b'\n_START_ARTICLE_\nUranij\n_START_SECTION_\nVojna\n_START_PARAGRAPH_\nGlavna primjena uranija u vojnom sektoru je u penetratorima visoke gusto\xc4\x87e. Ovo streljivo se sastoji od osiroma\xc5\xa1enog uranija, legiranog s 1-2\xc2\xa0% drugih elemenata. Pri visokoj udarnoj brzini, gusto\xc4\x87a, tvrdo\xc4\x87a i zapaljivost projektila omogu\xc4\x87uju uni\xc5\xa1tavanje sna\xc5\xbeno oklopljenih ciljeva. Tenkovski oklopi i pomi\xc4\x8dni oklopi na borbenim vozilima tako\xc4\x91er su o\xc4\x8dvrsnuti plo\xc4\x8dama osiroma\xc5\xa1enog uranija. Uporaba osiroma\xc5\xa1enog uranija u streljivu postalo je kontroverzan politi\xc4\x8dko-ekolo\xc5\xa1ki problem nakon \xc5\xa1to su ga SAD-a, Velike Britanije i druge nacije uporabile u ratovima u Perzijskom Zaljevu i na Balkanu te se postavilo pitanje zaostalih uranijevih spojeva u tlu. _NEWLINE_Osiroma\xc5\xa1eni uranij se tako\xc4\x91er koristi kao za\xc5\xa1titni materijal u kontejnerima za skladi\xc5\xa1tenje i transport radioaktivnog materijala. Ostale primjene uranija uklju\xc4\x8duju pode\xc5\xa1avanje te\xc5\xbeine u avionima, prigu\xc5\xa1ivanje razli\xc4\x8ditih projektila, za\xc5\xa1titu razli\xc4\x8ditih materijala. Zbog svoje velike gusto\xc4\x87e primjenjuje se u navigacijskim ure\xc4\x91ajima i \xc5\xbeiromagnetskim kompasima. Osiroma\xc5\xa1eni uranij ima prednost nad drugim materijalima podjednake gusto\xc4\x87e zbog lake obradljivosti i mogu\xc4\x87nosti lijevanja, kao i zbog svoje relativno niske cijene. U suprotnosti s ra\xc5\xa1irenim mi\xc5\xa1ljenjem, puno ve\xc4\x87u opasnost kori\xc5\xa1tenja uranija predstavlja kemijsko otrovanje zbog uranijevog oksida, nego njegova radioaktivnost (slabo emitira alfa zra\xc4\x8denje)._NEWLINE_Pri kraju drugog svjetskog rata, za vrijeme hladnog rata, te u manjoj mjeri nakon toga, uranij se, zbog eksplozivne fisije, koristio za proizvodnju nuklearnog oru\xc5\xbeja. Napravljena su dva glavna tipa fisijskih bombi, relativno jednostavna naprava koja rabi uranij-235 i puno slo\xc5\xbeeniji mehanizam s uranijem-238 iz kojeg nastaje plutonij-239. Kasnije je napravljena puno sna\xc5\xbenija fuzijska bomba koja koristi plutonijske naprave u ku\xc4\x87i\xc5\xa1tu od uranija s ciljem da se stvori mje\xc5\xa1avina tricija i deuterija podvrgnuta nuklearnoj fuziji.\n_START_SECTION_\nCivilna\n_START_PARAGRAPH_\nUranij se u civilnom sektoru uglavnom upotrebljava kao gorivo u nuklearnim elektranama. Dok se u potpunosti ne raspadne, jedan kilogram uranija-235 teoretski mo\xc5\xbee proizvesti 80 terad\xc5\xbeula energije (80\xc2\xb710\xc2\xb9\xc2\xb2\xc2\xa0J), koliko primjerice daje 1500 tona ugljena._NEWLINE_Komercijalne nuklearne elektrane koriste gorivo koje je obi\xc4\x8dno