b'\n_START_ARTICLE_\nRealizmi 20-ih u hrvatskom slikarstvu\n_START_PARAGRAPH_\nRealizmi dvadesetih godina 20. stolje\xc4\x87a va\xc5\xbeno su stilsko razdoblje hrvatskog modernog slikarstva. Pritom valja naglasiti da su realisti\xc4\x8dke tendencije u hrvatskom slikarstvu istovremene onima u Europi, \xc5\xa1to nije nimalo neva\xc5\xbena \xc4\x8dinjenica, po\xc5\xa1to je kaskanje za europskim umjetni\xc4\x8dkim dosezima kod perifernih sredina \xc4\x8desta pojava. Isto tako treba istaknuti da djela hrvatskih slikara, koji su prete\xc5\xbeito bili sudionici Proljetnog salona, svojom kvalitetom i specifi\xc4\x8dnom za\xc4\x8du\xc4\x91uju\xc4\x87om atmosferom karakteristi\xc4\x8dnom za neorealizam, pariraju djelima svojih uva\xc5\xbeenih europskih kolega.\xc2\xa0_NEWLINE_Iako sam naziv \xc2\xabrealizam\xc2\xbb ne pobu\xc4\x91uje nikakve asocijacije na modernitet, u tre\xc4\x87em desetlje\xc4\x87u dvadesetog stolje\xc4\x87a, on je simbolizirao ne\xc5\xa1to novo i nadasve snovito i magi\xc4\x8dno, monumentalno i vje\xc4\x8dno, \xc5\xa1to uostalom dokazuju sama djela. Pri tome \xc2\xabrealizam\xc2\xbb ne zna\xc4\x8di puko preslikavanje zbilje, ve\xc4\x87 prikazivanje zbilje onako kako je vidi sam autor, odnosno prikazivanje nekog\xc2\xa0 drugog realiteta skrivenog iza sive svakida\xc5\xa1njice. Pluralitet u nazivu \xc2\xabrealizmi\xc2\xbb nije slu\xc4\x8dajan, on ozna\xc4\x8dava kompleksnost samog razdoblja, njegovu slojevitost i bogatstvo, podrazumijeva vi\xc5\xa1e predstava realiteta koji su zajedni\xc4\x8dkim obilje\xc5\xbejima okupljeni pod jednim nazivom. Tako u realizme dvadesetih ubrajamo magi\xc4\x8dni realizam, neoklasicizam te kriti\xc4\x8dki realizam. Svaki od ovih \xc2\xabrealizama\xc2\xbb ima svoju karakteristi\xc4\x8dnu formu, sadr\xc5\xbeaj i predstavnike.\n_START_SECTION_\nOp\xc4\x87i kontekst - Europa\n_START_PARAGRAPH_\nVrijeme pojave fenomena \xc2\xabneorealizama\xc2\xbb je vrijeme izme\xc4\x91u dva svjetska rata. Istovremeno je to poratno razdoblje koje karakterizira optimizam nakon ratne katastrofe - raznolikost sadr\xc5\xbeaja poput kabarea, kazali\xc5\xa1ta, no\xc4\x87nih klubova te tehnolo\xc5\xa1ka otkri\xc4\x87a kao \xc5\xa1to su radio, gramofon, avion \xe2\x80\x93 ali i op\xc4\x87a depresija izazvana nesigurno\xc5\xa1\xc4\x87u, agonijom, sje\xc4\x87anjem na rat, inflacijom i nezaposleno\xc5\xa1\xc4\x87u. Rastrgani izme\xc4\x91u dviju krajnosti, umjetnici imaju dvije mogu\xc4\x87nosti: povu\xc4\x87i se u idealizirani svijet\xc2\xa0 ili se suo\xc4\x8diti sa stvarno\xc5\xa1\xc4\x87u i kritizirati je.