b'\n_START_ARTICLE_\nKoloman\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nKoloman je u Ugarskoj do\xc5\xa1ao na vlast 1095. godine. Bio je ne\xc4\x87ak kralja Ladislava I. Svetog, a sin Ladislavova brata Gejze I., koji je Ugarskom kraljevao od 1074. do 1077. godine. Jedna od njegovih sestri\xc4\x8dni, Ladislavova k\xc4\x87er princeza Piro\xc5\xa1ka, postala je kasnije bizantska carica Irena. Imaju\xc4\x87i u vidu Kolomanovu promi\xc5\xa1ljenost, Ladislav ga je odredio za svog nasljednika, zaobi\xc5\xa1av\xc5\xa1i kao o\xc4\x8ditog kandidata za prijestol Kolomanova starijeg brata Almo\xc5\xa1a, kojeg je ranije bio postavio za kralja Hrvatske, nakon \xc5\xa1to je zauzeo Slavoniju u ratu za hrvatsko prijestolje i odabrao za budu\xc4\x87eg kralja Ugarske. Neki ka\xc5\xbeu da je Koloman bio prava rugoba: razrok, hrom i grbav. Drugi opet hvale njegove duhovne vrline i ka\xc5\xbeu da je bio pismen, uljudan, obrazovan i poduzetna duha. Opona\xc5\xa1ao je u svemu svoga strica i nastojao po pravu nasljedstva zauzeti Hrvatsku. _NEWLINE_O\xc5\xbeenio je princezu Feliciju. Brak je bio sklopljen posredovanjem pape, a mlada je bila k\xc4\x87i sicilskog grofa Rogera I., ina\xc4\x8de odanog papinog prista\xc5\xa1e. Tim je brakom kralj htio popraviti svoje odnose s papom Urbanom II., koji su bili naru\xc5\xa1eni za vladavine njegova strica. Naime, Ladislav nije dobio privolu pape za osnivanje Zagreba\xc4\x8dke biskupije 1094. godine, pa se obratio protupapi Klementu III. Tako je Koloman osigurao privolu pape jer se spremao na pohod u Hrvatsku. Koloman se prvo pobrinuo da kri\xc5\xbearska vojska, koja se kretala prema Carigradu pre\xc4\x91e preko ugarskog teritorija. Potom se po\xc4\x8deo pripremati da pokori Hrvatsku.\n_START_SECTION_\nPrvi pohod na Hrvatsku\n_START_PARAGRAPH_\n1097. godine ugarska vojska je krenula na Hrvatsku. Ugarskoj se vojsci tada ili mo\xc5\xbeda na povratku suprotstavio hrvatski kralj Petar Sva\xc4\x8di\xc4\x87 na planini Gvozdu. U bitki su Hrvati pretrpjeli poraz, a kralj Petar je poginuo. Princeza Felicija je stigla u Biograd, a do\xc4\x8dekao ju je Merkurije, koji je vjerojatno bio vojskovo\xc4\x91a tog pohoda, te je otpratio na vjen\xc4\x8danje u Ugarsku. Vojska nije i\xc5\xa1la ju\xc5\xbenije. Naime, granice Ugarske su na poticaj Bizanta napali Kumani. Bizant, kome je pripadao Dalmatinski temat, predao ga je zbog smutnji u Hrvatskoj na upravu Mleta\xc4\x8dkoj Republici. 1098. godine sklopio je s Mle\xc4\x8danima ugovor, kojim je njima pripala Dalmacija, a njemu Hrvatska._NEWLINE_Koloman se nije mogao posvetiti hrvatskim prilikama, jer se u Ma\xc4\x91arskoj protiv njega 1098. godine pobunio njegov brat Almo\xc5\xa1. On je smatrao da on treba vladati u Hrvatskoj, a Koloman u Ugarskoj. Kraljeva i pobunjeni\xc4\x8dka vojska srele su se na obalama Tise, no do bitke nije do\xc5\xa1lo. Velika\xc5\xa1i su nagovorili bra\xc4\x87u da se pomire. Kralj je oprostio Almo\xc5\xa1u. _NEWLINE_Kralj se tada umje\xc5\xa1ao u ruske poslove. Koloman je na poziv kijevskog velikog kneza Svjatopolka pre\xc5\xa1ao Karpate i opsjeo Prezmysl 1099. godine. Gradu je u pomo\xc4\x87 pritekao vladimirsko-volinjski knez David i