b'\n_START_ARTICLE_\nFranjo Thauszy\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nRo\xc4\x91en je na posjedu Oberh pokraj Lipnika, 23. o\xc5\xbeujka 1698. godine, u obitelji oca Volfganga, koji je obna\xc5\xa1ao du\xc5\xbenost pod\xc5\xbeupana Zagreba\xc4\x8dke \xc5\xbeupanije, i majka Barbare (ro\xc4\x91. Kri\xc5\xbeani\xc4\x87), koja je bila sestra majke biskupa Josipa Antuna \xc4\x86olni\xc4\x87a. Studirao je u Zagrebu i Be\xc4\x8du gdje je bio pitomac hrvatskog kolegija (lat. Collegium Croaticum Viennense). U Be\xc4\x8d u je zavr\xc5\xa1io tri godine filozofije i dvije godine teologije. Za sve\xc4\x87enika je zare\xc4\x91en 4. travnja 1722., a zaredio ga je kardinal Leopold Koloni\xc4\x87 u Be\xc4\x8du. 28. travnja 1729. postaje zagreba\xc4\x8dki kanonik, a od 1730. postaje mitronosni prepo\xc5\xa1t u Develi\xc4\x87u, a obna\xc5\xa1a i slu\xc5\xbebu gori\xc4\x8dkog i \xc4\x8dazmanskog arhi\xc4\x91akona._NEWLINE_Carica Marija Terezija imenuje ga \xc4\x90akova\xc4\x8dko-bosanskim biskupom 6. kolovoza 1749. godine. Biskupsko posve\xc4\x87enje primio je od zagreba\xc4\x8dkog biskupa Franje Klobusiczkog 12. travnja 1750. Suposvetitelji bili su mu senjski i pi\xc4\x87anski biskup. U jesen 1754. godine u Po\xc5\xbeegi osniva sjemeni\xc5\xa1te za odgoj klera, a kasnije je isposlovao na Be\xc4\x8dkom dvoru da narede Isusovcima osnivanje visokog u\xc4\x8dili\xc5\xa1ta u Po\xc5\xbeegi. Premje\xc5\xa1tajem biskupa Klobusiczkog za kalo\xc4\x8dkog nadbiskupa, preuzima njegovo mjesto i 30. srpnja 1751. godine postaje zagreba\xc4\x8dki biskup. Papa Benedikt XIV. potvr\xc4\x91uje njegovo imenovanje 24. sije\xc4\x8dnja 1752._NEWLINE_Hrvatski ban Franjo Nadasdy morao je po\xc4\x87i u Sedmogodi\xc5\xa1nji rat (1756.-1763.) i odvodi oko 40.000 vojnika iz Vojne krajine u rat. Carica Marija Terezija 1757. godine imenuje biskupa Franju Thauszyja banskim namjesnikom. Da bi potpomogao caricu u ratu skuplja sumu od 60.000 forinti od kojih je sam biskup darovao 10.000 forinti. Ustanovio je zakladu od 4.000 zlatnika za stolnu crkvu u Zagrebu. U riznici katedrale \xc4\x8duva se njegov prsten i prsni kri\xc5\xbe. Godine 1765. Be\xc4\x8dki dvor ga odlikuje odli\xc4\x8djem komendatora vitezova sv. Stjepana. Godine 1759. dao je nov\xc4\x8dana sredstva za izgradnju kapele sv. Franje Ksaverskoga u Vugrovcu. Dao je izgraditi i crkvu sv. Terezije Avilske koja je danas katedralna crkva Po\xc5\xbee\xc5\xa1ke biskupije. Odredio je i da zagreba\xc4\x8dki klerici vi\xc5\xa1e ne nose talare plave boje, a na sebe je preuzeo da svakom od njih kupi crni talar. Umire u Zagrebu 11. sije\xc4\x8dnja 1769. Pokopan je u zagreba\xc4\x8dkoj katedrali.'