b'\n_START_ARTICLE_\nDinastija Capet\n_START_SECTION_\nEtimologija\n_START_PARAGRAPH_\nNadimak Capet, koji se, prema nekim istra\xc5\xbeiva\xc4\x8dima, obja\xc5\xa1njava rje\xc4\x8dju cappa (mantija), mo\xc5\xbeda aludira na opatijsku funkciju koju su obna\xc5\xa1ali Hugo i njegov otac. Prvi spomen pojma capet pojavljuje se oko 1030. godine i nalazi se u Kronici Ademara od Chabannesa. Taj izraz je ozna\xc4\x8davao pripadnike kraljevske obitelji od ranih godina 13. stolje\xc4\x87a.\n_START_SECTION_\nPodrijetlo\n_START_PARAGRAPH_\nObiteljski posjedi predaka dinastije Capet nalazili su se u frana\xc4\x8dkoj Neustriji, podru\xc4\x8dju izme\xc4\x91u rijeka Siene i Loire. Prvi poznati \xc4\x8dlan obitelji bio je Robert Hrabri (sredina 9. st.), mo\xc4\x87an vazal i missus dominicus kralja Karla \xc4\x86elavog. Po njegovom imenu, rana dinastija poznata je pod imenom Robertijanci._NEWLINE_Tijekom borbi za vlast u Frana\xc4\x8dkom Carstvu, nakon smrti Karla Debelog 888. godine, velika\xc5\xa1i su, budu\xc4\x87i da je u tom trenutku jedini \xc5\xbeivi potomak dinastije Karolinga bio tek dijete, na saboru u Compi\xc3\xa8gneu okrunili za kralja Eudesa, grofa od Pariza, sin Roberta Hrabrog. Njegova se vlast prostirala samo na podru\xc4\x8dje Siene i Loire. Akvitanija je bila prakti\xc4\x8dki samostalno vojvodstvo, sjevernom Burgundijom kao posebnim kraljevstvom vladao je Rudolf I. iz dinastije Welfa, ju\xc5\xbenim burgundijskim kraljevstvom vladao je Luj od Provanse, praunuk cara Lotara I., dok je zapadno od Saone stajalo zasebno Burgundsko Vojvodstvo. \xc5\xa0panjolska marka, Septimanija, Bretanja, Flandrija i Vermandois su tako\xc4\x91er bile izuzete od vlasti frana\xc4\x8dkog kralja._NEWLINE_Godine 898. umro je kralj Eudes, a velika\xc5\xa1i su za novoga kralja priznali Karla III. Bezazlenog iz dinastije Karolinga. Protiv njega je ustao Eudesov brat, suparni\xc4\x8dki francuski kralj Robert I. (922.-923.), koji je poginuo u bitci kod Soissonsa. Kada je 923. godine zba\xc4\x8den s prijestolja kralj Karlo III. (\xe2\x80\xa0 929.), a njegov sin Luj IV. Prekomorski izbjegao u Englesku, kraljevsku vlast prigrabio je Raoul, \xc4\x8dija je vlast nakon \xc5\xa1est godina borbe s brojnim velika\xc5\xa1ima, najzad priznat na podru\xc4\x8dju \xc4\x8ditave dr\xc5\xbeave, osim sjedinjenog Burgundskog kraljevstva (Kraljevstvo Arelat)._NEWLINE_Najistaknutija osoba toga vremena bio je Raoulov \xc5\xa1urjak, Hugo Veliki, sin Roberta I. i ne\xc4\x87ak nekada\xc5\xa1njega kralja Eudesa. U \xc5\xbeelji za ja\xc4\x8danjem svog utjecaja u dr\xc5\xbeavi, Hugo je pozvao Luja IV. iz Engleske i dao ga okruniti za kralja. Me\xc4\x91utim, kralj se odmetnuo od svog pokrovitelja, ali je nakon sukoba ipak morao dati Hugu znatne koncesije. Godine 954. kralj je umro, a velika\xc5\xa1ka grupacija Huga Velikoga, suo\xc4\x8dena s prodorom Ma\xc4\x91ara, prihvatila je kraljevog sina Lotara III. (vladao 954.