b'\n_START_ARTICLE_\nPisanje imena vladara\n_START_PARAGRAPH_\nImena vladara i papa uobi\xc4\x8dajeno se "kroatiziraju", za razliku od drugih imena povijesnih osoba koja se u pravilu daju u izvornom obliku. To stvara te\xc5\xa1ko\xc4\x87e ako o istom vladaru tra\xc5\xbeimo informacije u literaturi na drugim jezicima._NEWLINE_Jedan od razloga je taj \xc5\xa1to se imena u izvorima \xc4\x8desto ionako ne pojavljuju u narodnim jezicima, nego u latinskom, ili su pak slu\xc5\xbebeni jezici dvora bili razli\xc4\x8diti od tada\xc5\xa1njih narodnih i dana\xc5\xa1njih slu\xc5\xbebenih jezika; npr. od od normanskog osvajanja 1066. do sredine 14. stolje\xc4\x87a slu\xc5\xbebeni jezik engleskog dvora bio je francuski._NEWLINE_Vladar kojeg navodimo pod imenom Karlo mo\xc5\xbee dakle biti Carlos (\xc5\xa1panjolski), Karl (njema\xc4\x8dki), Charles (engleski) itd._NEWLINE_U nekim slu\xc4\x8dajevima postoji vi\xc5\xa1e pisanja imena nekog vladara. Tako se 18 francuskih kraljeva pod imenom Louis u hrvatskoj danas obi\xc4\x8dno pi\xc5\xa1u kao "Luj", dok se "Ljudevit" smatra zastarjelim (iako se ponekad koristi)._NEWLINE_Redni brojevi redovno se navode rimskim brojem s to\xc4\x8dkom._NEWLINE_Treba biti precizan pri navo\xc4\x91enju imena vladara. U njema\xc4\x8dkoj wikipediji, npr. navodi se 18 vladara pod imenom "Karl I". Treba uvijek navesti titulu (car, kralj, vojvoda i sl.), kojim je podru\xc4\x8djem vladao, a \xc4\x8desti su i nadimci s kojima su u\xc5\xa1li u povijest._NEWLINE_Takvi se problemi najlak\xc5\xa1e rje\xc5\xa1avaju kori\xc5\xa1tenjem stranice za razdvojbu, s koje vode poveznice na detaljnije titule raznih kraljeva._NEWLINE_Druga te\xc5\xa1ko\xc4\x87a je ponekad u tome da su vladari vladali nad vi\xc5\xa1e zemalja i imali vi\xc5\xa1e titula, pa se pojavljuju pod vi\xc5\xa1e rednih brojeva. Tako je Karlo I., car Svetog Rimskog Carstva (Karl I), istovremeno bio kralj \xc5\xa0panjolske Karlo (Carlos) V.. Kralj Ma\xc4\x91arske i Hrvatske Bela IV. za Hrvate je zapravo bio Bela III., jer Bela I. vladao je Ma\xc4\x91arskom prije ujedinjenja s Hrvatskom._NEWLINE_Osim toga titule koje se u kasnijoj literaturi navode ponekad ne odgovaraju titulama koje su vladari zaista nosili. Navedeni Karlo/Carlos V. zapravo nije nosio titulu "kralj \xc5\xa0panjolske", nego kralj Kastilije, Leona i Aragona (uz brojne druge titule)._NEWLINE_\xc4\x8cesto se uz imena vladara navode raznoliki nadimci: Veliki, \xc4\x86elavi, Ludi, Dugonogi, Grozni, Mudri i sl. Neki od njih pojavljuju se za njihovog \xc5\xbeivota, ali obi\xc4\x8dno se ustaljuju u literaturi kasnije. \xc4\x8cesto takvi nadimci nemaju pravog opravdanja i mogu izazvati predrasude. Ivan Grozni, ruski car, realno nije bio grozniji od prosjeka. Rimski car Julijan Apostata ("Otpadnik"), dobio je taj nadimak kasnije jer nije bio kr\xc5\xa1\xc4\x87anin, ali za ve\xc4\x87inu Rimljana (koji u to doba jo\xc5\xa1 nisu bili kr\xc5\xa1\xc4\x87ani) on to naravno nije bio. Ipak, redovno se koriste i mogu biti dovoljni da nekog vladara razlikujemo od drugih istoga imena._NEWLINE_No, i to nije uvijek sigurno. Tako su sredinom 5. stolje\xc4\x87a istovremeno postojali car Isto\xc4\x8dnog Rimskog Carstva i rimski papa pod imenom Lav I..'