\xc2\xa0_NEWLINE_Za europsko slikarstvo dvadesetih godina 20. stolje\xc4\x87a svojstven je pluralizam stilova. S jedne strane tinja zamah eksperimenata s po\xc4\x8detka stolje\xc4\x87a koji se jo\xc5\xa1 uvijek nije ugasio, dok s druge strane ja\xc4\x8da povratak tradiciji i realizmu. Ovo kompleksno razdoblje nije potisnulo avangardizam, ali je zato izvuklo na povr\xc5\xa1inu univerzalne vrijednosti poput sklada kompozicije i \xc4\x8disto\xc4\x87e izraza. Me\xc4\x91uratno vrijeme samo je po sebi bilo uznemiruju\xc4\x87e i ambivalentno - suprotstavljalo je agoniju potkrijepljenu posljedicama rata i optimizam teholo\xc5\xa1kih dostignu\xc4\x87a i nade. Svjesni napetosti koja se odra\xc5\xbeavala i na njih same, umjetnicima se nova umjetnost reda i harmonije \xc4\x8dinila kao spas, kao nadomjestak za nesavr\xc5\xa1en svijet. No ni nova umjetnost, tj. neorealizmi, nisu ostali jednostrani. Naime, s jedne strane realizmi su bili subjektivna reakcija autora na (ne)prilike u dru\xc5\xa1tvu, na otu\xc4\x91ivanje ljudi i probleme pojedinca, dok su s druge strane realizmi zagovarali sklad, spokoj, dostojanstvenost \xc4\x8dovjeka i\xc2\xa0 ljepotu prirode. I jednu i drugu stranu realizama povezuje povratak figurativnosti, klasi\xc4\x8dnim temama i tradiciji. Pod nazivom \xc2\xabrealizmi dvadesetih\xc2\xbb\xc2\xa0 mogli bismo ujediniti na prvi pogled razli\xc4\x8dite pravce, poput postkubizma, magi\xc4\x8dnog realizma, nadrealizma, metafizi\xc4\x8dke \xc5\xa1kole te neonaturalizma, tj. \xc2\xabNeue Sachlichkeita\xc2\xbb, jer svaki od tih pravaca prikazuje realnost na svoj, poseban na\xc4\x8din. Plurizam stilova doveo je i do toga da vi\xc5\xa1e ne postoji samo jedno umjetni\xc4\x8dko sredi\xc5\xa1te \xe2\x80\x93 uz Pariz, va\xc5\xbena sredi\xc5\xa1ta postaju i M\xc3\xbcnchen, Berlin, Milano, Rim, Prag te mnogi drugi gradovi. Povratak tradiciji uzrokovao je preseljenje \xc5\xa1kola slikanja iz akademija u muzeje i galerije gdje su se mladi slikari divili starim majstorima i kopirali ih.\n_START_SECTION_\nRealizmi u Europi i njihov utjecaj na hrvatsko slikarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nNa hrvatsko slikarstvo neorealizma najve\xc4\x87i je utjecaj izvr\xc5\xa1ilo francusko slikarstvo, talijanski \xc2\xabneoplasti\xc4\x8dari\xc2\xbb, njema\xc4\x8dki magi\xc4\x8dni realizam, kao i germanski neonaturalizam grupe \xc2\xabNeue Sachlichkeit\xc2\xbb koji je uvelike odredio smjernice slikarstva grupe \xc2\xabZemlja\xc2\xbb._NEWLINE_Novu umjetni\xc4\x8dku orijentaciju potvr\xc4\x91uje i Picasso, koji se nakon boravka u Rimu i posjeta Pompejima, vra\xc4\x87a figurativnom slikarstvu koje traje od 1918.