b'\n_START_ARTICLE_\nPhilip Johnson\n_START_SECTION_\nRani \xc5\xbeivot\n_START_PARAGRAPH_\nJohnson je ro\xc4\x91en u Clevelandu, dr\xc5\xbeavi Ohio. Potomak je Jansena (Johnson), obitelji iz New Amsterdama, a me\xc4\x91u njegovim precima poznati je hugenot Jacques Cortelyou. Poha\xc4\x91ao je \xc5\xa1kolu Hackley u Tarrytownu, New Yorku, a zatim je studirao dodiplomski na sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1tu Harvard, gdje se fokusirao na povijest i filozofiju, osobito na rad predsokratovskih filozofa. Nekoliko puta Johnson je prekinuo program svog obrazovanja putovanjima u Europu. Ta putovanja va\xc5\xbean su trenutak njegova obrazovanja. Posjetio je Chartres, Partenon, te mnoge druge anti\xc4\x8dke spomenike, sve vi\xc5\xa1e fasciniran arhitekturom._NEWLINE_Godine 1928. Johnson upoznaje arhitekta Ludwiga Miesa van der Rohea, koji je u to vrijeme projektirao Njema\xc4\x8dki paviljon za Me\xc4\x91unarodnu izlo\xc5\xbebu u Barceloni 1929. Sastanak je svakako bio va\xc5\xbean trenutak za Johnsona te je odredio cjelo\xc5\xbeivotni odnos suradnje ali i konkurencije._NEWLINE_Johnson se vratio iz Njema\xc4\x8dke kao obra\xc4\x87enik na novu arhitekturu. Nakon podrobnijeg istra\xc5\xbeivanja Europe, s dvojicom kolega Alfredom H. Barr Jr. i Henry-Russellom Hitchcockom s kojima je iz prve ruke istra\xc5\xbeivao je najnovije trendove u arhitekturi, trio je okupio svoja otkri\xc4\x87a u izlo\xc5\xbebi "Internacionalni stil: Arhitektura od 1922" u Muzeju moderne umjetnosti 1932. Izlo\xc5\xbeba je bila vrlo utjecajna i smatra se da je uvela ameri\xc4\x8dku javnost u modernu arhitekturu. Kao klju\xc4\x8dni arhitekti isti\xc4\x8du se Le Corbusier, Walter Gropius, te Mies van der Rohe. Izlo\xc5\xbeba je tako\xc4\x91er poznata po jednoj kontroverzi: arhitekt Frank Lloyd Wright je povukao svoje unose uvrije\xc4\x91en time \xc5\xa1to nije zna\xc4\x8dajnije istaknut._NEWLINE_Kao kriti\xc4\x8dar Peter Blake je izjavio kako va\xc5\xbenost ove izlo\xc5\xbebe u oblikovanju ameri\xc4\x8dke arhitekture tog stolje\xc4\x87a "ne mo\xc5\xbee biti precijenjena." U knjizi koja prati izlo\xc5\xbebu, zajedno sa Hitchcockom, Johnson isti\xc4\x8de da novi moderni stil odr\xc5\xbeava tri formalna na\xc4\x8dela: 1. naglasak na arhitektonskom prostoru iznad masa 2. odbacivanje simetrije i 3. odbacivanje primijenjene dekoracije. _NEWLINE_Johnson je nastavio raditi kao predlaga\xc4\x8d moderne arhitekture, koriste\xc4\x87i Muzej suvremene umjetnosti kao propovjedaonicu. Organizirao je Le Corbusier-ov prvi posjet SAD-u 1935., a zatim je uveo i Miesa, te Marcela Breuera u SAD kao emigrante._NEWLINE_U 1930. Johnson je izrazio simpatiju prema nacizmu, kao i antisemitske ideje.  