b'\n_START_ARTICLE_\nAleksandar Ehrmann\n_START_SECTION_\nPodrijetlo i za\xc4\x8deci karijere\n_START_PARAGRAPH_\nAleksandar Ehrmann je ro\xc4\x91en 14. rujna 1879. u bogatoj \xc5\xbeidovskoj obitelji Ignaca i Adele Liebermann-Ehrmann. Podrijetlom je iz Podbuza u isto\xc4\x8dnoj Galiciji. Ehrmann je odrastao uz trojicu bra\xc4\x87e; Leona, Oskara i Leopolda. Cijela obitelj Ehrmann bavila se drvnom industrijom. Ehrmann, potaknut obiteljskom tradicijom, se pripremao za vode\xc4\x87e polo\xc5\xbeaje u drvnoj industriji, pa je u razdoblju od 1899. do 1908. godine radio u nekoliko presti\xc5\xbenih srednjoeuropskih drvoprera\xc4\x91iva\xc4\x8dkih ku\xc4\x87a. 1899. zaposlio se u parnoj pilani u transilvanskom gradu Agniti, u podru\xc5\xbenici m\xc3\xbcnchenske tvornice "Bra\xc4\x87a Freundlich". Nakon dvije godine rada, 1901. godine, na uredskim i blagajni\xc4\x8dkim poslovima Ehrmann se preselio u Be\xc4\x8d gdje je odmah dobio zaposlenje u vrlo uglednoj dvorskoj tvornici parketa "Bra\xc4\x87a Engel". U Be\xc4\x8du je \xc5\xbeivio dvije godine, od o\xc5\xbeujka 1901. do travnja 1903. godine. Od 1. travnja 1907. do 31. kolovoza 1908. radio je za budimpe\xc5\xa1tansku drvnu industriju "Mundus", koja je bila u vlasni\xc5\xa1tvu obitelji Ehrmann, i to u postrojenjima u U\xc5\xbegorodu u Kraljevini Ugarskoj, zatim u tvornici u Vratima u Gorskom kotaru kao voditelj opskrbe, te na kraju kao voditelj tvornice poku\xc4\x87stva u Vara\xc5\xbedinu. Poslodavci u tim postrojenjima su bili veoma zadovoljni Ehrmannovim radom i sposobnostima. Ehrmann se nastojao u mladosti zaposliti u \xc5\xa1to vi\xc5\xa1e vode\xc4\x87ih drvnih industrija i obi\xc4\x87i vi\xc5\xa1e industrijsko-prera\xc4\x91iva\xc4\x8dkih pogona kako bi ste\xc4\x8deno znanje i iskustvo kasnije primijenio u vlastitoj tvornici.\n_START_SECTION_\nPoslovna, politi\xc4\x8dka, diplomatska i dru\xc5\xa1tvena karijera\n_START_PARAGRAPH_\n13. o\xc5\xbeujka 1916. Ehrmann je preuzio vo\xc4\x91enje obiteljske drvoprera\xc4\x91iva\xc4\x8dke tvrtke "Slavonija d.d." koju je 1903. godine osnovao njegov brat Leon. Tako\xc4\x91er je kasnije preuzeo vo\xc4\x91enje tvrtke Bothe i Ehrmann d.d. u Zagrebu koju je u listopadu 1895. osnovao Ehrmannov brati\xc4\x87 Samuel Ehrmann zajedno sa svojim partnerom Eugenom Ferdinandom Botheom. "Bothe i Ehrmann d.d." je pod Ehrmannom do 1934. godine zapo\xc5\xa1ljavala preko 500 radnika i bila je jedna od vode\xc4\x87ih tvornica namje\xc5\xa1taja u Austro-Ugarskoj Monarhiji. Osim u "Slavoniji d.d.", Ehrmann je bio generalni direktor u "Jugoslavenskoj \xc5\xa1umi d.d." iz Zagreba i industriji drva "Una d.d." iz Bosanske Dubice. Jedna od pilana "Slavonije d.d." bila je u Tesli\xc4\x87u, a vodio ju je Ehrmannov