b'\n_START_ARTICLE_\nAutoportret\n_START_PARAGRAPH_\nAutoportretom nazivamo umjetnikov prikaz samoga sebe, koji mo\xc5\xbee biti ostvaren kao slika, crte\xc5\xbe ili plastika. Obi\xc4\x8dno je autoportret slikan, crtan ili modeliran u polovi\xc4\x8dnoj figuri, dok su prikazi \xc4\x8ditavog lika mnogo rje\xc4\x91i. U najvi\xc5\xa1e je slu\xc4\x8dajeva na tim autoportretima prikazano direktno gledanje. Zrcalna je slika en face, u dosta rijetkim primjerima prikaz je u profilu. Za takvu zrcalnu sliku potrebna su dva zrcala.\n_START_SECTION_\nStari vijek\n_START_PARAGRAPH_\nNajstariji je poznati autoportret egipatski iz 2650. pr. Kr., na\xc4\x91en u grobu Ptah-Hotepa kod Sakkare u blizini velikih piramida. Kipar je prikazao sama sebe, kako sjede\xc4\x87i na la\xc4\x91i modelira borbu vesla\xc4\x8da. Nazna\xc4\x8dio je svoje ime Niankh-Ptah. Ima i drugih egipatskih autoportreta iz tih dalekih stolje\xc4\x87a, npr. lik slikara koji moli pred bogom Thot iz 13. stolje\xc4\x87a pr. Kr. Prema Plutarhovim zapisima izradio je u Gr\xc4\x8dkoj Fidija svoj vlastiti lik na \xc5\xa1titu, \xc5\xa1to ga je dr\xc5\xbeala u ljevici partenonska boginja Atena, napravljena od zlata i slove kosti. Na tom je \xc5\xa1titu prikazana borba Amazonka i Grka, a jedan od boraca je Fidija sam. Prema istim je zapisima Fidija bio \xc5\xa1tovi\xc5\xa1e optu\xc5\xbeen \xc5\xa1to je uklopio svoj lik na sveti kip boginje, atenske za\xc5\xa1titnice, i time po\xc4\x8dinio svetogr\xc4\x91e. Uz taj autoportret spominje povijest klasi\xc4\x8dnog svijeta vi\xc5\xa1e drugih, no kako je bio \xc4\x8ditav antikni likovni izraz skloniji ostvarivanju tipa nego stvaranju individualnih zna\xc4\x8dajki, to su u tom periodu autoportreti rijetki. Kasnije se, u hijeratskoj umjetnosti Bizanta, uop\xc4\x87e i ne javljaju.\n_START_SECTION_\nSrednji vijek\n_START_PARAGRAPH_\nTek u 9. stolje\xc4\x87u mo\xc5\xbeemo utvrditi (835.) u Milanu u crkvi sv. Ambrozija na zlatnom antependiju autoportret zlatara Volvina. U daljem razvitku umije\xc4\x87a isto tako su rijetki nesumnjivi primjeri autoportreta, jedan od tih je iz 1180. godine \xc5\xa1panjolskog majstora Mattea u domu Santiago di Compostela. U gotskom ih periodu ima vi\xc5\xa1e, a pogotovo kasnije kad se prikazivanje ljudskog lika sve vi\xc5\xa1e osloba\xc4\x91a sheme, i kad se to prikazivanje sve vi\xc5\xa1e individualizira. Tad kipari \xc4\x8desto ume\xc4\x87u svoje vlastite likove kao dekoraciju na dovratnicima, prozorima ili obrubima svojih plasti\xc4\x8dnih djela, kako to sebe kle\xc5\xa1e Petar Parler 1392. godine na prozorskoj galeriji katedrale u Pragu, a Lorenzo Ghiberti modelira svoj lik na dekorativnom obrubu Porte del Paradiso firentinske krstionice 1450. godine. Na \xc5\xa1ibenskoj katedrali, toj jedinstvenoj riznici umije\xc4\x87a, na vanjskom ukrasnom vijencu apside nalaze se klesane glave, za koje se dr\xc5\xbei da su poneke od njih autoportreti onih na\xc5\xa1ih klesara, \xc5\xa1to su izvodili to kameno remek-djelo.