b'\n_START_ARTICLE_\nSlavonski sabor\n_START_PARAGRAPH_\nSlavonski sabor je bilo predstavni\xc4\x8dko tijelo Kraljevine Slavonije. Kraljevstvo Slavonije (Regnum Sclavoniae), pojam je prvi put upotrijebljen u 13. stolje\xc4\x87u. Isprva je podrazumijevao samoupravnu zajednicu \xc5\xbeupanija, koja je krajem 15. stolje\xc4\x87a prerasla u Kraljevinu Slavoniju. U njezinu su se sastavu nalazile Zagreba\xc4\x8dka, Vara\xc5\xbedinska Kri\xc5\xbeeva\xc4\x8dka i Viroviti\xc4\x8dka \xc5\xbeupanija. Vlast hrvatsko-ugarskog kralja bila je ja\xc4\x8de izra\xc5\xbeena u srednjovjekovnoj Slavoniji nego u srednjovjekovnoj Hrvatskoj i Dalmaciji, krajevima ju\xc5\xbeno od Gvozda._NEWLINE_Tijekom 13. stolje\xc4\x87a, u Slavoniji se sabor postupno oblikovao kao plemi\xc4\x87ko tijelo koje je jedinstveno nastupalo prema vladaru, premda s ograni\xc4\x8denim mogu\xc4\x87nostima odlu\xc4\x8divanja. Na prostoru srednjovjekovne Hrvatske dominirao je feudalni partikularizam s (uglavnom) neznatnom vla\xc5\xa1\xc4\x87u vladara, pa se plemstvo nije trebalo institucionalno povezivati. Zato je sabor toga plemstva, hrvatsko-dalmatinski sabor, u 14. stolje\xc4\x87u odr\xc5\xbean samo dva puta i nije izrastao u pravu instituciju vlasti. Postupni razvoj stale\xc5\xbea od polovice 15. stolje\xc4\x87a vodio je transformaciji dvaju sabora u ustanove slavonskoga i hrvatskog plemstva, koje su odlu\xc4\x8divale u dr\xc5\xbeavnim poslovima. Zbog zajedni\xc4\x8dkih interesa u obrani od Osmanlija i sku\xc4\x8denoga dr\xc5\xbeavnog teritorija, godine 1533. slavonsko i hrvatsko plemstvo prvi je put zasjedalo zajedno, a nakon 1558. vi\xc5\xa1e se nije sastajalo zasebno. Tako je nastao jedinstveni Hrvatski sabor.\n_START_SECTION_\nPrvi slavonski sabor 1273.\n_START_PARAGRAPH_\nPovijesni se korijeni Hrvatskoga sabora kao institucije razmjerno redovita djelovanja i odre\xc4\x91enih ovlasti u dr\xc5\xbeavnim poslovima mogu na\xc4\x87i u 13 stolje\xc4\x87u u srednjovjekovnoj Slavoniji (prostor sjeverno od Gvozda), iako su se i u ranijim razdobljima hrvatske patrimonijalne dr\xc5\xbeave javljale skup\xc5\xa1tine na kojima se raspravljalo o najva\xc5\xbenijim pitanjima zajednice, objavljivale se vladarove naredbe ili se na njima obavljala krunidba kralja._NEWLINE_Prvi poznati sabor sjeverno od Gvozda (Petrova gora) poznat kao slavonski sabor odr\xc5\xbean je u Zagrebu 20. travnja 1273. godine za banovanja Matije \xc4\x8caka Tren\xc4\x8dinskoga. Na njemu su plemi\xc4\x87i i slobodni vojnici (jobogioni) sastavili i dali banu na potvrdu prava kraljevstva i banovine u 33 \xc4\x8dlanka. U tom prvom cjelovitom sa\xc4\x8duvanom saborskom zapisniku utvr\xc4\x91en je i latinski naziv sabora: Op\xc4\x87i sabor \xc4\x8ditave kraljevine Slavonije (Congregacio Regni tocius Sclavonie generalis), a njegove se odluke nazivaju statuta et constituciones, odredbe sa zakonskom snagom. Njih svojim pe\xc4\x8datom potkrepljuje ban i tako dobivaju snagu sveudiljne \xc4\x8dvrsto\xc4\x87e. Na tom saboru su sudjelovali predstavnici Zagreba\xc4\x8dke, Vara\xc5\xbedinske, Kri\xc5\xbeeva\xc4\x8dke i Viroviti\xc4\x8dke \xc5\xbeupanije._NEWLINE_Na tome saboru plemstvo je, prije svega, \xc5\xbeeljelo u\xc4\x8dvrstiti sudski postupak i tako zajam\xc4\x8diti obranu vlasni\xc5\xa1tva zemlje koju je steklo patrimonijalnim pravom. Stoga je najve\xc4\x87i broj