b'\n_START_ARTICLE_\nSvitci s Mrtvog mora\n_START_PARAGRAPH_\n"Svitci s Mrtvog mora" ili \xe2\x80\x9eKumranski spisi\xe2\x80\x9c sastoje se od oko 900 dokumenata, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i i tekstove iz Hebrejske Biblije, koji su otkriveni izme\xc4\x91u 1947.  i 1956. u 11 \xc5\xa1pilja u okolici Kumrana u blizini drevnog naselja Khirbet Qumran, na sjeverozapadnoj obali Mrtvog mora. _NEWLINE_Tekstovi su od velikog povijesnog i religijskog zna\xc4\x8denja po\xc5\xa1to sadr\xc5\xbee jedine poznate pre\xc5\xbeivjele kopije biblijskih dokumenata nastalih prije 100. pr. Kr. te sadr\xc5\xbee dokaze o znakovitoj raznolikosti vjere i prakse unutar kasnog Drugog Hrama Judaizma. Napisani su na hebrejskom, aramejskom i gr\xc4\x8dkom jeziku, ve\xc4\x87inom na pergamentu, ali neki su napisani i na papirusu. Ovi spisi ve\xc4\x87inom datiraju izme\xc4\x91u 150. pr. Kr. i 70. nakon Kr. Svitci su ve\xc4\x87inom poistovje\xc4\x87eni s drevnom \xc5\xbeidovskom sektom zvanom Eseni,  no neki znanstvenici u novije vrijeme sumnjaju u njihovu povezanost sa spisima._NEWLINE_Svitci s Mrtvog mora su tradicionalno podijeljeni na tri skupine: "biblijski" rukopisi (kopije tekstova od Hebrejske Biblije), koji tvore oko 40% identificiranih spisa; "apokrifi" ili "pseudepigrani" rukopisi (poznati dokumenti iz razdoblja Drugog Hrama poput Enoha, Jubileja, Tobita, Siraha, ne-kanoniziranih psalma, itd., koji nisu postali slu\xc5\xbebenim dijelom Biblije), koji tvore oko 30% identificiranih spisa; i "sektarijanski" rukopisi (prethodno nepoznati dokumenti koji govore o pravilima i vjerovanjima odre\xc4\x91ene skupine ili skupina unutar \xc5\xa1ireg Judaizma) kao \xc5\xa1to je "Pravilo o zajednici", "Spis o ratu", "Pesher" (hebrejski pesher \xd7\xa4\xd7\xa9\xd7\xa8 = "obja\xc5\xa1njenje") o Habakuku, i "Pravilo o blagosolovu", koji tvore oko 30% identificiranih spisa._NEWLINE_Prije 1968., ve\xc4\x87ina poznatih spisa i fragmenata su bili smje\xc5\xa1teni u Rockefellerovom muzeju (prethodno znanom kao Palestinski arheolo\xc5\xa1ki muzej) u Jeruzalemu. Nakon \xc5\xa0estodnevnog rata, spisi su premije\xc5\xa1teni u Hram knjiga, kod izraelskog muzeja.  _NEWLINE_Objavljivanje spisa je trajalo desetlje\xc4\x87ima te je stoga takvo zaka\xc5\xa1njenje bilo predmetom raznih akademskih kontroverzi. Do 2007., dva sveska se jo\xc5\xa1 moraju upotpuniti, dok cijela serija Otkri\xc4\x87a u judejskoj pustinji, ima ukupno 39 svezaka. Osim u Izraelu, neki se svitci nalaze u sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1tu u Chicagu u sklopu Orijentalnog instituta, Princetonu, sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1tu Azusa Pacific, te u rukama privatnih skuplja\xc4\x8da. Prema Oxfordovom vodi\xc4\x8du za arheologiju, "Kumranski spisi", koji uklju\xc4\x8duju barem fragmente od svake knjige Starog zavjeta, izuzev Knjige o Esteri, omogu\xc4\x87uju stru\xc4\x8dnjacima mnogo stariji popre\xc4\x8dni presjek tradicije skripte nego onaj koji je bio prije mogu\xc4\x87. Oko 35% biblijskih spisa su gotovo identi\xc4\x8dni tradicionalnim hebrejskim tekstovima Starog zavjeta s 10% tradicionalnim gr\xc4\x8dkim i samaritanskim, dok ostatak izla\xc5\xbee gotovo dramati\xc4\x8dnu razliku i u jeziku i u sadr\xc5\xbeaju. U svojem opsegu tekstovnih varijanti, kumranski spisi su natjerali znanstvenike da razmisle o ustaljenim teorijama o razvoju modernog biblijskog teksta od samo tri rukopisne obitelji: Mazoretski tekst, hebrejski original Septuaginte, i Samaritanska Tora. Postaje jasno da je sveto pismo Starog zavjeta bilo iznimno te\xc4\x8dno sve do biblijske kanonizacije koja se dogodila oko 100. nakon Kr."\n_START_SECTION_\nPronalazak\n_START_PARAGRAPH_\nU prolje\xc4\x87e 1947. godine na podru\xc4\x8dju Kumrana mladi pastir Muhammed edh-Dhib je tra\xc5\xbee\xc4\x87i ovce do\xc5\xa1ao do ulaza u nepoznate spilje. Kad su mu se o\xc4\x8di privikle na mrak ustanovio je da se pred njime nalaze bri\xc5\xbeno poslo\xc5\xbeeni \xc4\x87upovi. Iako tamo nije nai\xc5\xa1ao na nikakvo zlato, otkrio je da se u \xc4\x87upovima nalaze stari spisi prepuni pra\xc5\xa1ine._NEWLINE_Prvih sedam svitaka koje su prona\xc5\xa1li pastiri ubrzo je zavr\xc5\xa1ilo na Hebrejskom sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1tu u Jeruzalemu, a ushi\xc4\x87eni znanstvenici sa svih strana svijeta sjatili su se u Kumran i po\xc4\x8deli istra\xc5\xbeivati ostale okolne spilje. Potraga je urodila plodom i omogu\xc4\x87ila o\xc4\x8duvanje desetaka tisu\xc4\x87a novih fragmenata me\xc4\x91u kojima su bili dijelovi Biblije stariji od svih do tada poznatih na originalnom heberejskom. U \xc5\xa1piljama pored Mrtvog mora prona\xc4\x91eni su svitci koji su na sebi sadr\xc5\xbeavali dijelove tekstova svih biblijskih knjiga, osim one o Esteri, koji su stariji od svih ostalih poznatih \xc5\xbeidovskih biblijskih zapisa. Ovakva velika starost svitaka odmah je nametnula dva velika pitanja. Prvo je bilo ono o prvotnim vlasnicima tih spisa, a drugo da li \xc4\x87e ti originalni tekstovi otkriti neke do tada nepoznate podatke koji nisu uklju\xc4\x8deni u kona\xc4\x8dnu verziju Biblije. _NEWLINE_Prema svim provjeravanjima mo\xc5\xbee se zaklju\xc4\x8diti da su svitci pripadali odvojenoj religijskoj zajednici koja se dr\xc5\xbeala po strani od ostalih. Po\xc4\x8detkom 68. godine u kumransko podru\xc4\x8dje dolazi vojska rimskog generala Vespazijana kako bi ugu\xc5\xa1ila \xc5\xbeidovsku pobunu, pa se s pravom mo\xc5\xbee pretpostaviti da su upravo tada svitci bili sakriveni u spilje.'