovaraju ovim suprotstavljenim kulturama bile bi: \xc5\xa1irenje, nadmetanje, kvantiteta i dominacija \xe2\x80\x93 kao samopotvr\xc4\x91uju\xc4\x87e vrijednosti \xc2\xabstare\xc2\xbb kulture, odnosno o\xc4\x8duvanje, suradnja, kvaliteta i partnerstvo \xe2\x80\x93 kao integracijske vrijednosti \xc2\xabnove\xc2\xbb kulture. Radi se o promjeni misaone paradigme. Na\xc5\xa1a sada\xc5\xa1nja, \xc2\xabstara\xc2\xbb, zapadna ili europska kultura, \xc4\x8dije po\xc4\x8detke predstavlja kartezijanska dihotomija duha i tijela, osniva se na hijerarhi\xc4\x8dnosti i linearnosti, a \xc2\xabnova\xc2\xbb na suradnji i na mre\xc5\xbei._NEWLINE_Ono \xc5\xa1to je Capra istaknuo u \xe2\x80\x9cTurning pointu\xe2\x80\x9d, jest da su svi problemi dana\xc5\xa1njeg svijeta me\xc4\x91usobno povezani, umre\xc5\xbeeni. A kako je svijet danas povezaniji nego ranije, na razne na\xc4\x8dine, to dolazi jo\xc5\xa1 vi\xc5\xa1e do izra\xc5\xbeaja. Problemi se sve te\xc5\xbee rje\xc5\xa1avaju na stari na\xc4\x8din, i sve vi\xc5\xa1e ih je i nerje\xc5\xa1ivo na stari na\xc4\x8din._NEWLINE_U \xe2\x80\x9cMre\xc5\xbei \xc5\xbeivota\xe2\x80\x9d (The Web of Life\xe2\x80\x9d, 1997.), Capra dalje razra\xc4\x91uje sustavni na\xc4\x8din gledanja na \xc5\xbeivi i ne\xc5\xbeivi svijet. Od kvantne fizike (subatomske \xc4\x8destice nisu objekti u pravom smislu rije\xc4\x8di, nego su zapravo apstrakcije koje ozna\xc4\x8davaju veze izme\xc4\x91u drugih \xc4\x8destica), preko ekologije, teorije kaosa (koncizan opis fraktalne geometrije, Mandelbrotovog skupa, i pristupa\xc4\x8dan traktat o teoriji kompleksnih brojeva, odnosno o \xc2\xabdinami\xc4\x8dkoj teoriji sustava\xc2\xbb), pa do samoorganizacije, autopoeze, disipativnih struktura, itd._NEWLINE_Prema Capri, fizika vi\xc5\xa1e nije temelj znanosti. Naglasak polako prelazi na biologiju. \xc5\xbdivi sustavi su sustavi koji su stabilni ali daleko od ravnote\xc5\xbee (u termodinami\xc4\x8dkom smislu), i imaju veliki protok materije i energije. Zbog toga \xc5\xa1to kroz njih stalno te\xc4\x8de tvar i energija, oni su \xc2\xabotvoreni\xc2\xbb sustavi. Zbog svojeg obrasca organizacije, oni su prema vani \xc2\xabzatvoreni\xc2\xbb. \xc5\xbdivi sustavi su disipativni sustavi (termin koji je uveo Ilja Prigogin), sustavi u kojima djeluju samoorganizacija i autopoeza (termin koji su skovali Humberto Maturana i Francisco Varela, autori tzv. Santija\xc5\xa1ke teorije kognicije - prema Capri, Santiago teorija je prva znanstvena teorija koja zaista prevladava kartezijansku podjelu na duh i tijelo.).\n_START_SECTION_\nUtjecaji\n_START_PARAGRAPH_\nCapru je, potpuno u skladu s njegovim razmi\xc5\xa1ljanjima, i s postmodernisti\xc4\x8dkom pozadinom na kojoj se pojavio, te\xc5\xa1ko svrstati u odre\xc4\x91enu sferu djelatnosti. On nije ni filozof, ni fizi\xc4\x8dar, ni pisac, a ujedno jest sve navedeno. Capra svakako nije originalni mislilac, ali pi\xc5\xa1e jednostavnim stilom popularne znanosti, te je sposoban \xc4\x8ditatelju pribli\xc5\xbeiti neke ina\xc4\x8de te\xc5\xa1ko razumljive znanstvene ideje. Promjena paradigme, koju propovijeda Capra, bliska je staroj ideji o cikli\xc4\x8dkoj smjeni civilizacija. Capra sam, me\xc4\x91u svojim duhovnim uzorima navodi Georga Wilhelma Friedricha Hegela i Pitirima Aleksandrovi\xc4\x8da Sorokina. Njegove su holisti\xc4\x8dke ideje tako\xc4\x91er bliske lingvisti\xc4\x8dkom i strukturalisti\xc4\x8dkom na\xc4\x8dinu mi\xc5\xa1ljenja._NEWLINE_Neki su ga fizi\xc4\x8dari ipak kritizirali zbog povr\xc5\xa1nosti i zbog neopravdanog povezivanja znanosti s religijom. Navodi se da je njegova prva knjiga, bestseler \xe2\x80\x9cTao fizike\xe2\x80\x9d, ozna\xc4\x8dila po\xc4\x8detak tzv. \xe2\x80\x9ckvantnog misticizma\xe2\x80\x9d, tj. prakse posu\xc4\x91ivanja znanstvenih termina u cilju opravdavanja ideja \xe2\x80\x9cNew Agea\xe2\x80\x9d i drugih pseudoznanstvenih vjerovanja.\n_START_SECTION_\nOstala literatura\n_START_PARAGRAPH_\nRazgovor s Fritjofom Caprom\xc2\xa0: Od materije prema svijesti\xc2\xa0: razvoj spoznaja moderne fizike / [razgovarao i uvodni tekst napisao] Jacques Languirand\xc2\xa0; s francuskog prevela Ivana Germain. (u: Europski glasnik. 7 (2002), 7\xc2\xa0; str. 133-140'