Kasnije u svom \xc5\xbeivotu, o tom razdoblju izjavio je: "Nemam isprike takvu nevjerojatnu glupost... Ne znam kako okajati krivnju. " _NEWLINE_Tijekom Velike depresije, Johnson je podnio ostavku u MoMA-i kako bi se oku\xc5\xa1ao u novinarstvu i agrarnoj populisti\xc4\x8dkoj politici. Njegov entuzijazam bio je usmjeren na kritiku liberalne dr\xc5\xbeave blagostanja, \xc4\x8diji se "neuspjeh" \xc4\x8dinio o\xc4\x8ditim tijekom 1930-ih. Kao dopisnik, Johnson je promatrao Nurember\xc5\xa1ka okupljanja u Njema\xc4\x8dkoj i pokrivao invaziju na Poljsku 1939. Invazija je bila prekretna to\xc4\x8dka Johnsonova interesa u novinarstvu ili politici, nakon koje se vratio prijaviti u ameri\xc4\x8dku vojsku. Nakon nekoliko, kao \xc5\xa1to je sam opisao, neistaknutih godina u uniformi, Johnson se vratio na diplomski studij dizajna na Harvardu napokon nastaviti svoju karijeru arhitekta.\n_START_SECTION_\nThe Glass House\n_START_PARAGRAPH_\nJohnsonov rani utjecaj kao arhitekta u praksi je bila njegova upotraba stakla; njegovo remek-djelo je Glass House (Staklena ku\xc4\x87a), iz 1949., vrlo utjecajno djelo koje je projektirao kao svoje boravi\xc5\xa1te u New Canaanu. Koncept staklene ku\xc4\x87e smje\xc5\xa1tene u krajolik, s pogledom umjesto zidova, razra\xc4\x91ivali su mnogi strani arhitekti (njema\xc4\x8dki Glasarchitektur crte\xc5\xbei 1920-ih), a ve\xc4\x87 ga je u po\xc4\x8detnom obliku skicirao Johnsonov mentor Mies. Zgradu odlikuje minimalizam strukture, geometri\xc4\x8dnost, proporcije, te efekti koje daju prozirnost i refleksija svjetla._NEWLINE_Ku\xc4\x87a se nalazi na Johnsonovom imanju, na rubu grebena s pogledom na jezero. Plohe zgrade su stakla uokvirena \xc4\x8delikom boje ugljena; pod od opeke nije u istoj ravnini s tlom, ve\xc4\x87 je odignut 25 cm. Interijer je otvoren prostor podijeljen niskim ormarima od orahovine, a valjak od opeke koji sadr\xc5\xbei kupaonicu jedini je objekt koji se prote\xc5\xbee od poda do stropa._NEWLINE_Johnson se nastavio oku\xc5\xa1avati u arhitekturi na svom imanju. Pedeset metara od Glass House-a izgradio je gostinjsku ku\xc4\x87u, koja ponavlja proporcije Glass House-a no potpuno je zatvorena u ciglu (osim malih okruglih prozora na stra\xc5\xbenjem dijelu). Sadr\xc5\xbei kupaonicu, knji\xc5\xbenicu, te jednu spava\xc4\x87u sobu s pozla\xc4\x87enim svodom i tepihom. Izgra\xc4\x91ena je u isto vrijeme kad i Glass House te se mo\xc5\xbee gledati kao njegov formalni dvojnik. Johnson je izjavio da je namjerno dizajnirana da ne bude savr\xc5\xa1eno udobna, jer "gosti su poput riba, ne bi trebali trajati dulje od tri dana"._NEWLINE_Kasnije, Johnson je dodao slikarsku galeriju sa inovativnim mehanizmom rotiraju\xc4\x87ih zidova kao dr\xc5\xbea\xc4\x8da slika, kao i galeriju skulptura. Zadnje strukture koje je Johnson pridodao imanju su knji\xc5\xbenica i zgrada za prijem. Johnson je ansambl jednosobnih zgrada na svom imanju smatrao cjelokupnim umjetni\xc4\x8dkim djelom, tvrde\xc4\x87i da je to njegov najbolji i jedini "krajobrazni projekt". Glass House je danas pod Nacionalnom zakladom za povijesno o\xc4\x8duvanje te otvoren za javno razgledavanje.