-986.) za novog kralja. Kako je kralj bio maloljetan, njegovim skrbnikom i za\xc5\xa1titnikom postao je njegov ujak, k\xc3\xb6lnski nadbiskup Bruno, brat njema\xc4\x8dkog kralja Otona I., koji je \xc4\x8dinio sve kako bi oslabio vlast francuskog kralja._NEWLINE_Godine 986. umro je Lotar III., a ve\xc4\x87 sljede\xc4\x87e godine i njegov sin i nasljednik Luj V. Lijeni. Jedini od \xc5\xbeivu\xc4\x87ih Karolinga koji su mogli naslijediti prijestolje bio je Lujov stric Karlo, lotarin\xc5\xa1ki vojvoda, no on je bio neprihvatljiv za francuske velika\xc5\xa1e, budu\xc4\x87i da je bio vazal njema\xc4\x8dkog cara.\n_START_SECTION_\nDolazak dinastije Capet na francusko prijestolje\n_START_PARAGRAPH_\nPoslije smrti kralja Luja V. Lijenog, francuski su velika\xc5\xa1i pristali uz Huga Capeta, sina Huga Velikoga i prane\xc4\x87aka kralja Eudesa, i on je 1. lipnja 987. godine na saboru u Noyonu progla\xc5\xa1en kraljem. Tim doga\xc4\x91ajem na francusko prijestolje do\xc5\xa1la je dinastija Capet \xc4\x8dijim se osniva\xc4\x8dem smatra Hugo Capet._NEWLINE_U trenutku dolaska na prijestolje, Hugo Capet (\xe2\x80\xa0 996.) vladao je, osim nad kraljevskim feudom koji je obuhva\xc4\x87ao samo podru\xc4\x8dje oko Pariza, jo\xc5\xa1 samo nad petnaestak ve\xc4\x87ih feudalnih domena. Njegova vlast bila je zapravo tek simboli\xc4\x8dna, jer su veliki dijelovi Francuske bili izvan dosega kraljevske vlasti._NEWLINE_U periodu prvih Kapetovi\xc4\x87a, kraljevi su uvelike bili ovisni o blagonaklonosti najutjecajnijih svjetovnih i duhovnih velika\xc5\xa1a, a sa sigurno\xc5\xa1\xc4\x87u su se mogli osloniti samo na svoju obiteljsku i kraljevsku domenu, koja se prostirala na malom podruz\xc4\x8dju od Pariza do Orl\xc3\xa9ansa i sjeveroisto\xc4\x8dno od Pariza._NEWLINE_Hugov sin i nasljednik, Robert II. Pobo\xc5\xbeni (996.-1031.) nastavio je ja\xc4\x8dati utjecaj nad kraljevskom domenom, a uspio je 1002. godine svojim teritorijima pripojiti burgundsko vojvodstvo. Ipak, i sljede\xc4\x87i vladari bili su podre\xc4\x91eni samovolji brojnih velika\xc5\xa1a, \xc5\xa1to je slabilo kraljevsku vlast.\n_START_SECTION_\nUspon i ja\xc4\x8danje kraljevske vlasti\n_START_PARAGRAPH_\nSvi vladari do Filipa I. (1060.-1108.) vode prili\xc4\x8dno neambicioznu politiku i nastoje se odr\xc5\xbeati na vlasti. Uspon kraljevske ku\xc4\x87e Capet po\xc4\x8deo je za vladavine Luja VI. Debelog (1108.-1137.), koji je ratovao protiv njema\xc4\x8dkog cara Henrika V. i engleskog kralja Henrika Plantageneta. Njegov nasljednik, Luj VII. Mla\xc4\x91i (1137.-1180.) vodio je neuspjeli kri\xc5\xbearski rat, a nakon rastave od Eleonore Akvitanske, morao je engleskom kralju Henriku II. prepustiti Akvitaniju i druga podru\xc4\x8dja u ju\xc5\xbenoj Francuskoj. Me\xc4\x91utim, ve\xc4\x87 je Filip II. August (1180.-1223.) uspio preoteti velik dio tih posjeda, a nakon bitke kraj Bouvinesa (1214.) uspio je uvelike pove\xc4\x8dati svoje posjede._NEWLINE_Rat protiv Engleske zavr\xc5\xa1io je Luj IX. Sveti (1226.