b'\n_START_ARTICLE_\nTotalna stanica\n_START_PARAGRAPH_\nTotalna stanica, mjerna stanica ili tahimetar je ra\xc4\x8dunalna ina\xc4\x8dica elektroni\xc4\x8dkog teodolita. Totalne stanice imaju u sebi ra\xc4\x8dunalo, memoriju i elektroni\xc4\x8dki daljinomjer. Totalna stanica omogu\xc4\x87ava jednostavnije snimanje detalja, iskol\xc4\x8davanja, te br\xc5\xbee i preciznije izvo\xc4\x91enje radova. Elektroni\xc4\x8dki daljinomjer je najve\xc4\x87a prednost totalnih stanica. Takvi daljinomjeri sastoje se od oda\xc5\xa1ilja\xc4\x8da koji emitira elektromagnetsko zra\xc4\x8denje u infracrvenom ili radio spektru. Elektroni\xc4\x8dki daljinomjer zahtjeva reflektor na kraju mjerenje du\xc5\xbeine koji refletkira odaslane elektromagnetske valove. Preciznost elektroni\xc4\x8dkog daljinomjera kod totalnih stanica je oko 2 mm na 1 km mjerene duljine._NEWLINE_Instrumenti koji omogu\xc4\x87uju mjerenje vodoravnog kuta, vertikalnog kuta i kose duljine nazivaju se tahimetri (gr\xc4\x8d. brzomjer). U 19. stolje\xc4\x87u pojavili su se opti\xc4\x8dki tahimetri, a 1970-ih godina pro\xc5\xa1log stolje\xc4\x87a prvi elektroni\xc4\x8dki tahimetri. Tijekom razvoja automatiziran je tijek mjerenja, uspostavljena automatska registracija, omogu\xc4\x87ena razna ra\xc4\x8dunanja u samom instrumentu, te se danas takvi instrumenti nazivaju totalnim stanicama ili mjernim stanicama (engl. Total Station).\n_START_SECTION_\nFazni na\xc4\x8din mjerenja du\xc5\xbeine\n_START_PARAGRAPH_\nOsnova faznog na\xc4\x8dina mjerenja du\xc5\xbeina je posredan na\xc4\x8din mjerenja vremenskog intervala na osnovi mjerenja fazne razlike odaslanog i primljenog signala. Kod mjerenja faznim na\xc4\x8dinom oda\xc5\xa1ilja\xc4\x8d kontinuirano, za vrijeme mjerenja emitira modulirane svjetlosne valove ili valove mikrovalnog podru\xc4\x8dja. Na osnovi usporedbe razlika faza dvaju signala u jednom trenutku u mjera\xc4\x8du faze (od kojih jedan prelazi du\xc5\xbeinu u oba smjera), dobivamo osnovnu informaciju o du\xc5\xbeini._NEWLINE_Elektroni\xc4\x8dko mjerenje du\xc5\xbeina faznim na\xc4\x8dinom mo\xc5\xbeemo usporediti s mehani\xc4\x8dkim mjerenjem du\xc5\xbeina pomo\xc4\x87u vrpce. Pri mehani\xc4\x8dkom mjerenju broji se koliko puta mjerna jedinica (du\xc5\xbeina vrpce) ide u ukupnu du\xc5\xbeinu i o\xc4\x8ditava se ostatak du\xc5\xbeine. Kod elektroni\xc4\x8dkog mjerenja broj \xe2\x80\x9evrpci\xe2\x80\x9c je nepoznat. Problem se rje\xc5\xa1ava u kombinaciji primjene ve\xc4\x87eg broja kori\xc5\xa1tenja frekvencije (grubo mjerenje) za mjerenja, a za fino mjerenje koristi se najvi\xc5\xa1a frekvencija.