- 1925. godine. Zanimljivo je da je Picassov povratak realizmu oti\xc5\xa1ao tako daleko da je dotaknuo sam po\xc4\x8detak figurativne umjetnosti - primitivnu umjetnost, odnosno afri\xc4\x8dku skulpturu. Primjer Picassovog slikarstva pokazuje nam pluralizam stilova u pravom smislu. Naime, on iste godine (1918.) radi sliku sinteti\xc4\x8dkog kubizma \xe2\x80\x93\xc2\xabHarlekin s gitarom\xc2\xbb i realisti\xc4\x8dki prikaz \xc2\xabHarlekina s maskom\xc2\xbb. Njegove slike koje pripadaju neorealizmu karakteristi\xc4\x8dne su po svojim voluminoznim strukturama, masivnim, stiliziranim i jasno ocrtanim tijelima koja \xc4\x8dine ljudske figure monumentalnima i nadasve klasi\xc4\x8dnima. Ova figurativna faza Picassovog slikarstva imala je sna\xc5\xbean utjecaj na hrvatske slikare neoklasicizma \xe2\x80\x93 Otona Postru\xc5\xbenika i Ivu Re\xc5\xbeeka,a taj je utjecaj najo\xc4\x8ditiji u Re\xc5\xbeekovim \xc5\xbeenskim nagim figurama, koje karakteriziraju jasni i nagla\xc5\xa1eni volumeni, stati\xc4\x8dnost te prigu\xc5\xa1eni kolorit. Va\xc5\xbeno je spomenuti i Andrea Deraina koji se tako\xc4\x91er vra\xc4\x87a anti\xc4\x8dkim uzorima i klasi\xc4\x8dnoj formi te pejza\xc5\xbeu, jer je upravo Ivo Re\xc5\xbeek radio u njegovom atelijeru u Parizu oko 1925. godine._NEWLINE_Postkubizam francuskog slikara Andrea Lhotea, za kojeg su karakteristi\xc4\x8dne geometrizirane forme i konstruiranje novog svijeta po odre\xc4\x91enim zakonima, imao je utjecaj na formiranje neokubisti\xc4\x8dkog stila u hrvatskom slikarstvu, a posebice na sudionike Proljetnog salona. Naime, jedan od prvih Lhoteovih u\xc4\x8denika bio je Sava \xc5\xa0umanovi\xc4\x87 koji je donio \xc2\xabkonstruktivno slikarstvo\xc2\xbb u Hrvatsku. Postkubizam je bio stil sa znanstvenom podlogom, odnosno bio je podvrgnut zakonima konstruiranja,a umjetnik je sliku shva\xc4\x87ao kao arhitektonsko djelo, dok je slikar sukladno tome, bio poput arhitekta koji organizira volumene na plohi. Iako je neokubizam (postkubizam ili kubokonstruktivizam) ostavio traga na hrvatskom slikarstvu, on nije ja\xc4\x8de za\xc5\xbeivio, jer su umjetnici uvidjeli zastarjelost samog likovnog postupka koji racionalizira ve\xc4\x87 ionako intelektualizirani stil \xe2\x80\x93 kubizam, i izostavlja svaku subjektivnost i spontanost. Uzelac je to tako\xc4\x91er uvidio i preporu\xc4\x8dio kolegama neka se klone Lhotea i njegovog slikarstva. Utjecaj Lhoteovog i \xc5\xa0umanovi\xc4\x87evog postkubizma najbolje se vidi u likovnom postupku prikazivanja naselja hrvatskog Primorja kod Varlaja i Mi\xc5\xa1ea, gdje su ku\xc4\x87e stilizirane i svedene na skoro \xc4\x8diste kubuse i piramidaste formacije._NEWLINE_U Italiji, na samom izvori\xc5\xa1tu klasike, javlja se pokret \xc2\xabValori plastici\xc2\xbb, koji se nasuprot futurizmu ugleda na uzore iz pro\xc5\xa1losti - na antiku. Tako je talijanskim neoklasicistima najdra\xc5\xbei motiv bilo nago ljudsko tijelo. Njihovi aktovi arhai\xc4\x8dno prikazani, odisali su spokojem i harmonijom, dok su djela zra\xc4\x8dila kontemplativnom atmosferom. Utjecaj ovog talijanskog