\n_START_SECTION_\nRenesansa\n_START_PARAGRAPH_\nPogotovo se slu\xc5\xbee slikari svih kulturnih zona od prijelaza gotike u ranu renesansu svojom zrcalnom slikom, tako da od pojave renesanse imamo redom autoportrete od svih zna\xc4\x8dajnih umjetnika, i to ne samo u Italiji, ve\xc4\x87 i na sjeveru, gdje bra\xc4\x87a Eyck uple\xc4\x87u u svoje kompozicije vlastite likove. Njihovim usavr\xc5\xa1avanjem tehnike uljanih boja po\xc4\x8dinje tek pravi procvat autoportreta. Tehnika naime freska ili tempere ne omogu\xc4\x87uje slikaru tako lako i tako direktno ostvarenje i oblikovanje vlastite slike, kao \xc5\xa1to to omogu\xc4\x87uje tehnika uljenih boja. Taj tehni\xc4\x8dki moment kao i sasvim novo osje\xc4\x87anje za objektivnu prirodu u vrijeme renesanse stvorio je cijeli niz umjetni\xc4\x8dkih autoportreta sasvim nove dra\xc5\xbei. To promatranje i prepoznavanje svoje vlastite svijesti polazilo je usporedo s razvitkom umije\xc4\x87a, kako to dokumentiraju nebrojeni autoportreti kroz vjekove i stilske periode do dana dana\xc5\xa1njega. Sva ta djela, sve te ostvarene zrcalne slike renesanse, baroka, kao i sada\xc5\xa1njosti nisu drugo nego naslikana psihologija, koja po svojim primjerima otkriva vi\xc5\xa1e ili manje najvjernije i najto\xc4\x8dnije tok samog razvitka \xc4\x8ditave umjetnosti, jer su ti dokumenti najdirektniji. Govore o onima, koji su taj razvitak kroz stolje\xc4\x87a ponijeli, vi\xc5\xa1e nego suha pri\xc4\x8danja ili \xc5\xa1aroliki umjetni\xc4\x8dki \xc5\xbeivotopisi, makar ih ispri\xc4\x8dala i najja\xc4\x8da pera povijesti umjetnosti.\n_START_SECTION_\nPortreti "assistenze"\n_START_PARAGRAPH_\nDakako da je sasvim druga stvar, kad su bezbrojni majstori unosili u svoje kompozicije \xc4\x8ditav ili djelomi\xc4\x8dan lik, kao da oni sami prisustvuju prikazanom \xc4\x8dinu ili da djeluju kao lica vlastite svoje kompozicije. Takvi su portreti nazvani portreti "assistenze", a povijest umjetnosti navodi ih nebrojeno mnogo u svojim zapisima od najranijih faza do dana\xc5\xa1njih. Masaccio (1401. \xe2\x80\x94 1428.) asistira kao lice jednomu od apostola na freski Pla\xc4\x87anje tributa sv. Petra u Firenci u Sta. Maria del Carmine. Benozzo Gozzoli (1420. \xe2\x80\x94 1498.) isto je tako prikazao sebe na freski Pohod triju kraljeva u firentinskoj pala\xc4\x8di Riccardi, a na isti su na\xc4\x8din i drugi majstori uklapali svoj lik u svoje slike, kao Ghirlandajo, Perugino, Rafael, Hans Holbein stariji, Gr\xc3\xbcnewald, Veronese i mnogi drugi._NEWLINE_Takvi autoportreti "assistenze" imali su ponekad i biografske oznake u vezi s prikazom slike. Rogier van der Weyden prikazuje sebe kao svetog Luku, gdje slika Bogorodicu. Taj