b'\n_START_ARTICLE_\nKarl von Einem\n_START_SECTION_\nObitelj\n_START_PARAGRAPH_\nKarl von Einem ro\xc4\x91en je 1. sije\xc4\x8dnja 1853. godine u aristokratskoj obitelji. Sin je Georga Augusta Einema, ina\xc4\x8de konji\xc4\x8dkog satnika, te Julie Einem ro\xc4\x91ene Hedermann. Stariji je brat Ernsta von Einema koji je tijekom rata zapovijedao 1. landverskom divizijom. U rujnu 1877. o\xc5\xbeenio se sa Marie Amalie Auguste Rothmaler, k\xc4\x87erkom generala pje\xc5\xa1a\xc5\xa1tva Louisa von Rothmalera i njegove druge \xc5\xbeene Charlotte von Lanegis, sa kojom je imao tri sina. Kako obitelj Rothmaler nije imala mu\xc5\xa1kih potomaka, dobio je dozvolu da, uz svoje, nosi i prezime Rothmaler.\n_START_SECTION_\nVojna karijera\n_START_PARAGRAPH_\nEinem srednju \xc5\xa1kolu poha\xc4\x91a u Celleu i Hildesheimu. Kadetsku \xc5\xa1kolu poha\xc4\x91a u najprije u Bensbergu, te potom u Berlinu. U prusku vojsku stupio je u kolovozu 1870. slu\xc5\xbee\xc4\x87i u 2. hannoverskoj ulanskoj pukovniji. Sudjeluje u Prusko-francuskom ratu u kojem je odlikovan \xc5\xbdeljeznim kri\xc5\xbeem. Nakon rata slu\xc5\xbei kao pobo\xc4\x8dnik u 2. hannoverskoj ulanskoj pukovniji i to do listopada 1876. kada je premje\xc5\xa1ten u 8. konji\xc4\x8dku brigadu smje\xc5\xa1tenu u Erfurtu. U studenom 1877. promaknut je u \xc4\x8din poru\xc4\x8dnika, nakon \xc4\x8dega od svibnja 1880. slu\xc5\xbei u Glavnom sto\xc5\xbeeru. U rujnu 1882. dosti\xc5\xbee \xc4\x8din konji\xc4\x8dkog satnika, da bi mjesec dana nakon toga, u listopadu, bio raspore\xc4\x91en u sto\xc5\xbeer XV. korpusa smje\xc5\xa1tenog u Strasbourgu. Na tom mjestu nalazi se idu\xc4\x87e dvije godine, do listopada 1884., kada postaje zapovjednikom satnije u 14. dragunskoj pukovniji koja se nalazila u Colmaru. Potom od sije\xc4\x8dnja 1887. ponovno obna\xc5\xa1a du\xc5\xbenost sto\xc5\xbeernog \xc4\x8dasnika u XV. korpusu, da bi u listopadu 1888. bio promaknut u \xc4\x8din bojnika. Od srpnja 1890. raspore\xc4\x91en je ponovno u Glavni sto\xc5\xbeer gdje se nalazi na slu\xc5\xbebi do srpnja 1893. kada je imenovan zapovjednikom 4. pukovnije. Idu\xc4\x87e, 1894. godine u sije\xc4\x8dnju dosti\xc5\xbee \xc4\x8din potpukovnika, da bi u listopadu 1895. postao na\xc4\x8delnikom sto\xc5\xbeera u VII. korpusu._NEWLINE_U o\xc5\xbeujku 1897. Einem je promaknut u \xc4\x8din pukovnika, da bi u listopadu idu\xc4\x87e 1898. godine postao na\xc4\x8delnikom op\xc4\x87eg odjel pruskog ministarstva rata. U tom svojstvu sudjeluje u organizaciji njema\xc4\x8dkih ekspedicijskih snaga koje su tijekom Bokserskog ustanka upu\xc4\x87ene u Kinu. U travnju 1900. unaprije\xc4\x91en je u \xc4\x8din general bojnika, da bi tri godine poslije, u travnju 1903., dostigao \xc4\x8din general poru\xc4\x8dnika. U lipnju te iste godine imenovan je pruskim ministrom rata. Kao ministar rata modernizira prusku vojsku posebice topni\xc5\xa1tvo. Tako\xc4\x91er, u vojnu uporabu uveo je strojnice, kao i karakteristi\xc4\x8dne sive uniforme. U rujnu 1907. promaknut je u \xc4\x8din generala konjice. Du\xc5\xbenost pruskog ministra rata obna\xc5\xa1ao je do rujna 1909. kada ga je na tom mjestu zamijenio Josias von Heeringen. Postaje zapovjednikom VII. korpusa na kojem mjestu do\xc4\x8dekuje i po\xc4\x8detak Prvog svjetskog rata.