oboga\xc4\x87eno s 3\xc2\xa0% uranija-235. CANDU-reaktor je jedini reaktor koji mo\xc5\xbee koristiti neoboga\xc4\x87ena goriva. Goriva upotrebljavana u mornarici SAD-a su obi\xc4\x8dno visoko oboga\xc4\x87ena uranijem-235. U oplodnom reaktoru, uranij-238 se mo\xc5\xbee pretvoriti u plutonij kroz sljede\xc4\x87u reakciju:_NEWLINE_ \xc2\xb2\xc2\xb3\xe2\x81\xb8U (n, gama) \xe2\x86\x92 \xc2\xb2\xc2\xb3\xe2\x81\xb9U -(beta) \xe2\x86\x92 \xc2\xb2\xc2\xb3\xe2\x81\xb9Np -(beta) \xe2\x86\x92 \xc2\xb2\xc2\xb3\xe2\x81\xb9Pu._NEWLINE_Jedan od glavnih, jo\xc5\xa1 nerije\xc5\xa1enih problema vezanih za nuklearno gorivo je nuklearni otpad. U tradicionalnim nuklearnim reaktorima izgara samo 1-2\xc2\xa0% nuklearnog goriva, dok nuklearni reaktori koji koriste alternativna, teku\xc4\x87a torijeva goriva u reaktorima s teku\xc4\x87om soli proizvode kratkotrajan nuklearni otpad._NEWLINE_Prije otkri\xc4\x87a zra\xc4\x8denja, uranij se prvotno koristio, u malim koli\xc4\x8dinama, za izradu \xc5\xbeutog stakla i kerami\xc4\x8dke glazure._NEWLINE_Nakon \xc5\xa1to je Marie Curie otkrila radij u uranijevoj rudi, razvila se velika industrija za iskopavanje uranija kako bi se do\xc5\xa1lo do radija koji se upotrebljavao za satove i zrakoplovne broj\xc4\x8danike koji svijetle u mraku. Ovaj proces ostavljo je golemu koli\xc4\x8dinu uranija kao otpadnog produkta, obzirom da je potrebno 3 tone uranija da bi se dobio 1 gram radija. Ovaj otpadni produkt bio je preusmjeren u proizvodnju glazura, pa su uranijeve glazure postale vrlo jeftine i mnogobrojne. Tako\xc4\x91er, uranijeve kerami\xc4\x8dke glazure \xc5\xa1iroko su se primjenjivale, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i sanitarnu i kuhinjsku keramiku, koja mo\xc5\xbee biti u zelenoj, \xc5\xbeutoj, ru\xc5\xbei\xc4\x8dastoj, crnoj, plavoj i drugim bojama._NEWLINE_Uranij se tako\xc4\x91er upotrebljavao u fotografskim kemikalijama (posebice uranilov nitrat kao toner), u svijetle\xc4\x87im nitima, za pobolj\xc5\xa1anje izgleda zubnih proteza, te u ko\xc5\xbenoj i drvnoj industriji u bojama i pigmentima (uranijeve soli su bojila za svilu i vunu. Uranilov acetat i uranilov formijat koriste se kao elektronski-gusti kontrasti u transmisijskim elektronskim mikroskopima, kako bi se pove\xc4\x87ao kontrast biolo\xc5\xa1kih uzoraka u vrlo tankim presjecima, te u tehnici negativnog obojenja virusa, izoliranih stani\xc4\x8dnih organela i makromolekula._NEWLINE_Otkri\xc4\x87em radioaktivnosti uranija, pro\xc5\xa1irene su njegove znanstvene i prakti\xc4\x8dne primjene. Dugi poluvijek izotopa U-238 (4,51 \xc3\x97 10\xe2\x81\xb9 godina), \xc4\x8dini ga pogodnim za procjenjivanje starosti najranijih magmatskih stijena, kao i kod ostalih tehnika radiometrijskog datiranja (uranij-torij metoda, uranij-olovo metoda). Uranij se tako\xc4\x91er koristi kao metalna meta za elektrone kod proizvodnje tvrdih X-zraka.