b'\n_START_ARTICLE_\nKatedrala sv. Jakova u \xc5\xa0ibeniku\n_START_SECTION_\nPovijest\n_START_PARAGRAPH_\nGradnja nove katedrale simboli\xc4\x8dki je bila kulminacija vi\xc5\xa1estoljetnog stremljenja grada, da se odvoji od trogirske biskupije te da i uz vlastitu crkvu stekne i komunalnu autonomiju. Podignuta je na ju\xc5\xbenoj strani sredi\xc5\xa1njeg starog gradskog trga, na mjestu romani\xc4\x8dke crkve sv. Jakova. _NEWLINE_Ideja o gradnji velikog katedralnog hrama datira od 1298. godine kada je \xc5\xa0ibenik dobio vlastitu biskupiju i naslov grada. Odluka o gradnji i po\xc4\x8detku pripremnih radova donesena je 1402. godine. Gradnja je me\xc4\x91utim, zapo\xc4\x8dela tek 1431. godine i trajala uz prekide do 1536. godine. Prvo desetlje\xc4\x87e na njenu podizanju rade mleta\xc4\x8dki goti\xc4\x8dki graditelji i \xc5\xa1ibenski klesarski majstori Andrija Bud\xc4\x8di\xc4\x87 i Budi\xc5\xa1a Stat\xc4\x8di\xc4\x87. Za to vrijeme izgra\xc4\x91en je ju\xc5\xbeni i sjeverni zid, donji, goti\xc4\x8dki dio pro\xc4\x8delja i oba portala crkve. _NEWLINE_Na katedrali su radili Juraj Dalmatinac, Radivoj Bogosali\xc4\x87, Radonja Gruba\xc4\x8devi\xc4\x87 i Nikola Markovi\xc4\x87._NEWLINE_Prilikom osnutka biskupije 1298.. godine postoje\xc4\x87a crkva sv. Jakova na glavnom gradskom trgu promovirana je u stolnu crkvu, ali kako je bila malena i neprikladna  istom  je prilikom odlu\xc4\x8deno da biskup i grad osiguraju sredstva za gradnju nove katedrale. Krajem 14. st., nakon \xc5\xa1to je u invaziji Mle\xc4\x8dana stara katedrala sv. Jakova o\xc5\xa1te\xc4\x87ena, odlu\xc4\x8deno je da se gradi nova te je  1402. g. zalaganjem biskupa Bogdana Pul\xc5\xa1i\xc4\x87a osnovan je fond za njezinu gradnju. Zbog nepovoljnih politi\xc4\x8dkih prilika  a potom i raznih drugih neda\xc4\x87a koje su zadesile \xc5\xa0ibenik (kuge i po\xc5\xbeari), gradnja nove katedrale po\xc4\x8dela je  tek tri desetlje\xc4\x87a kasnije postavljanjem kamena temeljca 1431. godine. Katedrala je dovr\xc5\xa1ena 1536. g., a 1555.g. posvetio ju je biskup Ivan Lucije \xc5\xa0tafili\xc4\x87. Nakon temeljite obnove u 19. st. katedrala je ponovo posve\xc4\x87ena 1860.\n_START_SECTION_\nRazvojne faze i stilska obilje\xc5\xbeja\n_START_PARAGRAPH_\nNastanak katedrale obuhva\xc4\x87a tri razli\xc4\x8dite stilsko-razvojne faze od kojih se prva naziva po biskupu Boganu Pul\xc5\xa1i\xc4\x87u (1402.-1437.) koji  je  zapo\xc4\x8deo s njezinom gradnjom, dok se preostale dvije nazivlju po dvojci najzna\xc4\x8dajnijih arhitekata koji su definirali njezin dana\xc5\xa1nji lik \xe2\x80\x93 Jurju Matijevom Dalmatincu i Nikoli Ivanovom Firentincu. Tijekom  stoljetnog razdoblja gradnje  katedrala je nastajala sukcesivnim izmjenama triju razli\xc4\x8ditih arhitektonskih koncepcija, pri \xc4\x8demu se izmijenila tri razli\xc4\x8dita stila: prvi goti\xc4\x8dki, drugi mje\xc5\xa1oviti goti\xc4\x8dko-renesansi i tre\xc4\x87i renesansni.