b'\n_START_ARTICLE_\nSlavko Aranicki\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivot\n_START_PARAGRAPH_\nRo\xc4\x91en je u Rumi 1853., gdje mu je obitelj imala posjed Kraljeva\xc4\x8dki. Studirao je pravo u Budimpe\xc5\xa1ti i Be\xc4\x8du, te je nakon doktorata postao sudac. Sudio je u procesu protiv pjesnika Vladimira Vidri\xc4\x87a i ostalih studenata koji su zapalili ma\xc4\x91arsku zastavu 1895. Ban Pavao Rauch imenuje ga za odjelnog predstojnika za pravosu\xc4\x91e hrvatske vlade 1909. Tu je sudjelovao u iniciranju i provedbi tzv. Veleizdajni\xc4\x8dkog procesa protiv pojedinih Srba u Hrvatskoj povodom Aneksijske krize i obra\xc4\x8duna Monarhije s prosrbijanskim elementima u Hrvatskoj. Na toj du\xc5\xbenosti ostaje i za bana Nikole Toma\xc5\xa1i\xc4\x87a, iako je Hrvatsko-srpska koalicija tra\xc5\xbeila njegovu smjenu te napu\xc5\xa1tanje pravosu\xc4\x91a, \xc4\x8demu se Toma\xc5\xa1i\xc4\x87 \xc5\xbeestoko usprotivio. Na izborima 1910. bio je vladin kandidat u li\xc4\x8dkim kotarima, no izgubio je izbore. Naposljetku se umirovio na svoj zahtjev u listopadu 1910. Za zasluge u dr\xc5\xbeavnoj slu\xc5\xbebi 1912. primio je nasljedno plemstvo s pridjevkom Kraljeva\xc4\x8dki te je odlikovan redom \xc5\xbeeljezne krune II. razreda._NEWLINE_Bio je izniman teoreti\xc4\x8dar prava i urednik pravnih \xc4\x8dasopisa. 1941. se preselio kod k\xc4\x87eri Jelene u Zemun, gdje je i umro 1943.\n_START_SECTION_\nObitelj\n_START_PARAGRAPH_\nO\xc5\xbeenio se Jelenom pl. Utje\xc5\xa1enovi\xc4\x87-Ostro\xc5\xbeinski, k\xc4\x87eri vara\xc5\xbedinskog \xc5\xbeupana, pjesnika i preporodnog ideologa, Ognjeslava Utje\xc5\xa1enovi\xc4\x87a-Ostro\xc5\xbeinskog. Imali su troje djece: Jelenu, Fedora, Ognjeslava i Aleksandra.'