b'\n_START_ARTICLE_\nZoran Alajbeg\n_START_PARAGRAPH_\nZoran Alajbeg (1961.) je hrvatski fotograf. _NEWLINE_Fotografijom se po\xc4\x8deo baviti ve\xc4\x87 1978. godine. Od 1992. godine svoj rad usmjerava hrvatskoj kulturno-povijesnoj ba\xc5\xa1tini. Svoje fotografije izla\xc5\xbee na mnogobrojnim projektima, skupnim izlo\xc5\xbebama fotografija, a posebno na izlo\xc5\xbebama sa arheolo\xc5\xa1kom tematikom. Zaposlen je kao fotograf u Muzeju hrvatskih arheolo\xc5\xa1kih spomenika u Splitu.\n_START_SECTION_\nDjelo\n_START_PARAGRAPH_\nSerija fotografija Zorana Alajbega pod nazivom "Lice grada" otkriva manje poznat dio opusa ovog izuzetno aktivnog fotografa. Ve\xc4\x87 vi\xc5\xa1e od petnaest godina Alajbegov rad se mo\xc5\xbee pratiti kroz brojne izlo\xc5\xbebe i publikacije s tematikom kulturne ba\xc5\xa1tine. Naposljetku, zaposlenje u Muzeju hrvatskih arheolo\xc5\xa1kih spomenika u Splitu ga je tematski usmjerilo i na neki na\xc4\x8din specijaliziralo za tu vrstu fotografije. No usporedo s profesionalnim radom, Alajbegovo nagnu\xc4\x87e poeti\xc4\x8dnom izrazu godinama ga vu\xc4\x8de prema ne\xc5\xa1to druga\xc4\x8dijem pristupu fotografiji. Oni koji ga dobro poznaju, znaju da ga se u odre\xc4\x91eno vrijeme i pri odre\xc4\x91enim vremenskim ne/prilikama mo\xc5\xbee prona\xc4\x87i samo na splitskim ulicama u potrazi za zanimljivim kadrom. Upravo iz takvih trenutaka proiza\xc5\xa1le su i fotografije izlo\xc5\xbeene na ovoj izlo\xc5\xbebi._NEWLINE_Alajbeg se pri odabiru motiva odlu\xc4\x8duje za neobi\xc4\x8dne vizure dobro nam poznatih mjesta. Tako je primjerice nastala fotografija sfinge na Peristilu. U nebrojenim vodi\xc4\x8dima i razglednicama grada navikli smo ju uvijek vidjeti snimljenu na isti na\xc4\x8din, no Alajbeg situaciju mijenja, snima ju iz suprotnog rakursa i koristi neobi\xc4\x8dnu pozadinu skele na ku\xc4\x87i nasuprot. Sli\xc4\x8dan je i postupak s fotografijom Me\xc5\xa1trovi\xc4\x87eva spomenika Marku Maruli\xc4\x87u, pri \xc4\x8demu se kadriranjem potpuno oduzima okolni prostor trga, a sama figura ostaje uhva\xc4\x87ena u neobi\xc4\x8dnim planovima. Postupak je jasan - fotografskom vizijom autor iznosi ono neobi\xc4\x8dno, nesvakida\xc5\xa1nje iz dobro nam poznatih vizualnih situacija kojima smo kao (polu)svjesni promatra\xc4\x8di svakodnevno izlo\xc5\xbeeni. Posebnu, i najve\xc4\x87u, cjelinu \xc4\x8dine gradske vizure snimane po ki\xc5\xa1nom i maglovitom vremenu. O\xc5\xa1trina i preciznost fotografije ovdje je \xc5\xbertvovana u ime atmosfere i impresije. Zvonik katedrale ili zgrada Lu\xc4\x8dke kapetanije koji se jedva naziru u gustoj izmaglici neminovno asociraju na Vidovi\xc4\x87eve vedute. Likovnost i slikarski senzibilitet u ovim su fotografijama izrazito nagla\xc5\xa1eni. \xc4\x8cesto se prizor ponavlja s malim promjenama, \xc5\xa1to ukazuje na studijski pristup, prou\xc4\x8davanje finesa, naglasak na tek neznatnim promjenama tonova. Jasan je i odabir crno bijele fotografije. U ovom trenutku Alajbega ne zanima boja. Sva pri\xc4\x8da koja mu je zanimljiva odvija se u finim prijelazima od bijele na crnu, iako su one same rijetke na ovim fotografijama. \xc4\x8cak i kada je prikazan dinami\xc4\x8dan trenutak, primjerice udar jakoga ju\xc5\xbenog vjera o rivu, ove fotografije su izrazito tihe. Uzrok tomu nalazimo u preciznom i uravnote\xc5\xbeenom kadru, te izbjegavanju fotografiranja ljudi. Kada je i ljudska figura prisutna, to su samo usputni \xc5\xa1eta\xc4\x8di, bez nagla\xc5\xa1enog pokreta ili osobnosti. Tu su u ulozi statista, kako bi upotpunili cjelokupnu atmosferu prikaza._NEWLINE_Fotografije Zorana Alajbega prikazanom atmosferom bude sje\xc4\x87anje na fotografije koje je Alfred Stieglitz snimao na ulicama New Yorka prije vi\xc5\xa1e od stotinu godina. Zimske, maglovite puste ulice na sli\xc4\x8dan na\xc4\x8din daju manje poznatu, gotovo skrivenu sliku grada. Bilo je to doba piktorijalista, vrijeme kada se fotografija izborila za svoj status me\xc4\x91u lijepim umjetnostima. Prihva\xc4\x87en je prijelaz praga \xc4\x8diste vje\xc5\xa1tine u umjetni\xc4\x8dki pristup. Zanimljivo je da se danas fotografi poput Alajbega nalaze na suprotnom poludjelovanja, no s istim ciljem. Masovnost i pristupa\xc4\x8dnost fotografije dovela je do situacije u kojoj svatko, uz minimum vje\xc5\xa1tine i ne\xc5\xa1to sre\xc4\x87e pri odabiru odlu\xc4\x8duju\xc4\x87eg trenutka, mo\xc5\xbee lako napraviti dobru fotografiju. Banalizacija je neminovna. No, fotografije poput ovih, na gotovo romanti\xc4\x8darski na\xc4\x8din evociraju izvorne trenutke i vrijednosti umjetni\xc4\x8dke fotografije.\n_START_SECTION_\nUnutarnje poveznice\n_START_PARAGRAPH_\nHULU Split'