b'\n_START_ARTICLE_\nHomo floresiensis\n_START_SECTION_\nOtkri\xc4\x87e\n_START_PARAGRAPH_\nPrimjerke je na indonezijskom otoku Flores 2003. godine otkrio australsko-indonezijski tim arheologa u potrazi za tragovima prvobitne migracije Homo sapiensa iz Azije u Australiju. Nisu o\xc4\x8dekivali da \xc4\x87e otkriti novu vrstu i bili su iznena\xc4\x91eni pronalaskom gotovo sasvim potpunog kostura hominina, kojeg su ozna\xc4\x8dili \xc5\xa1ifrom LB1 jer je iskopan u pe\xc4\x87ini Liang Bua. Daljnjim iskapanjima otkriveno je jo\xc5\xa1 sedam kostura, starih izme\xc4\x91u 38 000 i 13 000 godina. Jedna kost ruke privremeno pripisana vrsti H.\xc2\xa0floresiensis stara je oko 74 000 godina. Primjerci nisu bili fosilizirani i opisano je da imaju "konzistenciju vla\xc5\xbenog upijaju\xc4\x87eg papira"; nakon otkrivanja, kosti su morali ostaviti da se osu\xc5\xa1e prije daljnjeg iskopavanja._NEWLINE_Slo\xc5\xbeeno kameno oru\xc4\x91e odgovaraju\xc4\x87e veli\xc4\x8dine za \xc4\x8dovjeka od oko 3 stope tako\xc4\x91er je bilo prisutno u toj pe\xc4\x87ini. Otkriveno je u obzorima starosti izme\xc4\x91u 95 000 i 13 000 godina i povezano je (tj. prona\xc4\x91eno u istim slojevima) s ostacima slona izumrlog roda Stegodon (\xc4\x8dije se stani\xc5\xa1te tijekom kvartara prostiralo cijelom Azijom). Pretpostavlja se da je slon bio plijen jedinke LB1. Homo sapiens se naselio ovo podru\xc4\x8dje prije oko 45 000 godina._NEWLINE_Homo floresiensisovo postojanje otkriveno je znanstvenoj zajednici 28. rujna 2004. godine, nakon \xc4\x8dega je ubrzo dobio nadimak "Hobit" prema izmi\xc5\xa1ljenoj rasi iz Tolkienovog romana Hobit, a Homo hobbitus je predlo\xc5\xbeen kao znanstveni naziv vrste. U po\xc4\x8detku je svrstan u vlastiti rod, Sundanthropus floresianus ("Sunda \xc4\x8dovjek s Floresa"), ali su znanstvenici zaklju\xc4\x8dili da lubanja, unato\xc4\x8d svojoj veli\xc4\x8dini, pripada rodu Homo.\n_START_SECTION_\nAnatomija\n_START_PARAGRAPH_\nNajbitnije i najo\xc4\x8ditije osobine koje odlikuju H.\xc2\xa0floresiensisa su njegovo malo tijelo i volumen mo\xc5\xbedane \xc5\xa1upljine. Brown i Morwood tako\xc4\x91er su identificirali mno\xc5\xa1tvo manje upadljivih osobina koje bi razlikovale LB1 od dana\xc5\xa1njeg H.\xc2\xa0sapiensa, me\xc4\x91u kojima su oblik zubiju, nepostojanje brade i manji kut u glavi ramene kosti. Znanstvena zajednica strogo je razmotrila svaku od tih navodnih karakteristi\xc4\x8dnih osobina, a razli\xc4\x8dite istra\xc5\xbeiva\xc4\x8dke grupe do\xc5\xa1le su do razli\xc4\x8ditih zaklju\xc4\x8daka po pitanju toga da li te osobine podr\xc5\xbeavaju postojanje nove vrste ili LB1 pripada te\xc5\xa1ko oboljeloj jedinki H.\xc2\xa0sapiensa._NEWLINE_Otkri\xc4\x87e dodatnih nepotpunih kostura potvrdilo je postojanje nekih osobina koje su prona\xc4\x91ene kod primjerka LB1, kao \xc5\xa1to je nepostojanje brade, ali Jacob i ostali istra\xc5\xbeiva\xc4\x8dki timovi tvrde da te osobine ne razlikuju LB1 od lokalnih H.