\n_START_SECTION_\nPrvo razdoblje izgradnje (1431. \xe2\x80\x93 1441.), tzv. "Pul\xc5\xa1i\xc4\x87eva katedrala"\n_START_PARAGRAPH_\nZapo\xc4\x8dinje  1428. g. odlukom gradskog Vije\xc4\x87a da se nova  katedrala treba podi\xc4\x87i na pogodnijem mjestu u sjevernom dijelu grada. Bonino da Milano kao \xe2\x80\x9eprimus magister ecclesie Sancti Jacobi\xe2\x80\x9c (1428-1429) izra\xc4\x91uje prvi projekt katedrale koja se treba podi\xc4\x87i na mjestu crkve Sv. Trojstva (danas Sv. Ivana), no zbog smrti  uspijeva samo djelomi\xc4\x8dno  dovr\xc5\xa1iti pojedine kiparske dijelove glavnog portala (danas se nalaze raspore\xc4\x91eni na postoje\xc4\x87a dva portala katedrale. Na osnovu odluke gradskog vije\xc4\x87a da se katedrala ipak treba graditi na mjestu postoje\xc4\x87e novi protomagister Francesco  di Giacomoiz Venecije (1430-1431) modificira njegov projekt te ga prilago\xc4\x91ava za izgradnju na postoje\xc4\x87em mjestu gdje se jo\xc5\xa1 nalazila stara katedrala. Postavljanjem temelja na sjeverozapadnog uglu pro\xc4\x8delja (9. travnja 1431.) zapo\xc4\x8dinje gradnja nove katedrale. Na mjesto protomajstora Francesca, kojemu je istekao jednogodi\xc5\xa1nji ugovor, dolaze Antonio di Pierpaolo Busato i Lorenzo Pincino, mleta\xc4\x8dki majstori koji sljede\xc4\x87ih desetak godina rade na katedrali. Zbog pote\xc5\xa1ko\xc4\x87a oko postavljanja temelja i realizacije sveti\xc5\xa1ta produ\xc5\xbeenog preko  ulice, po\xc4\x8detkom 40-tih godina dolazi do prekida gradnje, te \xc5\xa1ibensko Vije\xc4\x87e u lipnju 1441. g. sklapa  ugovor s Jurjem Matejevim iz Zadra pro prohtomagistro  fabrice Ecclesiae Cathedralis.\n_START_SECTION_\nDrugo razdoblje izgradnje (1441.-1473.), tzv. "Jurjeva katedrala"\n_START_PARAGRAPH_\nOdvija se u dvije odvojene etape, me\xc4\x91u kojima je du\xc5\xbee, petogodi\xc5\xa1nje razdoblje prekida. U po\xc4\x8detnoj  fazi rada na katedrali (1441.-1455.) Juraj Matijev Dalmatinac (Georgius Mathei Dalmaticus) novo tropasidalno sveti\xc5\xa1te koje jo\xc5\xa1 uklju\xc4\x8duje krstionicu ugra\xc4\x91enu u temeljima ju\xc5\xbene apside (1443.-44.), te uz nju prislonjenu sakristiju s riznicom na katu (1450.