pokreta najvidljiviji je u djelima Marina Tartaglie, a pogotovo u njegovom djelu \xc2\xab\xc4\x8ce\xc5\xa1ljanje\xc2\xbb iz 1925. godine, koja je vrhunac hrvatskog neoklasicizma. Izme\xc4\x91u ostalih, u talijanske neoklasiciste ubrajamo i Carla Carraa, Gina Severinija, Casoratia, te Giorgia de Chirica, koji je odudarao od kolega svojim specifi\xc4\x8dnim idejama zadiru\xc4\x87i u metafizi\xc4\x8dko i time sna\xc5\xbeno utjecao na nadrealizam. De Chiricove hladne i prazne ulice s pokojom sjenom, monumentalna i zastra\xc5\xa1uju\xc4\x87a arhitektura, te nijeme i odsutne skulpture odli\xc4\x8dno predo\xc4\x8duju op\xc4\x87u atmosferu dvadesetih godina, ali i duhovno stanje jednog intelektualca u nadasve uznemiruju\xc4\x87em razdoblju. Dekirikovski prostori ispunjeni nesigurno\xc5\xa1\xc4\x87u i hladno\xc4\x87om utjecali su i na hrvatske neorealiste, kao \xc5\xa1to su Orli\xc4\x87, Tartaglia i Job._NEWLINE_U Njema\xc4\x8dkoj, istovremeno s neoklasicizmom u Italiji i s realisti\xc4\x8dkim tendencijama u Francuskoj, formirale su se dvije struje neorealizma. Prva struja nazvana \xc2\xabmagi\xc4\x8dnim realizmom\xc2\xbb po svojim stilskim odlikama i za\xc4\x8dudnim atmosferama odgovara hrvatskom magi\xc4\x8dnom realizmu. Tu sli\xc4\x8dnost hrvatskog i njema\xc4\x8dkog magi\xc4\x8dnog realizma mo\xc5\xbeemo najbolje uo\xc4\x8diti kod karakteristika magi\xc4\x8dnog realizma, koje je istaknuo njema\xc4\x8dki teoreti\xc4\x8dar postekspresionizma Franz Roch\xc2\xa0: \xc2\xab\xc2\xa0Trezvena predmetnost, objektivna jasno\xc4\x87a, produbljenost, tvrdo\xc4\x87a, purizam, stati\xc4\x8dnost, ti\xc5\xa1ina, metalna zvu\xc4\x8dnost predmeta, harmoni\xc4\x8dna pro\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x87enost, kultiviranost\xc2\xbb. Poznatiji pripadnici njema\xc4\x8dkog magi\xc4\x8dnog realizma su Max Beckmann, Otto Dix, Georg Grosz te Aleksander Kanoldt, \xc4\x8dije su slike paradigmatske i vrlo sli\xc4\x8dne onima na\xc5\xa1ih umjetnika kao \xc5\xa1to su Varlaj, Beci\xc4\x87, Mi\xc5\xa1e i Miji\xc4\x87. Va\xc5\xbeno je naglasiti da na\xc5\xa1i slikari nisu imali prilike vidjeti Kanoldtove radove. Druga struja njema\xc4\x8dkog neorealizma je mnogo radikalnija od one prve, a \xc4\x8dine ju pripadnici grupe \xc2\xabNeue Sachlichkeit\xc2\xbb - Georg Grosz, Otto Dix, Max Beckmann i drugi. Za radove ovih umjetnika karakteristi\xc4\x8dan je naturalizam koji grani\xc4\x8di s groteskom i ironijom te o\xc5\xa1tra kritika koja je usmjerena prema sve bezdu\xc5\xa1nijem dru\xc5\xa1tvu. Ovo lijevo krilo njema\xc4\x8dkog neorealizma mo\xc5\xbeemo poistovjetiti s lijevim krilom hrvatskog neorealizma, koje je djelovalo u grupi \xc2\xabZemlja\xc2\xbb na \xc4\x8delu s Krstom Hegedu\xc5\xa1i\xc4\x87em.