\n_START_SECTION_\nPrvi svjetski rat\n_START_PARAGRAPH_\nEinem je Prvi svjetski rat do\xc4\x8dekao s \xc4\x8dinom generala konjice i kao zapovjednik VII. korpusa koji je bio u sastavu njema\xc4\x8dke 2. armije. Sa VII. korpusom sudjeluje u opsadi Liegea i Prvoj bitci na Marni. Poslije bitke na Marni 12. rujna 1914. godine zamjenjuje generala Maxa von Hausena na mjestu zapovjednika 3. armije kojom je zapovijedao do kraja rata._NEWLINE_Njema\xc4\x8dka 3. armija dr\xc5\xbeala je front u francuskoj pokrajini Champagne, te je Einem tri mjeseca nakon \xc5\xa1to je imenovan zapovjednikom iste morao suzbiti francusku ofenzivu. Francuska ofenziva u Prvoj bitci u Champagni koja je trajala od 20. prosinca 1914. do 17. o\xc5\xbeujka 1915. godine imala je u po\xc4\x8detku odre\xc4\x91eni uspjeh, ali je Einem uspio odbiti francuski napad i zadr\xc5\xbeati njema\xc4\x8dke linije, te nanijeti gubitke Francuzima od 240.000 ljudi izba\xc4\x8denih iz stroja. Za navedena postignu\xc4\x87a 27. sije\xc4\x8dnja 1915. godine unaprije\xc4\x91en je u general pukovnika, te je 16. o\xc5\xbeujka 1916. primio orden Pour le M\xc3\xa9rite._NEWLINE_U jesen 1916. francuska ofenziva je obnovljena u Drugoj bitci u Champagni. Ovaj put su 52 francuske divizije poku\xc5\xa1ale probiti njema\xc4\x8dke linije, ali je Einem pravilno predvidio glavni pravac francuskog napada, te ga je uspio odbiti uz intenzivnu uporabu topni\xc5\xa1tva. Dio rati\xc5\xa1ta koji je dr\xc5\xbeala 3. armija bio je tijekom 1916. godine relativno miran obzirom da se te\xc5\xbei\xc5\xa1te borbi prenijelo na Verdun i Sommu. Po\xc4\x8detkom 1917. godine Einemova 3. armija bila je krajnjem dijelu rasporeda njema\xc4\x8dkih snaga koje su napadnute od strane francuske 4. armije u Drugoj bitci na Aisnei. Einemova 3. armija sudjelovala je i u Ludendorffovoj Proljetnoj ofenzivi. Tre\xc4\x87a armija nije sudjelovala u prva \xc4\x8detiri njema\xc4\x8dka napada, ali je sudjelovala u petom u kojem je zajedno sa 1. armijom u Drugoj bitci na Marni poku\xc5\xa1ala opkoliti Reims i tako oja\xc4\x8dati njema\xc4\x8dki polo\xc5\xbeaj. Einemova 3. armija je napadala isto\xc4\x8dno od Reimsa, ali je njezin napad odbijen od strane francuske 4. armije._NEWLINE_Njema\xc4\x8dka 3. armija u po\xc4\x8detku nije bila predmet savezni\xc4\x8dke Ofenzive od 100 dana. Me\xc4\x91utim, u rujnu 1918. godine napadnuta je od strane Ameri\xc4\x8dkih ekspedicijskih snaga, te je pretrpjela velike gubitke i prisiljena na povla\xc4\x8denje. Einemova 3. armija morala se povu\xc4\x87i oko 12 km u prvih pet dana ofenzive, te je zauzela polo\xc5\xbeaje najprije na rijeci Aisne, a nakon toga na rijeci Meuse. Na kraju rata, 10. studenog 1918. godine Einem je dobio zapovjedni\xc5\xa1tvo nad Grupom armija prijestolonasljednika Vilima koja je preimenovana u Grupu armija B, te je nadgledao njenu demobilizaciju i povratak vojnika u domovinu.\n_START_SECTION_\nPoslije rata\n_START_PARAGRAPH_\nNakon povratka u Njema\xc4\x8dku, Einem je u sije\xc4\x8dnju 1919. umirovljen. U listopadu 1931. sudjelovao je u osnivanju Harzbur\xc5\xa1kog fronta, te je tijekom 1933. i 1934. predsjedavao monarhisti\xc4\x8dkom organizacijom Konfederacija uspravnih (Bund der Aufrechten). Zadnjih godina \xc5\xbeivio je u M\xc3\xbclheim an der Ruhru gdje je i preminuo 7. travnja 1934. godine u 82. godini \xc5\xbeivota. Na dr\xc5\xbeavnom pogrebu koji je odr\xc5\xbean 11. travnja prisustvovao je kao izaslanik cara Vilima njegov sin Oscar. Bili su nazo\xc4\x8dni i zapovjednik Gardijskog korpusa Karl von Plettenberg, kao i feldmar\xc5\xa1al August von Mackensen, dok je predsjednik Republike Paul von Hindenburg poslao vijenac.'