b"\n_START_ARTICLE_\nDodekanez\n_START_SECTION_\nOd prapovijesti do arhajskog doba\n_START_PARAGRAPH_\nOtoci Dodekanez ljudsko su stani\xc5\xa1te jo\xc5\xa1 od prapovijesti._NEWLINE_U vrijeme minojske kulture na Kretii oto\xc4\x8dje je potpalo u minojski kulturni krug. Nakon propasti minojske kulture, otocima su vladali Ahejci od 1400 p. n. e., sve do dolaska Dorana koje se zbilo oko 1100. god. p. n. e. Od tog vremena otoci po\xc4\x8dinju \xc5\xbeivjeti svojim posebnim \xc5\xbeivotom, izgra\xc4\x91uju\xc4\x87i svoje gospodarstvo i kulturu kroz stolje\xc4\x87a. Za ranog arhajskog razdoblja otoci Rodos i Kos postali su najzna\xc4\x8dajniji u arhipelagu, u 6 st. pr. Kr. Dorani su osnovali tri najzna\xc4\x8dajnija grada na otoku Rodos (Lindos, Kameiros i Ialisos). Ovi gradovi zajedno sa gradom Knidos na otoku Kos i gradom Halikarnas na kopnu u Maloj Aziji, tvorili su takozvane gradove Dorskog Hexapolisa.\n_START_SECTION_\nZa klasi\xc4\x8dnog razdoblja\n_START_PARAGRAPH_\nRazvoj otoka je prekinut je oko 499. pr. Kr. Gr\xc4\x8dko-perzijskim ratovima, za vrijeme kojih su otoke na kra\xc4\x87e vrijeme zauzeli Perzijanci. \xc5\xbdeliv\xc5\xa1i se obraniti od Perzijanaca oto\xc4\x8dki polisi pridru\xc5\xbeili su se Ateni i Delskom savezu kojom je ona dominirala 478. pr. Kr., Nakon izbijanja Peloponeskog rata 431. pr. Kr., oto\xc4\x8dani su ostali neutralni iako su slu\xc5\xbebeno jo\xc5\xa1 uvijek bili u Delskom savezu._NEWLINE_Nakon kraja Peloponeskih ratova 404. pr. Kr., oto\xc4\x8dje Dodekanez koje nije bilo ni uklju\xc4\x8deno u te sukobe imalo je relativan mir i prosperitet. 408. pr. Kr., tri grada na otoku Rodos su se ujedinila u jednu dr\xc5\xbeavu - polis, i izgradila novu prijestolnicu na sjevernom dijelu otoka po imenu Rodos. Ovaj ujedinjeni Rodos postao je sjedi\xc5\xa1te ove regije sljede\xc4\x87a tisulje\xc4\x87a. I ostali otoci su imali uspje\xc5\xa1an razvoj, posebice otok Kos koji je postao sredi\xc5\xa1te za onovjekovnu medicinu koju je osnovao Hipokrat._NEWLINE_Nakon Peloponeskih ratova cijela Gr\xc4\x8dka je oslabila, osobito vojno._NEWLINE_Tako da su 357. pr. Kr. otoci podlegli invaziji maloazijskog kralja Mauzola iz Kariji, a potom i invaziji Perzijanaca 340. pr. Kr._NEWLINE_Ova druga vlast Perzijanaca nad oto\xc4\x8djem nije dugo trajala jer ih je uskoro pobijedio Aleksandar Veliki 332. pr. Kr., \xc5\xa1to je oto\xc4\x8danima zna\xc4\x8dilo oslobo\xc4\x91enje._NEWLINE_Nakon smrti Aleksandra Velikog, oto\xc4\x8dje a i sam grad Rodos podijelili su mnogobrojni generali izme\xc4\x91u sebe. Oto\xc4\x8dje je potom izgradilo dobre trgova\xc4\x8dke odnose sa Ptolemejskim Egiptom, i zajedno sa njima osnovalo Rodosko-Egipatski savez, koji je kontrolirao promet i trgovinu nad cijelim Egejom u 3. st. pr. Kr. Predvo\xc4\x91en Rodosom, oto\xc4\x8dje je postalo pomorsko, trgova\xc4\x8dko i kulturno