\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xa1tveni kontekst - Hrvatska\n_START_PARAGRAPH_\nUtjecaj dru\xc5\xa1tvenih okolnosti na senzibilitet hrvatskih umjetnika bio je velik. Zavr\xc5\xa1etak Prvog svjetskog rata i raspad Austro-Ugarske Monarhije, doga\xc4\x91aji su koji su probudili nadu u bolju budu\xc4\x87nost, zajedno s ostvarivanjem hrvatskog sna o suverenitetu. No nakon kratkotrajne euforije, slijedilo je razo\xc4\x8daranje \xe2\x80\x93 novoosnovana dr\xc5\xbeava Kraljevina Srba, Hrvata i Slovenaca pokazala se kao klopka iz koje Hrvatska nije iza\xc5\xa1la sve do Domovinskog rata. Ogor\xc4\x8deni hrvatski umjetnici u \xc5\xbeelji za jedinstvom hrvatskog naroda, svjesni nepravde i potla\xc4\x8divanja, po\xc4\x8deli su tra\xc5\xbeiti autohton hrvatski likovni izraz. Sukladno s dru\xc5\xa1tvenim zbivanjima, teme u slikarstvu dvadesetih bavile su se pitanjem identiteta, agonijom, \xc4\x8de\xc5\xbenjom za harmonijom i idlilom, kritiziranjem hrvatske, nimalo sretne svakodnevice.\xc2\xa0_NEWLINE_U to vrijeme Zagreb je postao relevantno umjetni\xc4\x8dko sredi\xc5\xa1te, u kojem su se prikupljala razli\xc4\x8dita umjetni\xc4\x8dka iskustva, koja su donosili na\xc5\xa1i slikari nakon \xc5\xa1kolovanja u Be\xc4\x8du, M\xc3\xbcnchenu, Pragu, Rimu, Parizu, itd. Na prodor moderniteta u hrvatsku umjetnost tako\xc4\x91er su utjecali i \xc4\x8dasopisi poput Krle\xc5\xbeinog \xc2\xabPlamena\xc2\xbb i \xc2\xabKnji\xc5\xbeevne republike\xc2\xbb, \xc5\xa0imi\xc4\x87eve \xc2\xabVijavice\xc2\xbb, avangardnog \xc2\xabZenita\xc2\xbb kojeg je ure\xc4\x91ivao Mici\xc4\x87 te pluralisti\xc4\x8dkog \xc2\xabSavremenika\xc2\xbb. Ovi \xc4\x8dasopisi za kulturu omogu\xc4\x87ivali su hrvatskim umjetnicima da budu u toku s europskim zbivanjima, promicali su suvremenu teoriju i praksu prijevodima stranih tekstova, te su na taj na\xc4\x8din promovirali strane, kao i hrvatske umjetnike. Upravo u tim \xc4\x8dasopisima svoje temelje je u\xc4\x8dvrstila i hrvatska likovna kritika koja je usmjeravala na\xc5\xa1e umjetnike, ali i davala nove ideje. Klju\xc4\x8dnu ulogu u adaptaciji moderniteta u na\xc5\xa1oj umjetnosti imao je \xc2\xabProljetni salon\xc2\xbb ( 1916.-1928. godine). Modernitet je Hrvatsku zapljusnuo valom ekspresionizma koji nije dugo trajao. Njegov vrhunac bio je 1921. godine koja je ujedno bila i prekretnica hrvatske umjetnosti. To je godina Gecanove \xc2\xabKlinike\xc2\xbb, Uzel\xc4\x8deve famozne slike \xc2\xabSfinga velegrada\xc2\xbb s elementima neokubizma, Jobove simbolisti\xc4\x8dko-ekspresionisti\xc4\x8dke slike \xc2\xabRibari na Kapriju\xc2\xbb te \xc5\xa0umanovi\xc4\x87eve samostalne izlo\xc5\xbebe koja je unijela Lhoteov kubokonstruktivizam u hrvatsko slikarstvo. Rast ekspresionizma sprije\xc4\x8dio je utjecaj Cezannea, Kraljevi\xc4\x87a