b'\n_START_ARTICLE_\nJosip Seissel\n_START_PARAGRAPH_\nJosip Seissel (Krapina, 10. sije\xc4\x8dnja 1904. \xe2\x80\x93 Zagreb, 19. velja\xc4\x8de 1987.) je bio hrvatski slikar, urbanist i arhitekt.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nJosip Seissel (pseudonim Jo Klek) rodio se u Krapini kao drugo dijete civilnog mjernika Rudolfa Seissela i majke Terezije. Djetinjstvo je proveo u rodnom mjestu gdje je zavr\xc5\xa1io osnovnu \xc5\xa1kolu, a onda i \xc4\x8detiri razreda gimnazije. Dvije godine nakon o\xc4\x8deve smrti, 1919. godine porodica se seli u Zagreb radi daljnjeg \xc5\xa1kolovanja bra\xc4\x87e Josipa i (starijeg) Stjepana. 1923. godine izba\xc4\x8den je iz zagreba\xc4\x8dke gimnazije. Godinu dana kasnije maturirao je u Beogradu, potom se vratio u Zagreb i upisao Tehni\xc4\x8dki fakultet. Po zavr\xc5\xa1etku studija (1929. godine) zapo\xc5\xa1ljava se na Odsjeku za regulaciju grada Gradske Op\xc4\x87ine Zagreba gdje ostaje deset godina. U \xc4\x8cakovcu se 1932. godine \xc5\xbeeni sa Silvanom Plav\xc5\xa1i\xc4\x87. Uo\xc4\x8di Drugog svjetskog rata zapo\xc5\xa1ljava se u Obrtnoj \xc5\xa1koli u Zagrebu. Tijekom rata optu\xc5\xbeen je za suradnju s partizanima i NOB-om i zbog toga izba\xc4\x8den iz Obrtne \xc5\xa1kole. 1944. godine smje\xc5\xa1ten je u bolnicu (za du\xc5\xa1evne bolesnike) kod dr. Vrane\xc5\xa1i\xc4\x87a a potom u umobolnicu kraj Bo\xc5\xbejakovine. Odavde bje\xc5\xbei pred usta\xc5\xa1ama u \xc4\x8cazmu, pa u Topusko u Povjereni\xc5\xa1tvo tehni\xc4\x8dkih radova ZAVNOHa. Po zavr\xc5\xa1etku rata, 1945. godine seli sa suprugom u \xc5\xa0ibenik gdje mu je povjereno rukovo\xc4\x91enje Urbanisti\xc4\x8dkim seminarom ZAVNOH-a. Iste godine vra\xc4\x87a se u Zagreb i zapo\xc5\xa1ljava u Zemaljsko-gra\xc4\x91evinskom projektnom zavodu Hrvatske. Od 1947. do umirovljenja 1965. radi kao izvanredni profesor, a od 1958. kao redovni profesor za urbanizam Arhitektonskog fakulteta u Zagrebu.\n_START_SECTION_\nStvarala\xc4\x8dko razdoblje 1918. \xe2\x80\x93 1924.\n_START_PARAGRAPH_\nU najranijem razdoblju umjetni\xc4\x8dkog rada Seissel se zanima za glazbu, kazali\xc5\xa1te, kabare i likovni \xc5\xbeivot Zagreba, napose za autore konstruktivisti\xc4\x8dke i kubisti\xc4\x8dke orijentacije (Vilko Gecan, Vladimir Varlaj, Sava \xc5\xa0umanovi\xc4\x87, Marijan Trep\xc5\xa1e, Milivoj Uzelac), zatim za ekspresioniste (Josip Ra\xc4\x8di\xc4\x87, Miroslav Kraljevi\xc4\x87, Milan Steiner) i za simboliste (Bela Csikos Sessia, Mirko Ra\xc4\x8dki i Ljubo Babi\xc4\x87). U Krapini sa grupom prijatelja radi na kazali\xc5\xa1noj predstavi Nora Henrika Ibsena kao scenograf. U predstavi Seissel izra\xc5\xbeava svoj bunt protiv malogra\xc4\x91an\xc5\xa1tine. Iako nije nikad izvedena, Seissel stje\xc4\x8de zna\xc4\x8dajno mladala\xc4\x8dko prakti\xc4\x8dno iskustvo nakon razdoblja promatranja kazali\xc5\xa1ta iz perspektive gledatelja. I prije ove predstave je za vrijeme boravka kod ujaka u Opeki kraj Vinice, ljeti 1919. priredio kazali\xc5\xa1nu predstavu za obitelj i rodbinu. U tom