\n_START_SECTION_\nPrirodni nuklearni reaktori\n_START_PARAGRAPH_\nPrirodni nuklearni reaktori su prona\xc4\x91eni u rudniku Oklo na zapadu Afrike, u dr\xc5\xbeavi Gabon. Ovi afri\xc4\x8dki prirodni radioaktivni reaktori bili su radili prije 2 milijarde godina. U uzorcima rude iz Okla, sa tri lokacije duboko pod zemljom, na\xc4\x91ena je skoro dva puta manja koncentracija izotopa uranija-235 nego u svim drugim rudnicima uranija na na\xc5\xa1oj planeti. Dokazni materijal za odigravanje pojave samoodr\xc5\xbeavaju\xc4\x87e nuklearne fisije, pra\xc4\x87ene osloba\xc4\x91anjem energije i nastankom odre\xc4\x91enih radioaktivnih elemenata u rudniku Oklo, dobiven je mjerenjima radioaktivnosti u zaostaloj rudi uranija. Pokazalo se da su u njoj prisutni izotopi neodimija, samarija, europija i cerija, koji se nalaze i u kori\xc5\xa1tenom uranijevom gorivu dana\xc5\xa1njih reaktora. Tako je dobiven dokaz da je priroda davno prije \xc4\x8dovjeka pustila u rad nuklearne reaktore. _NEWLINE_U Gabonu je otkriveno 15 takvih prirodnih nuklearnih reaktora. Oni su povremeno radili i gasili se tokom desetina milijuna godina. Ciklusi njihovih aktivnosti zavisili su od voda koje su priticale u podzemne slojeve rudnika sa uranijevom rudom, omogu\xc4\x87avaju\xc4\x87i tako usporavanje brzih neutrona, a time i nastajanje i odvijanje samoodr\xc5\xbeavaju\xc4\x87e nuklearne fisije uranija-235. Kada bi uslijed isparavanja vode ponestalo, dolazilo bi do prekida rada prirodnih reaktora, sve do pojave ki\xc5\xa1a, tj. dotoka novih voda. To je tako trajalo do osiroma\xc5\xa1enja, utro\xc5\xa1ka sadr\xc5\xbeaja uranija-235 do granice na kojoj on vi\xc5\xa1e nije bio dovoljan za pokretanje nove lan\xc4\x8dane fisione reakcije.\n_START_SECTION_\nPovijesno kori\xc5\xa1tenje uranija\n_START_PARAGRAPH_\nCijenjen zbog svoje sjajne naran\xc4\x8daste boje, uranijev oksid bio je popularno bojilo za keramiku, a zabranjen je ve\xc4\x87 godinama odlukom Komisije za atomsku energiju (engl. Atomic Energy Comission, SAD). \xc5\xbduto staklo s 1\xc2\xa0% uranijevog oksida je prona\xc4\x91eno u starorimskoj vili u blizini Napulja, koje potje\xc4\x8de iz 79. godine. U srednjem vijeku uranova ruda je va\xc4\x91ena u rudnicima srebra u dana\xc5\xa1njoj \xc4\x8ce\xc5\xa1koj i koristila se kao bojilo u industriji stakla. _NEWLINE_Uranij je 1789. otkrio Martin Heinrich Klaproth (Njema\xc4\x8dka). Ime je dobio po planetu Uranu, koji je prije 8 godina otkrio William Herschel. Klaproth je dobio \xc5\xbeuti talog iz uranijeve rude, djeluju\xc4\x87i na nju s du\xc5\xa1i\xc4\x8dnom kiselinom i natrijevim hidroksidom. 