i Preislera, neokubisti\xc4\x8dkog slikarstva, te vra\xc4\x87anje slikara iz Italije koji su pod dojmom klasi\xc4\x8dne forme. A sve ove smjernice sakupile su se u jednoj to\xc4\x8dki \xe2\x80\x93 novom realitetu. Zastarjelu dramatiku i strast ekspresionizma zamijenila je smirenost, objektivno gledanje na stvarnost, vra\xc4\x87anje izvornim vrijednostima i tradiciji. Va\xc5\xbeno je naglasiti da su se samo rijetki pojedinci odva\xc5\xbeili upustiti u ekperimente vezane uz avangardu, te da je povratak realizmu zapravo samo logi\xc4\x8dni nastavak na tradicionalno slikarstvo. Zato ne mo\xc5\xbeemo re\xc4\x87i da se hrvatsko slikarstvo vratilo figuraciji i realisti\xc4\x8dnom prikazu, ve\xc4\x87 da je krenulo prema modernijem oblikovanju.\n_START_SECTION_\nMagi\xc4\x8dni realizam i neoklasicizam\n_START_PARAGRAPH_\nPod nazivom \xc2\xabrealizmi\xc2\xbb okupljeni su razli\xc4\x8diti vidovi realiteta, ovisno o svjetonazoru i raspolo\xc5\xbeenju pojedinih umjetnika. Tako se ta stvarnost kre\xc4\x87e od one idealizirane podsje\xc4\x87aju\xc4\x87i na Arkadiju, pa sve do one surove, naturalisti\xc4\x8dki prikazane svakodnevice, koja grani\xc4\x8di sa karikaturom i groteskom. Unato\xc4\x8d razlikama, pronalazi se tendencija zajedni\xc4\x8dka svim slikarima, da prika\xc5\xbeu stvarnost, pa bila ona iskarikirana ili uljep\xc5\xa1ana. Ovaj likovni fenomen povezuje op\xc4\x87e stanje duha kojeg more egzistencijalna pitanja, i\xc5\xa1\xc4\x8dekivanje i nesigurnost. Kao \xc5\xa1to je ve\xc4\x87 re\xc4\x8deno, kod fenomena realizama u na\xc5\xa1em slikarstvu razlikujemo dvije linije. Jedna se kre\xc4\x87e u smjeru idealizacije i mistifikacije zbilje, u koju ubrajamo magi\xc4\x8dni realizam i neoklasicizam i djelomice kubokonstruktivizam, a druga je ona koja je sklona objektivnom opisivanju zbilje, bliska neonaturalizmu, ali i naivizmu koji je o\xc4\x8dit u djelima slikara grupe \xc2\xabZemlja\xc2\xbb._NEWLINE_Magi\xc4\x8dni realizam i neoklasicizam se ne bi smjeli promatrati odvojeno, jer obje varijante neorealizma karakterizira klasi\xc4\x8dna osnova i zamrznutost likova i predmeta, koja zra\xc4\x8di misti\xc4\x8dnim i o\xc4\x8du\xc4\x91uju\xc4\x87im. Za razliku od ekspresionizma, slikar ovdje nije tuma\xc4\x8d stanja du\xc5\xa1e, ve\xc4\x87 metafizi\xc4\x8dar koji prikazuju\xc4\x87i tu novu realnost predstavlja njenu bit i ideju. Umjetnik materijalizira samu sr\xc5\xbe egzistencije, bitak ili sr\xc5\xbe postojanja stvari. Sukladno kontemplativnoj atmosferi slika, anarhije forme vi\xc5\xa1e ne postoji, sve je podre\xc4\x91eno odre\xc4\x91enom zakonu i redu. Iako su slike vizije samih autora, one prolaze kroz filter racia kako bi bile \xc5\xa1to vi\xc5\xa1e \xc4\x8ditkije i dostupnije. Na likovni postupak velik je utjecaj imalo