b'\n_START_ARTICLE_\nJupiterovi prirodni sateliti\n_START_SECTION_\nJupiterovi unutarnji sateliti\n_START_PARAGRAPH_\nJupiterovi unutarnji sateliti su Amalteja, Metida, Adrasteja i Teba, a to su nepravilna, planetoidna tijela, i nalaze se s vanjske strane prstena. Prsten je male gusto\xc4\x87e. Vanjski mu polumjer iznosi 129 000 km. Najsjajniji dio prstena \xc5\xa1irok je 6 000 km. Bli\xc5\xbee Jupiteru sjaj mu veoma opada, no tvar se, sve usitnjenija, prostire do povr\xc5\xa1ine Jupitera. Tipi\xc4\x8dne \xc4\x8destice veli\xc4\x8dine su 1 \xce\xbcm. Debljina prstena manja je od 30 km, no oko njega zapa\xc5\xbea se jedan svijetle\xc4\x87i halo mnogo ve\xc4\x87e \xc5\xa1irine. Amalteja je stijena nepravilna oblika, crvena je i tamna. U sredi\xc5\xa1te Jupitera stalno je uperena njena du\xc5\xbea os.\n_START_SECTION_\nGalilejanski sateliti\n_START_PARAGRAPH_\nGalilejanski sateliti (Io ili Ija, Europa, Ganimed, Kalisto) po sfernom obliku, \xc4\x8dak i po veli\xc4\x8dini sli\xc4\x8de terestri\xc4\x8dkim plenetima. Kao i prva skupina satelita, oni se gibaju u ravnini Jupiterova ekvatora, a staze su im slabo izdu\xc5\xbeene. Ophodno vrijeme iznosi im od jednog do desetak dana. Period vrtnje sinkroniziran je s periodom obilaska, a to zna\xc4\x8di da uvijek jednom stranom gledaju prema Jupiteru. Najve\xc4\x87i me\xc4\x91u njima i ujedno najve\xc4\x87i Jupiterov satelit je Ganimed. Gusto\xc4\x87a tih satelita opada po redu udaljenosti. To se svojstvo ne protivi predod\xc5\xbebi da su svi oni stvoreni u okolini Jupitera i s njime istodobno. Pred sobom imamo Sun\xc4\x8dev sustav u malom. Krajolici galilejanskih satelita iznena\xc4\x91uju\xc4\x87i su. Sude\xc4\x87i po prosje\xc4\x8dnoj gusto\xc4\x87i, Io i Europa prete\xc5\xbeno su izgra\xc4\x91eni od silikata, a Ganimed i Kalisto od jednakih dijelova silikata i vode.\n_START_SECTION_\nIja ili Io\n_START_PARAGRAPH_\nIo ima najsna\xc5\xbenije vulkansko djelovanje od svih tijela Sun\xc4\x8deva sustava. Po veli\xc4\x8dini i gusto\xc4\x87i nalik je Mjesecu. Prekriven je slojevima crvenonaran\xc4\x8daste boje, sa svijetlije\xc5\xbeu\xc4\x87kastim i bijelim povr\xc5\xa1inama, te tamnim mrljama. \xc4\x8citava je povr\xc5\xa1ina proizvod vulkanske djelatnosti. Pritom je ekvatorsko podru\xc4\x8dje aktivnije. Osim vulkana ima i planina, visokih do 10 km. Postoje mnogobrojni rasjedi i pukotine, duge nekoliko stotina kilometara. Tipi\xc4\x8dan vulkanski oblik je kaldera. Jedna polutka sadr\xc5\xbei stotinjak kaldera mjera ve\xc4\x87ih od 20 km. Najve\xc4\x87e imaju i 250 km. \xc4\x8citavih 5% povr\xc5\xa1ine prekrivaju kaldere. One su obi\xc4\x8dno zagaravljene, crnosme\xc4\x91e i blagih padina, a oko njih se \xc5\xa1ire velovi i rijeke skrutnute lave, u raznim nijansama \xc5\xbeutocrvenog. U vrijeme erupcije, lava s plinovitim oblakom izbija s brzinom od 500 do 1 000 m/s i di\xc5\xbee se uvis 