1841. Eug\xc3\xa8ne-Melchior P\xc3\xa9ligot, profesor u tehni\xc4\x8dkoj \xc5\xa1koli u Parizu, je uspio prvi izdvojiti uranij, griju\xc4\x87i uranijev tetraklorid (UCl\xe2\x82\x84) s kalijem. U 19. stolje\xc4\x87u uranij se nije smatrao opasnim, pa se dosta koristio u izradi stakla i keramike.  _NEWLINE_Antoine Henri Becquerel je slu\xc4\x8dajno otkrio radioaktivnost 1896., prou\xc4\x8davaju\xc4\x87i fosforescenciju uranijevih soli. Istra\xc5\xbeuju\xc4\x87i rad Wilhelma R\xc3\xb6ntgena, Becquerel je pripremio fluorescentni mineral kalijev uranil-sulfat, fotografske plo\xc4\x8de i crni materijal za pokus kojemu je bila potrebna jaka Sun\xc4\x8deva svjetlost. Me\xc4\x91utim, prije izvo\xc4\x91enja pokusa otkrio je da su plo\xc4\x8de potpuno pocrnile kao da su bile izlo\xc5\xbeene Suncu. Nakon nekoliko dana ponovio je eksperiment, i otkrio da na fotografskim plo\xc4\x8dama ponovno ostaju tragovi, iako nije bio sun\xc4\x8dan dan.\n_START_SECTION_\nProu\xc4\x8davanje nuklearne fisije\n_START_PARAGRAPH_\nPrvom se nuklearnom fisijom smatra bombardiranje uranija neutronima koje je 1934. izveo talijanski fizi\xc4\x8dar Enrico Fermi i objavio u radu Radioaktivnost dobivena bombardiranjem neutronima. Za to je otkri\xc4\x87e 1938. primio Nobelovu nagradu iz fizike, a u Chicagu je 1942., upravo pod njegovim vodstvom, izgra\xc4\x91en prvi nuklearni reaktor. Otto Hahn zajedno s Fritzom Strassmannom je otkrio 1939. cijepanje jezgre atoma uranija pomo\xc4\x87u neutrona, \xc4\x8dime je otvorio eru atomskih reaktora, koji rade na osnovi te nuklearne reakcije. Iako je i Lise Meitner zajedno sa Hahnom radila na projektu nuklearne fisije, samo je Hahn dobio Nobelovu nagradu za kemiju 1944., unato\xc4\x8d \xc5\xa1irem mi\xc5\xa1ljenju publike da je i Lise trebala dijeliti nagradu sa njim. Ona je fizikalna obja\xc5\xa1njenja o nuklearnoj fisiji objavila zajedno sa svojim ne\xc4\x87akom.    _NEWLINE_Projekt Manhattan bio je tajni projekt ameri\xc4\x8dke vlade tijekom Drugog svjetskog rata s ciljem izrade atomske bombe. Projekt je zapo\xc4\x8det 1941. nakon \xc5\xa1to se strahovalo da bi ju i tada\xc5\xa1nja nacisti\xc4\x8dka Njema\xc4\x8dka mogla izraditi. U ameri\xc4\x8dkom gradi\xc4\x87u Los Alamos okupljeni su ponajbolji fizi\xc4\x8dari i in\xc5\xbeenjeri i pod vodstvom ameri\xc4\x8dkog fizi\xc4\x8dara Roberta Oppenheimera izradili su i uspje\xc5\xa1no testirali prvu atomsku bombu 16. srpnja 1945. To je bio jedan od najve\xc4\x87ih tajnih projekata ikada, ali unato\xc4\x8d tome ostao je tajan sve dok nije bombardirana Hiro\xc5\xa1ima. Odnio je 400 000 japanskih \xc5\xbeivota i ostavio trajne posljedice radijacije.