b'\n_START_ARTICLE_\nKurziv\n_START_PARAGRAPH_\nKurziv (njem. Kursiv od lat. cursus) u tipografiji tip je udesno nako\xc5\xa1enih slova koja izgledaju gotovo kao da su pisana rukom, koji slu\xc5\xbei za isticanje pojedinih rije\xc4\x8di, navod\xc3\xa2 ili u druge stilske svrhe.\n_START_SECTION_\nPovijest\n_START_PARAGRAPH_\nKurziv je kao pismo nastao po\xc4\x8detkom \xc5\xa1esnaestog stolje\xc4\x87a u Italiji, slovoreza\xc4\x8d Francesko Griffo da Bologna izradio je kurzivni font Antikvu za Alda Manuzija koji je 1501. godine tim fontom tiskao Vergilija.\n_START_SECTION_\nUporaba\n_START_PARAGRAPH_\nNaslovi se u knjigama obi\xc4\x8dno pi\xc5\xa1u ili ve\xc4\x87im fontom, ili svim velikim slovima (ili oboje), no kad neka knjiga ima dijelove, naslove poglavlja i podnaslove, \xc4\x8desto se koristi i kurziv. Osim pisanja naslova, kurzivom se ponekad pi\xc5\xa1u navodi (citati), a ponekad i predgovori knjiga. Ako je u tekstu iz bilo kojeg razloga potrebno navesti rije\xc4\x8di iz stranih jezika, one se naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e pi\xc5\xa1u u zagradi i u kurzivu.'