-54.). Istovremeno se dovr\xc5\xa1avaju ranije zapo\xc4\x8deti uzdu\xc5\xbeni zidovi crkve do visine vijenca vise\xc4\x87ih lukova, dok se u interijeru, po novom projektu majstora Jurja zajedno sa presvo\xc4\x91enim kapelama bo\xc4\x8dnih brodova do iste visine podi\xc5\xbeu arkade glavnog broda. U trenutku prekida radova 1455. godine izgra\xc4\x91ene su visoke supstrukcije poligonalnog sveti\xc5\xa1ta do razine vijenca s glavama, odnosno do razine poda prezbiterija u interijeru. Po\xc4\x8detnu fazu izgradnje katedrale obilje\xc5\xbeava prostorno-funkcionalna adaptacija te modernizacija ranijeg projekta, te niz inventivnih, prvenstveno graditeljsko-konstruktivnih i dekorativnih rje\xc5\xa1enja primijenjenih u gradnji sveti\xc5\xa1ta ("monta\xc5\xbena tehnika" gradnje velikim kamenim blokovima, te vijenac individualiziranih glava prirodne veli\xc4\x8dine). _NEWLINE_U drugoj fazi rada na katedrali (1461.-1473.) radovi su koncentrirani samo na podizanju poligonalnih zidova sveti\xc5\xa1ta pri \xc4\x8demu se mogu razlikovati  dvije konsekutivne etape. Prvu etapu (1461.-1465.), obilje\xc5\xbeava pojava novog, ranorenesansnog dekorativnog repertoara  prete\xc5\xbeno slikarskog karaktera koji potje\xc4\x8de od slikara iz kruga F. Squarcionea i radionice Donatella u Padovi (zid sjeverne kapele ra\xc5\xa1\xc4\x8dlanjen s pilastrima i zaklju\xc4\x8den s vijencem na kojem putti pridr\xc5\xbeavaju\xc4\x87i girlande sviraju i ple\xc5\xa1u, tzv. "Malipierova partija"). Druga etapa javlja se nakon Jurjevog boravka u Dubrovniku (1465.-1473.), a obilje\xc5\xbeava je pojava strukturalno zrelijih kompozicija i stilski \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x87ih motiva toskanskog porijekla (prozori glavne apside) koji su nastali pod utjecajem firentinskih majstora iz kruga Michelloza di Bartolomea zaposlenih u Dubrovniku pred Jurjevim dolaskom. U zavr\xc5\xa1nom razdoblju rada na katedrali Juraj Dalmatinac na sjevernom zidu kapele sveti\xc5\xa1ta, pod arhivoltom s grbom kneza S. Malipiera (1465.-68.) postavlja reljef sv. Jerolima pustinji. Juraj Dalmatinac umire 10. listopada 1473. godine.\n_START_SECTION_\nTre\xc4\x87e razdoblje gradnje (1475-1536) tzv. "Nikolina katedrala"\n_START_PARAGRAPH_\nPo\xc4\x8dinje imenovanjem Nikole Ivanova iz Firence (Niccolo di Giovanni Fiorentino) novim protomagistrom (1475.). Firentinac zatje\xc4\x8de katedralu dovr\xc5\xa1enu do visine obodnih zidova sveti\xc5\xa1ta i zidova bo\xc4\x8dnih brodova, ali me\xc4\x91usobno neuskla\xc4\x91enih i nepovezanih, te sa brojnim nepravilnostima u tlocrtnoj dispoziciji \xc4\x8ditavog korskog djela (istanjeni te izlomljeni zidovi sveti\xc5\xa1ta i transepta u interijeru). Do 1477. godine Nikola Firentinac izra\xc4\x91uje projekt za dovr\xc5\xa1etak \xc4\x8ditavog gornjeg dijela katedrale te po\xc4\x8dinje s presvo\xc4\x91enjem bo\xc4\x8dnih kapela sveti\xc5\xa1ta. Mijenjaju\xc4\x87i raniju koncepciju trobrodne bazilike otvorenog krovi\xc5\xa1ta u crkvu presvo\xc4\x91enu ba\xc4\x8dvastim svodovima Nikola prvo nivelira visine sveti\xc5\xa1ta i trobrodnog korpusa crkve, a potom, te