\n_START_SECTION_\nNuklearni reaktori\n_START_PARAGRAPH_\nEnrico Fermi je u Chicagu je 1942., pod svojim vodstvom izgradio prvi nuklearni reaktor. Nakon toga su izgra\xc4\x91eni u Oak Ridgeu (Tennessee) i u Arcou (Idaho). Prvi tr\xc5\xbei\xc5\xa1ni nuklearni reaktor je izgra\xc4\x91en u Obninsku (Sovjetski Savez). Zatim je izgra\xc4\x91en nuklearni reaktor u Velikoj Britaniji 1956., u mjestu Calder Hall, te nuklearna elektrana Shippingport (Pennsylvania) 1958. 1954. nuklearni pogon je prvi put ugra\xc4\x91en u ameri\xc4\x8dku podmornicu USS Nautilus.  _NEWLINE_Nuklearna oru\xc5\xbeja bila su detonirana vi\xc5\xa1e od dvije tisu\xc4\x87e puta zbog testiranja i demonstracijskih svrha. Jedine poznate zemlje koje su detonirale takvo oru\xc5\xbeje su SAD, Sovjetski Savez, Ujedinjeno Kraljevstvo, Francuska, Kina, Indija i Pakistan. Ove zemlje su deklarirane nuklearne sile (zajedno sa Rusijom koja je naslijedila oru\xc5\xbeje nakon raspada Sovjetskog Saveza).\n_START_SECTION_\nNalazi\xc5\xa1ta\n_START_PARAGRAPH_\nUranij je u svojim spojevima po ra\xc5\xa1irenosti u Zemljinoj kori izme\xc4\x91u antimona i platine; ima ga dakle vi\xc5\xa1e nego srebra, joda, kadmija, \xc5\xbeive i bizmuta. Poznato je oko 80 uranijskih minerala, od kojih najvi\xc5\xa1e desetak dolazi u obzir kao rude. Najva\xc5\xbeniji su od njih: uranov smolinac, uranit, UO\xe2\x82\x82 (Rusija, Kanada, Demokratska Republika Kongo) i njegova varijacija kleveit (Norve\xc5\xa1ka), karnotit, uranilvanadat (Demokratska Republika Kongo, Colorado, Utah) i nadalje torijanit (torij, UO\xe2\x82\x82; \xc5\xa0ri Lanka) i torit, tj. torij-silikat (ThSiO\xe2\x82\x84) koji sadr\xc5\xbeava do 22\xc2\xa0% U\xe2\x82\x83O\xe2\x82\x88 (Norve\xc5\xa1ka). Uranij se dobiva iz smolinca otapanjem u sumpornoj kiselini (pri \xc4\x8demu nastaju uranilsulfati) ili u otopini sode (pri s \xc4\x8demu nastaje uranilkarbonat), talo\xc5\xbeenjem uranijevog oksida magnezijevim oksidom, odnosno natrijevim hidroksidom i redukcijom oksida ugljenom u elektri\xc4\x8dnoj pe\xc4\x87i. U primjeni su i metode s pomo\xc4\x87u ionskih izmjenjiva\xc4\x8da i ekstrakcije organskim otapalima. Metalni uranij slu\xc5\xbei za proizvodnju nuklearnog goriva. Najja\xc4\x8di su proizvo\xc4\x91a\xc4\x8di uranijeve rude SAD, Rusija, Kina, Kanada, \xc5\xa0panjolska, Francuska, \xc4\x8ce\xc5\xa1ka, Australija, Demokratska Republika Kongo, Ju\xc5\xbenoafri\xc4\x8dka Republika, Madagaskar, Argentina i dr.