Kumani. Ma\xc4\x91arska vojska pretrpjela je te\xc5\xbeak poraz, a sam je Koloman jedva spasio \xc5\xbeivu glavu. Boje\xc4\x87i se da \xc4\x8de\xc5\xa1ki knez s kojim je bio u zavadi ne iskoristi taj poraz, odmah je s njim sklopio mir i savez. Vratio se u Ugarsku, preko koje je 1101. godine pro\xc5\xa1la jo\xc5\xa1 jedna kri\xc5\xbearska vojska. Tek 1102. godine mogao se posvetiti prilikama u Hrvatskoj. _NEWLINE_Dok je Koloman bio zauzet u Hrvatskoj je jo\xc5\xa1 uvijek postojao protuma\xc4\x91arski pokret. Koloman je uvidio da ne\xc4\x87e mo\xc4\x87i pokoriti Hrvatsku, pa se 1102. odlu\xc4\x8dio nagoditi s Hrvatima. Sklopio je ugovor Pacta Conventa s predstavnicima 12 hrvatskih plemena, koji su ga priznali za kralja, pa je tako Hrvatska u\xc5\xa1la u personalnu uniju s Ugarskom. Obvezao se da ne\xc4\x87e dirati u njihove posjede te da \xc4\x87e po\xc5\xa1tovati plemi\xc4\x87ke povlastice i prava Hrvatskog Kraljevstva. Hrvati su se tom pogodbom obvezali na vojnu pomo\xc4\x87 do granica Hrvatske o svom tro\xc5\xa1ku, a izvan granica o njegovom tro\xc5\xa1ku. Koloman se obvezao i na zasebnu krunidbu za hrvatskog kralja. Iste godine okrunio se za hrvatskog kralja u Biogradu.\n_START_SECTION_\nKoloman postaje hrvatski kralj\n_START_PARAGRAPH_\nNakon Kolomanove krunidbe Almo\xc5\xa1 se smatrao zakinutim. Njega je Ladislav I. postavio za kralja Hrvatske. Pobjegao je u Njema\xc4\x8dku tra\xc5\xbeiti pomo\xc4\x87 protiv brata, ali mu to nije  uspjelo jer je car Henrik IV. bio zauzet borbom protiv sina Henrika V., kojem je ubrzo morao predati njema\xc4\x8dku krunu. Almo\xc5\xa1 se ne postigav\xc5\xa1i ni\xc5\xa1ta vratio u Ugarsku, a Koloman mu je opet oprostio.  _NEWLINE_Nakon \xc5\xa1to je stekao Hrvatsku, odlu\xc4\x8dio je ponovno pripojiti Dalmaciju. No to je zahtjevalo veliku umje\xc5\xa1nost, jer je upravu nad njom Bizant zbog smutnji u Hrvatskoj predao 1097. Mleta\xc4\x8dkoj Republici. Koloman nije raspolagao mornaricom, a bez toga je pothvat bio neostvariv. No 1104. godine je bizantski car Aleksije I. Komnen vjen\xc4\x8dao svog sina i nasljednika Ivana II. za princezu Irenu. Ona je bila k\xc4\x87i Ladislava I. Uz to su Bizant i Hrvatsko-Ugarska Kraljevina sklopile savez protiv antiohijskog i tarentskog hercega Boemunda. Boemund je tada prikupljao vojsku za napad na bizantski Dra\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nKoloman vra\xc4\x87a Dalmaciju\n_START_PARAGRAPH_\nU takvim okolnostima Bizant je pristao da Koloman zauzme Dalmaciju. Mle\xc4\x8dani su morali pristati na to, jer je Boemund i njima zadavao briga, ali i zbog trgova\xc4\x8dkih interesa, koji su je vezali uz Bizant, pa se mleta\xc4\x8dki du\xc5\xbed odrekao titule du\xc5\xbeda Dalmacije i Hrvatske. 