b'\n_START_ARTICLE_\nM551 Sheridan\n_START_SECTION_\nIdeja\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x87 je po\xc4\x8detkom pedesetih godina pro\xc5\xa1log stolje\xc4\x87a bilo jasno da je vrijeme pregazilo ameri\xc4\x8dki laki tenk M24 Chaffee \xc4\x8dija je serijska proizvodnja po\xc4\x8dela u o\xc5\xbeujku 1944. Ta je \xc4\x8dinjenica postala bolno o\xc4\x8dita u Korejskom ratu gdje su sjevernokorejski i kineski tenkovi T-34 bez problema uni\xc5\xa1tavali Chaffeeje. Jedini ameri\xc4\x8dki tenk koji se u tom trenutku uspje\xc5\xa1no mogao suprotstaviti "trideset\xc4\x8detvorkama" bio je M26 Pershing. Pershing je imao dovoljno debeli oklop da bi se mogao nositi s 85 mm topom T-34, a i sam je imao u\xc4\x8dinkovit top od 90 mm. Jak oklop i veliki top neizbje\xc5\xbeno su donijeli i veliku masu od 42 tone. To je ipak bila prevelika masa za tada\xc5\xa1nje desantne \xc4\x8damce, a istodobno su se postrojbe raspore\xc4\x91ene u Koreji bunile da je masa Pershinga ponekad prevelika za tamo\xc5\xa1nje slabe prometnice, posebice mostove. Razvoj nasljednika Pershinga zapo\xc4\x8deo je jo\xc5\xa1 1947. pod oznakom T37. Novi je tenk trebao zadr\xc5\xbeati (relativno) malu masu ali dobiti mo\xc4\x87ni top kojim bi mogao uni\xc5\xa1tavati sovjetske T-34. Tijekom 1949. projekt je djelomi\xc4\x8dno promijenjen te je dobio oznaku M41, a naknadno i ime Walker Bulldog. Razvoj novog ameri\xc4\x8dkog lakog tenka pone\xc5\xa1to se odu\xc5\xbeio jer su ga projektanti u zadnji tren, na osnovu iskustava iz Koreje, morali doraditi. Serijska proizvodnja M41 po\xc4\x8dela je 1951. a ve\xc4\x87 do 1953. zamijenio je sve M24. U odnosu na M24 M41 je imao ve\xc4\x87u paljbenu mo\xc4\x87 i prihvatljivu masu od 23,5 tone. U operativnu je uporabu u\xc5\xa1ao prekasno da bi se rabio u Korejskom ratu, ali je zato u velikom broju predan vojsci Ju\xc5\xbenog Vijetnama. Vijetnamski je rat bio najsvjetliji trenutak Bulldogove "karijere". Mala masa omogu\xc4\x87ili su mu kretanje i po mekanijim terenima, a top od 76 mm imao je dovoljno ubojite mo\xc4\x87i uni\xc5\xa1titi sjevernovijetnamske T-54._NEWLINE_Jo\xc5\xa1 dok je M41 ulazio u serijsku proizvodnju po\xc4\x8dela je potraga za njegovim nasljednikom. Novi laki tenk morao je imati mo\xc4\x87nije oru\xc5\xbeje i manju masu (oko 17 tona). Novi je tenk dobio radnu oznaku T92. Razvoj T92 je tekao bez ve\xc4\x87ih pote\xc5\xa1ko\xc4\x87a i vjerojatno bi u\xc5\xa1ao u operativnu uporabu da se po\xc4\x8detkom 1957. nije pojavio sovjetski laki tenk PT-76. Revolucionarna novost koju je PT-76 donio bila je mogu\xc4\x87nost plovidbe. Ameri\xc4\x8dki Kongres je odmah zatra\xc5\xbeio da istu sposobnost dobije i T92. Kad je postalo jasno da to nije mogu\xc4\x87e, Kongres je zaustavio financiranje njegovog razvoja.