b'\n_START_ARTICLE_\nRobert Altman\n_START_SECTION_\nMlade godine\n_START_PARAGRAPH_\nSudjelovao je u 2. svj. ratu kao pilot. Nakon rata studira tehniku na sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1tu Missouri; potom radi kao novinar, te pi\xc5\xa1e i objavljuje pri\xc4\x8de. Godine 1946. s G.W. Georgeom pi\xc5\xa1e sinopsis za film Tjelohranitelj R. Fleischera, a od 1949. do 1955. godine re\xc5\xbeira reklame i namjenske dokumentarne filmove.\n_START_SECTION_\nKarijera kao redatelj\n_START_PARAGRAPH_\nKao redatelj igranog filma debitira 1955. filmom Delinkventi (The Delinquents), kojim ne pobu\xc4\x91uje ve\xc4\x87u pozornost kritike kao ni sljede\xc4\x87im filmom - kompilacijskom Pri\xc4\x8dom o James Deanu (The James Dean Story, 1957., suredatelj s G.W. Georgeom). No Alfred Hitchcock ga anga\xc5\xbeira u svojoj tv-seriji Alfred Hitchcock vam predstavlja. Od 1957. do 1967. re\xc5\xbeira pojedine epizode u serijama Bonanza, Lude dvadesete i Autobusna stanica. Filmu se vra\xc4\x87a 1968. i re\xc5\xbeira dva naslova osrednje vrijednosti\xc2\xa0: Odbrojavanje (Countdown, 1968.) i Toga hladnoga dana u praku (That cold day in the park, 1969.). _NEWLINE_Filmom M.A.S.H. (1970.) posti\xc5\xbee veliki uspjeh kod kritike i publike i osvaja Zlatnu palmu u Cannesu - velik dio kritike ga progla\xc5\xa1ava najeminemtnijim predstavnikom modernog ameri\xc4\x8dkog filma. Iste godine re\xc5\xbeira ekscentri\xc4\x8dnu komediju Brewster Mc Cloud. U sljede\xc4\x87ih 5 godina re\xc5\xbeira: Privi\xc4\x91enja (Images, 1972.), Kalifornijski poker (California Split, 1974.), tri \xc5\xbeanrovski jasno profilirana filma - vestern Kockar i bludnica (McCabe and Mrs. Miller, 1971.), detektivski film Privatni detektiv (The Long Goodbye, 1973., prema romanu R. Chandlera) te gangsterski film Svi smo mi lopovi (Thives like us, 1974.). Unosi zna\xc4\x8dajke svog svjetonazora i stila: sklonost prema razaranju ameri\xc4\x8dkih mitova, usporavanje akcije nagla\xc5\xa1avanjem atmosfere i psiholo\xc5\xa1ke razrade likova, forsiranje slu\xc4\x8dajnosti \xc4\x8dime se razbija kauzalnost naracije. Vrhunac Altmanove red. karijere predstavlja film Nashville (1975.). Slijedi stanovita stagnacija, no sredinom devedesetih se javlja s nekoliko zna\xc4\x8dajnih filmova: The Player (Igra\xc4\x8d, 1992.); Kratki rezovi (Short Cuts, 1993.), Pret.a-Porter, 1994., a 2001.- Gosford Park, za koji osvaja Zlatni globus za najblju re\xc5\xbeiju. 2006. je dobio po\xc4\x8dasnog Oscara za \xc5\xbeivotno djelo.'