\n_START_SECTION_\nPrerada rude\n_START_PARAGRAPH_\nKoncentracija uranija u Zemljinoj kori iznosi pribli\xc5\xbeno 0,0003\xc2\xa0%, ali koncentracija se mijenja od 0,0001\xc2\xa0% pa do ekstremnih 50\xc2\xa0%. Budu\xc4\x87i da je uranij u rudi pomije\xc5\xa1an s drugim mineralima, nu\xc5\xbeno je rudu kemijski i mehani\xc4\x8dki obraditi, odnosno odvojiti iz nje uranij, koji se nalazi u obliku oksida \xe2\x80\x93 U\xe2\x82\x83O\xe2\x82\x88. Koncentrirani U\xe2\x82\x83O\xe2\x82\x88 naziva se \xc5\xbeuti kola\xc4\x8d (engl. yellowcake) i pribli\xc5\xbeno je 2000 tona \xc5\xbeutog kola\xc4\x8da potrebno za jednogodi\xc5\xa1nji rad nuklearne elektrane snage 1000 MW. Preradom rude osloba\xc4\x91a se radioaktivni plemeniti plin radon-222, koji nastaje u radioaktivnom nizu raspada uranij-238 i koji je opasan jer izaziva rak plu\xc4\x87a. Prvi korak u oboga\xc4\x87ivanju uranija je njegova konverzija iz U\xe2\x82\x83O\xe2\x82\x88 u UF\xe2\x82\x86 \xe2\x80\x93 uranijev heksafluorid. Postrojenja za konverziju nalaze se u Rusiji, Kanadi, Francuskoj, Velikoj Britaniji i SAD-u._NEWLINE_S obzirom na malu zastupljenost uranija-235, prirodni uranij kao gorivo mogu koristiti te\xc5\xa1kovodni i grafitom moderirani nuklearni reaktori, dok lakovodni reaktori zahtijevaju oboga\xc4\x87eni uranij. Oboga\xc4\x87enje za lakovodne reaktore se mijenja od ne\xc5\xa1to manje od 2\xc2\xa0% do maksimalno dozvoljenih 5\xc2\xa0% (te\xc5\xbeinskih) uranija-235. Oboga\xc4\x87enje u podmorni\xc4\x8dkim reaktorima, a naro\xc4\x8dito u nuklearnom oru\xc5\xbeju je ve\xc4\x87e. Osim oboga\xc4\x87enog uranija u procesu oboga\xc4\x87ivanja nastaje i osiroma\xc5\xa1eni uranij gdje je te\xc5\xbeinski udio uranija-235 obi\xc4\x8dno izme\xc4\x91u 0,20\xc2\xa0% i 0,35\xc2\xa0%. Manji te\xc5\xbeinski udio uranija-235 u osiroma\xc5\xa1enom uranu zna\xc4\x8di manju upotrebu prirodnog urana, ali i ve\xc4\x87e tro\xc5\xa1kove oboga\xc4\x87enja i obrnuto.\n_START_SECTION_\nKemijski spojevi uranija\n_START_PARAGRAPH_\nSpojevi uranija oksidacijskog broja +4 prili\xc4\x8dno su stabilni i imaju prete\xc5\xbeito ionski karakter, a najstabilniji su i najva\xc5\xbeniji spojevi u kojima je \xc5\xa1esterovalentan. Uranij(III) spojevi brzo se oksidiraju u zraku ili vodi. U kompleksima uranij ima uglavnom visoke koordinacijske brojeve.\n_START_SECTION_\nUranijevi oksidi\n_START_PARAGRAPH_\nUranij tvori brojne okside: UO, UO\xe2\x82\x82, U\xe2\x82\x83O\xe2\x82\x88, U\xe2\x82\x84O\xe2\x82\x89 i UO\xe2\x82\x83. Na zraku je stabilan U\xe2\x82\x83O\xe2\x82\x89. Uranijev(IV)oksid (UO\xe2\x82\x82) ima sme\xc4\x91e kristale te\xc5\xa1ko topljive u kiselinama, osim u du\xc5\xa1i\xc4\x8dnoj. Vodene otopine su isklju\xc4\x8divo lu\xc5\xbenate. \xc5\xbdarenjem na zraku daje zeleni U\xe2\x82\x83O\xe2\x82\x89. Uranijev(VI)oksid (UO\xe2\x82\x83) ima crveno-\xc5\xbeute heksagonske kristale. Amfoterman je. Otapanjem u kiselinama nastaje \xc5\xbeut uranilion, UO\xe2\x82\x82\xc2\xb2\xe2\x81\xba koji daje uranil-soli i brojne kompleksne spojeve. Otapanjem u lu\xc5\xbeinama nasataje uranat-ion UO\xe2\x82\x84\xc2\xb2\xe2\x81\xba.