\n_START_SECTION_\nPo\xc4\x8detak razvoja\n_START_PARAGRAPH_\nPrestankom razvoja T92 tenka, ameri\xc4\x8dka vojska, a posebno zra\xc4\x8dno-desantne snage, ostale su bez budu\xc4\x87eg lakog tenka sposobnog za zada\xc4\x87e borbenog izvi\xc4\x91anja, a koje \xc4\x87e osim male mase imati veliku pokretljivost i paljbenu mo\xc4\x87 na razini tada\xc5\xa1njih najsuvremenijih tenkova. Novo je vozilo trebalo imati dovoljno malu masu da se mo\xc5\xbee spu\xc5\xa1tati padobranima i, po ugledu na PT-76, mogu\xc4\x87nost plovidbe. Zbog toga je u kolovozu 1959. objavljen zahtjev za novim oklopnim vozilom koje \xc4\x87e imati najnaprednije borbene mogu\xc4\x87nosti u odnosu na borbena vozila iste namjene i veli\xc4\x8dine. Iza toga se skrivala \xc5\xbeelja za razvojem lakog oklopnog izvidni\xc4\x8dkog vozila s nadmo\xc4\x87nom paljbenom mo\xc4\x87i. U lipnju idu\xc4\x87e godine tvrtka Allison Division of General Motors dobila je ugovor za razvoj novog borbenog vozila nazvanog Armored Reconnaissance Airborne Assault Vehicle (ARAAV). Na taj je na\xc4\x8din izbjegnuta rije\xc4\x8d tenk \xc5\xa1to je zna\xc4\x8dilo da se od novog vozila ne o\xc4\x8dekuje da \xc4\x87e u svim pogledima imati odlike klasi\xc4\x8dnog tenka. Prvi od jedanaest prototipova, ozna\xc4\x8denih kao XM551, dovr\xc5\xa1en je 1962._NEWLINE_U samom po\xc4\x8detku javio se problem kako u vozilo, \xc4\x8dija masa nije smjela biti ve\xc4\x87a od 17 tona, ugraditi top \xc4\x8dija \xc4\x87e ubojita mo\xc4\x87 biti na razini tada\xc5\xa1njih tenkovskih topova kalibra 105 mm. Kao rje\xc5\xa1enje ponu\xc4\x91en je top/lanser projektila M81 kalibra 152 mm. Isti \xc4\x87e se top kasnije ugra\xc4\x91ivati i u tenk M60A2, a njegova pobolj\xc5\xa1ana ina\xc4\x8dica i u eksperimentalni tenk MBT 70. M81 je imao veliki kalibar ali vrlo kratku cijev te je granate ispaljivao vrlo malom po\xc4\x8detnom brzinom, nedovoljnom za ozbiljniju borbu protiv tenkova. Zbog toga je paralelno s njim razvijan i protuoklopni vo\xc4\x91eni projektil Shillelagh. U po\xc4\x8detku razvoja \xc4\x8dinilo se da Shillelagh nikada ne\xc4\x87e u\xc4\x87i u operativnu uporabu te je ameri\xc4\x8dka vojska i slu\xc5\xbebeno potvrdila da \xc4\x87e nastaviti s razvojem Sheridana bez obzira ho\xc4\x87e li ga opremiti vo\xc4\x91enim protutenkovskim projektilom ili ne._NEWLINE_Tijekom 1965. vojski je isporu\xc4\x8den dvanaesti prototip, koji je zapravo bio predserijski primjerak namijenjen zavr\xc5\xa1nom testiranju. Kako u tom trenutku ameri\xc4\x8dka vojska nije imala mogu\xc4\x87nost izbora, unato\xc4\x8d svim nedostacima, odobren je po\xc4\x8detak serijske proizvodnje. Prvi serijski M551 Sheridan dovr\xc5\xa1en je 29. lipnja 1966. Zanimljivo je da je uz sve uo\xc4\x8dene nedostatke, naro\xc4\x8dito topa M81, do 1970. proizvedeno \xc4\x8dak 1662 Sheridana.\n_START_SECTION_\nRat u Vijetnamu\n_START_PARAGRAPH_\nUvo\xc4\x91enje M551 u operativnu uporabu nije teklo glatko. \xc5\xa0tovi\xc5\xa1e, u samom vrhu ameri\xc4\x8dke kopnene vojske stvorio se lobi koji je tra\xc5\xbeio ili da se Sheridani nikad ne uvedu u operativnu uporabu ili da se to obavi vrlo sporo i u ograni\xc4\x8denim koli\xc4\x8dinama. Ovisno o mjestu uporabe razlikovale su se i pritu\xc5\xbebe. Postrojbe opremljene Sheridanima i razmje\xc5\xa1tene u Europi zahtijevale su suvremeniji sustav za usmjeravanje paljbe s ugra\xc4\x91enim laserskim daljinomjerom. Postrojbe