b'\n_START_ARTICLE_\nAdolph von Carlowitz\n_START_SECTION_\nVojna karijera\n_START_PARAGRAPH_\nAdolph von Carlowitz ro\xc4\x91en je 25. o\xc5\xbeujka 1858. godine u Riesi u saskoj plemi\xc4\x87koj obitelji od oca Georga von Carlowitza i majke Ide von K\xc3\xb6nneritz. Carlowitz je po\xc4\x8deo studirati pravo na sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1tu u Leipzigu, ali se 1877. odlu\xc4\x8dio za vojnu karijeru te stupio u sasku vojsku. U razdoblju od 1885. do 1888., poha\xc4\x91ao je Prusku vojnu akademiju nakon \xc4\x8dega je slu\xc5\xbeio kao u raznim jedinicama saske vojske kao i u Glavnom sto\xc5\xbeeru u Berlinu kao sto\xc5\xbeerni \xc4\x8dasnik. \xc4\x8cin pukovnika dostigao je 1907. godine, general bojnikom je postao 1910. godine, dok je 1913. godine promaknut u \xc4\x8din general poru\xc4\x8dnika. Neposredno pred po\xc4\x8detak Prvog svjetskog rata, u svibnju 1914., Carlowitz je imenovan ministrom rata Kraljevine Saske zamijeniv\xc5\xa1i na tom polo\xc5\xbeaju Maxa von Hausena.\n_START_SECTION_\nPrvi svjetski rat\n_START_PARAGRAPH_\nNa po\xc4\x8detku Prvog svjetskog rata Carlowitz je obzirom na svoj polo\xc5\xbeaj trebao dobiti zapovjedni\xc5\xa1tvo nad nekom od armija njema\xc4\x8dke vojske. Me\xc4\x91utim, postao je zapovjednikom novoformiranog XXVII. pri\xc4\x8duvnog korpusa koji je bio u sastavu njema\xc4\x8dke 4. armije. Zapovijedav\xc5\xa1i navedenim korpusom sudjeluje u Prvoj bitci kod Ypresa nakon \xc4\x8dega zbog zdravstvenih problema sa srcem odlazi na dopust. Nakon \xc5\xa1to mu se zdravstveno stanje pobolj\xc5\xa1alo dobiva zapovjedni\xc5\xa1tvo nad 12. pri\xc4\x8duvnom divizijom, da bi nakon toga u kolovozu 1915. postao zapovjednikom III. pri\xc4\x8duvnog korpusa koji se nalazio na Isto\xc4\x8dnom boji\xc5\xa1tu. Zapovijedaju\xc4\x87i navedenim korpusom sudjeluje u suzbijanju Brusilovljeve ofenzive u ljeto 1916. godine._NEWLINE_U ljeto 1917. godine Carlowitz postaje zapovjednikom XIX. korpusa koji se nalazio na Zapadnom boji\xc5\xa1tu zamijeniv\xc5\xa1i preminulog Maximiliana von Lafferta. Kao zapovjednik navedenog korpusa sudjeluje u Proljetnoj ofenzivi u travnju 1918. godine. U kolovozu 1918. zamjenjuje oboljelog Fritza von Belowa na zapovjedni\xc5\xa1tvu 9. armije kojom je zapovijedao ne\xc5\xa1to vi\xc5\xa1e od mjesec dana. Ubrzo nakon toga, u rujnu 1918., dobiva zapovjedni\xc5\xa1tvo nad 2. armijom zamijeniv\xc5\xa1i Georga von der Marwitza koji je u savezni\xc4\x8dkoj Ofenzivi od 100 dana pretrpio te\xc5\xa1ke poraze. Na \xc4\x8delu 2. armije do\xc4\x8dekao je i kraj Prvog svjetskog rata.\n_START_SECTION_\nPoslije rata\n_START_PARAGRAPH_\nNakon zavr\xc5\xa1etka rata u sije\xc4\x8dnju 1919. Carlowitz odlazi u mirovinu, te ostatak \xc5\xbeivota provodi u Gersdorfu. Preminuo je 9. srpnja 1928. godine u 70. godini \xc5\xbeivota u Gersdorfu, te je pokopan na vojnom groblju u Dresdenu. Bio se o\xc5\xbeenjen Priskom von Stieglitz s kojom je imao jednog sina i tri k\xc4\x87eri.'