b"\n_START_ARTICLE_\nLorenzo de' Medici\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nLorenzo je bio najstariji sin od petero djece Piera Nadutog (Piero il Gottoso) i Lucrecije Tornabuoni. I njegovi su roditelji, poput njegova djeda Cosima, bili veliki mecene umjetnosti i umjetnika: njegova majka Lucrezia pisala je sonete i bila njegov savjetnik nakon rane o\xc4\x8deve smrti 2. studenoga 1469._NEWLINE_Lorenzo je odgojen u sjajnoj atmosferi medicejskog dvora, u\xc4\x8ditelj mu je bio diplomat Gentile Becchi. Jo\xc5\xa1 kao mladi\xc4\x87a, otac Piero slao ga je u diplomatske misije u Rim, na susrete s papom i va\xc5\xbenim kardinalima, s nepunih 17 godina - 1466., u\xc5\xa1ao je u Vije\xc4\x87e stotine Republike Firence. Ubrzo nakon tog se o\xc5\xbeenio 1469. za plemkinju Clarice Orsini, s kojom je imao devetoro djece. Nakon smrti oca Piera (2. studenog 1469), preuzeo je  brigu o vo\xc4\x91enju obitelji Medici i njihovih obiteljskih poslova (bankarstvo), ali i grada Firence i republike, iako je i nadalje formalno ostao samo obi\xc4\x8dan gra\xc4\x91anin.\n_START_SECTION_\nLorenzo kao vladar Firence\n_START_PARAGRAPH_\nLorenzo se ubrzo pokazao sposobnim vladarom, ali je zbog vo\xc4\x91enja republike zanemario obiteljski posao \xe2\x80\x93 bankarstvo, \xc5\xa1to ga je neizravno vodilo u propast. Tijekom njegove vladavine, nekoliko predstavni\xc5\xa1tava njihove obiteljske banke bankrotiralo je zbog lo\xc5\xa1ih kreditnih plasmana, tako da je pred kraj svog \xc5\xbeivota u\xc5\xa1ao u financijske pote\xc5\xa1ko\xc4\x87e._NEWLINE_Lorenzo je poput svog djeda Cosima i oca posredno vladao Republikom Firencom preko svojih ljudi u vije\xc4\x87u tog grada republike, uvjeravanjem, podmi\xc4\x87ivanjem, prijetnjama i strate\xc5\xa1kim brakovima. Njegova vladavina bila je gotovo tiranska, ljudi su imali malo sloboda, ali je Firenca doslovno procvjetala pod njegovom vladavinom. Takav oblik vladavine stvorio mu je brojne neprijatelje me\xc4\x91u suparni\xc4\x8dkim obiteljima - od kojih su najve\xc4\x87i i najmo\xc4\x87niji bili obitelj Pazzi._NEWLINE_Na Uskrs 26. travnja 1478., poku\xc5\xa1an je atentat (Zavjera Pazzi) na njega i njegova brata Giuliana u Firentinskoj katedrali. Iza te zavjere stajali su suparni\xc4\x8dke obitelji Pazzi i Salviati i sam papa Siksto IV.. Napada\xc4\x8di su uspjeli no\xc5\xbeevima i ma\xc4\x8devima ubiti Giuliana, ali se izbodeni Lorenzo uspio spasiti bijegom. Nakon tog je Lorenzo pohvatao i pobio sve zavjerenike (sve\xc4\x87enik koji je vodio misu, nadbiskup Pise Francesco Salviati) i velik dio obitelji Pazzi._NEWLINE_Vrijeme nakon neuspjele zavjere Pazzi, proteklo je u otvorenom gnjevu pape Siksta IV. i Vatikana na Medicije i Firencu. Siksto IV. plijenio je medicejsku imovinu do koje je mogao do\xc4\x87i, i ekskomunicirao Lorenza i cijelu firentinsku vladu na kraju je zabranio bilo kakve odnose s Republikom Firencom. Kad su se sve te mjere pokazale slabima, Siksto IV ustanovio je vojni savez protiv Firence s napuljskim kraljem Ferdinandom I., koji je poslao svog sina Alfonsa u napad na Toskanu._NEWLINE_Lorenzo se uspio othrvati i tom pritisku, oslanjaju\xc4\x87i se na podr\xc5\xa1ku firentinskih