odredaba o nadle\xc5\xbenosti i postupku sudovanja. Odredbom da ba\xc5\xa1tina onoga koji umre bez nasljednika ostane u njegovu rodu, potvr\xc4\x91eno je drevno pravo plemenite ba\xc5\xa1tine nazo\xc4\x8dno na cijelome hrvatskom prostoru. Utvr\xc4\x91eno je, nadalje, da plemi\xc4\x87i imaju obvezu stati u obranu zemlje ako je neprijatelj napadne, ali im je ostavljeno na volju da sami izaberu velika\xc5\xa1a pod \xc4\x8dijim \xc4\x87e barjakom ratovati. Utvr\xc4\x91ene su tako\xc4\x91er i odre\xc4\x91ene porezne obveze (zalaznina i marturina). Tijekom 13. stolje\xc4\x87a, sabor se postupno oblikovao kao plemi\xc4\x87ko tijelo koje je jedinstveno nastupalo prema vladaru, premda s ograni\xc4\x8denim mogu\xc4\x87nostima odlu\xc4\x8divanja. Sabor se sastajao povremeno, po potrebi, i na razli\xc4\x8ditim mjestima (Kri\xc5\xbeevci, Steni\xc4\x8dnjak i dr.).\n_START_SECTION_\nKrvavi sabor kri\xc5\xbeeva\xc4\x8dki 1397.\n_START_PARAGRAPH_\nNezadovoljni vladanjem hrvatsko-ugarskog kralja \xc5\xbdigmunda kao i \xc4\x8dinjenicom da je do\xc5\xbeivio poraz od turske vojske te se nije znalo je li uop\xc4\x87e \xc5\xbeiv, hrvatski narod 1396. godine za novog kralja izabire napuljskog kralja Ladislava. Time se stvara hrvatska liga, koju predvodi ban Stjepan Lackovi\xc4\x87. Kralj \xc5\xbdigmund je, me\xc4\x91utim, pre\xc5\xbeivio bitku s Turcima i \xc5\xbeelio pomirbu s hrvatskim velika\xc5\xa1ima. U tu svrhu saziva sabor u Kri\xc5\xbeevcima 27. velja\xc4\x8de 1397. godine, najvjerojatnije u crkvi Svetog kri\xc5\xbea. Ban Lackovi\xc4\x87 odazvao se pozivu pa je, budu\xc4\x87i da je u\xc5\xbeivao kraljevu za\xc5\xa1titu, s plemi\xc4\x87ima ostavio oru\xc5\xbeje ispred mjesta odr\xc5\xbeavanja sabora, a vojsku izvan grada. Uslijedila je burna rasprava tijekom koje je ban Lackovi\xc4\x87 optu\xc5\xbeen za izdaju u posljednjoj bitci s Turcima._NEWLINE_Uslijedio je krvavi epilog u kojem su kraljevi vazali pobijedili bana Lackovi\xc4\x87a i hrvatsko plemstvo. Na vijest o pogibiji bana i plemi\xc4\x87a hrvatska vojska pohitala je u Kri\xc5\xbeevce i zapo\xc4\x8dela je bitka sa \xc5\xbdigmundovim prista\xc5\xa1ama. \xc5\xbdigmund, me\xc4\x91utim, uspijeva pobje\xc4\x87i u Ugarsku, a sve posjede bana Lackovi\xc4\x87a daruje svojim podanicima. Vijest o zbivanjima na saboru u Kri\xc5\xbeevcima odjeknula je hrvatskim zemljama, a i danas se taj doga\xc4\x91aj naziva krvavi kri\xc5\xbeeva\xc4\x8dki sabor, koji je ovjekovje\xc4\x8dio i Oton Ivekovi\xc4\x87 freskom u kri\xc5\xbeeva\xc4\x8dkoj crkvi Svetog kri\xc5\xbea.\n_START_SECTION_\nProtuhabsbur\xc5\xa1ki sabor 1527.\n_START_PARAGRAPH_\nNa prostoru srednjovjekovne Hrvatske (Kraljevina Hrvatska i Dalmacija, ju\xc5\xbeno od Gvozda) dominirao je feudalni partikularizam s uglavnom neznatnom vla\xc5\xa1\xc4\x87u vladara, pa se plemstvo nije trebalo institucionalno povezivati. Stoga je sabor toga plemstva, Hrvatsko-dalmatinski sabor, u 14. stolje\xc4\x87u odr\xc5\xbean samo dva puta i nije izrastao u pravu instituciju vlasti. Tijekom kasnoga srednjeg vijeka postojala su tako dva sabora, hrvatski i slavonski. Dva sabora su uglavnom funkcionirala odvojeno. Slavonski sabor je 1515. odbio pomo\xc4\x87 banu Petru Berislavi\xc4\x87u za obranu prostora ju\xc5\xbeno od Velebita uz obrazlo\xc5\xbeenje da su slavonski stale\xc5\xbei po starom obi\xc4\x8daju