70 do 300 km. _NEWLINE_Boje tla dadu se rastuma\xc4\x8diti sumporom i sumporovim dioksidom. Vrlo rijetka atmosfera sastoji se od sumporovog dioksida. Vodena para nije uo\xc4\x8dena. Kako je voda jedan od glavnih sastojaka vulkanizma na Zemlji, nedostatak vodene pare na Io znak je da je unutra\xc5\xa1njost dehidrirana. Tali\xc5\xa1te sumpora nalazi se na temperaturi od 385 K (112 \xc2\xb0C). U toku erupcije sumpor se hladi i pokriva tlo, a pri naglom hla\xc4\x91enju poprima razne nijanse. Velike bijele povr\xc5\xa1ine vjerojatno su snijeg ili mraz od sumpora ili sumporovog dioksida. Vulkanizam je uvjetovan rastaljenom unutra\xc5\xa1njosti. Izvor topline mogle bi biti plime (plimna sila). Iako je Io Jupiteru blizu kao i na\xc5\xa1 Mjesec Zemlji, zbog mnogo puta ve\xc4\x87e Jupiterove mase, plime su razmjerno ve\xc4\x87e. Energija se prenosi na tijelo satelita trenjem plimnog vala, no ako je vrtnja sinkronizirana, plimni val je stojni. Tada se energija dobiva jedino ako se jakost plime mijenja, pa se nebesko tijelo ste\xc5\xbee i raste\xc5\xbee. Premda je staza Io slabo izdu\xc5\xbeena, poreme\xc4\x87enja do kojih dolazi posebno zbog utjecaja Europe dovode do ritmi\xc4\x8dkog mijenjanja udaljenosti do Jupitera, pa se i plimni val ritmi\xc4\x8dki di\xc5\xbee i spu\xc5\xa1ta. Tim bi mehanizmom Io bio u sredi\xc5\xa1tu rastaljen jo\xc5\xa1 od vremena nastanka. Druga je mogu\xc4\x87nost da se Io zagrijava jakim elektri\xc4\x8dnim strujama koje teku u Jupiterovoj magnetosferi. Zagrijavanje satelita ma kojim od mehanizama u dugim je geolo\xc5\xa1kim razdobljima trebalo dovesti do razdvajanja kemijskih sastojaka po dubini. Lako hlapljivi sastojci, poput vode, napustili su planet, a obilni sumpor izdigao se iz unutra\xc5\xa1njosti do povr\xc5\xa1inskih slojeva debljine od nekoliko kilometara. _NEWLINE_Zbog vulkanske erozije dana\xc5\xa1nji reljef kore nije stariji od 10 do 100 milijuna godina, nema stoga vidnog ni jednog meteoritskog kratera. Vulkanska aktivnost pra\xc4\x87ena je izdvajanjem topline. Pojedini dijelovi povr\xc5\xa1ine imaju temperaturu od 500 K. U infracrvenom podru\xc4\x8dju, Io zra\xc4\x8di oko 2 W/m\xc2\xb2, \xc5\xa1to se dade usporediti s najaktivnijim geotermalnim predjelima, s tom bitnom razlikom \xc5\xa1to je ovdje snaga zra\xc4\x8denja raspore\xc4\x91ena po \xc4\x8ditavu globusu satelita.\n_START_SECTION_\nEuropa\n_START_PARAGRAPH_\nEuropa je posve prekrivena ledom i mnogo je sjajnija od Mjeseca, od kojega je i ne\xc5\xa1to manja. Ledenu povr\xc5\xa1inu \xc5\xa1araju izlomljene sivkaste pruge, duge vi\xc5\xa1e tisu\xc4\x87a kilometara, \xc5\xa1iroke stotinu kilometara. Ina\xc4\x8de povr\xc5\xa1ina ne pokazuje nikakve osobite visinske razlike. Sivkaste pruge nisu pukotine u kori ve\xc4\x87, vjerojatnije, ponovno zale\xc4\x91eni razmak me\xc4\x91u ledenim santama. U podru\xc4\x8dju sumra\xc4\x8dnice uo\xc4\x8deni