b'\n_START_ARTICLE_\nP-500 Bazalt\n_START_SECTION_\nPovijesni razvoj\n_START_PARAGRAPH_\nUsporedo s razvojem protubrodskih raketnih sustava srednjeg dometa, dizajnerski biro OKB-52 po\xc4\x8deo je s konstrukcijom i razvojem raketnog protubrodskog sustava dugog dometa, koji bi udovoljio zahtjevima podvodnog i povr\xc5\xa1inskog lansiranja. Novi projekt dobio je naziv P-500 Bazalt (NATO naziv SS-N-12 Sandbox). Kao temelj tog sustava kori\xc5\xa1tena je raketa 4K80. U to vrijeme (a sli\xc4\x8dno je i danas), doktrina uporabe pomorskih snaga SSSR-a predvi\xc4\x91ala je masovni raketni udar srednjih i dalekodometnih nadzvu\xc4\x8dnih krstare\xc4\x87ih projektila (konvencionalnih i onih s nuklearnim punjenjem) po ameri\xc4\x8dkim takti\xc4\x8dkim skupinama okupljenim oko nosa\xc4\x8da zrakoplova. Raketni sustav P-500 Bazalt postao je jedna od najve\xc4\x87ih tajni biv\xc5\xa1eg SSSR-a. Slike sustava ili same rakete izvan lansera nisu nikada objavljene u javnosti. Po\xc4\x8detna ispitivanja zapo\xc4\x8deta su 1969. a operativna slu\xc5\xbeba sustava zapo\xc4\x8dela je 1975. Trebalo je pro\xc4\x87i nekoliko godina od raspada sovjetskog imperija pa da Zapad spozna kakvim raketnim arsenalom raspola\xc5\xbee njihov hladnoratovski i posthladnoratovski rival.\n_START_SECTION_\nIzgled\n_START_PARAGRAPH_\nRaketa P-500 Bazalt konstruirana je u obliku duga\xc4\x8dke olovke sa slo\xc5\xbeenim krilima i repnim stabilizatorima. Njezina je du\xc5\xbeina 11,7 metara, a dijametar tijela rakete u naj\xc5\xa1irem dijelu iznosi 0,88 m. S ra\xc5\xa1irenim krilima dijametar rakete iznosi 2,6 m.\n_START_SECTION_\nPrimjena\n_START_PARAGRAPH_\nRaketu te\xc5\xa1ku gotovo 5 tona (to\xc4\x8dnije 4800 kg) mogu\xc4\x87e je lansirati s povr\xc5\xa1inskih brodova i podmornica u zaronjenom stanju na ciljeve udaljene gotovo 550 km. Ovaj raketni sustav bio je prvi u protubrodskom arsenalu SSSR-a koji je dobio digitalni procesor koji je upravljao algoritmom napada rakete na njezine ciljeve. Ugra\xc4\x91eni algoritam je upravo ono \xc5\xa1to je najvi\xc5\xa1e odu\xc5\xa1evilo, ali i utjeralo strah u kosti zapadnim mornari\xc4\x8dkim stratezima. Naime, nakon npr. podvodnog lansiranja s dubine 30-50 m rakete kre\xc4\x87u prema svojim ciljevima. Jedna od njih (odre\xc4\x91ena algoritmom) "iska\xc4\x8de" i penje se na visinu vi\xc5\xa1u od 7000 m (>23 000 feeta). Pri brzini od gotovo 2 Macha uklju\xc4\x8duje svoju radarsku glavu za pretra\xc5\xbeivanje i preko za\xc5\xa1ti\xc4\x87enog data-linka \xc5\xa1alje podatke ostalim raketama koje na visini do 30 m (do 100 feeta) iznad povr\xc5\xa1ine mora (u pasivnom modalitetu rada radarskog pretra\xc5\xbeiva\xc4\x8da) lete prema ciljevima brzinom od 1,5 do 1,7 Macha. Ukoliko raketa-izvi\xc4\x91a\xc4\x8d bude otkrivena i oborena (ili onesposobljena zbog kvara) djelovanjem protivni\xc4\x8dke proturaketne obrane, ulogu vodi\xc4\x8da preuzima algoritmom unaprijed odre\xc4\x91ena sljede\xc4\x87a raketa. Isti scenarij se ponavlja sve dok rakete koje se kre\xc4\x87u nisko nad povr\xc5\xa1inom ne do\xc4\x91u u zahvat ciljeva. Tada prelaze na vlastito aktivno radarsko navo\xc4\x91enje. Napadnim algoritmom odre\xc4\x91eno je da se polovica pristiglih raketa navodi prema nosa\xc4\x8du zrakoplova, a ostale rakete svaka na svoj cilj, bez preklapanja pogodaka. Ne smije se nikako zaboraviti \xc4\x8dinjenica da je P-500 Bazalt pri brzini od 1,7 Macha (2038 km/h na razini mora) stizao do ciljeva udaljenih 550 km za samo 972 sekunde, tj. 16 minuta i 12 sekundi. To je iznimno kratko vrijeme. Tada\xc5\xa1nji zapadni radari gotovo nisu imali prilike otkriti na vrijeme takav masovni napad i pru\xc5\xbeiti posadama brodova dovoljno vremena za poduzimanje aktivnih protumjera. Situaciju je osim velike brzine raketa dodatno ote\xc5\xbeavala \xc4\x8dinjenica da su se one kretale blizu valovite povr\xc5\xa1ine mora, \xc5\xa1to je uzrokovalo mnogostruke smetnje i \xc5\xa1umove na radarskom odrazu, ukoliko je uop\xc4\x87e bilo mogu\xc4\x87e da ga uhvate.'