1105. godine krenuo je Koloman u Dalmaciju. Prvo je stigao pred Zadar, koji se odlu\xc4\x8dio oduprijeti. Po\xc4\x8dela je opsada, a grad se ubrzo ipak posredovanjem trogirskog biskupa Ivana Orsinija dogovorio s Kolomanom da ga za zlato dostano za izgradnju zvonika Sv. Marije i pla\xc4\x8danje svih tro\xc5\xa1kova boravka u Zadru ,pusti u Zadar na 3 dana, e kako Koloman nebi bio osramo\xc4\x87en. Koloman je u "slavlju" u\xc5\xa1ao u grad Zadar. Na zvoniku je dao uklesati ove rije\xc4\x8di: "Godine od upu\xc4\x87enja Gospodina na\xc5\xa1ega Isusa Krista 1105. nakon pobjede Ilira i nakon ulaza u Zadar dao je taj zvonik o svom tro\xc5\xa1ku podi\xc4\x87i Koloman, kralj ugarski, hrvatski i dalmatinski". Koloman je Zadranima nato potvrdio stare privilegije i nastavio put prema \xc5\xa0ibeniku i Trogiru, koji su priznali njegovu vlast bez otpora. _NEWLINE_Split se u po\xc4\x8detku opirao, ali kada je vidio da se kralj sprema za opsadu priznao je Kolomana za kralja posredovanjem svog nadbiskupa Krescencija. Kralj se tada vratio u Zadar, a ban Ugra je s hrvatskom i ugarskom vojskom isplovio prema otocima. Nakon neznatna otpora predao se Rab, a vjerojatno i Cres i Krk. Nakon predaje gradova i otoka sazvan je sabor dalmatinskih gradova, gdje su kralj, ugarski svjetovni i duhovni velikodostojnici, te vojska polo\xc5\xbeili prisegu da \xc4\x87e po\xc5\xa1tovati autonomiju dalmatinskih gradova. Tom su prilikom dalmatinski gradovi dobili privilegije, koji su bili gotovo identi\xc4\x8dni, no sa\xc4\x8duvao se samo prijepis Trogirske diplome. _NEWLINE_Kralj je gradovima zajam\xc4\x8dio trajni mir, tj. pravni poredak i pravnu sigurnost, a bez da za to pla\xc4\x87aju posebni porez. Gradovi su sami mogli birati kneza i biskupa, a kralj ih jedino treba potvrditi. Potvrdio im je da mogu \xc5\xbeivjeti po dotada\xc5\xa1njim pravilima, i zakonima, te da ih slobodno mogu mijenjati. Time su stekli autonomiju pravosu\xc4\x91a. Kolomanu od prometa u luci pripadaju 2/3 prihoda, a 1/3 ide gradskom knezu. Biskupu prethodno od cijelokupne svote pripada 1/3. Kralj se obvezao da ne\xc4\x87e dopustiti da se stranci ni Ma\xc4\x91ari bez izri\xc4\x8dite privole gra\xc4\x91ana nasele u grad, a oslobodio ih je i od zalaznine, tj go\xc5\xa1\xc4\x87enja kralja i njegove pratnje kada bude do\xc5\xa1ao u njihov grad, osim ako koji grad to sam prihvati. Gra\xc4\x91ani su imali slobodu seljenja. Na kraju kralj dopu\xc5\xa1ta onima kojima bi njegova vladavina postala prete\xc5\xa1ka da sa svojom obitelji i imovinom slobodno odu gdje god to po\xc5\xbeele. \xc5\xbditelji dalmatinskih gradova su bili sretni, \xc5\xa1to su nakon vi\xc5\xa1egodi\xc5\xa1njih borbi do\xc4\x8dekali mirnije dane. Oni su slavili \xc4\x8das kad je "s Bo\xc5\xbejom milosti po Kolomanu vra\xc4\x87en mir i poredak na kopnu i na moru", te je sada svaki opet mogao i\xc4\x87i za svojim poslom. _NEWLINE_Time je Koloman zavr\xc5\xa1io osvajanje Hrvatske, nakon rata koji je trajao 14 godina._NEWLINE_1107. Boemund je napao Dra\xc4\x8d, no nakon godinu dana neuspjelog ratovanja morao je sklopiti mir. U me\xc4\x91uvremenu je Koloman poslao hrvatske i ugarske \xc4\x8dete, koje su napale Boemundove posjede u Italiji i pusto\xc5\xa1ile ih tri mjeseca, te zauzeli Brindisi i Monopoli.