koje su rabile Sheridane u Vijetnamu nisu htjele rabiti Shillelaghne. Zato su svi M551 poslani u taj rat bili bez opreme za vo\xc4\x91enje Shillelanghna. Uz to skupio se velik broj prigovora na pogonski sustav, stabilizaciju topa, pokretanje kupole i sli\xc4\x8dno. Zbog toga je formiran posebni tim stru\xc4\x8dnjaka koji su "u hodu" rje\xc5\xa1avali sve prigovore i unosili potrebna pobolj\xc5\xa1anja u tenkove koji su bili na proizvodnoj traci. Tako ne \xc4\x8dudi da je krajem 1968. kru\xc5\xbeila \xc5\xa1ala da je Cleveland najbolje branjeni grad u Sjedinjenim Ameri\xc4\x8dkim Dr\xc5\xbeavama jer je na parkirali\xc5\xa1tu tamo\xc5\xa1nje tvornice oklopnih vozila, na vrelom suncu, na isporuku \xc4\x8dekalo vi\xc5\xa1e od 1500 Sheridana._NEWLINE_Unato\xc4\x8d brojnim nedostacima, koji su se uklanjali u hodu, Sheridani su 1969. poslani u Vijetnamski rat. Ideja je bila iskoristiti njihovu malu masu i mogu\xc4\x87nost plovidbe u izvidni\xc4\x8dkim zada\xc4\x87ama ali i kao paljbena potpora pje\xc5\xa1a\xc4\x8dkim snagama u borbama u d\xc5\xbeungli. U izvidni\xc4\x8dkim postrojbama Sheridani su u Vijetnamu zamijenili znatno ve\xc4\x87e i nepokretnije tenkove M48 Patton, a koji su predani ju\xc5\xbenovijetnamskoj vojsci. Izvje\xc5\xa1taji davani medijima veli\xc4\x8dali su Sheridanove borbene sposobnosti, dok su slu\xc5\xbebena izvje\xc5\xa1\xc4\x87a za vi\xc5\xa1a zapovjedni\xc5\xa1tvima uglavnom bila negativna. Izme\xc4\x91u brojnih nedostataka najve\xc4\x87i je bio vrlo niska razina oklopne za\xc5\xa1tite. Naime, Sheridan svoju posadu nije \xc5\xa1titio ni od mina (ne samo protutenkovskih) niti od kumulativnih projektila RPG-ova. I dok bi pogodak RPG-a u ve\xc4\x87ini slu\xc4\x8dajeva samo o\xc5\xa1tetio M-48, gotovo svaki pogodak u Sheridana zna\xc4\x8dio bi i gubitak njegove posade. Aluminijski oklop tijela, za razliku od \xc4\x8deli\xc4\x8dne kupole, nije \xc5\xa1titio posadu ni od pancirnih streljiva. Pancirna zrna te\xc5\xa1kih strojnica (14,5 mm) probijala su Sheridanov aluminij i s ve\xc4\x87ih udaljenosti, dok su pancirna zrna automatskih pu\xc5\xa1aka (7,62 mm) to uspijevala s manjih udaljenosti (od 100 metara na manje). U uvjetima ratovanja u Vijetnamu, gdje su zasjede bile svakodnevnica, to je zna\xc4\x8dilo da su posade Sheridana bile jako slabo za\xc5\xa1ti\xc4\x87ene._NEWLINE_Kao posebno lo\xc5\xa1e pokazalo se da je gotovo nakon svakog pogotka RPG-a kumulativni mlaz, koji je prodro u unutra\xc5\xa1njost vozila, zahvatio streljivo kalibra 125 mm. Top M81 imao je, za razliku od haubica istog kalibra, jednodjelno streljivo ali koje nije imalo \xc4\x8deli\xc4\x8dnu ko\xc5\xa1uljicu za barutno punjenje kao kod topa, ve\xc4\x87 mekanu (izgaraju\xc4\x87a komora) kao kod haubice. Zapravo je, konstrukcijski gledano, M81 vi\xc5\xa1e bio haubica ili (zbog kratke cijevi i velikog kalibra) merzer nego tenkovski top. Posade su uvje\xc5\xbebavane da ako bi se tijekom punjenja topa granata razdvojila (bojna glava od barutnog punjenja) ona se nije smjela ubaciti u le\xc5\xbei\xc5\xa1te. Iako je u unutra\xc5\xa1njosti