b'\n_START_ARTICLE_\nKlor\n_START_SECTION_\nDobivanje klora\n_START_PARAGRAPH_\nIndustrijska proizvodnja klora, kao i njegovo laboratorijsko dobivanje, osniva se na oksidaciji kloridnih (Cl\xe2\x81\xbb) iona elektrokemijskim ili kemijskim putem._NEWLINE_2Cl\xe2\x81\xbb --> Cl\xc2\xb2 + 2e\xe2\x81\xbb_NEWLINE_U industriji se proizvodi elektrolizom taljevine ili koncentrirane vodene otopine natrijeva klorida. Posebno je va\xc5\xbena elektroliza vodene otopine jer se time dobivaju dvije vrlo va\xc5\xbene sirovine za kemijsku industriju: klor i natrijeva lu\xc5\xbeina._NEWLINE__NEWLINE_Laboratorijski se klor obi\xc4\x8dno dobiva reakcijom klorovodi\xc4\x8dne kiseline s oksidacijskim sredstvima \xc4\x8diji je redukcijski elektrodni potencijal pozitivniji od klora, kao \xc5\xa1to su primjerice kalijev permanganat (KMnO\xe2\x82\x84) i manganov dioksid (MnO\xe2\x82\x82)._NEWLINE_Reakcijom kalijevog permanganata (KMnO\xe2\x82\x84) i koncentrirane klorovodi\xc4\x8dne (solne) kiseline (HCl) razvija se klor:_NEWLINE_2 KMnO\xe2\x82\x84 + 16 HCl(konc.) --> 5 Cl\xe2\x82\x82 + 2 MnCl\xe2\x82\x82 + 2 KCl + 8 H\xe2\x82\x82O_NEWLINE_Klor uveden u vodu se otapa, a djelomice s njom reagira i pritom se disproporcionira:_NEWLINE_Cl\xe2\x82\x82 + H\xe2\x82\x82O <--> HCl + HClO_NEWLINE_Nastala hipoklorasta kiselina je slaba i nestabilna, pa se razla\xc5\xbee uz otpu\xc5\xa1tanje atomskog ili nascentnog kisika._NEWLINE_HClO --> HCl + O_NEWLINE_Klor koji nije kemijski reagirao ostaje otopljen u vodi. Tu otopinu nazivamo klorna voda._NEWLINE_Iako danas postoje suvremenije metode sterilizacije vode, klor se ipak ne isklju\xc4\x8duje potpuno, jer njegove vrlo male koli\xc4\x8dine \xc4\x8dine vodu trajnijom. Umjesto klora za dezinfekciju se mo\xc5\xbee rabiti natrijev hipoklorit (NaOCl)._NEWLINE_Smjesu vodika i klora u volumnom omjesu 1:1 nazivamo klorni praskavac.\n_START_SECTION_\nReakcija klora s bakrom i fosforom\n_START_PARAGRAPH_\nPokusom u laboratoriju se mo\xc5\xbee dokazati da klor mo\xc5\xbee oksidirati bakar i fosfor. Reakcije su vrlo burne i egzotermne, a produkti reakcija su bakrov(II) klorid i fosforov(V) klorid._NEWLINE_Cu(s) + Cl\xe2\x82\x82(g) --> CuCl\xe2\x82\x82(s)_NEWLINE_2P(s) + 5Cl\xe2\x82\x82(g) --> 2PCl\xe2\x82\x85(s)_NEWLINE_Klor reagira izravno s mnogim nemetalima, osim s plemenitim plinovima, du\xc5\xa1ikom i ugljikom. Tako\xc4\x91er i s metalima, primjerice \xc4\x8deli\xc4\x8dne strugotine u struji klora se zapale ve\xc4\x87 pri 50\xc2\xb0C._NEWLINE__NEWLINE_Klor iz klorne vode pozitivnijeg redukcijskog potencijala (ja\xc4\x8de oksidacijsko sredstvo) od elementarnog broma i joda, zbog \xc4\x8dega istiskuje brom i jod iz otopine njihovih soli._NEWLINE__NEWLINE_Elementarni jod ne mo\xc5\xbee istisnuti brom, jer je negativnijeg redukcijskog potencijala od broma.\n_START_SECTION_\nPovijest\n_START_PARAGRAPH_\nC.W. Scheele je 1774. prvi dobio klor reakcijom klorovodi\xc4\x8dne kiseline (HCl) i manganovog dioksida (MnO\xe2\x82\x82). Godine 1870. britanski kemi\xc4\x8dar Humphry Davy dokazao je njegovu elementarnu prirodu i dao mu naziv klor, prema gr\xc4\x8dkom "\xcf\x87\xce\xbb\xcf\x89\xcf\x81\xc3\xb3\xcf\x82" (kloros), \xc5\xa1to zna\xc4\x8di "blijedozelen".\n_START_SECTION_\nUporaba klora\n_START_PARAGRAPH_\nOsim velike i raznovrsne primjene klora u kemijskoj industriji, koristi se za dezinfekciju vode za pi\xc4\x87e i bazenske vode. Razlog baktericidnom djelovanju je u tome \xc5\xa1to se pri nastajanju klorne vode osloba\xc4\x91a nascentni kisik. Osim za dezinfekciju, slu\xc5\xbei i za izbjeljivanje pamu\xc4\x8dnih, lanenih i drugih tkanina biljnog porijekla.'