sredi\xc5\xa1te tog dijela Sredozemlja. Kovanice s Rodosa bile su moneta po cijelom Sredozemlju, a oto\xc4\x8dke \xc5\xa1kole filozofije, knji\xc5\xbeevnosti i retorike postale su slavne. Tada je 304. pr. Kr. izgra\xc4\x91en Kolos s otoka Roda, kip koji je simbolizirao bogatstvo i snagu Rodosa i oto\xc4\x8dja._NEWLINE_Godine 164. pr. Kr., Rodos je potpisao mirovni ugovor s Rimskim Carstvom, i oto\xc4\x8dje je postalo rimski saveznik s velikom autonomijom. Grad Rodos ubrzo je postao veliki obrazovno sredi\xc5\xa1te za \xc5\xa1kolovanje djece iz bogatih rimskih obitelji._NEWLINE_Taj idili\xc4\x8dan odnos prekinut je 42. pr. Kr., nakon turbulentnih doga\xc4\x91aja poslije ubojstva Julija Cazara 44. pr. Kr., nakon kojeg je Rim napao i porobio otoke. Tek od tog vremena otoci su postali zaista dio Rimskog Carstva. Titus je grad Rodos proglasio glavnim gradom Provincia Insularum, a nakon toga su otoci ujedinjeni sa Kretom i tvorili su 18. provinciju Rimskog Carstva._NEWLINE_U 1. stolje\xc4\x87u Sveti Pavao posjetio je otoke dvaput, a Sveti Ivan Evan\xc4\x91elist posjetio je otoke vi\xc5\xa1e puta. Oni su osobno djelovali na \xc5\xa1irenju kr\xc5\xa1\xc4\x87anstva po oto\xc4\x8dju i uspjeli obratiti ve\xc4\x87inu stanovnika._NEWLINE_Sveti Ivan Evan\xc4\x91elist je najvjerojatnije za vrijeme jednog od svojih boravaka na oto\xc4\x8dju na Patmosu, napisao proro\xc4\x8dku knjigu Otkrivenje.\n_START_SECTION_\nSrednji vijek\n_START_PARAGRAPH_\nNakon podjele Rimskog Carstva 395. na Isto\xc4\x8dno i Zapadno Carstvo, oto\xc4\x8dje je postalo dio Isto\xc4\x8dnog Carstva, koje se postupno pretvorilo u Bizant. Bizant je vladao oto\xc4\x8djem (pored brojnih navala) gotovo tisu\xc4\x87u godina, njegova vladavina vidljiva je u brojnim sakralnim objektima kojima je oto\xc4\x8dje bogato. Od VIII st. n.e. oto\xc4\x8dje se po\xc4\x8delo zvati Dodekanez, a tada se po\xc4\x8dela javljati i ja\xc4\x8dati lokalna vlast na oto\xc4\x8dju, koja se po\xc4\x8dela osamostaljivati od sredi\xc5\xa1nje vlasti u Konstantinopolisu._NEWLINE_Od XIII. st, za \xc4\x8cetvrtog kri\xc5\xbearskog rata, talijanski gradovi dr\xc5\xbeave po\xc4\x8deli su invaziju na pojedine dijelove Dodekaneza koji su bili pod nominalnom vla\xc5\xa1\xc4\x87u Nicejskog Carstva._NEWLINE_mleta\xc4\x8dke obitelji Querini, Cornaro i \xc4\x91enove\xc5\xa1ka obitelj Vignoli, uspjele su ovladati pojedinim otocima na kratko vrijeme. Dok su Bazilijevi redovnici vladali otocima Patmos i Leros._NEWLINE_U XIV st., Bizant je bitno oslabio te su malte\xc5\xa1ki vitezovi najprije zauzeli Rodos 1309. god., a potom su zauzeli i ostale otoke u sljede\xc4\x87im desetlje\xc4\x87ima. Od Rodosa su napravili svoju sna\xc5\xbenu utvrdu, sa brojnim utvrdama, a i na ostalim otocima izgradili su utvrde. Ova predostro\xc5\xbenost nije bila bez osnove, jer su utvr\xc4\x91enja izdr\xc5\xbeala napad na oto\xc4\x8dje vojske sultana iz Egipta 1444. god., i veliku invaziju pod vodstvom Mehmeda II. Osvaja\xc4\x8da 1480. godine. Ipak, na kraju ih je 1522. godine porazio Sulejman Veli\xc4\x8danstveni, kada je zauzeta i citadela u Rodosu. Ostali otoci pali su pod otomansku vlast u godinu dana, preostali Ivanovci povukli su se na Maltu.