kupole napravljeno posebno spremi\xc5\xa1te (srebrno obojana vre\xc4\x87a) za odlaganje barutnih punjenja takvih granata, tijekom bitke posada \xc4\x8desto nije imala vremena spremati ih u njega. Umjesto toga jednostavno bi neuporabljive granate bacila na pod vozila. Problem bi nastao kad bi mina probila podnicu vozila. U\xc5\xbeareni bi geleri pogodili odba\xc4\x8deno barutno punjenje koje bi se aktiviralo. Eksplozija koja bi pritom nastala redovito bi pobila posadu. Sli\xc4\x8dno bi se dogodilo i pri pogotku kumulativne bojne glave RPG-a. Tada bi u\xc5\xbeareni kumulativni mlaz, pri svojem \xc5\xa1irenju kroz unutra\xc5\xa1njost vozila, prvo zapalio odba\xc4\x8deno barutno punjenje. Iako su tijekom obuke posade Sheridana prolazile i tzv. SOP (Standing Operating Procedure) koja je obuhva\xc4\x87ala i brzo napu\xc5\xa1tanje vozila nekontrolirana eksplozija barutnog punjenja u tome bi ih uvijek sprije\xc4\x8dila. Jedinu \xc5\xa1ansu za dovoljno brzo napu\xc5\xa1tanje vozila imao bi zapovjednik ako bi sjedio na kupoli tenka ili virio iz nje. Kasnije su i punitelji tijekom vo\xc5\xbenje \xc4\x8desto (protivno pravilima) otvarali poklopce na kupoli kako bi \xc5\xa1to prije mogli napustiti vozilo._NEWLINE_Pokazali su Sheridani i neke dobre odlike u Vijetnamu. Tako su, zahvaljuju\xc4\x87i svojoj maloj masi, jako rijetko zaglavili u blatu, za razliku od tenkova M48 koji su zbog svojih 49 tona \xc4\x8desto ostajali u vijetnamskom blatu. Uz to Sheridani su, u odnosu na Pattone, znatno rje\xc4\x91e imali problema sa smicanjem gusjenica i op\xc4\x87enito imali znatno bolju pokretljivost. I top M81 se pokazao kao u\xc4\x8dinkovito oru\xc5\xbeje na malim udaljenostima, posebice tijekom uni\xc5\xa1tavanja neprijateljske \xc5\xbeive sile. Posebno omiljena granata bila je "canister" kasetna granata (svojevrsni \xc5\xa1rapnel s kerte\xc4\x8dnim djelovanjem) koju su punili s nekoliko tisu\xc4\x87a malih strelica du\xc5\xbeine od tri do pet centimetra. Tijekom aktiviranja granate te bi se strelice razletjele u svim smjerovima i "o\xc4\x8distile" podru\xc4\x8dje od nekoliko desetaka kvadratnih metara jer je teoretski (a i u praksi) bio dovoljan jedan pogodak strelice da onesposobi vojnika._NEWLINE_U odnosu na M84 Sheridan je imao jo\xc5\xa1 jedan nedostatak - vrlo malu brzinu paljbe. U slu\xc4\x8daju "mad minute" (\xc5\xa1ezdeset sekundi neprekinute brze paljbe), koja se naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e rabila kao intenzivna paljbena potpora pje\xc5\xa1a\xc4\x8dkih snaga koje su se na\xc5\xa1le u okru\xc5\xbeenju brojnijeg neprijatelja, posade Pattona mogle su ispaliti do sedamnaest granata kalibra 90 mm. Za isto vrijeme posade Sheridana mogle su ispaliti najvi\xc5\xa1e dvije granate od 125 mm i to na neusporedivo kra\xc4\x87u udaljenost. Do razlike je do\xc5\xa1lo jer su punitelji na Pattonima morali u le\xc5\xbei\xc5\xa1ta ubacivati klasi\xc4\x8dne jednodjelne topovske granate. S druge strane punitelji na Sheridanima morali su se nositi prije opisanim granatama. Osim \xc5\xa1to su bile sklone raspadanju, te su granate i