postkubisti\xc4\x8dko slikarstvo, koje zagovara zakone transformacije oblika iz prirode u vje\xc4\x8dne, mogli bismo re\xc4\x87i, geometrijske forme na platnu. Znanstvena pozadina postkubizma uvelike odgovara i magi\xc4\x8dnom realizmu i neoklasicizmu, jer se referira na anti\xc4\x8dke ideale i proporcije koje su bile geometrijski odre\xc4\x91ene. Tu vidimo i utjecaj poznate Cezanneove teorije da se svi oblici iz prirode mogu svesti na kuglu, valjak i sto\xc5\xbeac.\xc2\xa0_NEWLINE_Kao zajedni\xc4\x8dke karakteristike slikarstva magi\xc4\x8dnog relizma i neoklasicizma mo\xc5\xbeemo navesti: naglasak na volumenu i plasti\xc4\x8dkom oblikovanju, boja koja je podre\xc4\x91ena modelaciji predmeta i svedena je na nje\xc5\xbene pastelne tonove, naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e su to zemljani, sivi i modro-zeleni tonovi sa specifi\xc4\x8dnim metalnim odsjajem i stilizirane figure s namjerom uop\xc4\x87avanja. Reducirani stil stvara dojam \xc4\x8disto\xc4\x87e, ali i osamljenosti i otu\xc4\x91enosti, a zamrznuti pokreti naslu\xc4\x87uju mir, filozofi\xc4\x8dnost i referiranje na bezvremensku dimenziju. Sve ove odlike pridonose magi\xc4\x8dnosti koja prikazani svijet smje\xc5\xa1ta u jedan nadsvijet, u drugu dimenziju koja odi\xc5\xa1e spokojem, umjereno\xc5\xa1\xc4\x87u i odsutno\xc5\xa1\xc4\x87u vremena.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nPredstavnici magi\xc4\x8dnog realizma\n_START_PARAGRAPH_\nMe\xc4\x91u najistaknutijim slikarima magi\xc4\x8dnog realizma jest Vladimir Varlaj, poznat po svojim specifi\xc4\x8dnim prikazima primorskih mjesta, koja izgledaju poput kristalnih tvorevina. Varlaj se \xc5\xa1kolovao u Pragu i spada u \xc2\xabGrupu \xc4\x8detvorice\xc2\xbb (Varlaj, Gecan, Uzelac i Trep\xc5\xa1e), koja se jo\xc5\xa1 naziva i najtalentiranijom generacijom. Njegov magi\xc4\x8dnorealisti\xc4\x8dki opus je najdore\xc4\x8deniji i najdosljedniji. Djela mu karakterizira \xc4\x8disto\xc4\x87a volumena primorskih ku\xc4\x87ica, koje vi\xc5\xa1e izgledaju kao da su od leda nego od kamena, izazivaju\xc4\x87i dojam bajkovitosti i bezvremenosti. Odsutnost ljudskih figura na njegovim pejza\xc5\xbeima izaziva neku zlosutnost, te mo\xc5\xbeemo re\xc4\x87i da njegovi prikazi stvaraju u nama ambivalentne osje\xc4\x87aje \xe2\x80\x93 divljenje spokoju bajkovitog krajolika s jedne strane i nelagodu zbog hladnih i nehumanih eksterijera._NEWLINE_Sljede\xc4\x87i slikar magi\xc4\x8dnog realizma je Vladimir Beci\xc4\x87, koji se \xc5\xa1koluje u M\xc3\xbcnchenu i Parizu, a dio njegovog slikarskog opusa \xc4\x8dine bla\xc5\xbeujski pejza\xc5\xbei koje slika za vrijeme svog boravka u Bosni. Sli\xc4\x8dno Varlaju, njegove slike prikazuju arkadijske predjele koje ne odlikuje vreva i