b'\n_START_ARTICLE_\nJames Last\n_START_SECTION_\nBiografija\n_START_PARAGRAPH_\nLast je s 12 godina po\xc4\x8deo u\xc4\x8diti svirati klavir. Sve civilne \xc5\xa1kole u to su vrijeme bile zatvorene, pa se s 14 godina natjecao i bio primljen u Vojnu muzi\xc4\x8dku \xc5\xa1kolu njema\xc4\x8dkog Wehrmachta u Frankfurtu na Majni, gdje su za njega izabrali fagot. U zra\xc4\x8dnom napadu zgrada \xc5\xa1kole je sru\xc5\xa1ena, pa je \xc5\xa1kola premje\xc5\xa1tena u B\xc3\xbcckeburg. Tu je od ponu\xc4\x91enih raspolo\xc5\xbeivih instrumenata odabrao kontrabas._NEWLINE_Njegovo \xc5\xa1kolovanje za kapel-majstora prekinuto je travnja 1945. zatvaranjem \xc5\xa1kole. Vratio se ku\xc4\x87i u Bremen, koji je nakon pada nacista bio prvo pod britanskom, a zatim pod ameri\xc4\x8dkom upravom. Za \xc4\x8dokoladu i cigarete svirao je  klavir u improviziranom plesnom klubu. Amerikanci su za njega konfiscirali bas, na kome se on isticao sviranjem. Iz tog vremena poti\xc4\x8de njegov prvi aran\xc5\xbeman glazbe za film The Hunters (Lovci)._NEWLINE_Godine 1946. pridru\xc5\xbeio se plesnom orkestru Hansa Gunthera \xc3\x96sterreicha na radio Bremenu, a 1948. postao je vo\xc4\x91a ansambla Last-Becker. Za vrijeme 7 godina postojanja tog ansambla, Last je tri godine uzastopno (1950.-1952.) bio najbolji basist u zemlji po glasovima tada popularnog njema\xc4\x8dkog \xc4\x8dasopisa za mu\xc5\xa1karce Die Gondel, a 1953. na jazz festivalu u Frankfurtu na Majni izabran je u sastav German All Stars._NEWLINE_Nakon raspada ansambla Last-Becker, postao je aran\xc5\xbeer izdava\xc4\x8dke ku\xc4\x87e Polydor Records, kao i brojnih europskih radio stanica. Tijekom sljede\xc4\x87eg desetlje\xc4\x87a pomagao je u aran\xc5\xbeiranju uspje\xc5\xa1nica za razne izvo\xc4\x91a\xc4\x8de, kao npr. Helmut Zacharias i Caterina Valente.'