vremenu nastaju njegovi ekspresionisti\xc4\x8dki radovi: Autoportret, Radni\xc4\x8dki stan, Arboretum dvorca Opeka. Tre\xc4\x87u kazali\xc5\xa1nu predstavu radi u Zagrebu sa grupom kolega (Dragutinom Herjani\xc4\x87em, Vladom Pilarom, Zvonimirom Meglerom, Du\xc5\xa1anom i \xc4\x8cedomirom Plav\xc5\xa1i\xc4\x87, Milo\xc5\xa1em Somborskim, Vi\xc5\xa1njom Kranj\xc4\x8devi\xc4\x87 i Mihom \xc5\xa0enom) okupljenim pod nazivom Traveleri. U predstavi koriste Seisselove tekstove, tekstove iz avangardnog \xc4\x8dasopisa Zenit i tekst futuriste Filippa Tommasa Marinettija Oni \xc4\x87e do\xc4\x87i. Scenografiju za predstavu Seissel radi od raznobojnih trokutastih ploha od papira  vezanih konop\xc4\x8di\xc4\x87em, kostimi su od kartonskog papira, na pozornici se pojavljuje i magarac. Traveleri predstavom \xc5\xbeele provocirati i \xc5\xa1okirati publiku (u kojoj sjede i njihovi profesori), no na kraju ostaju sami \xc5\xa1okirani jer im se \xc2\xabpreporu\xc4\x8duje\xc2\xbb da \xc5\xa1kolovanje nastave negdje drugdje. I tako se Seissel obreo u Beogradu. Nakon ove predstave Seissel zapo\xc4\x8dinje sa serijom kola\xc5\xbea za Zenit. Nastaje PAFAMA, po mi\xc5\xa1ljenju mnogih kriti\xc4\x8dara, remek djelo Seisselovog konstruktivizma i prva apstraktna slika u jugoisto\xc4\x8dnoj Europi.\n_START_SECTION_\nStvarala\xc4\x8dko razdoblje 1924. \xe2\x80\x93 1945.\n_START_PARAGRAPH_\nOvo razdoblje Seisselovog \xc5\xbeivota obilje\xc5\xbeeno je najprije studijem arhitekture tijekom kojeg upoznaje europsku arhitektonsku ba\xc5\xa1tinu te raskidom za zenitizmom. Zapo\xc4\x8dinje njegova dugogodi\xc5\xa1nja suradnja sa Josipom Pi\xc4\x8dmanom i Milo\xc5\xa1em Somborskim. Nastaju njegovi nacrti op\xc4\x87e i parcijalne urbanisti\xc4\x8dke regulacije Zagreba posebice za Trg kralja Petra Kre\xc5\xa1imira (neko\xc4\x87 Lenjinov trg)], radni\xc4\x8dkih naselja u Volov\xc4\x8dici, Sveticama i Trnju, kvart villa na obroncima Zagreba\xc4\x8dke gore. Od 1929. do 1932. sa Pi\xc4\x8dmanom radi idejni projekt za izgradnju Zakladnog trga (ugao Trga bana Jela\xc4\x8di\xc4\x87a, Ilice i Gajeve ulice) u Zagrebu. Tridesetih godina 20. stolje\xc4\x87a pod velikim je utjecajem Augusta Cesarca, zagreba\xc4\x8dkih ljevi\xc4\x8dara i onih oko Grupe Zemlja. 1930. godine pod vodstvom Stjepana Hribara, a u tijesnoj suradnji sa Vladom Antoli\xc4\x87em radi na Generalnoj regulaciji plana Zagreba koji je postao osnova za poslijeratne urbanisti\xc4\x8dke planove Zagreba. Sa svojim arhitektonskim radovima sudjeluje na brojnim izlo\xc5\xbebama u Jugoslaviji. Dru\xc5\xbei se sa Gjurom Szabom, Otonom Postru\xc5\xbenikom,  Augustom Cesarcem i njegovim bratom, matemati\xc4\x8darom Rudolfom. Tijekom 1936. i 1937. godine uz arhitektonski posao u Gradskoj op\xc4\x87ini Zagreba posve\xc4\x87en je natje\xc4\x8dajnom projektu Jugoslovenskog paviljona za Svjetsku izlo\xc5\xbebu Exposition universelle u Parizu 1937. godine s kojim dobiva Prvu kao izvedbenu nagradu. U Parizu su veliki prinos unutra\xc5\xa1njem ure\xc4\x91enju paviljona dali profesori