\n_START_SECTION_\nZgrada Seagram\n_START_PARAGRAPH_\nNakon nekoliko zavr\xc5\xa1enih ku\xc4\x87a pod Miesom i Breuerom, Johnson se pridru\xc5\xbeio Mies van der Rohe-u kao pomo\xc4\x87ni arhitekt za 39-katnu Zgradu Seagram (izgra\xc4\x91enu 1956.). Johnson je bio klju\xc4\x8dan u usmjeravanju povjerenstva prema Miesu, rade\xc4\x87i s Phyllis Lambert, k\xc4\x87eri direktora Seagrama. Ova je suradnja arhitekata i klijenta rezultirala bron\xc4\x8dano staklenim tornjem koji danas stoji na Park Avenue-u._NEWLINE_Dovr\xc5\xa1avanje Seagram Buildinga s Miesom klju\xc4\x8dan je pomak u Johnsonovoj karijeri. Nakon ovog uspjeha, Johnsonova praksa je rasla s javnim projektima, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i i koordinaciju glavnog plana zgrade Lincoln Center i dizajniranja kompleksa New York State Theater. U me\xc4\x91uvremenu, Johnsonu je po\xc4\x8dela dosa\xc4\x91ivati ortodoksija internacionalnog stila koju je sam zagovarao.\n_START_SECTION_\nKasnije gra\xc4\x91evine\n_START_PARAGRAPH_\nU po\xc4\x8detku zapanjuju\xc4\x87i, tornjevi od stakla i \xc4\x8delika ve\xc4\x87 su 1960-ih postali uobi\xc4\x8dajena stvar, \xc5\xa1to je Johnsona natjeralo da se posveti jo\xc5\xa1 impresivnijoj gradnji spektakularnih, kristalnih zgrada, oblo\xc5\xbeenih isklju\xc4\x8divo staklom. Mnoge od njih odmah su postale ikone, kao npr. PPG Place u Pittsburghu i Kristalna katedrala u Garden Grove-u, Kaliforniji. _NEWLINE_Johnsonova arhitektura predstavlja ravnote\xc5\xbeu izme\xc4\x91u dvaju dominantnih trendova u poslijeratnoj umjetnosti SAD-a: "ozbiljnijeg" pokreta minimalizma, te popularnijeg pokreta Pop art-a. Njegovi najbolji radovi izra\xc5\xbeavaju karakteristike oba pokreta; Johnsonove osobne kolekcije daju primjer toga - u Muzej moderne umjetnosti (MoMA) uveo je umjetnike poput Mark Rothka, pa i Andy Warhola. Naravno, kako se nalazio izme\xc4\x91u ta dva pokreta, puristi obje strane smatrali su da je njegov rad odvi\xc5\xa1e pod utjecajem one druge strane._NEWLINE_U periodu od 1967. do 1991., dok je sura\xc4\x91ivao sa Johnom Burgeejem, Johnson je postao poznat kao graditelj velebnih uredskih tornjeva, te se to razdoblje smatra daleko najproduktivnijim u \xc4\x8ditavoj njegovoj karijeri. Tada je izgradio IDS Tower u Minneapolisu, \xc4\x8dija je karakteristi\xc4\x8dna figura danas najprepoznatljiviji objekt na panorami Minneapolisa. Godine 1980. dovr\xc5\xa1io je Kristalnu katedralu, koja je postala jednim od simbola ju\xc5\xbene Kalifornije._NEWLINE_Zgrada AT&T, danas \xe2\x80\x9ezgrada Sony\xe2\x80\x9d, dovr\xc5\xa1ena je 1984. te je odmah postala kontroverzna zbog svog neo-georgijanskog pedimenta. U to vrijeme, zgrada se smatrala velikom provokacijom jer je po mnogima naru\xc5\xa1avala izgled Manhattana, izgledom podsje\xc4\x87aju\xc4\x87i na veliki ormar poput onih iz vremena Thomasa Chippendalea. Odudarala je od svake estetike modernizma, koji je generacijama odbacivao koristiti bilo kakve uzorke prija\xc5\xa1njih stilova. U retrospektivi, neki kriti\xc4\x8dari vide tu zgradu kao prvi izraz postmodernizma, nu\xc5\xbean u slijepoj ulici modernisti\xc4\x8dke estetike. Johnson je 1987. nagra\xc4\x91en po\xc4\x8dasnim doktoratom od Sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1ta u Houstonu.'