b'\n_START_ARTICLE_\nIkonoskop\n_START_PARAGRAPH_\nIkonoskop je prva elektronska cijev za snimanje (pretvorbu pomi\xc4\x8dne opti\xc4\x8dke slike iz svjetlosnog u elektroni\xc4\x8dki oblik - optoelektronika). Patentirao ga je 1923. ameri\xc4\x8dki izumitelj ruskoga podrijetla V. K. Zworykin. Iako su ikonoskop ubrzo zamijenile naprednije cijevi za snimanje (vidikon, ortikon, poslije i poluvodi\xc4\x8dki slikovni senzori), taj je izum, s kineskopom, omogu\xc4\x87io razvoj moderne televizije.\n_START_SECTION_\nObja\xc5\xa1njenje\n_START_PARAGRAPH_\nIkonoskop je elektronski analizator s mozai\xc4\x8dnom fotokatodom. On pretvara opti\xc4\x8dke slike u elektri\xc4\x8dne impulse. Ikonoskop je najva\xc5\xbeniji organ u televizijskom prijenosu. Glavni dio ikonoslopa je fotokatoda, to jest mozaik od samih foto\xc4\x87elija koji se nalazi na zaslonu Z. Zaslon se sastoji od tanke liskunove plo\xc4\x8dice kod koje je strana, okrenuta predmetu, prevu\xc4\x8dena tankim fotoosjetljivim slojem. Na drugoj strani liskuna nalazi se tanka metalna plo\xc4\x8da M. Fotoosjetljivi sloj sastoji se od golemog broja najsitnijih \xc4\x8destica cezijeva oksida koje su me\xc4\x91usobno izolirane. Te \xc4\x8destice \xc4\x8dine katode malih foto\xc4\x87elija koje imaju zajedni\xc4\x8dku anodu A-A. Ujedno svaka \xc4\x8destica predstavlja jednu elektrodu sitnog elektri\xc4\x8dnog kondenzatora, dok je metalna plo\xc4\x8da M zajedni\xc4\x8dka elektroda toga kondenzatora. Slika predmeta P stvara se na zaslonu Z pomo\xc4\x87u opti\xc4\x8dke le\xc4\x87e O._NEWLINE_Kada svjetlost udari na zaslon, nastat \xc4\x87e fotoelektri\xc4\x8dni u\xc4\x8dinak ili efekt, pa \xc4\x87e svaka \xc4\x8destica emitirati to vi\xc5\xa1e elektrona \xc5\xa1to je svjetlosni snop koji je na nju pao ja\xc4\x8di. Elektrone privla\xc4\x8di anoda A-A. Zbog toga \xc4\x87e se \xc4\x8destice foto\xc4\x87elija nabiti pozitivnim elektricitetom, a metalna plo\xc4\x8da M vezat \xc4\x87e na sebe elektrone koji dolaze kroz elektri\xc4\x8dni otpornik R iz baterije. Tako je opti\xc4\x8dka slika pretvorena u elektri\xc4\x8dnu. Kako je naime na fotokatodu projicirana slika sastoji od svjetlijih i tamnijih mjesta, tako \xc4\x87e i neke to\xc4\x8dke biti vi\xc5\xa1e ili manje elektri\xc4\x8dki nabijene. Tu sliku treba sada prenijeti od to\xc4\x8dke do to\xc4\x8dke elektromagnetskim valovima 25 puta u sekundi. To se preno\xc5\xa1enje zove otipkavanje, a vr\xc5\xa1i se pomo\xc4\x87u katodnih zraka. U ikonoskopu je u\xc5\xbearena katoda, koja je izvor elektrona, to jest katodnih zraka, koji se posebnim sistemom elektroda ubrzavaju i koncentriraju u tanku katodnu zraku. Kako se svaka slika mora podijeliti na mnogo dijelova, potreban je ure\xc4\x91aj za otklanjanje katodne zrake, \xc4\x8demu slu\xc5\xbee elektromagnetske zavojnice, koje svojim magnetskim poljima djeluju na katodnu zraku tako da ona opisuje niz paralelnih crta na fotokatodi._NEWLINE_Fotokatoda ima pravokutan oblik i po njoj katodna zraka ide jednoli\xc4\x8dnom brzinom putem 1-1, zatim presko\xc4\x8di na suprotnu stranu, te ide putem 3-3, opet presko\xc4\x8di pa ide putem 5-5, zatim putem 7-7 i tako dalje uzdu\xc5\xbe neparnih redova. Kada katodna zraka svr\xc5\xa1i s neparnim redovima, do\xc4\x91e na donji kraj fotokatode, presko\xc4\x8di gore na po\xc4\x8detak i opisuje parne redove. Po europskoj normi omjer du\xc5\xbee stranice slike prema kra\xc4\x87oj je 4:3 i ta se slika opisuje u najmanje 626 crta tako da se svake sekunde prenese 25 slika. U 1/50 sekunde prenesu se neparne, a u drugoj 1/50 sekunde parne crte. Prema tome cijela je slika prenesena u 1/50 + 1/50 = 2/50 = 1/25 sekunde. Zna\xc4\x8di da se svake sekunde prenese najmanje 25\xe2\x88\x99625 = 15 625 crta najmanje._NEWLINE_\xc4\x8cim katodna zraka udari na jednu to\xc4\x8dku fotokatode, ona poni\xc5\xa1ti njen pozitivan naboj, a elektroni vezani na metalnoj plo\xc4\x8di oslobode se te slabijim ili ja\xc4\x8dim elektri\xc4\x8dnim impulsom, to jest slabijom ili ja\xc4\x8dom elektri\xc4\x8dnom strujom odlaze u poja\xc4\x8dalo. Iz poja\xc4\x8dala izlaze elektri\xc4\x8dni impulsi \xc4\x8dija se jakost mijenja na isti na\xc4\x8din kao rasvjeta slike. Time se slika razla\xc5\xbee u niz elektri\xc4\x8dnih impulsa razli\xc4\x8dite jakosti. Ti se impulsi nametnu valu nosiocu, pa ga moduliraju, a onda se emitiraju u prostor. Istovremeno s emisijom slike prenosi se i tonski dio slike, ali preko druge antene i na drugom valu nosiocu.'