\n_START_SECTION_\nElektroopti\xc4\x8dki daljinomjeri\n_START_PARAGRAPH_\nElektroopti\xc4\x8dki daljinomjeri mjere du\xc5\xbeinu emisijom vidljive ili nevidljive infracrvene svjetlosti. Za takvo mjerenje potrebno je opti\xc4\x8dko dogledanje instrumenta na stajali\xc5\xa1tu i to\xc4\x8dke cilja. Na cilj se postavlja reflektor, koji vra\xc4\x87a zraku do prijamnika u instrumentu. U upotrebi su impulsni i fazni elektroopti\xc4\x8dki daljinomjeri. Impulsni na\xc4\x8din mjerenja du\xc5\xbeina omogu\xc4\x87uje mjerenje du\xc5\xbeina bez reflektora na cilju. Dovoljan je jedan sna\xc5\xbean impuls kako bi se du\xc5\xbeina jednozna\xc4\x8dno izmjerila s centimetarskom to\xc4\x8dnosti. Primjenjuje se kod mjerenja du\xc5\xbeina do nepristupa\xc4\x8dnih to\xc4\x8daka, mjerenja profila u tunelu, podzemnim prostorijama, kamenolomima, \xc4\x8deli\xc4\x8dnih postrojenja i dr.\n_START_SECTION_\nIzvori zra\xc4\x8denja\n_START_PARAGRAPH_\nIzvori zra\xc4\x8denja koji se primjenjuju mogu biti koherentni i nekoherentni. Predstavnik nekoherentnog zra\xc4\x8denja bila je elektri\xc4\x8dna \xc5\xbearulja. Danju je tim izvorom postignut doseg do 5 km, a no\xc4\x87u do 15 km. Ovaj izvor zra\xc4\x8denja je zamijenjen._NEWLINE_U razvoju elektroopti\xc4\x8dkih daljinomjera prekretnica je nastala otkri\xc4\x87em i primjenom luminiscentne diode kao izvora zra\xc4\x8denja. Primjenjuje se galij-arsenid (GaAs) dioda, kao izvor zra\xc4\x8denja valne duljine od 890 do 950 \xce\xbcm (infracrvena svjetlost)._NEWLINE_Laseri isto slu\xc5\xbee kao izvor koherentnog zra\xc4\x8denja. Za poja\xc4\x8danje svjetlosti slu\xc5\xbei aktivno sredstvo koje se nalazi u rezonatoru i koje uz dovo\xc4\x91enje energije izvana poja\xc4\x8dava opti\xc4\x8dke oscilacije vala u uskome spektralnom podru\xc4\x8dju, ovisno o kori\xc5\xa1tenom sredstvu. Kao aktivna sredstva primijenjena su \xc4\x8dvrsta tijela kristalne ili amorfne strukture, teku\xc4\x87ine i plinovi. Zasebnu grupu \xc4\x8dine poluvodi\xc4\x8dki laseri (GaAs \xe2\x80\x93 laser). Danas se primjenom lasera mogu izmjeriti du\xc5\xbeine i do 300 m bez kori\xc5\xa1tenja reflektora na cilju. Lasersko zra\xc4\x8denje se primjenjuje u gotovo svim geodetskim instrumentima u sigurnosnim granicama do 1 mW (prema me\xc4\x91unarodnim standardima). Iako je snaga lasera vrlo mala, potrebna je oprezna primjena i izbjegavanje promatranja laserskog izvora, jer djelovanje na mre\xc5\xbenicu ljudskog oka nije jo\xc5\xa1 dovoljno istra\xc5\xbeeno._NEWLINE_Elektroopti\xc4\x8dke daljinomjere potrebno je ispitivati i usmjeriti ih. U ovla\xc5\xa1tenom elektroni\xc4\x8dkom laboratoriju potrebno je vrlo to\xc4\x8dno izmjeriti ili namjestiti frekvenciju u elektroopti\xc4\x8dkom daljinomjeru, kao i ve\xc4\x87i dio drugih pogrje\xc5\xa1aka elektroni\xc4\x8dke prirode. Osim laboratorijskog ispitivanja, daljinomjeri se ispituju i u terenskim uvjetima, na tzv. bazama i to preko cijelog dosega daljinomjera.\n_START_SECTION_\nAdicijska korekcija i korekcija zbog odstupanja mjerne frekvencije\n_START_PARAGRAPH_\nAdicijska korekcija uzrokovana je gra\xc4\x91om instrumenata i reflektora. Ukupna poznata adicijska korekcija (e - udio adicije instrumenta, r \xe2\x80\x93 udio adicije reflektora) uzima se u obzir ve\xc4\x87 kod proizvo\xc4\x91a\xc4\x8da, te je potrebno uvesti korekciju ako se koristi reflektor drugih proizvo\xc4\x91a\xc4\x8da.