\n_START_SECTION_\nUranijevi karbidi\n_START_PARAGRAPH_\nUranijevi karbidi (UC i UC\xe2\x82\x82) mogu se dobiti direktnom reakcijom ugljika s rastaljenim uranijem.\n_START_SECTION_\nIzotopi\n_START_PARAGRAPH_\nU prirodi se pojavljuje smjesa izotopa, uranija-238 (99,284\xc2\xa0%), uranija-235 (0,711\xc2\xa0%), te vrlo malih koli\xc4\x8dina uranija-234 (0,0058\xc2\xa0%). Raspada se polako, emitiraju\xc4\x87i pritom alfa-\xc4\x8destice. Vrijeme poluraspada uranija-238 je 4,47 milijardi godina, a uranija-235 je 704 milijuna godina, pa slu\xc5\xbee u svrhu radiometrijskog datiranja._NEWLINE_Izotop uranij-238 je polazni ("roditelj") izotop (4n + 2) prirodnog raspadnog niza uranija, a izotop uranij-235 je "roditelj" aktinijevog (4n + 3) raspadnog niza. Zbog primjene u nuklearnoj tehnologiji izotop uranij-235 posebno je zna\xc4\x8dajan. Cijepanje jezgri uranija uzrokovano je uhvatom sporog, termalnog neutrona. Kod nuklearne fisije se osim fragmenata jezgre, alfa, beta i gama-zra\xc4\x8denja i oslobo\xc4\x91ene energije, osloba\xc4\x91aju novi termalni neutroni potrebni za daljnji tijek fisije. Me\xc4\x91utim, samo izotopi uranij-235, plutonij-239 i uranij-233 mogu efikasno upijati neutrone, koji \xc4\x87e uzrokovati cijepanje jezgre. Stoga je za nuklearno gorivo prirodni uranij potrebno obogatiti izotopom uranij-235 na ne\xc5\xa1to vi\xc5\xa1u koncentraciju koja bi omogu\xc4\x87ila efikasniju lan\xc4\x8danu nuklearnu reakciju. _NEWLINE_Oboga\xc4\x87ivanje uranija dosta je slo\xc5\xbeen proces zbog \xc4\x8dega je nuklearno gorivo skupo. Jedan od na\xc4\x8dina je plinskom difuzijom UF\xe2\x82\x86 kroz cijevi s membranama. Kod drugih metoda ide se na proizvodnju efikasnog izotopa plutonij-239 \xc5\xa1to se provodi u brzim oplodnim reaktorima izlaganjem izotopa uranij-238 (obi\xc4\x8dnog, neoboga\xc4\x87enog uranija) neutronskom toku kojim se proizvodi izotop uranij-239, koji pak beta-raspadom prelazi u izotop plutonij-239._NEWLINE_Uranij-234 je \xc4\x8dlan prirodnog raspadnog niza uranija i on se raspada na olovo-206, kroz seriju kratkotrajnih izotopa. _NEWLINE_Uranij-233 nastaje iz torija-232 bombardiranjem jezgre neutronima, obi\xc4\x8dno u nuklearnom reaktoru. On spada isto u grupu nuklearnih goriva. Njegovo raspadanje zavr\xc5\xa1ava s talijem-205.