du\xc5\xbeni braniti samo svoju kraljevinu, dakle Slavoniju, ali ne i Hrvatsku. Takav odnos je u potpunosti kuliminirao po\xc4\x8detkom 1527. godine._NEWLINE_Smrt ugarsko-hrvatskog kralja Ludovika II. i te\xc5\xa1ki vojni poraz na Moha\xc4\x8dkom polju 1526. godine nametali su politici hrvatskog i ugarskog plemstva tri va\xc5\xbena zadatka: izbor novoga kralja, okupljanje snaga i nastavak borbe protiv Turaka. Ve\xc4\x87i dio hrvatskog plemstva smatrao je da je potrebno povezivanje s Austrijom zbog djelotvornije obrane od Turaka i stoga su odlu\xc4\x8dili da austrijskog nadvojvodu Ferdinanda I. Habsburga izaberu za kralja. Slavonski su stale\xc5\xbei stoga na svom saboru 23. rujna 1526. u Koprivnici zaklju\xc4\x8dili poslati mu izaslanstvo te je 10. studenog 1526. sklopljen ugovor izme\xc4\x91u nadvojvode Ferdinanda i kneza Krste Frankopana o Ferdinandovu pristajanju da brani hrvatske prostore i prizna postoje\xc4\x87e povlastice hrvatskoga plemstva._NEWLINE_Hrvatsko je plemstvo na Cetinskom saboru, 31. prosinca 1526. i 1. sije\xc4\x8dnja 1527., nakon pogibije Ludovika II. Jagelovi\xc4\x87a na Moha\xc4\x8dkom polju 29. kolovoza 1526. za hrvatskoga kralja izabralo austrijskoj nadvojvodu Ferdinand Habsbur\xc5\xa1ki. Ferdinand je obe\xc4\x87ao po\xc5\xa1tovati i \xc5\xa1tititi postoje\xc4\x87a prava i povlastice Hrvatskoga Kraljevstva, obvezao se o svojem tro\xc5\xa1ku uzdr\xc5\xbeavati 1.000 konjanika i 200 pje\xc5\xa1aka i odr\xc5\xbeavati hrvatske protuturske utvrde. Nasuprot odlukama Cetinskog sabora, slavonski je sabor u Dubravi kraj Vrbovca izabrao za kralja 6. sije\xc4\x8dnja 1527. Ivana Zapolju, nakon \xc4\x8dega je uslijedilo razdoblje gra\xc4\x91anskog rata, koji je u velikoj mjeri oslabio vojno-obrambenu snagu Hrvatskoga Kraljevstva te Turcima olak\xc5\xa1ao prodiranje i donio nove osvaja\xc4\x8dke uspjehe.\n_START_SECTION_\nJedinstveni Sabor od 1558.\n_START_PARAGRAPH_\nStalno smanjenje hrvatskog kraljevstva, kao rezultat turskih osvajanja u 16. stolje\xc4\x87u, uvjetovalo je spajanje slavonskog i hrvatskog sabora u jedinstveni stale\xc5\xa1ki sabor. Zbog zajedni\xc4\x8dkih interesa u obrani od Osmanlija i sku\xc4\x8denoga dr\xc5\xbeavnog teritorija, godine 1533. slavonsko i hrvatsko plemstvo prvi je put zasjedalo zajedno, a nakon 1558. vi\xc5\xa1e se nije sastajalo zasebno. Prvo zasjedanje jedinstvenoga hrvatskog i slavonskog sabora odr\xc5\xbeano u Zagrebu 1. rujna 1558. godine._NEWLINE_Pod pritiskom osmanske opasnosti, sabor se okupljao \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e. Za sabor su se u tom razdoblju rabili latinski nazivi diaeta, congressus, congregatio generalis, conventus Regni, a na hrvatskome spravi\xc5\xa1\xc4\x87e i stanak. Neko je vrijeme prevladavao naziv status et ordines Regni (stale\xc5\xbei i redovi Kraljevstva), kojim su bili obuhva\xc4\x87eni svi koji su imali pravo na mjesto i glas u saboru, a od 1681. i Congregatio Regnorum Croatie, Dalmatiae et Slavoniae (Sabor Kraljevstava Hrvatske, Dalmacije i Slavonije). Unato\xc4\x8d \xc4\x8dinjenici da je Dalmacija jo\xc5\xa1 mnogo vremena bila pod vla\xc5\xa1\xc4\x87u Mle\xc4\x8dana, njezinim uklju\xc4\x8denjem u naziv Sabora pokazalo se da je hrvatsko kraljevstvo obuhva\xc4\x87alo i Dalmaciju, Hrvatsku i Slavoniju kao tri neodvojive, ali samostalne jedinice hrvatskog kraljevstva.'