\n_START_SECTION_\nMeteorolo\xc5\xa1ka i atmosferska korekcija\n_START_PARAGRAPH_\nSvaki elektroopti\xc4\x8dki daljinomjer umjeren je u tvornici na odre\xc4\x91enu radnu brzinu za indeks prelamanja referentne atmosfere. Svako odstupanje stanja atmosfere od referentne dat \xc4\x87e pogre\xc5\xa1ku duljine. Zbog navedenog, potrebno je odre\xc4\x91ivanje srednjeg indeksa prelamanja atmosfere, u kojoj mjerimo; uvodi se tzv. brzinska korekcija duljine. Na terenu (na stajali\xc5\xa1tu i na cilju) izmjeri se trenuta\xc4\x8dna temperatura i tlak zraka, te se iz tih podataka u mikrora\xc4\x8dunalu instrumenta ra\xc4\x8duna korektivni podatak, tzv. faktor mjerila. Tako\xc4\x91er, korektivni se podatak na temelju temperature i tlaka zraka mo\xc5\xbee is\xc4\x8ditati i iz dijagrama (u mikrora\xc4\x8dunalu).\n_START_SECTION_\nOdre\xc4\x91ivanje polo\xc5\xbeaja to\xc4\x8daka\n_START_PARAGRAPH_\nPolo\xc5\xbeaj to\xc4\x8dke u ravnini odre\xc4\x91en je s dvije veli\xc4\x8dine, a to su u pravokutnom koordinatnom sustavu apscisa i ordinata, odnosno koordinate to\xc4\x8dke (x , y). Takvo snimanje detalja spada u ortogonalnu metodu. U polarnom sustavu, gdje je ishodi\xc5\xa1te pol, veli\xc4\x8dine su duljina i orijentirani pravac (mjereni kut). Ovakav na\xc4\x8din snimanja detalja naziva se polarna metoda. Ako se u geodetskoj izmjeri sa stajali\xc5\xa1ta instrumenta odre\xc4\x91uju dvije dimenzije, govorimo o 2D (dvodimenziomalnom) odre\xc4\x91ivanju koordinata. _NEWLINE_Za prostorni polo\xc5\xbeaj to\xc4\x8dke potrebna je i tre\xc4\x87a koordinata (z). Tada se odre\xc4\x91uju tri dimenzije to\xc4\x8dke, te govorimo o 3D (trodimenzionalnom) odre\xc4\x91ivanju koordinata. Instrumenti kojima se odre\xc4\x91uje trodimenzionalni polo\xc5\xbeaj opa\xc5\xbeane to\xc4\x8dke, istovremenim odre\xc4\x91ivanjem koordinata ubrzavaju tok mjerenja, a nazivaju se tahimetri (totalne stanice). Krajem 19. stolje\xc4\x87a razvili su se opti\xc4\x8dki tahimetri koji su u to vrijeme unaprijedili geodetska mjerenja. Krajem 1960-ih opti\xc4\x8dke tahimetre zamijenili su elektroni\xc4\x8dki tahimetri. Posebna zna\xc4\x8dajka u njihovom razvitku imala je primjena automatske registracije podataka, uvo\xc4\x91enje mikroprocesora u instrument, automatizacija kompletnog mjernog procesa uz odgovaraju\xc4\x87u programsku podr\xc5\xa1ku. Takvi tahimetri danas se nazivaju totalne stanice ili mjerne stanice. U prakti\xc4\x8dnoj primjeni danas, postoje i drugi nazivi zavisno o konstrukciji: automatski tahimetar, servotahimetar, robottahimetar ili motorizirani ra\xc4\x8dunalni tahimetar s automatskim viziranjem. _NEWLINE_Potpuno nove tehnologije za odre\xc4\x91ivanje polo\xc5\xbeaja to\xc4\x8dke na Zemlji razvijene su sustavom opa\xc5\xbeanja, kori\xc5\xa1tenjem umjetnih satelita koji kru\xc5\xbee u orbiti. Rezultati