b'\n_START_ARTICLE_\nDisocijativni poreme\xc4\x87aji osobnosti\n_START_SECTION_\nDisocijativna amnezija\n_START_PARAGRAPH_\nOsoba s disocijativnom amnezijom odjednom se nije u stanju prisjetiti bitnih osobnih podataka, obi\xc4\x8dno nakon neke stresne epizode, a praznine u pam\xc4\x87enju odve\xc4\x87 su velike da bi ih se moglo objasniti uobi\xc4\x8dajenom zaboravno\xc5\xa1\xc4\x87u. Gubitak pam\xc4\x87enja naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e se odnosi na sve doga\xc4\x91aje tijekom ograni\xc4\x8denog razdoblja nakon nekog traumatskog iskustva, npr. smrti voljene osobe. Ne\xc5\xa1to rje\xc4\x91e, amnezija se odnosi samo na odabrane doga\xc4\x91aje tijekom ograni\xc4\x8denog razdoblja stresa; nastavlja se neprekinuto od traumatskog doga\xc4\x91aja do sada\xc5\xa1njice; ili je potpuna ili obuhva\xc4\x87a cijeli \xc5\xbeivot bolesnika. Tijekom trajanja amnezije, pona\xc5\xa1anje osobe ne pokazuje neke zna\xc4\x8dajne promjene, osim \xc5\xa1to zbog gubitka pam\xc4\x87enja mo\xc5\xbee do\xc4\x87i do odre\xc4\x91ene dezorijentacije i besciljnog lutanja. U slu\xc4\x8daju potpune amnezije, bolesnik ne prepoznaje ro\xc4\x91ake, prijatelje, no i dalje mo\xc5\xbee razgovarati, \xc4\x8ditati, razmi\xc5\xa1ljati, a vjerojatno zadr\xc5\xbeava i nadarenosti i prethodno ste\xc4\x8dena znanja o svijetu i snala\xc5\xbeenju u njemu. Epizoda amnezije mo\xc5\xbee trajati nekoliko sati ili \xc4\x8dak nekoliko godina, a obi\xc4\x8dno se gubi podjednako naglo i iznenadno kao \xc5\xa1to se i pojavila, s potpunim oporavkom i vrlo malim izgledima za ponovno pojavljivanje. Gubitak pam\xc4\x87enja tako\xc4\x91er je \xc4\x8desta pojava u mnogim organskim mo\xc5\xbedanim poreme\xc4\x87ajima, kao i u poreme\xc4\x87ajima vezanim uz psihoaktivne tvari. No, takve oblike amnezije mo\xc5\xbee se prili\xc4\x8dno lagano razlikovati i prepoznati (u degenerativnim bolestima mozga pam\xc4\x87enje se polako osipa tijekom duljeg razdoblja i nije vezano uz stresni doga\xc4\x91aj; gubitak pam\xc4\x87enja nakon traumatske ozljede mozga ili zloupotrebe psihoaktivnih tvari lako mo\xc5\xbeemo povezati s do\xc5\xbeivljenom traumom ili vrstom psihoaktivne tvari).\n_START_SECTION_\nDisocijativna fuga\n_START_PARAGRAPH_\nAko osoba ne postane samo iznenadno i potpuno amnezi\xc4\x8dna, nego odjednom napusti dom i poprimi novi identitet, postavlja se dijagnozu disocijativne fuge. Katkada poprimanje novog identiteta mo\xc5\xbee biti vrlo slo\xc5\xbeeno i razra\xc4\x91eno, pa bolesnik uzima novo ime i prezime, zasniva novi dom, nalazi novo zaposlenje, pa \xc4\x8dak i novi skup obilje\xc5\xbeja li\xc4\x8dnosti. Bolesnik \xc4\x8dak mo\xc5\xbee uspjeti uspostaviti prili\xc4\x8dno slo\xc5\xbeen dru\xc5\xa1tveni \xc5\xbeivot, ne propituju\xc4\x87i samog sebe o nesposobnosti da se prisjeti pro\xc5\xa1losti. Me\xc4\x91utim, \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e je da se novi \xc5\xbeivot ne kristalizira do te mjere, a fuga je relativno kratkotrajna. Fuga se obi\xc4\x8dno sastoji od ograni\xc4\x8denog, ali naizgled svrhovitog putovanja, tijekom kojeg su socijalni kontakti svedeni na najmanju mjeru ili posve prekinuti. Fuge se tipi\xc4\x8dno pojavljuju nakon \xc5\xa1to osoba do\xc5\xbeivi neki te\xc5\xbeak stres, poput bra\xc4\x8dne sva\xc4\x91e, prekida osobnih odnosa \xc5\xa1to dovodi do osje\xc4\x87aja odba\xc4\x8denosti, sudjelovanja u ratu ili prirodne katastrofe. oporavak je prili\xc4\x8dno potpun, a vrijeme potrebno da se do njega do\xc4\x91e razlikuje se od osobe do osobe; bolesnik se ne mo\xc5\xbee prisjetiti zbivanja tijekom trajanja fuge.