\n_START_SECTION_\nAlmo\xc5\xa1eva buna\n_START_PARAGRAPH_\nKoloman se u Ugarskoj u vi\xc5\xa1e navrata morao boriti protiv Almo\xc5\xa1a. Almo\xc5\xa1 se 1107. opet pobunio protiv brata. Pobjegao je u Poljsku, gdje ga je primio knez Boleslav III. Krivousti i pru\xc5\xbeio mu vojnu pomo\xc4\x87. Almo\xc5\xa1 je provalio u Ugarsku i zauzeo grad Abaujvar na Herandu. \xc4\x8cuv\xc5\xa1i za to Koloman je odmah pohitao s vojskom i opsjeo grad. Almo\xc5\xa1 se opet predao, a brat mu je ponovno oprostio. Koloman je pritom sklopio tajni savez s Boleslavom protiv njema\xc4\x8dko-rimskog cara Henrika V. _NEWLINE_Ve\xc4\x87 1108. godine se Almo\xc5\xa1 opet pobunio. Koloman mu je oduzeo svu imovinu i titulu hercega \xc4\x8dim je doznao da Almo\xc5\xa1 opet sprema pobunu. Tada je pobjegao u Njema\xc4\x8dku, a car Henrik ga je srda\xc4\x8dno primio. Izi\xc5\xa1ao je u susret njegovim molbama i objavio rat Kolomanu \xc5\xbeele\xc4\x87i od Ugarske u\xc4\x8diniti vazalnu njema\xc4\x8dku dr\xc5\xbeavu. Nijemci su opsjeli grad Po\xc5\xbeun (dana\xc5\xa1nja Bratislava), a vojska \xc4\x8de\xc5\xa1kog kneza Svatopluka, koji je bio njema\xc4\x8dki vazal, provalila je i pusto\xc5\xa1ila sjeverozapadnu Ugarsku. No tada je \xc4\x8ce\xc5\xa1ku napao Boleslav, pa se Svatopluk hitno morao vratiti u \xc4\x8ce\xc5\xa1ku. Carev pohod je propao jer se Po\xc5\xbeun nije predao. _NEWLINE_Koloman je za nasljednika proglasio svog sina Stjepana II. i dao ga okruniti. Pred smrt je saznao da Almo\xc5\xa1 sprema novu pobunu, pa je zabrinut za sudbinu svog sina i nasljednika, koji je tada imao tek 14 godina dao uhititi Almo\xc5\xa1a  i njegova sina Belu, te ih je oslijepio. Potom ih je obojicu zato\xc4\x8dio u samostanu blizu Vaca.\n_START_SECTION_\nGubitak Dalmacije i kraj vladavine\n_START_PARAGRAPH_\n1112. godine zahladili su odnosi izme\xc4\x91u Bizanta i Kolomana. To je poku\xc5\xa1ao iskoristiti mleta\xc4\x8dki du\xc5\xbed pa je zatra\xc5\xbeio bizantsku pomo\xc4\x87 da vrati dalmatinske gradove, no car je to zauzet drugim poslovima odbio. Ali nakon Almo\xc5\xa1eva osljepljenja je princeza Irena na \xc4\x8dijem su se dvoru okupljali Almo\xc5\xa1evi prista\xc5\xa1e isposlovala carev pristanak. Du\xc5\xbed Ordelaf Faledro je 1115. godine krenuo u rat. Zauzeo je Zadar, osim kule u kojoj se nalazila kraljevska vojska, te Biograd na moru. Kralj Koloman bio je te\xc5\xa1ko bolestan i zauzet pitanjem nasljedstva da bi se mogao posvetiti obrani dalmatinskih gradova. _NEWLINE_Hrvatskom je u kraljevo ime upravljao ban, a dr\xc5\xbeava je bila podijeljena na kraljevske \xc5\xbeupanije na \xc4\x8delu sa \xc5\xbeupanom. \xc5\xbdupane je postavljao kralj, a brinuli su se o sakupljanju poreza te su zapovijedali utvrdama i vojnim postrojbama. Prostori ju\xc5\xbeno od Gvozda bili su samostalniji. Tamo je bilo manje kraljevskih posjeda. Zahvaljuju\xc4\x87i njegovim donacijama po\xc4\x8delo je doseljavanje Ma\xc4\x91ara u Slavoniju, dok u Hrvatskoj to nije bio slu\xc4\x8daj. Kralj je odredio i da se porez kunovina ili marturina, koji se prije pla\xc4\x87ao u kunskim ko\xc5\xbeama po\xc4\x8dne pla\xc4\x87ati u novcu i to s 12 denara srebra. _NEWLINE_Kada je u Splitu 1112. umro nadbiskup Krescencije, stvorio je u grad jaku stranku prista\xc5\xa1a, koji su za novog nadbiskupa izabrali njegovog miljenika Ma\xc4\x91ara Manasea. U Splitu se smjestio i kraljev poreznik, te ugarska vojska. Time je kralj prek\xc5\xa1io privilegije, koje je dao gradu.    _NEWLINE_Koloman je umro 3. velja\xc4\x8de 1116. godine, a naslijedio ga je sin Stjepan II.'