mjerenja su trodimenzionalne koordinate u geocentri\xc4\x8dnom koordinatnom sustavu. Sustav za odre\xc4\x91ivanje koordinata na Zemlji kori\xc5\xa1tenjem umjetnih satelita naziva se globalni pozicijski sustav (GPS). Primjena GPS-a iz temelja je promijenio klasi\xc4\x8dni geodetski postupak. Geocentri\xc4\x8dne koordinate mogu se odrediti neposrednim opa\xc5\xbeanjem satelita na bilo kojem mjestu gdje je mogu\xc4\x87 prijem satelitskog signala.\n_START_SECTION_\nOpti\xc4\x8dki tahimetri\n_START_PARAGRAPH_\nOpti\xc4\x8dki tahimetri gra\xc4\x91eni su na osnovi opti\xc4\x8dkog teodolita i opti\xc4\x8dkog daljinomjera. Najjednostavniji opti\xc4\x8dki tahimetar je opti\xc4\x8dki teodolit koji na nitnom kri\xc5\xbeu dalekozora ima daljinomjerne crtice. Takav tip tahimetra zahtijeva ra\xc4\x8dunanje reducirane duljine i visinske razlike, te se rabi za pomo\xc4\x87ne radove. Konstruktivni razvoj tahimetara u daljnjem periodu kretao se k tome da se na neki na\xc4\x8din automatski dobije reducirana duljina._NEWLINE_Razvili su se autoredukcijski tahimetri s nitima. Daljinomjerna jedinica temelji se na principu mjerenja Reichenbachovim daljinomjerom. Pri mjerenju nagnutim dalekozorom, automatski se smanjuje razmak daljinomjernih niti, te se ostvaruje autoredukcija duljine. Autoredukcijski daljinomjeri s nitima vi\xc5\xa1e se ne proizvode. Zamijenili su ih elektroni\xc4\x8dki tahimetri zbog mogu\xc4\x87nosti automatske registracije podataka i povezivanja s ra\xc4\x8dunalom.\n_START_SECTION_\nElektroni\xc4\x8dki tahimetri\n_START_PARAGRAPH_\nElektroni\xc4\x8dki tahimetri su geodetski instrumenti s elektroni\xc4\x8dkim o\xc4\x8ditavanjem vodoravnog i okomitog kruga, elektroopti\xc4\x8dkim mjerenjem du\xc5\xbeina, te automatskom registracijom mjerenih podataka. Sastavljeni su od tri osnovne jedinice: elektroni\xc4\x8dkog teodolita, elektroopti\xc4\x8dkog daljinomjera i mikroprocesora. Po\xc4\x8detak razvoja elektroni\xc4\x8dke tahimetrije zapo\xc4\x8dinje s pojavom elektroni\xc4\x8dkog daljinomjera WILD DI 10 (1968.), koji se osim samostalne primjene kao daljinomjer mogao, pomo\xc4\x87u mehani\xc4\x8dkog adaptera, postaviti na opti\xc4\x8dke teodolite. Kombinacijom sa sekundnim teodolitom T2 dobiven je precizni tahimetar s mogu\xc4\x87no\xc5\xa1\xc4\x87u mjerenja du\xc5\xbeina do 3000 m, sa standardnim odstupanjem do 1 cm u podru\xc4\x8dju do 1000 m._NEWLINE_Od 1970-ih zapo\xc4\x8dinje dinami\xc4\x8dan razvoj elektroni\xc4\x8dkih daljinomjera kratkog dosega i time elektroni\xc4\x8dkih tahimetara. Posebno zna\xc4\x8denje u njihovom razvoju imala je primjena automatske registracije podataka, uvo\xc4\x91enje mikroprocesora i automatizacija cijeloga mjernog procesa. Uz paralelan razvoj elektroni\xc4\x8dkih ra\xc4\x8dunala i programske podr\xc5\xa1ke te elektroni\xc4\x8dkih crta\xc4\x8da stvoreni su uvjeti za ostvarenje neprekinutog automatskog toka podataka \xe2\x80\x93 od mjerenja na terenu do kona\xc4\x8dnih rezultata u digitalnom ili analognom obliku.