b"\n_START_ARTICLE_\nRenzo Piano\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nRenzo Piano je ro\xc4\x91en u obitelji graditelja i svoju strast za arhitekturu duguje ocu. Od 1962. do 1964. god. studirao je na Sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1tu u Firenci, a diplomirao je 1964. god. na Milanskom politehni\xc4\x8dkom veleu\xc4\x8dili\xc5\xa1tu, gdje je od 1965. do 1968. god. radio i kao predava\xc4\x8d. Podr\xc5\xa1ka oca i brata mu je omogu\xc4\x87ila da odmah nakon diplomiranja zapo\xc4\x8dne istra\xc5\xbeivati nove materijale i tehnologije. Na studijskim putovanjima u Velikoj Britaniji i SAD-u, upoznao je Louisa Kahna koji ga je pozvao u svoj slavni arhitektonski ured Kahn u Philadelphiji kao pripravnika (1965.-70.)._NEWLINE_Tijekom predavanja na Milanskom politehni\xc4\x8dkom veleu\xc4\x8dili\xc5\xa1tu i na \xc5\xa0koli udru\xc5\xbeenja arhitekata (Architectural Association School) u Londonu sprijateljio se s Richardom Rogersom. Njih su dvojica u Parizu osnovali zajedni\xc4\x8dki ured, nakon \xc5\xa1to su pobijedili na natje\xc4\x8daju za izgradnju Centra Georges Pompidou (poznat i kao Bobur, 1971.-1977.)._NEWLINE_God. 1977. Renzo Piano je s in\xc5\xbeenjerom i dobrim prijateljem Peterom Riceom osnovao zajedni\xc4\x8dki ured L'Atelier Piano & Rice, koji je djelovao do Riceove smrti 1993. god. Po\xc4\x8dev\xc5\xa1i od 1980., studio je pretvoren u Building Workshop s uredima u Parizu i Genovi, a novo ime je trebalo posebno naglasiti prirodu zajedni\xc4\x8dkog timskog rada._NEWLINE_Tijekom izgradnje dijela Potsdamer Platza u Berlinu, Piano je tamo tako\xc4\x91er osnovao svoj ured. Trenutno upravlja studijima u Genovi, Parizu i New Yorku, koji su ujedinjeni pod imenom Renzo Piano Building Workshop (RPBW), u kojemu skupina od oko 150 arhitekata, in\xc5\xbeenjera i drugih stru\xc4\x8dnjaka radi zajedno ve\xc4\x87 godinama._NEWLINE_Magda Arduino je bila Pianova prva supruga i dugotrajna podr\xc5\xa1ka s kojom je imao troje djece: Carlo, Matteo i Lia. Od 1992. god. o\xc5\xbeenjen je za arhitekticu Emiliju Rossato (Milly)._NEWLINE_God. 1990. dobio je Orden zasluga Republike Italije, a 1998. godine i Pritzkerovu nagradu, koja se \xc4\x8desto naziva i \xe2\x80\x9eNobelovom nagradom za arhitekturu\xe2\x80\x9d.   UNESCO-v je ambasador dobre volje, a 2008. god. postao je po\xc4\x8dasnim gra\xc4\x91aninom Sarajeva\n_START_SECTION_\nDjela\n_START_PARAGRAPH_\nPrije centra Pompidou, Piano je 1973. god. u Parizu zavr\xc5\xa1io uredske zgrade tvrtke B&B Italia. S Peterom Riceom je od 1977. god. izveo brojne projekte kao \xc5\xa1to su Okru\xc5\xbeni laboratorij za urbanu obnovu u Otrantu, Italija (1979.) i Muzej kolekcije Menil u Houstonu, Teksas (1981.-86). Sudjelovao je i u planiranju velikih projekata kao \xc5\xa1to su terminal zra\xc4\x8dne luke Kansai u Osaki u Japanu (1988.-94.) i transformacija Porto Antico (\xe2\x80\x9eStare luke\xe2\x80\x9d) u svom rodnom gradu Genovi._NEWLINE_Reputaciju kao arhitekta muzeja nastavio je projektima kao \xc5\xa1to su: Zaklada Beyeler u Riehenu kod Basela, Kulturni centar Tjibaou u Noum\xc3\xa9i na ju\xc5\xbenopacifi\xc4\x8dkom otoku Nova Kaledonija, Centar skulptura Nasher u Dallasu (Texas), Muzej znanosti NEMO u Amsterdamu (2000.), te Centar Paul Klee u Bernu (2005.). Tako\xc4\x91er je u Italiji izveo dvije velike polivalentne javne prostorije, Auditorium Paganini u Parmi i Auditorium Parco della Musica u Rimu (1994.-2002.)._NEWLINE_U New Yorku je izveo vi\xc5\xa1e poslovnih objekata, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i pro\xc5\xa1irenje knji\xc5\xbenice Pierpont Morgan Library (2003.-06.) i Zgradu New York Timesa (New York Times Building, 2007.). God. 2009. projektirao je opse\xc5\xbeno pro\xc5\xa1irenje Umjetni\xc4\x8dkog instituta u Chicagu, tzv. Modern Wing (\xe2\x80\x9eModerno krilo\xe2\x80\x9d) koji ima tzv. \xe2\x80\x9elete\xc4\x87i tepih\xe2\x80\x9d (sjenilo koje \xe2\x80\x9elebdi\xe2\x80\x9d iznad krova) i \xc4\x8deli\xc4\x8dni most koji povezuje Milenijski park s terasom skulptura koja vodi u restoran na njegovom tre\xc4\x87em katu. Njegovi nedavni projekti uklju\xc4\x8duju The Shard u Londonu, najvi\xc5\xa1i neboder u Europi visine 310 metara (otvoren 6. srpnja 2012.), te Centro de Arte Bot\xc3\xadn (Santander, \xc5\xa0panjolska) koji bi trebao biti \xe2\x80\x9eprimjerom me\xc4\x91unarodne kulture i obrazovanja putem razvoja kretivnosti kroz umjentost\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Projektovao je i mnoge nogometne stadione, mostove, a dizajnirao je i automobile. God. 1994. dizajnirao je i sat Jelly Piano (GZ159) za tvrtku Swatch; inspiriran dizajnom centra Pompidou, ovaj sat se odlikuje potpunom prozirno\xc5\xa1\xc4\x87u tako da se vidi njegov unutarnji mehanizam._NEWLINE_Renzo Piano se smatra vrhunskim arhitektom gra\xc4\x91evinarstva jer su njegove brojne zgrada diljem svijeta izvedene s razli\xc4\x8ditim materijalima i vje\xc5\xa1tinama u podru\xc4\x8dju tehnologije izgradnje. U svim svojim projektima koristi visoke tehnologije za animiranje svjetla tako da po\xc5\xa1tuje okoli\xc5\xa1 i olak\xc5\xa1ava integraciju projekta s prirodom. Piano je umjetnik koji koristi inovativne konstruktivne tehnike samo kao alat kako bi stvorio udobne, \xc4\x8dvrste i ekolo\xc5\xa1ke zgrade. Zbog toga je Pianov pristup vrlo raznolik u smislu arhitektonskih stilova, jer dizajn podre\xc4\x91uje funkciji i zna\xc4\x8daju zgrade."