\xc2\xa0sapiensa. Lyras et al. su na osnovu 3D morfometrije ustvrdili da se lubanja LB1 znatno razlikuje od lubanje bilo kojeg H.\xc2\xa0sapiensa, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i i one kod manjih osoba i onih s mikrocefalijom, te da im je lubanja jedino sli\xc4\x8dna onoj kod Homo erectusa.\n_START_SECTION_\nMaleno tijelo\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi prona\xc4\x91eni ostaci, LB1, odabrani su za nomenklaturalni tip predlo\xc5\xbeene vrste. LB1 je prili\xc4\x8dno potpun kostur s gotovo cijelom lubanjom, a utvr\xc4\x91eno je da je pripadao 30-godi\xc5\xa1njoj \xc5\xbeeni. LB1 je dobio nadimak Mala dama s Floresa ili "Flo"._NEWLINE_Visina LB1 procijenjena je na oko 1,06 m. Visina drugog kostura, LB8, mjerenjem goljeni\xc4\x8dne kosti procijenjen je na 1,09 m. Te procjene le\xc5\xbee izvan raspona visine normalnog modernog \xc4\x8dovjeka i znatno su ni\xc5\xbee od prosje\xc4\x8dne veli\xc4\x8dine odraslih ljudi, \xc4\x8dak i kod onih najni\xc5\xbeih, kao \xc5\xa1to su narodi Mbenga i Mbuti (< 1,5 m), Twa, Semang (1,37 m za odrasle \xc5\xbeene) s Malajskog poluotoka ili Andamanci (1,37 m za odrasle \xc5\xbeene)._NEWLINE_Po tjelesnoj masi, razlike izme\xc4\x91u modernih Pigmeja i Homo floresiensisa jo\xc5\xa1 su i ve\xc4\x87e. Tjelesna masa LB1 procjenjuje se na 25 kg. To je manje ne samo od modernog H.\xc2\xa0sapiensa, ve\xc4\x87 i od H.\xc2\xa0erectusa, za kojeg su Brown i kolege predlo\xc5\xbeili da je izravni predak H.\xc2\xa0floresiensisa. LB1 i LB8 tako\xc4\x91er su i ne\xc5\xa1to manji od australopitecina od prije tri milijuna godina, za koje se prethodno nije smatralo da su se ra\xc5\xa1irili izvan Afrike. Prema tome, LB1 i LB8 mogli bi biti do sada najmanji pripadnici \xc5\xa1ire \xc4\x8dovjekove porodice._NEWLINE_Osim manje tjelesne veli\xc4\x8dine, primjerci u ostalim pogledima podsje\xc4\x87aju na H.\xc2\xa0erectusa, vrstu za koju se zna da je \xc5\xbeivjela u Jugoisto\xc4\x8dnoj Aziji u isto vrijeme kada i H.\xc2\xa0floresiensis. Te sli\xc4\x8dnosti formiraju osnovu za predlo\xc5\xbeenu filogenetsku srodnost. Kontroverzno, isti taj tim prijavio je otkri\xc4\x87e kamenih alata H. erectusa na Floresu starih oko 840 000 godina, ali ne i ostatke samog H.\xc2\xa0erectusa ili ikakve prijelazne fosile._NEWLINE_Kao obja\xc5\xa1njenje za nizak rast H.\xc2\xa0floresiensisa, Brown et al. predlo\xc5\xbeili su da je zbog ograni\xc4\x8dene koli\xc4\x8dine hrane na Floresu H.