b'\n_START_ARTICLE_\nFriedrich von der Schulenburg\n_START_SECTION_\nVojna karijera\n_START_PARAGRAPH_\nFriedrich von der Schulenburg ro\xc4\x91en je 21. studenog 1865. u Bobitzu. Sin je Wernera von der Schulenburga i Mary von Maltzahn. Nakon jednog semestra na studiju u Heidelbergu, 1888. godine pristupa 2. gardijskoj ulanskoj pukovniji smje\xc5\xa1tenoj u Berlinu. Od 1890. slu\xc5\xbei u pukovniji Gardijskog korpusa u Potsdamu tijekom koje slu\xc5\xbebe je u studenom 1895. unaprije\xc4\x91en u \xc4\x8din poru\xc4\x8dnika. Od 1897. nalazi se kao pobo\xc4\x8dnik u slu\xc5\xbebi vojvode Johanna Albrechta od Mecklenburg-Schwerina, nakon \xc4\x8dega je 1899. raspore\xc4\x91en na slu\xc5\xbebu u Glavni sto\xc5\xbeer. U rujnu 1900. promaknut je u \xc4\x8din satnika, nakon \xc4\x8dega od 1902. idu\xc4\x87e \xc4\x8detiri godine obna\xc5\xa1a du\xc5\xbenost vojnog ata\xc5\xa1ea u njema\xc4\x8dkom veleposlanstvu u Londonu. U o\xc5\xbeujku 1907. dosti\xc5\xbee \xc4\x8din bojnika, dok u velja\xc4\x8di 1913. postaje zapovjednikom pukovnije Gardijskog korpusa. Istodobno sa tim imenovanjem imenovan je i pobo\xc4\x8dnikom cara Vilima II., te je promaknut u \xc4\x8din potpukovnika.\n_START_SECTION_\nPrvi svjetski rat\n_START_PARAGRAPH_\nNa po\xc4\x8detku Prvog svjetskog rata Schulenburg postaje na\xc4\x8delnikom sto\xc5\xbeera Gardijskog korpusa koji se pod zapovjedni\xc5\xa1tvom Karla von Plettenberga nalazio u sastavu 2. armije na Zapadnom boji\xc5\xa1tu. Kao na\xc4\x8delnik sto\xc5\xbeera Gardijskog korpusa sudjeluje u Grani\xc4\x8dnim bitkama i to opsadi Namura i Bitci kod Saint Quentina, te Prvoj bitci na Marni. Korpus je potom premje\xc5\xa1ten na sjeverni dio Zapadnog boji\xc5\xa1ta u sastav 6. armije gdje sudjeluje u bitkama poznatim pod nazivom Trka k moru i to Bitci kod Arrasa i Prvoj bitci kod Ypresa._NEWLINE_U o\xc5\xbeujku 1915. Schulenburg je zajedno sa Gardijskim korpusom premje\xc5\xa1ten na Isto\xc4\x8dno boji\xc5\xa1te u sastav novoformirane 11. armije gdje sudjeluje u ofenzivi Gorlice-Tarnow. Nakon navedene uspje\xc5\xa1ne ofenzive promaknut je u \xc4\x8din pukovnika. U velja\xc4\x8di 1916. pred po\xc4\x8detak Verdunske bitke imenovan je prvim \xc4\x8dasnikom u sto\xc5\xbeeru 5. armije kojom je zapovijedao prijestolonasljednik Vilim. Na navedenoj du\xc5\xbenosti se nalazi do kolovoza 1916. kada postaje na\xc4\x8delnikom sto\xc5\xbeera 6. armije._NEWLINE_U studenom 1916. Schulenburg je imenovan na\xc4\x8delnikom sto\xc5\xbeera Grupe armija njema\xc4\x8dkog prijestolonasljednika zamijeniv\xc5\xa1i na tom mjestu Walthera von L\xc3\xbcttwitza. Kao na\xc4\x8delnik navedene grupe armija isti\xc4\x8de se u defenzivnim bitkama na rijeci Aisnei i Champagni, te u zaustavljanju Nivelleove ofenzive nakon \xc4\x8dega je 24. srpnja 1917. odlikovan ordenom Pour le M\xc3\xa9rite. U lipnju 1918. promaknut je u \xc4\x8din general bojnika. Pred kraja rata poku\xc5\xa1avao je nagovoriti cara Vilima da ne abdicira, te da uporabi vojsku protiv revolucionarnih kretanja u Njema\xc4\x8dkoj.\n_START_SECTION_\nPoslije rata\n_START_PARAGRAPH_\nNakon rata Schulenburg je od sije\xc4\x8dnja 1919. zapovijedao 1. gardijskom konji\xc4\x8dkom brigadom u Berlinu. U svibnju 1919. dao je ostavku, te se povukao na svoje imanje u Mecklenburg. Godine 1924. izabran je u Reichstag kao poslanik Njema\xc4\x8dke nacionalne narodne stranke. Godine 1931. pristupa Nacionalsocijalisti\xc4\x8dkoj stranci (NDSAP), a 1933. i odredima SA. Od 1933. poslanik je u Reichstagu kao \xc4\x8dlan Nacionalsocijalisti\xc4\x8dke stranke, a te iste godine u SA je imenovan ekspertom za vojna pitanja. Iste godine na vlastiti zahtjev napu\xc5\xa1ta SA sa \xc4\x8dinom oberf\xc3\xbchrera. Pristupa SS-u gdje je 1936. unaprije\xc4\x91en najprije u oberf\xc3\xbchrera, te potom u brigadef\xc3\xbchrera. U SS-u je na kraju dostigao \xc4\x8din obergruppenf\xc3\xbchrera. U travnju 1938. dodijeljen mu je po\xc4\x8dasni \xc4\x8din generala konjice. U tom razdoblju obna\xc5\xa1ao je i du\xc5\xbenost vojnog ata\xc5\xa1ea u Londonu i Moskvi._NEWLINE_Friedrich von der Schulenburg preminuo je 19. svibnja 1939. u 74. godini \xc5\xbeivota u Sankt Blasienu. Na pokopu mu je bio nazo\xc4\x8dan i sam Adolf Hitler. Od srpnja 1897. bio je o\xc5\xbeenjen sa groficom Fredom-Marie von Arnim sa kojom je imao pet sinova i jednu k\xc4\x87er.'