su hrptovi visine nekoliko stotina metara. Zavojiti su, \xc5\xa1iroki do deset, a dugi vi\xc5\xa1e od stotinu kilometara. Dio povr\xc5\xa1ine poprskan je tamnim mrljama, koje se pri ve\xc4\x87em pove\xc4\x87anju razlu\xc4\x8duju u udubine i izbo\xc4\x8dine. Na\xc4\x91eno je nekoliko udarnih kratera, promjera oko 20 km. Povr\xc5\xa1ina Europe zapravo je ledena santa premale \xc4\x8dvrsto\xc4\x87e da sa\xc4\x8duva kratere i sama je stalno podvrgnuta promjenama. Zato je i razmjerno mla\xc4\x91a, mo\xc5\xbeda oko sto milijuna godina.\n_START_SECTION_\nGanimed\n_START_PARAGRAPH_\nGanimed ima povr\xc5\xa1inu geolo\xc5\xa1ki veoma raznoliku. Starija je povr\xc5\xa1ina tamnija, mla\xc4\x91a svijetlija. Tre\xc4\x87inu polutke okrenute od Jupitera zauzima tamni oval. Predjel Galileja (lat. Regio Galileo), duga\xc4\x8dak je oko 4 000 km. U reljefu se vide mnogobrojni udarni krateri, s bijelim zrakama i bez njih; one prestavljaju led izba\xc4\x8den iz kore (rastopljen i ponovo zale\xc4\x91en). Nema mnogo velikih kratera. Svojstveni dijelovi reljefa su trakasti sistemi usporednih planina, koji znadu te\xc4\x87i jedan preko drugoga kao da su \xc4\x8de\xc5\xa1ljani. Trake su duge vi\xc5\xa1e stotina kilometara, u\xc5\xbee od 100 km, a sadr\xc5\xbee desetak usporednih planina. Ima terena nevjerojatno izmije\xc5\xa1anih oblika. Zapa\xc5\xbeaju se i pomaci velikih povr\xc5\xa1inskih plo\xc4\x8da, klizanja i razmicanja, nastala pucanjem i \xc5\xa1irenjem kore.\n_START_SECTION_\nKalista\n_START_PARAGRAPH_\nKalista je tijelo Sun\xc4\x8deva sustava s najve\xc4\x87om gusto\xc4\x87om kratera. Prekrivaju se tako da izme\xc4\x91u njih nema zaravni. Najtamniji je od svih galilejanskih satelita, i s malo kontrasta. Reljef je veoma gladak, \xc5\xa1to zna\xc4\x8di da u kori s vremenom dolazi do zaravnjavanja udarnih deformacija. Njegova kora mora te\xc4\x87i kao \xc5\xa1to na Zemlji teku ledenjaci, spu\xc5\xa1taju\xc4\x87i se u doline. Krater se akumulirao preko kratera i postupno tonuo u dubinu, ili je bio preliven svje\xc5\xbeim ledom. Ne vide se krateri ve\xc4\x87i od 150 km. Nema planina, \xc5\xa1to tako\xc4\x91er govori o slaboj nosivosti kore. Najve\xc4\x87a zna\xc4\x8dajna pojava je Valhalla, sistem koncentri\xc4\x8dnih krugova s polumjerom od 1 500 km, nastao padom velikog tijela. Tijelo je probilo ledenu koru i rastalilo je, a ona se ponovo ukrutila u vidu kru\xc5\xbenih valova na vodi.\n_START_SECTION_\nGrupa Temisto\n_START_PARAGRAPH_\nTemisto je mali Jupiterov satelit izme\xc4\x91u putanja Kalista i Lede, otkriven je 30. rujna 1975., ali mu se zagubio trag sve do 2000. godine kada je ponovno prona\xc4\x91en. Zbog toga je ovaj satelit do listopada 2002. imao dva privremena imena: S/1975 J 1 i S/2000 J 1.Temisto je prvi satelit izvan orbita 8 najbli\xc5\xbeih satelita (4 unutra\xc5\xa1nja + 4 velika galilejanska). Temisto se giba progradno (ili direktno, to jest u smjeru Jupiterove rotacije). Temisto je jedini \xc4\x8dlan grupe Temisto \xc4\x8diji su \xc4\x8dlanovi progradni nepravilni sateliti. Srednji promjer mu iznosi tek oko 8 km.