\n_START_SECTION_\nDisocijativni poreme\xc4\x87aj identiteta\n_START_PARAGRAPH_\nZa dijagnosticiranje disocijativnog poreme\xc4\x87aja identiteta, DPI (ili poreme\xc4\x87aja vi\xc5\xa1estruke li\xc4\x8dnosti, PVL) potrebno je da osoba ima barem dva odvojena ego-stanja (alter-ega, dvojnika), s razli\xc4\x8ditim modusima bivanja i osje\xc4\x87anja, \xc5\xa1to djeluju kao posve neovisna jedan o drugome, pojavljuju\xc4\x87i se i upravljaju\xc4\x87i svije\xc5\xa1\xc4\x87u u razli\xc4\x8ditim razdobljima. Praznine u pam\xc4\x87enju tako\xc4\x91er su uobi\xc4\x8dajene i uzrokovane su \xc4\x8dinjenicom da barem jedan alter-ego nema dodira sa ostalima. Tako\xc4\x91er, postojanje takvih dvojnika mora biti kroni\xc4\x8dno i te\xc5\xa1ko (uzrokuju\xc4\x87i znatan poreme\xc4\x87aj \xc5\xbeivotnog tijeka); tu nije rije\xc4\x8d o privremenoj promjeni uzrokovanoj, primjerice uzimanjem neke droge. Svaki dvojnik je potpuno integriran i slo\xc5\xbeen, s vlastitim oblicima pona\xc5\xa1anja, uspomenama i me\xc4\x91uljudskim odnosima: svaki odre\xc4\x91uje narav i djelovanje osobe, kad je on "na vlasti". Obi\xc4\x8dno su dvojnici posve razli\xc4\x8dite li\xc4\x8dnosti, \xc4\x8dak uzajamne suprotnosti (jedna mo\xc5\xbee biti ljevak a druga de\xc5\xa1njak; mogu nositi nao\xc4\x8dale s razli\xc4\x8ditom dioptrijom i biti alergi\xc4\x8dne na razli\xc4\x8dite stvari). Izvorna i podre\xc4\x91ene li\xc4\x8dnosti sve su svjesne izgubljenih vremenskih razdoblja, a glasovi drugih mogu katkad odjekivati u njihovoj svijesti, iako one ne znaju \xc4\x8diji su to glasovi. Kad pojedinac ima vi\xc5\xa1e od dva dvojnika, svaki od njih mo\xc5\xbee u odre\xc4\x91enoj mjeri biti svjestan postojanja ostalih (oni \xc4\x8dak mogu me\xc4\x91usobno razgovarati i postati nerazdvojni prijatelji). Disocijativni poreme\xc4\x87aj identiteta obi\xc4\x8dno zapo\xc4\x8dinje tijekom ranog djetinjstva, no rijetko ga dijagnosticiramo prije adolescencije. To je kroni\xc4\x8dni i ozbiljniji poreme\xc4\x87aj od ostalih disocijativnih poreme\xc4\x87aja, a i oporavak mo\xc5\xbee biti nepotpun. Ovaj poreme\xc4\x87aj mnogo je u\xc4\x8destaliji kod \xc5\xbeena nego kod mu\xc5\xa1karaca, i obi\xc4\x8dno je pra\xc4\x87en i drugim dijagnozama \xe2\x80\x93 posebice depresijom, grani\xc4\x8dnim poreme\xc4\x87ajem li\xc4\x8dnosti i somatizacijom. Obi\xc4\x8dno je pra\xc4\x87en glavoboljama, zlouporabom psihoaktivnih tvari, fobijama, suicidalnim idejama i oblicima pona\xc5\xa1anja usmjerenim protiv samoga sebe. Slu\xc4\x8dajeve disocijativnog identiteta u popularnom tisku \xc4\x8desto pogre\xc5\xa1no opisuju kao shizofrene reakcije. Rascjep li\xc4\x8dnosti, razlikuje se od rascjepa izme\xc4\x91u spoznaje i afekta na kakvom se temelji shizofreno pona\xc5\xa1anje. Iako je poreme\xc4\x87aj formalno prihva\xc4\x87en time \xc5\xa1to je uklju\xc4\x8den u slu\xc5\xbebeni dijagnosti\xc4\x8dki priru\xc4\x8dnik, njegovo postojanje proturje\xc4\x8di \xc4\x8dvrsto ukorijenjenom uvjerenju da je svako tijelo "nastanjeno" samo jednom osobom.\n_START_SECTION_\nDepersonalizacija\n_START_PARAGRAPH_\nPoreme\xc4\x87aj u kojem je bolesnikovo opa\xc5\xbeanje ili iskustvo vlastitog ja promijenjeno na zabrinjavaju\xc4\x87i i ometaju\xc4\x87i na\xc4\x8din. U epizodi depersonalizacije, osobe posve iznenada izgube osje\xc4\x87aj vlastitog ja. Mo\xc5\xbee im se \xc4\x8diniti da im se izrazito mijenja veli\xc4\x8dina vlastitih udova, da su napustile vlastito tijelo i da same sebe promatraju s udaljenosti. Katkad se osje\xc4\x87aju poput mehani\xc4\x8dkog stroja, kao da su i oni i drugi ljudi zapravo roboti, ili se pak kre\xc4\x87u kao da su u snu, u svijetu \xc5\xa1to je izgubio svoju realnost. Sli\xc4\x8dne, ali intenzivnije epizode, katkad se pojavljuju u shizofreniji. Me\xc4\x91utim, iskustvo shizofrene osobe nema tu "kao da" kvalitetu o kojoj govori osoba s depersonalizacijom; nasuprot tome udaljavanje shizofrene osobe od vlastitog ja stvarno je i potpuno.'