b'\n_START_ARTICLE_\nLiguri\n_START_PARAGRAPH_\nLiguri (gr\xc4\x8d.: \xce\x9b\xce\xaf\xce\xb3\xcf\x85\xce\xb5\xcf\x82; lat.: Ligures, jednina Ligus ili Ligur) su anti\xc4\x8dki narod koji je dao svoje ime talijanskoj pokrajini Liguriji, koja se neko\xc4\x87 protezala od sjeverne Italije do ju\xc5\xbene Galije. Prema Plutarhu, sami su sebe nazivali Ambroni, \xc5\xa1to zna\xc4\x8di "narod vode". Liguri su nastanjivali podru\xc4\x8dje dana\xc5\xa1nje Ligurije, sjeverne Toskane, te dijelove Pijemonta, Emilije-Romagne, Lombardije, \xc5\xa0vicarske, Austrije, Bavarske i ju\xc5\xbene Francuske._NEWLINE_Klasi\xc4\x8dni izvori navode da se ligursko podru\xc4\x8dje protezalo i dalje u sredi\xc5\xa1nju italiju (Taurisci): prema Heziodovim Katalozima (po\xc4\x8detak 6. st. pr. Kr.) bili su jedan od tri glavna "barbarska" naroda svijeta, koji su vladali zapadnom granicom poznatog svijeta (druga dva su Etiopljani na jugu i Skiti na istoku). Avienus, u prijevodu jednog putopisnog zapisa najvjerojatnije iz Massalije (dana\xc5\xa1nji Marseille, 4. stolje\xc4\x87e pr. Kr.) govori o ligurskoj hegemoniji na podru\xc4\x8dju koje se protezalo sve do Sjevernog mora, dok ih nisu potisnuli Kelti. Ligurski toponimi mogu se prona\xc4\x87i i na Siciliji, u dolini rijeke Rajne, na Korzici i Sardiniji.\n_START_SECTION_\nPodrijetlo i povijest\n_START_PARAGRAPH_\nNe zna se pouzdano jesu li bili pre-indoeuropski narod blizak Iberima, posebni indoeuropski ogranak italskih i keltskih obilje\xc5\xbeja, ili \xc4\x8dak ogranak Kelta ili Italika. Uo\xc4\x8dena je i srodnost Ligura i Leponta. Jedna druga teorija njihovo podrijetlo prati do Baetice (dana\xc5\xa1nja Andaluzija) i ju\xc5\xbene Luzitanije (dana\xc5\xa1nji Algarve i Alentejo u Portugalu)._NEWLINE_Ligure su najprije asimilirali Gali, \xc5\xa1to je rezultiralo Keltsko-ligurskom kulturom, a potom Rimljani._NEWLINE_U 5. i 4. stolje\xc4\x87u pr. Kr. intenziviraju se njihovi trgova\xc4\x8dki kontakti s Etru\xc5\xa1\xc4\x8danima, Karta\xc5\xbeanima, Kampancima, te iznad svega s Grcima iz Atene i Marseillea. Grad Genova, kojega su nastanjivali Liguri Genuati, bila je va\xc5\xbeno trgova\xc4\x8dko sjedi\xc5\xa1te._NEWLINE_Od 3. stolje\xc4\x87a pr. Kr. Liguri su na putu rimske ekspanzije s juga. Sukob izme\xc4\x91u ta dva naroda bio je dugotrajan i krvav. Tijekom Drugog punskog rata Liguri Hanibalovoj vojsci osiguravaju vodi\xc4\x8de prilikom prelaska Apenina, te sudjeluju na strani Karta\xc5\xbeana u bitki kod Trebije 218. pr. Kr, u kojoj Karta\xc5\xbeani pobje\xc4\x91uju Rimljane. Nakon kona\xc4\x8dnog Hanibalovog poraza u bitki kod Zame 203. pr. Kr. Rim nastavlja s osvajanjem ligurskog podru\xc4\x8dja. Otpor Ligura slomljen je tek 155. pr. Kr.\n_START_SECTION_\nJezik\n_START_PARAGRAPH_\nOd ligurskog jezika danas poznajemo samo toponime i antroponime, prepoznatljive po sufiksu -asca ili -asco. Najvjerojatnije se radi o pre-indoeuropskom jeziku s keltskim i latinskim utjecajima._NEWLINE_Prema jezikoslovcu Xavieru Delamarreu  ligurski je keltski jezik sli\xc4\x8dan galskom.\n_START_SECTION_\nObi\xc4\x8daji\n_START_PARAGRAPH_\nBili su vje\xc5\xa1ti u poljoprivredi, metalurgiji, trgovini, lovu, ali i na zlu glasu zbog plja\xc4\x8dke i gusarstva. \xc5\xbdivjeli su u utvr\xc4\x91enim naseobinama s raspr\xc5\xa1enim kolibama, naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e na planinskim obroncima._NEWLINE_Dru\xc5\xa1tvo se dijelilo na tri glavne kaste (vojska, sve\xc4\x87enici i obrtnici). Povezani su u plemena (pagu) od kojih je svako imalo svog kralja (rix). Vladao je egalitarijanski duh, i osim plemenskog vo\xc4\x91e nisu postojale ve\xc4\x87e dru\xc5\xa1tvene razlike me\xc4\x91u ostatkom populacije. Obi\xc4\x8daj gostoprimstva bio je svetinja. Sli\xc4\x8dno kao kod Etru\xc5\xa1\xc4\x8dana, \xc5\xbeene su u\xc5\xbeivale znatnu slobodu i emancipaciju._NEWLINE_Ratovali su goli ili polugoli, oslikanih tijela, ne bi li tako zapla\xc5\xa1ili protivnike, naoru\xc5\xbeani dugim kopljima (zvanim bug), duguljastim \xc5\xa1titovima, a ma\xc4\x8devi su im bili lo\xc5\xa1e kvalitete zbog kori\xc5\xa1tenja mekih metala. Borbu lukom i strijelom smatrali su ne\xc4\x8dasnom, jer se izbjegava sukob licem u lice. Kasnije su prihvatili rimske tehnike ratovanja, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i i oklopljena kola.'