b'\n_START_ARTICLE_\nVatroslav Jagi\xc4\x87\n_START_PARAGRAPH_\nVatroslav Jagi\xc4\x87 (Vara\xc5\xbedin, 6. srpnja 1838. - Be\xc4\x8d, 5. kolovoza 1923.), hrvatski jezikoslovac jugoslavenske vokacije, najzna\xc4\x8dajniji svjetski slavist druge polovice 19. stolje\xc4\x87a.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nPu\xc4\x8dku \xc5\xa1kolu i gimnaziju poha\xc4\x91ao u Vara\xc5\xbedinu, Klasi\xc4\x8dnu gimnaziju zavr\xc5\xa1io u Zagrebu 1856. godine. U Be\xc4\x8du je studirao klasi\xc4\x8dnu filologiju, a kod Franza Miklo\xc5\xa1i\xc4\x8da slu\xc5\xa1ao slavistiku kojoj se potpuno priklonio. Zavr\xc5\xa1iv\xc5\xa1i studij vratio se u Zagreb gdje je skoro cijelo desetlje\xc4\x87e (1861. - 1870.) profesor u Klasi\xc4\x8dnoj gimnaziji. Godine 1869. izabran je za pravog \xc4\x8dlana JAZU i dopisnog petrogradske akademije. Sljede\xc4\x87e godine otpu\xc5\xa1ten iz dr\xc5\xbeavne slu\xc5\xbebe._NEWLINE_Na preporuku I. I. Sreznjevskog izabran je za profesora slavistike u Odesi. Pripremnu godinu proveo je u Berlinu i Petrogradu. Od 1874. do 1880. bio je prvi profesor slavistike na Humboldtovu sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1tu u Berlinu. Nakon toga je profesor slavistike na sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1tu u Petrogradu. Godine 1886. kao nasljednik F. Miklo\xc5\xa1i\xc4\x8da postao je profesor slavistike na be\xc4\x8dkom sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1tu na kojem je djelovao do umirovljenja (1908.). Umro je u Be\xc4\x8du, ali je pokopan u Vara\xc5\xbedinu (12. kolovoza 1923.)._NEWLINE_Stru\xc4\x8dne radove iz knji\xc5\xbeevnosti i jezika Jagi\xc4\x87 je po\xc4\x8deo objavljivati u izvje\xc5\xa1tajima zagreba\xc4\x8dke gimnazije. Godine 1863. s Franjom Ra\xc4\x8dkim i Josipom Torbarom pokrenuo je Knji\xc5\xbeevnik, \xc4\x8dasopis za jezik i poviest hrvatsku i srbsku i prirodne znanosti  u kojemu je objavio nekoliko zapa\xc5\xbeenih radova (Na\xc5\xa1 pravopis, Primjedbe na\xc5\xa1oj sintaksi, Iz pro\xc5\xa1losti hrvatskoga jezika). Marljivo je sura\xc4\x91ivao u Radu JAZU u kojemu je, uz ostalo objavio rasprave Gra\xc4\x91a za glagolsku paleografiju, Pomla\xc4\x91ena vokalizacija u hrvatskome jeziku, Gra\xc4\x91a za slovinsku narodnu poeziju._NEWLINE_Vatroslav Jagi\xc4\x87 je 1869. godine u 1. knjizi "Starina" u prilogu Ogledi stare hrvatske proze tekst "Reda i zakona od primlenja na dil dobroga \xc4\x8di\xc5\x84enja sestar na\xc5\xa1ih reda svetoga otca na\xc5\xa1ega Dominika" objavio kao "crticu o \xc5\xbeivotu manastirskom starih dalmatinsko-hrvatskih koludrica".  _NEWLINE_Jedan je od prvih prireditelja djela za niz Stari pisci hrvatski._NEWLINE_Godine 1871. doktorirao je u Leipzigu na osnovi disertacije Das Leben der Wurzel de in den slavischen Sprachen (Korijen de u slavenskim jezicima). Po dolasku u Berlin po\xc4\x8deo je izdavati \xc4\x8dasopis Archiv fur slavische Philologie koji je ure\xc4\x91ivao punih 45 godina. Tim je \xc4\x8dasopisom pobudio zanimanje za Slavene i silno doprinio afirmaciji slavistike kao znanstvene i sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1ne discipline._NEWLINE_Nakon prelaska u Be\xc4\x8d bavio se mi\xc5\xa1lju o izdavanju Enciklopedije slavenske filologije. Iz te je zamisli potekla njegova knjiga Istorija slavjanskoj filologii (Povijest slavenske filologije; Petrograd, 1910.) kojom je obuhva\xc4\x87en razvoj slavenske filologije od po\xc4\x8detaka do kraja 19. st. Posebno intenzivno bavio se staroslavenskim jezikom za koji je dokazao da je oblikovan na temelju jednoga ju\xc5\xbenoslavenskoga (ju\xc5\xbenomakedonskog) narje\xc4\x8dja \xc4\x8dime je pobio tzv. panonsku teoriju. Potkraj \xc5\xbeivota prou\xc4\x8davao je \xc5\xbeivot i djelo Jurja Kri\xc5\xbeani\xc4\x87a._NEWLINE_Iako je prete\xc5\xbeit dio \xc5\xbeivota proveo izvan Hrvatske, ipak nije prekinuo veze s njom. Kad je do\xc5\xa1ao u Be\xc4\x8d, redovito je pratio sva zbivanja u hrvatskoj filologiji, a u nekoliko se navrata (npr. u prikazu i polemici oko Rje\xc4\x8dnika hrvatskoga jezika) u njih izravno uklju\xc4\x8dio. Jedan je od najve\xc4\x87ih jezikoslovaca u povijesti slavistike i jedan od najradinijih. "Napisao je toliko da bi od toga, kada bi se sve pre\xc5\xa1tampalo, nastala biblioteka od 100 knjiga, svaka po dvjesto stranica" (Josip Hamm).\n_START_SECTION_\nKritika\n_START_PARAGRAPH_\nU nacionalnom pitanju nije uvijek razumio \xc5\xbeelje naroda iz kojega je potekao \xc5\xa1to je u Hrvatskoj povremeno izazivalo kritike i negativne reakcije. Tako je pisao da Srbi \xc5\xbeive na Neretvi i da je jezik Kulina Bana, Bosne, Travunije i Duklje bio srpski: Nije mogu\xc4\x87e vjerovati da ne bi bili u Bosni, Zahumlju, Diokleciji itd. ve\xc4\x87 davna prije Kulina bana po\xc4\x8deli pisati \xc4\x87irilicom, a narodnim jezikom srpskijem.  Kritiziran je i od Srba. Srbobran je 1903. pisao kako ga je napadao beogradski tisak zbog \xc4\x8dlanka Makedonski problem koji je objavljen u be\xc4\x8dkom listu Neue Freie Presse, a po Srbima je u\xc4\x8dinio veliku uslugu austrijskim te\xc5\xbenjama. Tvrdio je da u Makedoniji nema Srba, a u Staroj Srbiji ih ima malo, a i ono \xc5\xa1to ima nisu ba\xc5\xa1 Srbi, nego samo srodni Srbima. Optu\xc5\xbeivan je da zlorabi znanstveni autoritet u momentima kada je to Austriji potrebno, i da tobo\xc5\xbenjim znanstvenim razlozima \xc5\xbeeli utvrditi ono za \xc4\x8dim te\xc5\xbei austrijska politika. Jagi\xc4\x87 je zbog osude srpskog javnog mi\xc5\xa1ljenja uputio Srpskoj Kraljevskoj Akademiji Znanosti pismo molbe da ga izbri\xc5\xa1u iz redova svojih \xc4\x8dlanova.'