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tetnost radioaktivnog zra\xc4\x8denja\n_START_PARAGRAPH_\nRadioaktivno zra\xc4\x8denje mijenja strukturu i svojstva materijala kroz koji prolazi. Pri tome je najzna\xc4\x8dajniji efekt ionizacije, odnosno izbijanje elektrona iz elektronskog omota\xc4\x8da nekog atoma. Radijacija je uglavnom \xc5\xa1tetna po \xc5\xbeivot, odnosno po zdravlje. Radioaktivni materijal u ljudsko tijelo ulazi preko hrane, vode za pi\xc4\x87e ili zraka, ili je mogu\xc4\x87e direktno ozra\xc4\x8divanje. Zra\xc4\x8denje o\xc5\xa1te\xc4\x87uje stanice u ljudskom organizmu. Velika apsorbirana doza zra\xc4\x8denja raspore\xc4\x91ena po cijelom tijelu uzrokuje smrt. Ne\xc5\xa1to ni\xc5\xbee lokalne doze uzrokuju o\xc5\xa1te\xc4\x87enje ko\xc5\xbee i lokalnog tkiva i ta su o\xc5\xa1te\xc4\x87enja vidljiva ve\xc4\x87 za nekoliko dana ili sati._NEWLINE_Izvore zra\xc4\x8denja dijelimo na prirodne i umjetne. Prirodnom zra\xc4\x8denju izlo\xc5\xbeeni smo kroz zra\xc4\x8denje Sunca i svemira, radioaktivnih tvari prisutnih u tlu, u ku\xc4\x87ama gdje \xc5\xbeivimo, u prostoru u kojem radimo, u hrani i pi\xc4\x87u koje konzumiramo. Koli\xc4\x8dina ovog neizbje\xc5\xbenog prirodnog zra\xc4\x8denja vrlo se razlikuje od mjesta do mjesta na Zemlji. Umjetni izvori zra\xc4\x8denja obuhva\xc4\x87aju one koje uzrokuje \xc4\x8dovjek kao \xc5\xa1to su rentgensko i medicinsko zra\xc4\x8denje za dijagnostiku i lije\xc4\x8denje, normalan rad nuklearnih elektrana, elektroni\xc4\x8dki ure\xc4\x91aji i sli\xc4\x8dno._NEWLINE_Radioaktivno zra\xc4\x8denje nastaje pri radioaktivnom raspadu atomskih jezgri. Alfa zra\xc4\x8denje, sastoji se od te\xc5\xa1kih pozitivno nabijenih \xc4\x8destica koje emitiraju atomi elemenata poput uranija i radija. Mo\xc5\xbee prodrijeti samo u tanki sloj ko\xc5\xbee, ali o\xc5\xa1te\xc4\x87uje unutarnja tkiva ako je une\xc5\xa1eno u tijelo udisanjem ili hranom ili vodom. Beta zra\xc4\x8denje sastoji se od elektrona koje zaustavlja ve\xc4\x87 plo\xc4\x8dica aluminija debljine nekolikomilimetara, a \xc5\xa1kodi ko\xc5\xbei i o\xc4\x8dima. Gama zra\xc4\x8denje je oblik elektromagnetskog zra\xc4\x8denja koje mo\xc5\xbee pro\xc4\x87i kroz cijelo ljudsko tijelo, ali ga 1 metar betona potpuno apsorbira. Neutroni izazivaju ionizaciju samo neizravno u atomima u koje udaraju, ali na taj na\xc4\x8din mogu o\xc5\xa1tetitit tkiva u tijelu. Efikasna za\xc5\xa1tita od neutrona mo\xc5\xbee se posti\xc4\x87i pomo\xc4\x87u vode._NEWLINE_Vrijeme potrebno da se polovina po\xc4\x8detnog broja nestabilnih jezgri raspadne naziva se vrijeme poluraspada. Becquerel (Bq) je mjerna jedinica za radioaktivnost materijala, a ozna\xc4\x8dava broj raspada u jednoj sekundi. Energija ioniziraju\xc4\x87eg zra\xc4\x8denja apsorbirana po kilogramu tkiva, apsorbirana doza, izra\xc5\xbeava se u Grayima (Gy). Jedan Gy apsorbiranog zra\xc4\x8denja neutrona i alfa-\xc4\x8destice uzrokuju ve\xc4\x87e \xc5\xa1tete nego isti iznos gama ili beta zra\xc4\x8denja pa se koristi sivert (Sv) kao jedinica za ekvivalentnu dozu.'