\n_START_SECTION_\nGrupa Himalija\n_START_PARAGRAPH_\nHimalija, Leda, Liziteja, Elara i S/2000 J 11 iz te skupine imaju staze veoma izdu\xc5\xbeene i nalaze se u ravnini za 30\xc2\xb0 nagnutoj prema Jupiterovu ekvatoru, a svi su gotovo u jednoj ravnini. Srednje udaljenosti malo im se razlikuju, pa im se mnogo ne razlikuje ni ophodno vrijeme.\n_START_SECTION_\nGrupa Ananka\n_START_PARAGRAPH_\nGrupa Ananka je grupa Jupiterovih prirodnih satelita sa sli\xc4\x8dnim parametrima orbite. Ova grupa spada me\xc4\x91u Jupiterove retrogradne nepravilne satelite. Oni su znatno izdu\xc4\x91enih staza, no bitna im je karakteristika retrogradno kretanje. Maleni su i nepravilna oblika. Grupa ima izme\xc4\x91u 7 i 16 \xc4\x8dlanova, ovisno o tome koliko strogo shva\xc4\x87amo definiciju grupe. Poznati \xc4\x8dlanovi u\xc5\xbee grupe, redom od ve\xc4\x87ih prema manjim, su: Ananka (najve\xc4\x87i satelit, po njemu se zove grupa), Praksidika, Jokasta, Harpalika, Tiona, Euanta, Euporija. Dodatnih 9 rubnih \xc4\x8dlanova grupe su: S/2003 J 16, Mnema, S/2003 J 3, S/2003 J 18, Ortozija, Telksinoa, Hermipa, Helika, S/2003 J 15.\n_START_SECTION_\nGrupa Karma\n_START_PARAGRAPH_\nGrupa Karma je grupa Jupiterovih prirodnih satelita sa sli\xc4\x8dnim parametrima staze. Samo jedan satelit izlazi iz okvira grupe i ima ekscentricitet izvan (0,4295) raspona i to od 0,23 do 0,27. Ova grupa spada me\xc4\x91u Jupiterove retrogradne nepravilne satelite. Grupa ima 17 \xc4\x8dlanova. Redom od Jupitera prema vani, to su: S/2003 J 17, S/2003 J 10, Pasiteja, Haldena, Arha, Izonoa, Erinoma, Kala, Aitne, Tajgeta, S/2003 J 9, Karma (najve\xc4\x87i satelit, po njemu se zove grupa), S/2003 J 5, S/2003 J 19, Kalika, Eukelada i Kalihora.\n_START_SECTION_\nGrupa Karpo\n_START_PARAGRAPH_\nGrupa Karpo ima samo satelit Karpo (tako\xc4\x91er Jupiter XLVI). Progradni nepravilni satelit s oko 3 kilometra u promjeru i ophodnim vremenom od 458,625 dana.\n_START_SECTION_\nGrupa Pasifaja\n_START_PARAGRAPH_\nGrupa Pasifaja je grupa Jupiterovih prirodnih satelita sa sli\xc4\x8dnim parametrima putanje. Ova grupa spada me\xc4\x91u Jupiterove retrogradne nepravilne satelite. Za razliku od preostale dvije retrogradne grupe Jupiterovih nepravilnih satelita (grupa Ananka i grupa Karma), ova je grupa vrlo raspr\xc5\xa1ena po inklinaciji, \xc5\xa1to se tuma\xc4\x8di velikom staro\xc4\x87u grupe koje se od vremena svojeg nastanka postepeno raspr\xc5\xa1ila. Grupa ima 13 \xc4\x8dlanova. Redom od Jupitera prema vani, to su: Euridoma, S/2003 J 23, Hegemona, Pasifaja (najve\xc4\x87i satelit, po njemu se zove grupa), Sponda, Kilena, Megaclite, S/2003 J 4, Kaliroa, Sinopa, Autonoa, Aeda i Kora.'