\n_START_SECTION_\nTotalna stanica\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdelja da se mjerno-tehni\xc4\x8dke operacije na terenu svedu na viziranje to\xc4\x8dke, a zatim da se sve prepusti mikroprocesoru, zapo\xc4\x8dinje se ostvarivati u razvojnim laboratorijima proizvo\xc4\x91a\xc4\x8da instrumenata. Sljede\xc4\x87i korak u razvoju bio je primjena mikroprocesora u grani instrumenata, koja \xc4\x87e omogu\xc4\x87iti daljnju automatizaciju mjernog procesa na osnovi ra\xc4\x8dunanja i automatski provedenih korekcija, te rezultat tih mjerenja memorirati. Prema toj svestranoj funkciji elektroni\xc4\x8dki tahimetri nazvani su i totalne stanice. _NEWLINE_U prvo vrijeme totalne stanice izra\xc4\x91ivale su se modularno; kao poseban modul bio je elektroni\xc4\x8dki teodolit, poseban modul elektroopti\xc4\x8dki daljinomjer, te poseban modul memorija, tj. ra\xc4\x8dunalo. Poslije toga izra\xc4\x91ivali su se tako da jedan modul bio elektroni\xc4\x8dki teodolit i elektroopti\xc4\x8dki daljinomjer, a drugi modul ra\xc4\x8dunalo. U dana\xc5\xa1nje vrijeme totalne stanice izra\xc4\x91uju se integrirano, tj. u jednom modulu su elektroni\xc4\x8dki teodolit, elektroopti\xc4\x8dki daljinomjer i unutarnja memorija s ra\xc4\x8dunalom.\n_START_SECTION_\nJednostavne totalne stanice\n_START_PARAGRAPH_\nJednostavne totalne stanice su geodetski instrumenti za lokalne geodetske radove (snimanje i iskol\xc4\x8denja) manje to\xc4\x8dnosti. Pri njihovoj konstrukciji i razvoju posebna se pozornost obratila jednostavnosti rukovanja. Tipkovnica i su\xc4\x8delje - zaslon naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e su samo u prvom polo\xc5\xbeaju dalekozora. Mnogi od njih otporni su na pra\xc5\xa1inu i vodu.\n_START_SECTION_\nUniverzalne totalne stanice\n_START_PARAGRAPH_\nUniverzalne totalne stanice su motorizirane stanice s osjetilima (senzorima), koji uglavnom ne rade to\xc4\x8dnije od standardnih tahimetara. Rade automatski, pa mjerne zadatke mogu obaviti br\xc5\xbee i s manje osoblja (tro\xc5\xa1ka). Osim toga, mogu\xc4\x87e je mjerenje i na pokretne ciljeve. Bitna karakteristika im je da imaju ugra\xc4\x91ene motore, koji omogu\xc4\x87uju djelomi\xc4\x8dno automatiziran ili potpuno automatiziran rad.\n_START_SECTION_\nDjelomi\xc4\x8dno automatizirane univerzalne stanice\n_START_PARAGRAPH_\nKod tih stanica omogu\xc4\x87eno je da se dalekozor u drugi polo\xc5\xbeaj postavi automatski pomo\xc4\x87u motora u nekom odre\xc4\x91enom smjeru prema ciljnoj to\xc4\x8dki, a mjeritelj samo dodatno precizno vizira na ciljnu to\xc4\x8dku.\n_START_SECTION_\nPotpuno automatizirane univerzalne stanice\n_START_PARAGRAPH_\nPri automatskom radu uz pomo\xc4\x87 motora i osjetila (senzora) mo\xc5\xbee se automatsko pronalaziti reflektor na ciljnoj to\xc4\x8dki. Pomo\xc4\x87u tog sustava mogu\xc4\x87e je grubo pronala\xc5\xbeenje reflektora i pra\xc4\x87enje reflektora koji se kre\xc4\x87e. To omogu\xc4\x87uje opa\xc5\xbeanje i na pokretne ciljeve, \xc5\xa1to prije nije bilo izvedivo.