isti motiv iskori\xc5\xa1\xc4\x87uju kasnije mnogi slikari. Brojni su D\xc3\xbcrerovi autoportreti sasvim biografske naravi. D\xc3\xbcrer jo\xc5\xa1 kao dijete crta svoj autoportret, kad mu je bilo 13 godina. On slika i crta sebe u raznim dobima; od njega je crte\xc5\xbe u kojem prikazuje sebe i na svojem tijelu ozna\xc4\x8duje bolno mjesto. D\xc3\xbcrer kao i Holbein \xc4\x8desto u svojim slikama upotrebljava svoj lik. Anegdotski slika na primjer Bassano (1510. \xe2\x80\x94 1592.) sebe u krugu obitelji. Sli\xc4\x8dno postupa \xc4\x8ditav niz nizozemskih slikara: Brouwer (1605. \xe2\x80\x94 1638.) u krugu svojih vinskih drugova, D. Teniers (1610. \xe2\x80\x94 1690.) u kne\xc5\xbeevskoj galeriji Bruxellesa, Gerard Dou (1613. \xe2\x80\x94 1675.) kao promatra\xc4\x8d uli\xc4\x8dne scene. Pogotovu slikari 18. stolje\xc4\x87a prikazuju svoje autoportrete anegdotski. Takvi su opisni prikazi od W. Hogartha, Charlesa van Looa (1705. \xe2\x80\x94 1765.), Daniela Chodowieckog (1726. \xe2\x80\x94 1801.) Kao kakvi biografski podaci \xc4\x8dine se poneke slike i velikog Goye (1746. \xe2\x80\x94 1828.), na tim se slikama nazire me\xc4\x91u drugim prikazanim licima i maska velikog satiri\xc4\x8dara. Takva je Goyina slika vojvotkinje Albe i Goye, uz ostale takav je Goyin Zavodnik._NEWLINE_Od stotine crtanih i slikanih Rembrandtovih autoportreta mogla bi se sastaviti najrje\xc4\x8ditija autobiografija tog izuzetnog velikog slu\xc4\x8daja europskog umije\xc4\x87a. Jedna bi od slavnih stranica te \xc4\x8dudesne \xc5\xbeivotne knjige bila njegova slika sa Saskijom. U crtane ili slikane autobiografije umjetnika pripadaju i one bezbrojne autokarikature, \xc5\xa1to su ih umjetnici sami izveli slu\xc5\xbee\xc4\x87i se svojim vlastitim licem. Putne su bilje\xc5\xa1ke raznih umjetnika pune takvih autobiografskih dokumenata (Delacroixov dnevnik). Prikazi anegdota u vezi s autoportretima bili su i u 19. stolje\xc4\x87u \xc4\x8desti, tako M. v. Schwind (1804.\xe2\x80\x941871.), F. Kr\xc3\xbcger (1797.\xe2\x80\x941857.), A. v. Menzel (1815.\xe2\x80\x941905.), Gustave Courbet koji slika svoj vlastiti do\xc4\x8dek (Bonjour, Monsieur Courbet) i izra\xc4\x91uje sliku svoga ateljea sa svim svojim modelima i znancima okolo sebe. I Wilhelm Leibl prikazuje sebe sa svojim prijateljem u lovu u tipi\xc4\x8dnoj genre-slici. Biografske su naravi i autoportreti Van Gogha. No oni nisu drugo nego tragi\xc4\x8dni dokumenti, bolje re\xc4\x8deno ispovijedi, zapisi o stanicama kri\xc5\xbenog puta, koje je ta svijest u svojem mu\xc4\x8deni\xc5\xa1tvu pro\xc5\xa1la. Ti Van Goghovi autoportreti tuma\xc4\x8de i osvjetljuju u na\xc5\xa1e dane psiholo\xc5\xa1ko zna\xc4\x8denje autoportreta, kao \xc5\xa1to to pokazuju sve one ostvarene zrcalne slike iz razli\xc4\x8ditih stilskih doba, koje ne imitiraju spolja\xc5\xa1nji