Dr\xc5\xbeavne obrtni\xc4\x8dke \xc5\xa1kole: \xc4\x90uka Kavuri\xc4\x87, Edo Kova\xc4\x8devi\xc4\x87 i Ernest Toma\xc5\xa1evi\xc4\x87. Jugoslovenski paviljon dobio je na izlo\xc5\xbebi Grand prix, a Seissel Zlatnu medalju za ure\xc4\x91enje okolnog prostora. Po zavr\xc5\xa1etku izlo\xc5\xbebe putuje sa suprugom Silvanom Francuskom, Italijom, Nizozemskom, Belgijom. Najte\xc5\xbee razdoblje za Seissela zapo\xc4\x8delo je i trajalo od po\xc4\x8detka i tijekom Drugog svjetskog rata kada je mu\xc4\x8den, smje\xc5\xa1tavan u umobolnice. U rujnu 1942. smijenjen je s polo\xc5\xbeaja direktora Obrtne \xc5\xa1kole, a u travnju 1944. uhi\xc4\x87en. Krajem kolovoza iste godine bje\xc5\xbei u partizane.\n_START_SECTION_\nStvarala\xc4\x8dko razdoblje 1945. \xe2\x80\x93 1987.\n_START_PARAGRAPH_\nOd 1945. godine Seissel se najvi\xc5\xa1e bavi urbanizmom. Mnoga su mjesta u ratu poru\xc5\xa1ena i devastirana pa Seissel radi na njihovoj obnovi, izra\xc4\x91uje projekte, planove i studije za spomeni\xc4\x8dka mjesta (groblja, spomen-parkove) i za taj rad dobiva brojne nagrade. Nakon rata zapo\xc4\x8dinje njegovo prijateljstvo sa arhitektom, pjesnikom, novinarom Josipom Depolom i arhitektom Bo\xc5\xbeidarom Tu\xc5\xa1ekom. Ure\xc4\x91uje \xc4\x8dasopis Arhitektura i urbanizam od 1947. do 1951. godine. \xc4\x8clan je redakcije \xc4\x8dasopisa Urbanizam koji je izlazio u Beogradu. Jugoslavenska akademija znanosti i umjetnosti prima ga u svoje \xc4\x8dlanstvo 1950. godine. Tri godine je predsjednik Dru\xc5\xa1tva arhitekata Hrvatske (1948. \xe2\x80\x93 1950.) Bio je predsjednik Urbanisti\xc4\x8dkog dru\xc5\xa1tva NR Hrvatske,  kasnije Urbanisti\xc4\x8dkog dru\xc5\xa1tva SR Hrvatske, a od 1960. godine do 1964. godine  \xc4\x8dlan Glavnog odbora Saveza urbanista Jugoslavije. Aktivan je i u me\xc4\x91unarodnom strukovnom udru\xc5\xbeenju arhitekata (International Union of Arhitects). U tom razdoblju nastaju njegova urbanisti\xc4\x8dka rje\xc5\xa1enja za Lje\xc4\x8dili\xc5\xa1te Topusko, \xc4\x8cakovec, Osijek, Zadar, za Sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1ni grad u zagreba\xc4\x8dkoj Dubravi i mnoge druge u ostalim dijelovima Jugoslavije. Sa odlaskom u mirovinu njegov dru\xc5\xa1tveni, stru\xc4\x8dni, predava\xc4\x8dki i slikarski rad ne prestaje. Putuje svijetom, posje\xc4\x87uje Gr\xc4\x8dku, Njema\xc4\x8dku, Japan pa ponovo Italiju i Francusku. U mirovini se mo\xc5\xbee potpuno predati svojoj slikarskoj i crtala\xc4\x8dkoj strasti. I u tom razdoblju sti\xc5\xbeu mu nagrade i priznanja: 1976. mu Savjet za nau\xc4\x8dni rad SR Hrvatske izra\xc5\xbeava priznanje, dodjeljuje zvanje znanstvenog savjetnika i uvodi ga u Registar znanstvenih radnika. U Zagrebu mu se 1978. godine postavlja prva samostalna slikarska izlo\xc5\xbeba u Galeriji Nova, 1982. druga \xe2\x80\x93 sa radovima u pastelu u Studiju galerije Forum, a 1985. i tre\xc4\x87a izlo\xc5\xbeba  u Dru\xc5\xa1tvu arhitekata Zagreba. Osim ovih prire\xc4\x91ene su i brojne druge skupne izlo\xc5\xbebe na kojima su zastupljeni i Seisselovi radovi.'