-1270.) mirom u Parizu 1259. godine, koji je pro\xc5\xa1irio i oja\xc4\x8dao kraljevsku vlast u ju\xc5\xbenoj Francuskoj. Filip IV. Lijepi (1285.-1314.) uspio je centralizirati dr\xc5\xbeavnu upravu, obuzdati feudalce i tako oja\xc4\x8dati kraljevsku vlast._NEWLINE_Godine 1328. umro je Karlo IV. (1322.-1328.), posljednji vladar iz izravne mu\xc5\xa1ke loze dinastije Capet, \xc5\xa1to je otvorilo pitanje nasljedstva prijestolja. Francusko plemstvo izabralo je za novog kralja Filipa VI. Valoisa (1328.-1350.), potomka dinastije Capet po pobo\xc4\x8dnoj mu\xc5\xa1koj lozi. Me\xc4\x91utim, engleski kralj Eduard III. (1327.-1377.), sin Izabele, supruge Eduarda II. i k\xc4\x87erke francuskog kralja Filipa IV. Lijepog, polagao je, po majci, pravo na francusko prijestolje. Taj sukob doveo je do izbijanja Stogodi\xc5\xa1njeg rata, koji je s prekidima trajao od 1337. do 1453. godine. U pozadini sukoba bili su bogati posjedi u Flandriji kojih se engleska kruna nastojala domo\xc4\x87i.\n_START_SECTION_\nUspon dinastije Bourbon\n_START_PARAGRAPH_\nU prvim desetlje\xc4\x87ima 16. stolje\xc4\x87a dovr\xc5\xa1eno je ujedinjenje Francuske. Pod utjecajem reformacije, u Francuskoj je planuo vjerski rat izme\xc4\x91u hugenota i katolika, koji je trajao od 1562. do 1598. godine. Rat je odnio mnogo \xc5\xbeivota, a najve\xc4\x87e krvoproli\xc4\x87e dogodilo se tijekom Bartolomejske no\xc4\x87i izme\xc4\x91u 23. i 24. kolovoza 1572. godine, kada je u Parizu ubijeno oko 25.000 hugenota. Kao posljedica tih sukoba, izumrla je 1598. dinastija Valois, a na francusko prijestolje ustoli\xc4\x8den je drugi pobo\xc4\x8dni ogranak dinastije Capet, dinastija Bourbon._NEWLINE_Prvi francuski vladar iz dinastije Bourbon, Henrik IV. (1598.-1610.) izdao je Nantski edikt kojim je dao vjerske sobode svim francuskim gra\xc4\x91anima. Za vladavine njegova sina Luja XIII. (1610.-1648.) zapo\xc4\x8deo je francuski dvorski apsolutizam, koji je do\xc5\xa1ao do vrhunca za vladavine Luja XIV. (1643.-1715.)._NEWLINE_Jedna od posljedica Francuske revolucije iz 1789. godine, bila je abdikacija kralja Luja XVI., njegovo smaknu\xc4\x87e i progla\xc5\xa1enje republike. Poslije pada Napoleona, 1814. Burbonci su zakratko vra\xc4\x87eni na vlast, a nakon drugog Napoleonovog poraza, dinastija Bourbon je restaurirana odlukama Be\xc4\x8dkog kongresa iz 1815. godine. Nakon svrgavanja Karla X. (1824.-1830.), naslijedio ga je Luj Filip, predstavnik dinastije Orl\xc3\xa9ans, mla\xc4\x91e grane dinastije Bourbon. Novi kralj je li\xc5\xa1en prijestolja za revolucije 1848. godine, kada je utemeljena Druga republika, a uskoro i Drugo Carstvo pod vodstvom cara Napoleona III._NEWLINE_Poslije poraza i abdikacije Napoleona III. 1870. godine, monarhija vi\xc5\xa1e nije obnovljena, ve\xc4\x87 je naposljetku 1875. progla\xc5\xa1ena Tre\xc4\x87a republika.'