obi\xc4\x8dan odraz, ve\xc4\x87 naprotiv ostvaruju i interpretiraju onu nutarnju vitalnost same \xc5\xbeive svijesti stvaraoca. Sigurno je, da su takvi autoportreti u velikom broju likovnih, dokumentarnih i autobiografskih rijetki. U takvim autoportretima je uhva\xc4\x87ena \xc5\xbeivotna dinamika, oni nisu samo prikaz nekih pateti\xc4\x8dkih poza samodopadnih gesta i izraza, i narcisoidnih imaginacija, oni nisu dobra ili lo\xc5\xa1a, namje\xc5\xa1tena ili uhva\xc4\x87ena gluma pred zrcalom, ve\xc4\x87 u njima \xc5\xbeivi svijest, oni su i bez ikakvog dekorativnog pribora i izabranih gesta \xc4\x8disti i najdirektniji izraz.\n_START_SECTION_\nAutoportret u umjetnosti Hrvata\n_START_PARAGRAPH_\nNovovjeki razvitak slikarske i kiparske umjetnosti u na\xc5\xa1oj domovini donosi \xc4\x8ditav niz autoportreta na\xc5\xa1ih umjetnika i likovnih radnika. Od Karasa do najmla\xc4\x91ih postoje gotovo od svih redom autoportreti. I oni najneznatniji likovni radnici dr\xc5\xbeali su da im je du\xc5\xbenost da svoja lica spase za vje\xc4\x8dnost. Me\xc4\x91u tim ostvarenjima ponajvi\xc5\xa1e je takvih, koji imadu vrijednost kulturnohistorijsku, manje ih ima zna\xc4\x8dajnih likovno, a najmanji je broj onih, koji su bilo psiholo\xc5\xa1kog bilo autobiografskog zna\xc4\x8denja. Svakako se isti\xc4\x8du neki naro\xc4\x8dito, od starijih autoportreta F. Quiquereza. On je slikao sebe kao Sv. Jurja u crnogorskom ruhu. Imamo i a. "assistenze", tako kod Medovi\xc4\x87evih slika u pala\xc4\x8di Odjela za prosvjetu u Zagrebu. Lik s prvog plana na slici Splitski sabor je lik samog Medovi\xc4\x87a. Ivekovi\xc4\x87 je sebe naslikao u svojim nekim kompozicijama, isto je tako sebe J. Kljakovi\xc4\x87 naslikao na svojoj freski Mojsija u zagreba\xc4\x8dkoj crkvi Sv. Marka, kao i na dekoraciji u Trgovinskoj komori. Likovno se osobito isti\xc4\x8du autoportreti M. Kraljevi\xc4\x87a s psom (Strossmayerova galerija) i autoportret s lulom (Salon Ulrich). Autoportret Josipa Ra\xc4\x8di\xc4\x87a je jedinstven psiholo\xc5\xa1ki portret, koji je likovno na visokoj razini, a psiholo\xc5\xa1ki opet kao da svojom dubokom i te\xc5\xa1kom sumorno\xc5\xa1\xc4\x87u zbijeno pri\xc4\x8da kratki i tragi\xc4\x8dni put te izvanredne svijesti i darovitosti. Me\xc4\x91u mnogim autoportretima kasnijih generacija valja napose istaknuti autoportrete Uzelca. Autobiografskog zna\xc4\x8denja su autoportreti Ljube Babi\xc4\x87a od 15. do 50. godine u nekih 20 varijanata. I \xc5\xa0ulenti\xc4\x87, Mi\xc5\xa1e, Tartaglia, Junek i drugi, pogotovu Beci\xc4\x87 izra\xc4\x91uju od vremena na vrijeme svoje likove, koji su likovno zanimljivi, a da ne ulaze u psiholo\xc5\xa1ki kompleks. Me\xc4\x91unarodno priznanje su stekli autoportreti u bronci Ivana Me\xc5\xa1trovi\xc4\x87a i Tome Rosandi\xc4\x87a, toliko karakteristi\xc4\x8dni po gesti.'