\n_START_SECTION_\nPrecizne totalne stanice\n_START_PARAGRAPH_\nPrecizne totalne stanice imaju namjenu, kao \xc5\xa1to im i samo ime ka\xc5\xbee, da se s njima \xc5\xa1to preciznije mjeri.\n_START_SECTION_\nGra\xc4\x91a totalnih stanica\n_START_PARAGRAPH_\nU zadnje vrijeme znatno su se razvili svi tipovi totalnih stanica. Ve\xc4\x87im brojem totalnih stanica mo\xc5\xbee se upravljati preko serijskog su\xc4\x8delja kao \xc5\xa1to je RS232, \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e preko PCMCIA, a danas radiovezom (bluetoothom) ili preko softvera u stanici. Sve totalne stanice imaju kompleksne softvere u izborniku za redukcije, transformaciju i daljnju obradu podataka, te korisnik mo\xc5\xbee razviti svoj softver i unijeti ga u stanicu. Osim mjerenja du\xc5\xbeina do reflektora ili refleksne folije, koaksijalnim stanicama mo\xc5\xbee se mjeriti i bez reflektora, naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e do 150, a neki i do 250 m. U velikom izboru pribora nalazi se laserski visak, upravljaju\xc4\x87a svjetlost ({{en|position light}), grafi\xc4\x8dki terenski zapisnik i drugo, a upravljanje i dijagnostika pogre\xc5\xa1aka u instrumentu mo\xc5\xbee se obaviti bluetoothom te telefonski (Internetom). _NEWLINE_\xc5\xa0iroko podru\xc4\x8dje rada u mjerenju zauzimaju mjerenja pomo\xc4\x87u elektri\xc4\x8dnih osjetila (senzora) neelektri\xc4\x8dnih veli\xc4\x8dina, a tome se pribrajaju i geometrijske veli\xc4\x8dine, koje mjeritelj sa stanicom odre\xc4\x91uje. U tom smislu, moderni tahimetar je vi\xc5\xa1eosjetilni (engl. multisensoric) sustav, sastavljen od opti\xc4\x8dkih, mehani\xc4\x8dkih i elektroni\xc4\x8dkih dijelova. Instrumentom upravlja jedan ili vi\xc5\xa1e mikroprocesora, koji obavljaju razli\xc4\x8dite zadatke. Osjetila (senzori) u stanici mogu biti geodetska i pomo\xc4\x87na osjetila.\n_START_SECTION_\nPomo\xc4\x87na osjetila\n_START_PARAGRAPH_\nPomo\xc4\x87na osjetila (senzori) mjere nagib vertikalne osi stanice, temperaturu u instrumentu, temperaturu i tlak zraka, napon akumulatora, odstupanje cilja od opti\xc4\x8dke osi dalekozora (pri automatskom viziranju na cilj) i drugo._NEWLINE_Geodetske mjerne veli\xc4\x8dine u totalnim stanicama sastoje se od originalnih (izravnih ili \xc4\x8distih) mjerenih veli\xc4\x8dina, mjerenja s pomo\xc4\x87nih osjetila i geometrijsko-fizikalnih korekcija. Na temelju mjerenja s pomo\xc4\x87nih osjetila i geometrijsko-fizikalnih korekcija, popravljaju se originalne mjerene vrijednosti i prikazuju se na pokaziva\xc4\x8du stanice. Osim mjerenja za korekturne veli\xc4\x8dine, pomo\xc4\x87na osjetila u tahimetrima imaju ulogu i pretvaranja upravlja\xc4\x8dkih zapovijedi iz digitalne ili analogne elektri\xc4\x8dne forme u mehani\xc4\x8dki rad ili svjetlost. Osjetila daju zapovijedi za pokretanje motora, za pretvaranje u mehani\xc4\x8dki rad ili daju zapovijedi za oda\xc5\xa1iljanje svjetlosti za osvjetljavanje niti u vidnom polju. Tako\xc4\x91er, daju zapovijedi za osvjetljavanje pokaziva\xc4\x8da, za upravlja\xc4\x8dku svjetlost i drugo. Za pokretanje dalekozora upotrebljavaju se elektroni\xc4\x8dki upravljani istosmjerni motori i kora\xc4\x8dni (servo) motori.