bile poprili\xc4\x8dno te\xc5\xa1ke te su se punitelji brzo umarali. Uz to izme\xc4\x91u svakog opaljenja iz M81 cijev se prvo morala postaviti pod odre\xc4\x91eni kut kako bi punitelj uop\xc4\x87e mogao ubaciti granatu. Na brzinu paljbe utjecao je i poluautomatski zatvara\xc4\x8d koji se sam otvarao nakon \xc5\xa1to je granata izletjela iz cijevi, te bi se sam zatvorio nakon \xc5\xa1to bi punitelj ubacio novu. Cijela je ta procedura trajala jako sporo._NEWLINE_U prilog Sheridanu i\xc5\xa1la je \xc4\x8dinjenica da je njegova granata od 152 mm, kad bi se jednom ispalila, imala znatno ve\xc4\x87u ubojnu mo\xc4\x87 od granate kalibra 90 mm. Zbog toga su Sheridane vi\xc5\xa1e cijenili u pje\xc5\xa1a\xc5\xa1tvu nego njihove posade. Posebno su se dobro pokazali u kombinaciji s oklopnim transporterima M113. Ta su dva vozila imala brojne sli\xc4\x8dnosti te su se u borbi dobro nadopunjavali. Borbena masa M113 je 12 tona te je u Vijetnamu imao istu pokretljivost kao i Sheridan. Tako su oba vozila mogla pre\xc4\x87i preko terena na kojem bi Pattoni sigurno zaglavili. Uz to i M113 je imao aluminijsko tijelo koje je jednako lo\xc5\xa1e \xc5\xa1titilo posadu i pje\xc5\xa1a\xc4\x8dki desant kao i oklop Sheridana. Jedini problem je bio \xc5\xa1to su Sheridani nosili samo 28 granata kalibra 152 mm, \xc5\xa1to je \xc4\x8desto bilo premalo. Dobra je strana \xc5\xa1to je koaksijalno s topom svaki Sheridan imao postavljenu strojnicu M73/M219 (kasnije M240C) od 7,62 mm (s 3000 metaka). Uz to na kupoli je bila postavljena te\xc5\xa1ka strojnica M2HB kalibra 12,7 mm (s 1000 metaka). Ovim je oru\xc5\xbejem upravljao zapovjednik vozila. U krajnjoj potrebi, \xc5\xa1to je u Vijetnamskom ratu bilo \xc4\x8desto, i ove dvije strojnice su davale solidnu paljbenu potporu._NEWLINE_Gubici Sheridana u Vijetnamu ponajvi\xc5\xa1e su ovisili o na\xc4\x8dinu primjene. Dok bi se rabio kao izvidni\xc4\x8dko vozilo ili kao potpora M113, gubici su bili prihvatljivi. Pritom je najvi\xc5\xa1e vozila izgubljeno zbog mina i ne\xc5\xa1to manje zbog RPG-a. Ali svaki put kad bi ga rabili kao glavno borbeno vozilo, gubici bi se drasti\xc4\x8dno pove\xc4\x87avali. Najve\xc4\x87i su gubici zabilje\xc5\xbeeni u svibnju 1970. kad je ameri\xc4\x8dka vojska pokrenula ofenzivu na Kambod\xc5\xbeu kako bi prekinula linije opskrbe sjevernovijetnamske vojske. Pritom su Sheridani 11 (Blackhorse) Armored Cavalry Regimente uba\xc4\x8deni u sam vrhunac borbe te su pretrpjeli goleme gubitke. Drugi put Sheridani su "nastradali" tijekom zadnje ameri\xc4\x8dke ofenzive u Vijetnamu - Lam Son 719/Dewey Canyon II. Pritom je Prvi eskadron Prve oklopno-izvidni\xc4\x8dke pukovnije (1st Cavalry Regiment) opremljen Sheridanima naletio na postrojbu sjevernovijetnamske vojske opremljenu RPG-ima. Rezultat je bio uni\xc5\xa1tenje gotovo cijelog eskadrona._NEWLINE_Tijekom rata u Vijetnamu posade su same pronalazile na\xc4\x8dine kako pove\xc4\x87ati razinu oklopne za\xc5\xa1tite postavljanjem dodatnih metalnih plo\xc4\x8da. Iz toga je na kraju proiza\xc5\xa1ao tzv. ACAV set, dodatni oklop koji se sastojao