u\xc5\xbeurbanost, ve\xc4\x87\xc2\xa0 upravo suprotno. Njegovi\xc2\xa0 krajolici su zale\xc4\x91eni u vremenu, a ljudi iako prisutni, opet izgledaju odsutno i uko\xc4\x8deno, kao da su zadubljeni u svoje misli. Sli\xc4\x8dno Varlaju, i u Beci\xc4\x87evim djelima je nagla\xc5\xa1en plasticitet, povr\xc5\xa1ine su zagla\xc4\x91ene, atmosfere hladne, a boje su podre\xc4\x91ene oblikovanju volumena. Iste karakteristike uo\xc4\x8dljive su i kod drugih slikara magi\xc4\x8dnog realizma kao \xc5\xa1to su Mi\xc5\xa1e, Miji\xc4\x87, Trep\xc5\xa1e i Tiljak.\n_START_SECTION_\nPredstavnici neoklasicizma\n_START_PARAGRAPH_\nNeoklasicizam, inspiriran antikom, u sredi\xc5\xa1te stavlja \xc4\x8dovjeka, a naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e \xc5\xbeenske figure te zagovara \xc4\x8disto\xc4\x87u formi, voluminoznost i odmjerenost. Najpoznatiji predstavnik neoklasicizma je Marino Tartaglia, koji je studirao u Italiji gdje je na njega utjecao \xc2\xabValori plastici\xc2\xbb, ali i sama antika. Za njega je va\xc5\xbeno naglasiti da je vi\xc5\xa1e nego uspje\xc5\xa1no uspio ostvariti sintezu klasi\xc4\x8dnog ideala ljepote i modernosti, \xc5\xa1to je najuo\xc4\x8dljivije u njegovom najuspje\xc5\xa1nijem neoklasi\xc4\x8dnom djelu \xc2\xab\xc4\x8ce\xc5\xa1ljanje\xc2\xbb, na kojem je prikazana naga \xc5\xbeena koja sjedi i \xc4\x8de\xc5\xa1lja kosu. Iako \xc4\x8desto vi\xc4\x91ena, tema ove slike ne \xc4\x8dini djelo anakronim ili dosadnim, naprotiv, omogu\xc4\x87uje nam da uvidimo njenu modernost \xe2\x80\x93 stiliziranost \xc5\xbeenske figure koja se o\xc4\x8dituje u zaobljenim i glatkim formama, a koja ujedno te\xc5\xbei jasno\xc4\x87i i redu. Prikazana je \xc5\xbeena u potpunosti posve\xc4\x87ena \xc4\x8de\xc5\xa1ljanju svoje tamne kose, dok pokret njenih ruku izaziva osje\xc4\x87aj ugode i sanjivosti \xe2\x80\x93 zami\xc5\xa1ljamo kako ponavlja taj pokret u beskraj, te nam\xc2\xa0 sam \xc4\x8din \xc4\x8de\xc5\xa1ljanja po\xc4\x8dinje djelovati poput meditacije, opu\xc5\xa1tanja._NEWLINE_Drugi predstavnik neoklasicizma je Ivo Re\xc5\xbeek, koji se \xc5\xa1koluje prvo u Zagrebu i Pragu, a zatim odlazi u Pariz gdje radi u atelijeru Andre Deraina. Jasan utjecaj Picassa vidljiv je kod njegovih \xc2\xabKupa\xc4\x8dica\xc2\xbb, ali i kod \xc2\xabHarlekina s lulom\xc2\xbb, jer je naime poznato da su \xc4\x8dest motiv Picassovih slika upravo harlekini. Jedna od najljep\xc5\xa1ih slika neoklasicizma je Re\xc5\xbeekova \xc2\xabIndijka\xc2\xbb, koja prikazuje\xc2\xa0 djevojku u sjede\xc4\x87em polo\xc5\xbeaju, prikazanu do pasa, jasno octavaju\xc4\x87i glavne karakteristike neoklasicizma. Va\xc5\xbeno je spomenuti i Plan\xc4\x8di\xc4\x87a te Joba koji odudara od ostalih upotrebljavaju\xc4\x87i bogat kolorit u prizorima primorskih naselja.'