\n_START_SECTION_\nKompenzatori u totalnim stanicama\n_START_PARAGRAPH_\nKompenzatori u totalnim stanicama mjere nagib vertikalne osi stanice. Kod opti\xc4\x8dkih teodolita oni imaju ulogu da odmah kompenziraju (isprave) utjecaj nagiba vertikalne osi na o\xc4\x8ditanje vertikalnog kruga, te se odmah dobiva njegovo ispravljeno o\xc4\x8ditanje. Kod totalnih stanica za kompenzatore bi bilo pravilnije da se nazivaju mjera\xc4\x8di nagiba vertikalne osi tahimetra. Kompenzatorom izmjereni nagib vertikalne osi kod tahimetara ra\xc4\x8dunski se uzima u obzir pri o\xc4\x8ditanju vertikalnog kruga._NEWLINE_Ako kompenzator mjeri i u smjeru vodoravne osi tahimetra, pomo\xc4\x87u tog kompenzatora mo\xc5\xbee se uzeti u obzir utjecaj nagiba vertikalne osi instrumenta u smjeru vodoravne osi na o\xc4\x8ditanje vodoravnog kruga (naro\xc4\x8dito va\xc5\xbeno kod strmih vizura). Takvi kompenzatori koji mjere nagib vertikalne osi u smjeru vizurne osi i u smjeru vodoravne osi nazivaju se dvoosni kompenzatori. Kompenzatori koji mjere samo nagib vertikalne osi u smjeru vizurne osi nazivaju se jednoosni kompenzatori. Danas gotovo sve totalne stanice imaju dvoosne kompenzatore._NEWLINE_Poslije pribli\xc5\xbenog postavljanja tahimetra u vodoravan polo\xc5\xbeaj kru\xc5\xbenom libelom, zahvaljuju\xc4\x87i kompenzatorima dobiva se o\xc4\x8ditanje vodoravnog i okomitog kruga kao da je instrument gotovo to\xc4\x8dno postavljen u vodoravan polo\xc5\xbeaj. Proizvo\xc4\x91a\xc4\x8di geodetskih instrumenata ve\xc4\x87inom vi\xc5\xa1e ne ugra\xc4\x91uju cijevne libele, nego se funkcija cijevne libele zamjenjuje dvoosnim kompenzatorima (na zaslonu se pokazuje \xe2\x80\x9edigitalna libela\xe2\x80\x9c). Za kompenzatore (mjera\xc4\x8de nagiba vertikalne osi) upotrebljavaju se teku\xc4\x87ine ili mehani\xc4\x8dka njihala (visak). Razina teku\xc4\x87ine postavlja se vodoravno, tj. okomito na smjer vertikale. Kad instrument nije postavljen u vodoravan polo\xc5\xbeaj, svjetlost prolazi kroz teku\xc4\x87inu kao kroz klin i lomi se, a jo\xc5\xa1 je bolje ako svjetlost dolazi s donje strane teku\xc4\x87ine, pa na gornjoj strani plohe dolazi do totalne refleksije. Tada je pomak zrake svjetlosti ve\xc4\x87i, \xc5\xa1to omogu\xc4\x87uje to\xc4\x8dnije odre\xc4\x91ivanje nagiba vertikalne osi tahimetra._NEWLINE_Za kompenzatore se upotrebljava i mehani\xc4\x8dko njihalo (visak), u spoju sa zavojnicama ili kondenzatorima, me\xc4\x91utim, ve\xc4\x87ina proizvo\xc4\x91a\xc4\x8da za kompenzatore upotrebljava teku\xc4\x87inu.'