ne\xc4\x87ak Emil Ehrmann. Zbog potreba koje su "Slavoniju d.d." vezale za \xc5\xbeeljezni\xc4\x8dki promet, Aleksandar Ehrmann je 1923. godine potaknuo i privukao strani kapital za osnivanje "Prve jugoslavenske tvornice vagona strojeva i mostova d.d. Brod na Savi" (danas "\xc4\x90uro \xc4\x90akovi\xc4\x87"). Ehrmann je tako\xc4\x91er investirao u proizvodnju vinarije "Mladina" (dana\xc5\xa1nje "Jaska vino d.d." pod koncernom Agrokor) u Jastrebarskom. Uz to je bio i aktivan \xc4\x8dlan zagreba\xc4\x8dke "Trgova\xc4\x8dkoobrtni\xc4\x8dke komore" i "Zemaljskog saveza industrijalaca". Ehrmann je bio jedan od uglednika koji su 30. travnja 1925. u Trgova\xc4\x8dkom domu u Zagrebu utemeljili Aeroklub Zagreb. Na toj sjednici je izabran za drugog podpredsjednika kluba. Ehrmann je bio i \xc4\x8dlan uprave zagreba\xc4\x8dke sekcije jugoslavenskog autokluba tj. Automobilskog kluba Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca. Ehrmann je na vode\xc4\x87im funkcijama u autoklubu proveo nekoliko mandata. Ehrmann je 1926. godine sudjelovao u osnivanju udru\xc5\xbeenja za promicanje umjetni\xc4\x8dkoga obtra "Djelo". Udru\xc5\xbeenje je djelovalo pod okriljem Akademije za umjetnost i obrt, a bavilo se promicanjem dizajna uporabnih predmeta doma\xc4\x87e proizvodnje. Tako\xc4\x91er je bio \xc4\x8dlan dru\xc5\xa1tva "Kvak" koje je promicalo umjetnost, te je okupljalo brojne dobrotvore i umjetnike, poput slikara Mencia Klementa Crn\xc4\x8di\xc4\x87a. Ehrmann je bio i vlasnik "Zalagaonice" u Zagrebu, pa je vi\xc5\xa1e puta darivao Dru\xc5\xbebu "Bra\xc4\x87a Hrvatskoga Zmaja" vrijednim predmetima._NEWLINE_Sredina 1930.-ih je bila kobna za nekoliko najve\xc4\x87ih drvoprera\xc4\x91iva\xc4\x8dkih poduze\xc4\x87a u Kraljevini Jugoslaviji. Jedno od njih bila je i "Slavonija d.d." koja je 1936. godine oti\xc5\xa1la u ste\xc4\x8daj. Podru\xc5\xbenica u Be\xc4\x8du, koju je vodio Aleksandrov brat Oskar, posluje samostalno jo\xc5\xa1 i danas. Tako\xc4\x91er samostalno u Be\xc4\x8du i danas posluje tvornica "Bothe i Ehrmann", \xc4\x8dija je zagreba\xc4\x8dka tvornica propala tridesetih godina 20. stolje\xc4\x87a. Ehrmann je 1926. godine, preko "Jugoslavenske \xc5\xa1ume d.d.", kupio od grofa Ljudevita Erd\xc3\xb6dyja dvorac u Jastrebarskom zajedno s cijelim imanjem i lovi\xc5\xa1tem. Sveukupna povr\xc5\xa1ina posjeda iznosila je 904 jutra i 495 \xc4\x8dvh., a cijena je iznosila 2,5 milijuna dinara. Dvorac je bio prili\xc4\x8dno zapu\xc5\xa1ten i Ehrmannovi su na saniranje stanja, po\xc4\x8dev\xc5\xa1i s rekonstrukcijom krovi\xc5\xa1ta, utro\xc5\xa1ili znatnu svotu novca. Ehrmann je u jugozapadnom krilu dvorca osnovao prirodoslovni muzej koji je otvorio za javnost. Nakon kraha "Slavonije d.d.", "Jugoslavenska \xc5\xa1uma d.d.", koja je sa "Slavonijom d.d." bila poslovno i vlasni\xc4\x8dki povezana, morala je zbog velikih izdataka prodati dvorac u Jastrebarskom. Ehrmann je bio ravnatelja i \xc4\x8dlan upravnoga odbora "Dioni\xc4\x8dkoga dru\xc5\xa1tva Silvex", te po\xc4\x8dasni konzul Portugala u Zagrebu.