sna\xc5\xbenim, all\' antica vijencem jasno razdvaja prethodno sagra\xc4\x91ene dijelove od svojeg novog gornjeg dijela. _NEWLINE_Prilagodbom Jurjeve "monta\xc5\xbene tehnike" gradnje Nikola Firentinac nad bo\xc4\x8dnim kapelama sveti\xc5\xa1ta podi\xc5\xbee kratke ba\xc4\x8dvaste svodove sastavljene od duga\xc4\x8dkih kamenih plo\xc4\x8da slaganih na preklop (dovr\xc5\xa1eni do 1479.). Pripremaju\xc4\x87i pravilnu i \xc4\x8dvrstu gra\xc4\x91evinsku supstrukciju za istovjetno koncipirane velike svodove crkve, Nikola ispravlja i oja\xc4\x8dava zidove korskog djela, te ih vrlo brzo (do 1483.) podi\xc5\xbee do razine svoda. Pri tome primjenjuje slo\xc5\xbeena in\xc5\xbeenjerska rje\xc5\xa1enja \xe2\x80\x93 u debljini zida sakrivene metalne zatege, te konzolno izba\xc4\x8deni "ravni luk" (piattabanda). Ba\xc4\x8dvasti svodovi i kri\xc5\xbei\xc5\xa1te s oktogonalnim tamburom-lanternom i kupolom izgra\xc4\x91eni su do 1499. godine. Te godine Nikola prestaje obna\xc5\xa1ati du\xc5\xbenost protomagistra i u vlastitoj re\xc5\xbeiji sklapa ugovor za izradu kamenog namje\xc5\xa1taja u sveti\xc5\xa1tu. Osim kupole, u trenutku njegove smrti (1506./1507.) podignuta su jo\xc5\xa1 dva traveja ba\xc4\x8dvastog svoda nad glavnim brodom, te u ravnini s njima i \xc4\x8detvrtba\xc4\x8dvasti svodovi nad bo\xc4\x8dnim brodovima. Premda se katedrala gradi jo\xc5\xa1 tri desetlje\xc4\x87a nakon njegove smrti ona je u cijelosti dovr\xc5\xa1ena po njegovu projektu. Nakon Nikole Firentinca du\xc5\xbenost protomagistra obna\xc5\xa1ala su jo\xc5\xa1 dva arhitekta \xe2\x80\x93 Bartolomeo iz Mestra (od 1520.), a potom njegov sin Jakov. Oni su do zavr\xc5\xa1etka gra\xc4\x91evinskih radova presvodili preostala \xc4\x8detiri traveja glavnog i bo\xc4\x8dnih brodova, te podigli gornji "trolisno" zaklju\xc4\x8deni dio zapadnog pro\xc4\x8delja.\n_START_SECTION_\nObnove i restauracije\n_START_PARAGRAPH_\nOd 16. stolje\xc4\x87a na katedrali su kontinuirano ra\xc4\x91eni brojni manji popravci,prvenstveno zbog propu\xc5\xa1tanja vode. U drugoj polovici 19. stolje\xc4\x87a zalaganjem \xc5\xa1ibenskog arhitekta Paola Bionija i uz potporu austrijske vlade izvr\xc5\xa1ena je temeljita i sveobuhvatna restauracija (1843-1860). Nakon drugog svjetskog rata u cijelosti je obnovljena sakristija (1947.-49.), a izmjenom \xc5\xbeeljeznih zatega (1961.) izvr\xc5\xa1ena je stati\xc4\x8dka sanacija katedrale. Tri granate ispaljene s broda biv\xc5\xa1e JNA 18. rujna 1991. g. probile su kupolu katedrale. Sanacija o\xc5\xa1te\xc4\x87enja kupole izvr\xc5\xa1ena je od 23. kolovoza 1996. do 14. o\xc5\xbeujka 1997, a program odr\xc5\xbeavanja (\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x87enje) i nadgledanja se nastavlja i dalje.'