od velikih metalnih plo\xc4\x8da koje su se postavljale oko te\xc5\xa1ke strojnice smje\xc5\xa1tene na kupoli. Ove su plo\xc4\x8de omogu\xc4\x87avale stanovitu za\xc5\xa1titu zapovjednika tijekom motrenja i pucanja iz strojnice. Na podnicu vozila dodane su \xc4\x8deli\xc4\x8dne plo\xc4\x8de. Kako je tijelo Sheridana napravljeno od aluminija, \xc4\x8deli\xc4\x8dne plo\xc4\x8de nisu mogli zavariti ve\xc4\x87 su ih pri\xc4\x8dvrstili zakovicama. \xc4\x8celi\xc4\x8dne su plo\xc4\x8de pokrivale prednji i srednji dio podnice, djelomi\xc4\x8dno zato da bi se u\xc5\xa1tedjelo na masi, a i zbog toga da bi se, barem teoretski, ostavila mogu\xc4\x87nost plovidbe._NEWLINE_Zapravo su amfibijske sposobnosti Sheridana pri\xc4\x8da za sebe. Iako je razvijen ba\xc5\xa1 zbog toga da, po uzoru na PT-76, mo\xc5\xbee ploviti prakti\xc4\x8dki je nemogu\xc4\x87e na\xc4\x87i fotografije Sheridana u vodi. Iako se u slu\xc5\xbebenim podacima navodi da je Sheridan mogao ploviti brzinom od 5,8 km/h prava je istina da ta sposobnost nikada nije iskori\xc5\xa1tena u borbama. Naime, Sheridani su mo\xc5\xbeda i mogli ploviti po nekom mirnom jezeru ali plovidba po velikim i sna\xc5\xbenim (brzim) vijetnamskim vodama nije dolazila u obzir jer vozilo nije imalo dovoljno snage suprotstaviti se matici rijeke.\n_START_SECTION_\nPovla\xc4\x8denje iz uporabe\n_START_PARAGRAPH_\nPovla\xc4\x8denje Sheridana iz operativne uporabe zapo\xc4\x8delo ve\xc4\x87 1978., unato\xc4\x8d \xc4\x8dinjenici da u to vrijeme ameri\xc4\x8dka kopnena vojska nije imala pravu zamjenu. Jedina postrojba koja ga je zadr\xc5\xbeala u naoru\xc5\xbeanju (do 1996.) bila je 82 Airborne Division (82. zra\xc4\x8dnodesantna divizija). Jedini razlog za\xc5\xa1to je 82. divizija zadr\xc5\xbeala Sheridane bila je mogu\xc4\x87nost njihovog spu\xc5\xa1tanja na zemlju padobranima. Kako je Sheridan ipak mogao pru\xc5\xbeati barem nekakvu paljbenu potporu pje\xc5\xa1a\xc5\xa1tvu, i kako u tom trenutku na raspolaganju nisu imali niti jedno drugo sli\xc4\x8dno borbeno vozilo, 82. divizija se pomirila sa svim njegovim nedostacima. Naknadno su svi Sheridani 82. divizije podignuti na M551A1 standard koji je obuhvatio ugradnju naprednijih ciljni\xc4\x8dkih i motrila\xc4\x8dkih sustava. U prvoj fazi modernizacije svi su M551A1 dobili AN/VVG-1 laserske daljinomjere. Nakon toga razvijena je ina\xc4\x8dica M551A1 TTS (Tank Termal Sight) koju su opremili AN/VSG-2B termovizijom, istom koja se rabila na tenkovima M60A3. Nakon \xc5\xa1to su svi M551A1 opremljeni TTS sustavom ta je kratica ukinuta kao oznaka vozila._NEWLINE_Osam je Sheridana uporabljeno u ameri\xc4\x8dkoj invaziji na Panamu 1989. (Operation Just Cause). Svi su na boji\xc5\xa1te dopremljeni uz pomo\xc4\x87 transportnih aviona C-130 Hercules te izba\xc4\x8deni padobranima tehnikom Low-Velocity Airdrop (LVAD). Svih osam Sheridana u toj je operaciji rabljeno isklju\xc4\x8divo kao paljbena potpora pje\xc5\xa1a\xc5\xa1tvu \xc5\xa1to je omogu\xc4\x87ilo da se izbjegnu gubici._NEWLINE_Zadnja uporaba Sheridana u ratu bila je od 1990. do 1991. u operacijama Desert