b'\n_START_ARTICLE_\nMarc-Antoine Charpentier\n_START_PARAGRAPH_\nMarc-Antoine Charpentier (Pariz 1643. ili 1636. \xe2\x80\x93 24. velja\xc4\x8de 1704.) bio je francuski barokni skladatelj i vjerojatno najzna\xc4\x8dajniji predstavnik francuske duhovne glazbe svog razdoblja, nazivan od svojih suvremenika \xe2\x80\x98\xe2\x80\x99Feniks Francuske\xe2\x80\x99\xe2\x80\x99, po \xc5\xbdar - ptici koja predstavlja uskrsnu\xc4\x87e (Isusa).\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nKao mlad i vrlo obrazovan (vjerojatno zaslugom isusovaca), zaputio se 1667., u Italiju navodno studirati slikarstvo, me\xc4\x91utim tamo se posve\xc4\x87uje izu\xc4\x8davanju glazbe. Tu se sastajao sa Giacomom Carissimijem, i izu\xc4\x8davao onda\xc5\xa1nju glazbu, Claudija Monteverdija (umro 1643., u godini ro\xc4\x91enja Charpentiera) i Victoria._NEWLINE_Kad se vratio u Paris 1669., na\xc5\xa1ao se u kontroverzi sa Lullyjem, i njegovim sljedbenicima, iz razloga sukoba francuskog, i talijanskog stila koga je Marc donosio. Lully ga je kao francuski dvorski autoritet glazbenih zbivanja \xc4\x8ditavo budu\xc4\x87e vrijeme poku\xc5\xa1avao dr\xc5\xbeati u sjeni, \xc5\xa1to je trajalo do Lullyjeve smrti 1687. Delalande je tako\xc4\x91er zasjenjivao M.-A. Charpentiera, kao dvorski glavni glazbenik._NEWLINE_Charpentier je na\xc5\xa1ao dom i za\xc5\xa1titu u blizini dviju princeza, prije svega kod Marie de Lorraine (Mademoiselle de Guise), princeze od Joinvilleja, ujedno vojvotkinje Joyeuseija, pokrajina Guise (in rue du Chaume), u Francuskoj. Tu je skladatelj radio kao ku\xc4\x87ni skladatelj sve do njene smrti 1688. g._NEWLINE_Punih 18 godina Charpentier je bio pod za\xc5\xa1titom ovih dviju \xc5\xbeena. Marcovo podrijetlo mu ne bi dozvoljalalo privilegije koje su mu omogu\xc4\x87ile ove dvije dame, prije svega pisanje glazbe za najve\xc4\x87e pari\xc5\xa1ke crkve i za Dvor. One su ustvari te koje su mnogo zaslu\xc5\xbene za njegov uspjeh._NEWLINE_Potom je do\xc5\xa1ao 1672., u kontakt s Moliereom, s kojim je sura\xc4\x91ivao u radu njegove kazali\xc5\xa1ne skupine, me\xc4\x91utim to je vrlo kratko trajalo jer je Moliere ubrzo preminuo (1673.). Potom je sura\xc4\x91ivao Corneilleom, u kazali\xc5\xa1nim komadima._NEWLINE_1693. napisao je liri\xc4\x8dnu tragediju M\xc3\xa9d\xc3\xa9e (Medeja) koja u to doba nije bila posebno prihva\xc4\x87ena, a danas se smatra kao jedan od najboljih kazali\xc5\xa1nih djela tog perioda._NEWLINE_1679. dobio je posao da pi\xc5\xa1e kompozicije u Saint-Germainu, za vjerske ceremonije, u \xc4\x8demu je sudjelovao i kralj Luj XIV., \xc5\xbeele\xc4\x87i i sam slu\xc5\xa1ati Charpentierova djela._NEWLINE_1680. Charpentier je dobio zvanje glavnog glazbenika (Ma\xc3\xaetre de musique) u vojvodini de Guise, u isusova\xc4\x8dkoj pari\xc5\xa1koj crkvi Saint Louis, \xc5\xa1to \xc4\x87e obavljati do 1688. kada dobiva posao u samostanima Port-Royal de Paris i Abbaye-aux-Bois (tu objavljuje svoje Le\xc3\xa7ons de t\xc3\xa9n\xc3\xa8bres (H.96-110) )_NEWLINE_M.