\n_START_SECTION_\nZa vrijeme otomanske vlasti\n_START_PARAGRAPH_\nNakon toga Otomansko carstvo vladalo je oto\xc4\x8djem gotovo \xc4\x8detiri stolje\xc4\x87a. Od oto\xc4\x8dja su oformili Oto\xc4\x8dki Vilajet. Stanovnicima oto\xc4\x8dja ostavili su neke ranije ste\xc4\x8dene povlastice. Sulejmanovim carskim fermanom, bili su obavezni pla\xc4\x87ali poseban porez, ali su zato za uzvrat imali neka posebna prava na izvjesni tip autonomije. Taj ferman branio je otomanskim vlastodr\xc5\xa1cima da se mje\xc5\xa1aju u njihove gra\xc4\x91anske poslove, a \xc5\xa1titio je stanovni\xc5\xa1tvo i od prevelike samovolje upravnih vlasti. Ove garancije i dobar polo\xc5\xbeaj otoka u Sredozemnom moru za trgovinu, omogu\xc4\x87io je oto\xc4\x8danima relativno prosperitetni \xc5\xbeivot._NEWLINE_I pored simpatija ve\xc4\x87inskog gr\xc4\x8dkog stanovni\xc5\xa1tva na oto\xc4\x8dju (jedino u otoci Rodos i Kos imali tursko stanovni\xc5\xa1tvo) prema Gr\xc4\x8dkoj deklaraciji o neovisnosti iz 1822. god., oto\xc4\x8dani se nisu pridru\xc5\xbeili Gr\xc4\x8dkom ratu za nezavisnost, ve\xc4\x87 su nastavili \xc5\xbeivjeti u svom poluautonomnom statusu kao trgovci po \xc4\x8ditavom Egejskom moru ali unutar Otomanskog carstva. Veliki broj pala\xc4\x8da i objekata podignutih u tom razdoblju na oto\xc4\x8dju, kazuje nam da im se to ekonomski isplatilo.\n_START_SECTION_\nZa talijanske uprave\n_START_PARAGRAPH_\nZa vrijeme Talijansko-turskog rata za obli\xc5\xbenju Libiju, oto\xc4\x8dje je kona\xc4\x8dno proglasilo neovisnost od Otomanskog carstva 1912. god., i proglasilo se nezavisnom Federacijom oto\xc4\x8dja Dodekanez. Ovu tek stvorenu dr\xc5\xbeavu ubrzo je okupirala Kraljevina Italija (osim otoka Kastelorizo, kojeg su zauzeli Francuzi). Italija je silno \xc5\xbeeljela ovladati utvrdom u gradu Rodosu, tako da mo\xc5\xbee kontrolirati pomorski promet izme\xc4\x91u Turske i Libije._NEWLINE_Nakon Talijansko-turskog rata, Italija je nastavila vladati oto\xc4\x8djem, jer im je to omogu\xc4\x87eno Prvim mirovnim sporazumom iz Lausanne._NEWLINE_Nakon talijanske objave rata Otomanskom carstvu (21. kolovoza 1915.), talijanska okupacija otoka je nastavljena._NEWLINE_U tijeku Prvi svjetski rat, Italija je bila na strani sila Antante i oto\xc4\x8dje je postalo va\xc5\xbena pomarska baza za Britanske i Francuske brodove, koji su sa Dodekaneza po\xc4\x8dinjali svoje brojne vojne kampanje, od kojih je najpoznatija desant na Galipolje._NEWLINE_Po okon\xc4\x8danju rata potpisan je Talijansko-gr\xc4\x8dki sporazum ( Tittoni-Venizelos) 29. srpnja 1919. kojim su manji otoci pridru\xc5\xbeeni Gr\xc4\x8dkoj, dok je Rodos ostao talijanski. Italija je po tom sporazumu trebala dobiti u zamjenu za te ustupke jugozapadnu Anatoliju zajedno sa podru\xc4\x8djem grada Antalia._NEWLINE_Grci su izgubili u ratu za Anadoliju 1919.