\n_START_SECTION_\nObiteljski \xc5\xbeivot, \xc4\x8dovjekoljublje i donacije\n_START_PARAGRAPH_\nU vrijeme boravka u Vara\xc5\xbedinu, Ehrmann je upoznao svoju budu\xc4\x87u suprugu Doru Wilczek, tako\xc4\x91er \xc5\xbeidovku, k\xc4\x87er imu\xc4\x87noga poduzetnika Alberta Wilczeka i Elizabete Deutsch. Vjen\xc4\x8dali su se 22. prosinca 1907. u Vara\xc5\xbedinskoj sinagogi, a obred je vodio nadrabin dr. Ignjat Ernst. 1916. Ehrmann se sa obitelji nastanio u Slavonskom brodu gdje je bilo postrojenje "Slavonije d.d.". Najstarija k\xc4\x87i Ada im se rodila 24. velja\xc4\x8de 1909. godine. Ubrzo poslije su se preselili u Zagreb na Ma\xc5\xbeurani\xc4\x87ev trg 11. U Zagrebu se Ehrmannovima 11. listopada 1913. rodila k\xc4\x87i Hedi, a 28. o\xc5\xbeujka 1916. sin Leon koji je dobio ime po Aleksandrovu bratu, a koji je bio preminuo tri godine ranije. U travnju 1918. Ehrmann je sa obitelj preselio u Budimpe\xc5\xa1tu, ali se ve\xc4\x87 u o\xc5\xbeujku 1919. vratio u Zagreb, u kojem je bilo sjedi\xc5\xa1te "Slavonije d.d." S obzirom na to da su se 1919. godine trajno nastanili u Zagrebu, Ehrmannovi su 1922. godine naru\xc4\x8dili od arhitekta Viktora Kova\xc4\x8di\xc4\x87a projekt vile Ehrmann koja se nalazila u Jurjevskoj ulici 23. Obitelj Ehrmann je od 1926. do 1939. godine okupljala u Jaski dru\xc5\xa1tvenu kremu i organizirala brojne lovove za svoje prijatelje i poslovne partnere. Ehrmanna je 1937. godine u dvorcu posjetio tada\xc5\xa1nji nadbiskup koadjutor Alojzije Stepinac, koji je bio zainteresiran za kupnju dvorca za potrebe zagreba\xc4\x8dkog Kaptola. Obitelj Ehrmann bila je omiljena u predratnom Zagrebu. Voljeli su okupljati dru\xc5\xa1tvo, a bogatstvom se nisu razmetali; dapa\xc4\x8de, smatrali su da ih ono obvezuje na dobro\xc4\x8dinstvo i na nesebi\xc4\x8dno slu\xc5\xbeenje u korist op\xc4\x87ega dobra. Ehrmann je obi\xc4\x8davao davati pomo\xc4\x87 onima koji su je najvi\xc5\xa1e trebali, pa je tako u vi\xc5\xa1e navrata donirao sredstva "Katoli\xc4\x8dkoj pripomo\xc4\x87i za izbjeglice" u Jastrebarskom, "Banovinskom odboru dru\xc5\xa1tva Crvenog kri\xc5\xbea Banovine Hrvatske", kao i "Narodnoj pomo\xc4\x87i". Ehrmann je 1941. godine darovao Gipsoteci grada Zagreba ukupno 10 vrijednih isprava. 