-A. Charpentier se 1683. razbolio prilikom natjecanja za kandidaturu za jedno povla\xc5\xa1tenije mjesto glazbenika, i potom je dobio mirovinu od kralja Luja XIV., mada ima naznaka da nekim svojim osobinama nije odgovarao odre\xc4\x91enim krugovima, tako da je bolest upitna._NEWLINE_Charpentier je uvijek dr\xc5\xbeao bliske odnose s isusovcima. Ostao je neo\xc5\xbeenjen, \xc5\xa1to je i bio preduvjet da stupi u isusova\xc4\x8dki red, stoga se Charpentierov \xc5\xbeivot mo\xc5\xbee okarakterisati kao nazirejstvo, odnosno mona\xc5\xa1ki na\xc4\x8din \xc5\xbeivota._NEWLINE_Od 1688. do 1698. bio je glavni skladatelj \xc5\xa1kole Saint Louis-le-Grand, in rue Antoine. Vjerske proslave tamo su se odr\xc5\xbeavale blizu isusova\xc4\x8dke crkve Saint Louis._NEWLINE_1698. postao je \xe2\x80\x98\xe2\x80\x99Ma\xc3\xaetre de musique \xc3\xa0 la Sainte Chapelle\xe2\x80\x99\xe2\x80\x99, na komu mjestu je bio do 24. velja\xc4\x8de 1704., kada je preminuo u svojoj sobi u Svetoj kapeli (Sainte-Chapelle) u sedam ujutro._NEWLINE_Zbog talijaniziranog stila Charpentierova glazba je nakon njegove smrti brzo pala u zaborav, da bi nakon tri stolje\xc4\x87a bio ponovno probu\xc4\x91en interes za nju._NEWLINE_Charpentier je skladatelj prije svega vokalno-instrumentalne glazbe, i to religiozne tematike, ali i profane ili svjetovne, koju je najavi\xc5\xa1e pisao u prvom dijelu \xc5\xbeivota npr. za komedije kazali\xc5\xa1nih dru\xc5\xbeina. Instrumentalnih djela ima samo nekoliko. Opus mu iznosi vi\xc5\xa1e od 500 djela._NEWLINE_U Francuskoj je progla\xc5\xa1en 2004. godine kao najve\xc4\x87i francuski skladatelj. Najpoznatije djelo mu je Te Deum \xc4\x8dija je himna u uvertiri djela poznata kao himna eurovizijskih prijenosa.\n_START_SECTION_\nDiskografija\n_START_PARAGRAPH_\nPosljednjih godina, sad ve\xc4\x87 i desetlje\xc4\x87a, Charpentierova glazba do\xc5\xbeivljava pun procvat, brojnim diskografskim snimcima, u \xc4\x8demu prednja\xc4\x8di ansambl Les Arts Florissants (Cvjetaju\xc4\x87e umjetnosti), pod umjetni\xc4\x8dkim vodstvom Williama Christiea, a tako\xc4\x91er i Jordi Savall sa svojim ansamblom Hesperion XX\n_START_SECTION_\nFrancuska barokna glazba\n_START_PARAGRAPH_\nU skorije vrijeme francuska barokna glazba se smatra jedinstvenom u svijetu za to doba. Jean-Philippe Rameau, (1683.-1764.); Fran\xc3\xa7ois Couperin 1668.-1733.); Jean-Fran\xc3\xa7ois Dandrieu (1682.-1738.); Jacques Champion de Chambonni\xc3\xa8res (C.1602.-72.); Michel-Richard Delalande (1657.-1726.); Jean-Baptiste Lully (1632.-87.), su neki od skladatelja tog doba.'