b'\n_START_ARTICLE_\nDa\xc5\xa1t-e Ha\xc5\xa1tadan\n_START_PARAGRAPH_\nDa\xc5\xa1t-e Ha\xc5\xa1tadan (perz. \xd8\xaf\xd8\xb4\xd8\xaa \xd9\x87\xd8\xb4\xd8\xaa\xd8\xa7\xd8\xaf\xd8\xa7\xd9\x86) je geolo\xc5\xa1ka depresija smje\xc5\xa1tena ve\xc4\x87im zapadnim dijelom u Razavi Horasanu u Iranu odnosno manjim isto\xc4\x8dnim dijelom u Heratskoj pokrajini u Afganistanu, nazvana prema navodnim ostacima 80 kanata. Nalazi na sredi\xc5\xa1tu Iranske visoravni, ju\xc5\xbeno od rije\xc4\x8dnog zavoja Hariruda i pru\xc5\xbea se duljinom od 40 km u smjeru istok\xe2\x88\x92zapad odnosno \xc5\xa1irinom od 25 km. Na sjeveru je ome\xc4\x91ena planinom Kuh-e Korban (1028 m, poznata i kao Kuh-e Send\xc5\xbeedi ili Kuh-e Darband), na istoku Kuh-e Sang-e Dohtarom (1345 m), na jugoistoku Kuh-e Jal-e Harom (1092 m), na jugu Kuh-e Gedajanom (1128 m), te na jugozapadu i zapadu Bahar\xc5\xa1kim gorjem. Da\xc5\xa1t-e Ha\xc5\xa1tadan pripada geolo\xc5\xa1koj zoni koja se prema jugu nadovezuje na depresije poput Namakzara, Petergana i Da\xc5\xa1t-e Navmeda odnosno prema zapadu na sredi\xc5\xa1nji Iran i pustinju Da\xc5\xa1t-e Lut, a njihov stratigrafski profil sastoji se od stabilne paleozojske platforme prekrivene gustim mezozojskim sedimentima odnosno holocenskim aluvijem. Nadmorska visina depresije kre\xc4\x87e se od najvi\xc5\xa1e 1000 m uz planinska podno\xc5\xbeja do najmanje 750 m uz kanjon rijeke Kal-e \xc5\xa0urab na sjeveru. Druga va\xc5\xbena rijeka u depresiji jest Kal-e Darband koja otje\xc4\x8de prema sjeverozapadu, a obje teku\xc4\x87ice pripadaju porje\xc4\x8dju Hariruda odnosno slijevu Karakuma. Na podru\xc4\x8dju Da\xc5\xa1t-e Ha\xc5\xa1tadana ovisno o visini isprepli\xc4\x87u se dvije vrste klima \xe2\x88\x92 vru\xc4\x87a pustinjska (BWh) i hladna stepska (BSk). Flora prvenstveno uklju\xc4\x8duje razne sukulente i halofite karakteristi\xc4\x8dne za pustinjske i polupustinjske predjele, a fauna vi\xc5\xa1e vrsta gmazova i sisavaca. Iako su faunu ovih prostora istra\xc5\xbeivali jo\xc5\xa1 A. Keyserling kasnih 1850-ih odnosno W. T. Blanford ranih 1870-ih godina, ona je do danas relativno slabo istra\xc5\xbeena. Koncem 19. stolje\xc4\x87a u Ha\xc5\xa1tadanu je zabilje\xc5\xbeen i perzijski kulan, podvrsta azijskog divljeg magarca koji je danas ugro\xc5\xbeena vrsta._NEWLINE_U geopoliti\xc4\x8dkom smislu Da\xc5\xa1t-e Ha\xc5\xa1tadan je u potpunosti pripadao Iranu sve do 18. stolje\xc4\x87a kada se zbog politi\xc4\x8dkog rasula prouzrokovanog padom safavidske dinastije na\xc5\xa1ao u pojasu izme\xc4\x91u kad\xc5\xbearskog Irana i duranijske monarhije, temelja suvremenog Afganistana. Grani\xc4\x8dno podru\xc4\x8dje je dugo vremena bilo nenaseljeno i od male gospodarske va\xc5\xbenosti za obje zemlje, a potreba za preciznim definiranjem dr\xc5\xbeavne granice pojavila se u travnju 1885. godine zbog izbijanja niza grani\xc4\x8dnih incidenata. Iste godine Iran i Afganistan sazvali su nezavisnu arbitra\xc5\xbeu izabrav\xc5\xa1i pritom za posrednika Britansku Indiju koja je sljede\xc4\x87e godine za arbitra postavila C. S. MacLeana, britanskog veleposlanika u Horasanu i Sistanu. Razgrani\xc4\x8davanje depresije zbog raznih je problema odga\xc4\x91ano pune \xc4\x8detiri godine da bi naposljetku MacLean tijekom 1890. i 1891. godine podigao 39 grani\xc4\x8dnih kolaca uzdu\xc5\xbe 66 km. Ovaj potez brzo je popra\xc4\x87en stvaranjem malih i stalno naseljenih oaza s obje strane granice, osobito na iranskoj. Najve\xc4\x87a naselja u Da\xc5\xa1t-e Ha\xc5\xa1tadanu danas su iranski Karat, Rahne, \xc4\x8cah-e Fazeli-je Pain i Ferezne, te afganistanski Gorgabad, Valiabad i \xc4\x8cah-Gaz. Zapadnim dijelom Da\xc5\xa1t-e Ha\xc5\xa1tadana prolazi iranska cesta 99 kojom se prvenstveno slu\xc5\xbee iranska grani\xc4\x8dna policija i oru\xc5\xbeane snage. Tako\xc4\x91er, s iranske strane nalazi se i niz grani\xc4\x8dnih fortifikacija namijenjenih protiv afganistanskih krijum\xc4\x8dara opijuma.'