-1922. i taj dogovor je bilo nemogu\xc4\x87e ispo\xc5\xa1tovati. Tako su u skladu s Mirovnim ugovorom iz Lausanne otoci Dodekanez, slu\xc5\xbebeno anektirana Italija, kao Talijanski posjedi u Egeju (Possedimenti Italiani dell'Egeo)._NEWLINE_Nakon aneksije toka Mussolini je odobrio plan za talijanizaciju oto\xc4\x8dja \xc5\xbeeliv\xc5\xa1i da Rodos postane most za \xc5\xa1irenje talijanske kulture po Levantu._NEWLINE_Ipak ovaj fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dki program imao je i svoje pozitivne strane, a one su bile; modernizacija otoka, uspostava modernog katastra, odstranjivanje malarije, izgradnja bolnica, vodovoda, elektri\xc4\x8dne centrale kojom je osvijetljen elektri\xc4\x8dnom rasvjetom grad Rodos. Potpuno je obnovljen glavni dvor malte\xc5\xa1kih vitezova._NEWLINE_Izme\xc4\x91u 1936. do 1940. god. talijanski guverner Dodekaneza Cesare Maria De Vecchi provodio je politiku italinizacije oto\xc4\x8dja, favoriziraju\xc4\x87i slu\xc5\xbebenu uporabu talijanskog jezika, koju je prekinuo Drugi svjetski rat. Po popisu stanovni\xc5\xa1tva iz 1936. kojeg je provela talijanska uprava oto\xc4\x8dja Dodekanez, na oto\xc4\x8dju je \xc5\xbeivjelo 129,135 stanovnika, od kojih su 7,015 bili talijani._NEWLINE_Za vrijeme Drugog svjetskog rata, Italija je bila na strani Sila osovine, i koristila je oto\xc4\x8dje kao odsko\xc4\x8dnu dasku za invaziju na otok Kretu 1940. god._NEWLINE_Nakon kapitulacije Italije u rujnu 1943. god., oto\xc4\x8dje je postalo popri\xc5\xa1te borbi izme\xc4\x91u snaga Tre\xc4\x87eg Reicha i Saveznika, kojima su se pridru\xc5\xbeili i Talijani. Nijemci su pobijedili u borbama za Dodekanez, i dr\xc5\xbeali otoke pod svojom kontrolom sve do kraja rata 1945. godine (iz kontinentalne Gr\xc4\x8dke su izba\xc4\x8deni jo\xc5\xa1 1944. god.)._NEWLINE_Za vrijeme nacisti\xc4\x8dke okupacije oto\xc4\x8dja \xc5\xbeidovska populacija do\xc5\xbeivjela je Holokaust, 6,000 ih je pobijeno. Jedna manja grupa od 1200 \xc5\xbeidova (koji su govorili jezik Ladino) uspjela se spasiti tako \xc5\xa1to su pobjegli u obli\xc5\xbenju Tursku.\n_START_SECTION_\nNakon drugog svjetskog rata\n_START_PARAGRAPH_\nNakon rata oto\xc4\x8dje je postalo pod britanskom vojnom okupacijom i upravom, ali se britanci nisu mije\xc5\xa1ali u civilne poslove i dozvolili su postupno ujedinjenje otoka sa ostalom Gr\xc4\x8dkom na svim poljima._NEWLINE_I pored teritorijalnih zahtjeva Turske nad oto\xc4\x8djem, ono se slu\xc5\xbebeno ujedinilo sa Gr\xc4\x8dkom Mirovnim ugovorom sa Italijom 1947. godine."