Shield i Desert Storm. Kako je kao predhodnica ameri\xc4\x8dkih snaga i interventna postrojba koja je trebala sprije\xc4\x8diti ira\xc4\x8dku invaziju na Saudijsku Arabiju u Perzijski zaljev poslana 82. zra\xc4\x8dnodesantna divizija sa sobom su povezli i 51 Sheridana. Zapravo su Sheridani, spletom okolnosti, bili prva ameri\xc4\x8dka borbena vozila koja su stigla u Saudijsku Arabiju. Iako su mediji prikazivali Sheridane ukopane u zaklone kako \xc4\x8dekaju ira\xc4\x8dke tenkove, niti jedan nije uporabljen u toj ulozi. Zapravo su rabljeni jako malo, i to uglavnom za izvi\xc4\x91anja. Navodno su lansirali nekoliko Shillelagh vo\xc4\x91enih projektila na ira\xc4\x8dke bunkere iako drugi izvori navode da ti projektili nikad nisu uporabljeni u borbi. Nakon Desert Storma Sheridani vi\xc5\xa1e nisu rabljeni u borbenim operacijama.\n_START_SECTION_\nM5551 NTC\n_START_PARAGRAPH_\nIako je ve\xc4\x87i broj Sheridana izgubljen u Vijetnamu, a dio predan 82. diviziji, na skladi\xc5\xa1tima ih je ostalo vi\xc5\xa1e od tisu\xc4\x87u ispravnih. Kako ba\xc5\xa1 ne bi zavr\xc5\xa1ili "na smetli\xc5\xa1tima" po\xc4\x8detkom osamdesetih godina pro\xc5\xa1log stolje\xc4\x87a napravljen je program vizualne modifikalcije kako bi Sheridani iz ve\xc4\x87e udaljenosti sli\xc4\x8dili sovjetskim borbenim vozilima. Oko 330 tako prera\xc4\x91enih Sheridana ozna\xc4\x8deno je kao M551 NTC, pri \xc4\x8demu kratica NTC ozna\xc4\x8dava Narional Training Center u Fort Irwingu (California). U literaturi se ta ina\xc4\x8dica jo\xc5\xa1 mo\xc5\xbee na\xc4\x87i i pod oznakom VISMOD (VISually MODified). Do po\xc4\x8detka 2004. svi su M551 NTC povu\xc4\x8deni iz uporabe te zamijenjeni modificiranim M113 i M1 Abrams. Dio je razrezan, dio predan muzejima, a dio se i danas rabi kao mete.\n_START_SECTION_\nKonkurencija\n_START_PARAGRAPH_\nKao i mnogo puta do tada, ali i nakon toga, poku\xc5\xa1aj da se stvori revolucionarno novo vozilo koje \xc4\x87e svojim odlikama i borbenim mogu\xc4\x87nostima prema\xc5\xa1iti sva druga vozila urodio je neuspjehom. Iako je po svim odlikama lako borbeno vozilo T92 bilo bolje od M551 (osim \xc5\xa1to nije moglo ploviti), ameri\xc4\x8dki su politi\xc4\x8dari odlu\xc4\x8dili da ameri\xc4\x8dka vojska mora dobiti vozilo koje \xc4\x87e po svemu biti bolje od sovjetskog konkurenta PT-76. Ugradnja mauzera M81 pokazala se kao totalni proma\xc5\xa1aj (i to ne samo na Sheridanu). Posade su na sve mogu\xc4\x87e na\xc4\x8dine izbjegavale svojim Sheridanima u\xc4\x87i u vodu iako neki izvori tvrde da je nekoliko najodva\xc5\xbenijih zapovjednika natjeralo svoje posade da u Vijetnamu preplove neku manju rijeku \xc5\xa1irine 16 metara. Navodno su sva vozila uspje\xc5\xa1no pre\xc5\xa1la na drugu stranu rijeke ali su se pritom napunila vodom i da je rijeka bila malo \xc5\xa1ira, sigurno bi potonula. S druge strane PT-76 se proslavio u nekoliko ratova te je i danas mjerilo svim ostalim lakim tenkovima. Uz to PT-76 je prodan u 25 dr\xc5\xbeava a Sheridan samo Singapuru. Za razliku od Sheridana nekoliko stotina PT-76 i danas je u operativnoj uporabi.'