gra\xc4\x91ana, i tradicionalne saveznike Firence; - Bolognu i Milano, tako da se rat odu\xc5\xbeio. Na kraju je Lorenzo uspio diplomacijom sti\xc5\xa1ati strasti, -osobno je otputovao u Napulj i rije\xc5\xa1io krizu. Nakon tog se posvetio zakonodavnim promjenama u Republici Firenci, nastoja\xc4\x87i i na taj na\xc4\x8din u\xc4\x8dvrstiti svoju vlast._NEWLINE_Lorenzo je u posljednjem razdoblju svoje vlasti, kao i njegov djed Cosimo, provodio politiku odr\xc5\xbeavanja mira i ravnote\xc5\xbee izme\xc4\x91u raznoraznih snaga na Apeninskom poluotoku (Francuska, Sveto Rimsko Carstvo, Habsburgzi), istovremeno je odr\xc5\xbeavao dobre odnose s osmanskim sultanom Mehmedom II. , zbog pomorske trgovine, koja je bila glavni izvor medicejskog bogatstva.\n_START_SECTION_\nLorenzo kao mecena umjetnosti\n_START_PARAGRAPH_\nZa Lorenzove vladavine u Firenci su radili brojni renesansni umjetnici; Piero del Pollaiolo, Antonio del Pollaiuolo, Andrea del Verrocchio, Leonardo da Vinci, Sandro Botticelli, Domenico Ghirlandaio i Michelangelo Buonarroti. Lorenzo nije puno naru\xc4\x8divao, ali je svojim utjecajem i vezama omogu\xc4\x87io umjetnicima da dobiju brojne narud\xc5\xbebe i tako posredno uticao na razvoj visoke renesanse._NEWLINE_Michelangelo je \xc5\xbeivio, u\xc4\x8dio i radio na Lorenzovu dvoru kao \xc4\x8dlan njegove obitelji punih pet godina, tako da je Lorenzo osobno puno pridonio njegovu razvoju kao umjetnika._NEWLINE_Lorenzo se i sam oku\xc5\xa1ao u umjetnosti kao poeta, - svoje sonete pisao je na narodnom jeziku iz tada\xc5\xa1nje Toskane. U svojim mladena\xc4\x8dkim sonetima slavi \xc5\xbeivot, dok su mu oni iz zrele dobi, pro\xc5\xbeeti melankolijom i osje\xc4\x87ajima koji opisuju krhkost i nestabilnost ljudske prirode. _NEWLINE_Lorenzo je zna\xc4\x8dajno pove\xc4\x87ao fundus Biblioteke Laurenziane koju je osnovao jo\xc5\xa1 njegov djed Cosimo. Njegovi agenti dobavljali su mu rijetke klasi\xc4\x8dne anti\xc4\x8dke rukopise s Levanta, koje su kasnije prepisivale firentinske radionice i \xc5\xa1irile ih po cijeloj Europi. Lorenzo je na svom dvoru okupio velik \xe2\x80\x8b\xe2\x80\x8bkrug prijatelja koji su studirali gr\xc4\x8dku filozofiju, i poku\xc5\xa1ali spojiti Platonove ideje s kr\xc5\xa1\xc4\x87anstvom, me\xc4\x91u njima su bili filozofi; Ficino, Poliziano i Pico della Mirandola.\n_START_SECTION_\nPosljednje godine \xc5\xbeivota i smrt\n_START_PARAGRAPH_\nPred sam kraj Lorenzova \xc5\xbeivota Firenca je postala velika Savonarolina propovjedaonica, on je svojim vatrenim demago\xc5\xa1kim propovjedima uzburkao cijeli Apeninski poluotok. Osobno je vjerovao da je kr\xc5\xa1\xc4\x87anstvo suvi\xc5\xa1e udaljeno od gr\xc4\x8dko-rimske kulture, tako da nije vjerovao u Lorenzov projekt spoja kr\xc5\xa1\xc4\x87anstva i platonizma. Ali Savonarola je trebao Lorenzu u borbi protiv Vatikana, tako da se on osobno anga\xc5\xbeirao da ga dovede u Firencu._NEWLINE_Lorenzo de 'Medici umro je u no\xc4\x87i izme\xc4\x91u 8. - 9. travnja 1492., u tada\xc5\xa1njem predgra\xc4\x91u Firence u medicejskoj vili Careggi. On i njegov brat Giuliano pokopani su u Kapeli Medici (Cappelle medicee) u Bazilici San Lorenzo koju je projektirao i izveo Michelangelo."