1945. darovao je Dr\xc5\xbeavnom arhivu u Zagrebu 6 folija glagoljskog misala iz 14. stolje\xc4\x87a. Ehrmannovi su tijekom \xc5\xbeivota u Zagrebu, od 1912. do 1965. godine, promijenili \xc4\x8detiri adrese: najprije su stanovali na Ma\xc5\xbeurani\xc4\x87evom trgu 11, zatim u \xc4\x86irilometodskoj 3 na Gornjem gradu, u Dra\xc5\xa1kovi\xc4\x87evoj 15/III i nakon 1945. u Marti\xc4\x87evoj 31/I.\n_START_SECTION_\nTijekom Drugog svjetskog rata\n_START_PARAGRAPH_\nProgla\xc5\xa1enje Nezavisne Dr\xc5\xbeave Hrvatske (NDH) je Ehrmanna zateklo na mjestu ravnatelja "Dioni\xc4\x8dkoga dru\xc5\xa1tva Silvex". Cijelo vrijeme rata Ehrmann je proveo u Zagrebu. Kao \xc5\xbdidovi, Ehrmannovi su po dolasku usta\xc5\xa1koga re\xc5\xbeima na vlast bili du\xc5\xbeni podnijeti obveznu prijavu imetka \xc5\xbeidova "Uredu za obnovu privrede Ministarstva narodnoga gospodarstva". Prijave su podnijeli 6. rujna 1941. godine. Ante Paveli\xc4\x87 je zahtijevao da se sa Ehrmannom postupa kao sa predstavnikom Portugala u NDH. Ehrmann je nastojao pomo\xc4\x87i \xc5\xbeidovima da emigriraju iz NDH, pa im je izdavao vize za Portugal na svoju ruku. Ehrmanni su u vrijeme NDH pro\xc5\xbeivjeli \xc4\x8detiri mra\xc4\x8dne godine \xc5\xbeivota. Ehrmannov sin Leon je odveden u njema\xc4\x8dko zarobljeni\xc5\xa1tvo kao \xc4\x8dasnik vojske Kraljevine Jugoslavije, k\xc4\x87i Ada je s mu\xc5\xbeem Juliusom Weinrebeom emigrirala u Split koji je bio pod talijanskom okupacijom, a zet od druge k\xc4\x87eri Hedi, ginekolog dr. Mladen Bival, izgubio je po uspostavi usta\xc5\xa1ke vlasti u Zagrebu radno mjesto lije\xc4\x8dnika u "Sanatoriju Merkur" u Zaj\xc4\x8devoj ulici. Ehrmannu su nacisti oduzeli i nekoliko gra\xc4\x91evinskih zemlji\xc5\xa1ta u Be\xc4\x8du koje je kupio jo\xc5\xa1 1929. godine, te zemlji\xc5\xa1te u \xc5\xa0ubi\xc4\x87evoj ulici u Zagrebu. Ehrmann je  preko Titova pouzdanika dr. Sre\xc4\x87ka \xc5\xa0ilovi\xc4\x87a, kasnijega jugoslavenskog ambasadora u Norve\xc5\xa1koj, davao u vi\xc5\xa1e navrata 1941. i 1942. znatne svote novca za borbu protiv okupatora.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivot nakon rata\n_START_PARAGRAPH_\nNovouspostavljena vlast SFR Jugoslavije nije imala previ\xc5\xa1e sluha za dobrotvore iz redova kapitalista, iako su Ehrmannove zasluge za narod bile neosporne. Iako antifa\xc5\xa1ist, Ehrmann je bio okarakteriziran kao klasni neprijatelj, pa mu tako nova vlast nije priznala pravo na mirovinu. Preseljen je iz velikoga stana u Dra\xc5\xa1kovi\xc4\x87evoj ulici u manji. Skromno je \xc5\xbeivio pomalo rasprodaju\xc4\x87i svoju imovinu. Umro je u Zagrebu, u Marti\xc4\x87evoj 31, 13. travnja 1965. godine. Aleksandar Ehrmann je pokopan u obiteljskoj grobnici u arkadama na Mirogoju. Supruga Dora je po njegovoj smrti preseljena u jo\xc5\xa1 manji stan, u Heinzlovoj 5, gdje je \xc5\xbeivjela do smrti 29. prosinca 1971. godine.'