\xc2\xa0erectus razvio manju tjelesnu veli\xc4\x8dinu (oto\xc4\x8dna patuljastost, oblik specijacije) \xc5\xa1to je primije\xc4\x87eno kod jo\xc5\xa1 nekoliko vrsta na Floresu, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i i nekoliko vrsta surla\xc5\xa1a iz roda Stegodon. Patuljasta vrsta Stegodona s Floresa, Stegodon sondaari, izumrla je prije oko 850 000 godina i njeno je mjesto preuzela vrsta normalne veli\xc4\x8dine, Stegodon florensis, koji se potom tako\xc4\x91er razvio u svoji patuljasti oblik, Stegodon florensis insularis, koja je nestala prije oko 12 000 godina. Tu hipotezu kritiziraju Teuku Jacob i kolege, koji tvrde da je LB1 sli\xc4\x8dan Pigmejima koji \xc5\xbeive u floreskom selu Rampasasa i koji isti\xc4\x8du da veli\xc4\x8dina u pigmejskim populacijama mo\xc5\xbee znatno varirati. Pojavili su se kontradiktorni dokazi.\n_START_SECTION_\nMalen mozak\n_START_PARAGRAPH_\nOsim malenog tijela, H.\xc2\xa0floresiensis je imao i neobi\xc4\x8dno malen mozak. Zapremina mozga holotipa LB1 procjenjuje se na 380 cm\xc2\xb3, \xc5\xa1to ga svrstava u skupinu s \xc4\x8dimpanzama i izumrlim australopitecinima. Veli\xc4\x8dina mozga kod LB1 upola je manja od njegovog pretpostavljenog izravnog pretka, H.\xc2\xa0erectusa (980 cm\xc2\xb3). Odnos mase mozga i tijela kod LB1 le\xc5\xbei izme\xc4\x91u onog kod H.\xc2\xa0erectusa i \xc4\x8dovjekolikih primata. Kao obja\xc5\xa1njenje redukcije u veli\xc4\x8dini mozga koristi se oto\xc4\x8dna patuljastost.Znanstvenici s Prirodoslovnog muzeja u Londonu otkrili su da je redukcija veli\xc4\x8dine mozga kod izumrlog patuljastog vodenkonja s Madagaskara u odnosu na njegove \xc5\xbeivu\xc4\x87e srodnike ve\xc4\x87a nego redukcija u veli\xc4\x8dini tijela, te da je sli\xc4\x8dna redukciji u veli\xc4\x8dini mozga kod H.\xc2\xa0floresiensisa pri usporedbi s H.\xc2\xa0erectusom._NEWLINE_Jo\xc5\xa1 jedan pokazatelj inteligencije je veli\xc4\x8dina Brodmannovog podru\xc4\x8dja 10, dorsomedijalnog dijela prefrontalnog korteksa (kore mozga), \xc5\xa1to je dio mozga koji je povezan s vi\xc5\xa1im procesima razmi\xc5\xa1ljanja. Podru\xc4\x8dje 10 primjerka LB1 iste je veli\xc4\x8dine kao i kod dana\xc5\xa1njih ljudi, unato\xc4\x8d mnogo manjoj sveukupnoj veli\xc4\x8dini mozga._NEWLINE_Bez obzira na malen mozak kod H.\xc2\xa0floresiensisa, znanstvenici mu pripisuju napredno pona\xc5\xa1anje. Njihova pe\xc4\x87ina pokazuje tragove kori\xc5\xa1tenja vatre za kuhanje, a kosti Stegodona nose tragove rezanja. Primjerci hominina tako\xc4\x91er su prona\xc4\x91eni s kamenim oru\xc4\x91em iz razvijene tradicije gornjeg paleolitika, koja se obi\xc4\x8dno asocira s modernim ljudima, koji imaju gotovo \xc4\x8detverostruko ve\xc4\x87i volumen mozga (1310-1475 cm\xc2\xb3) i 2,6 puta ve\xc4\x87u tjelesnu masu. \xc4\x8cini se da su neke od tih alata koristili u nu\xc5\xbeno kooperativnom lovu na Stegodone.\n_START_SECTION_\nOstale osobine\n_START_PARAGRAPH_\nDodatne osobine koje idu u korist stavu da ostaci s Floresa potje\xc4\x8du od populacije prethodno nepoznatih hominida su odsustvo brade, relativno niska uvijenost kostiju ruke, te debljina no\xc5\xbenih kostiju. Prisutnost svake od tih osobina potvrdili su nezavisni istra\xc5\xbeiva\xc4\x8di, ali postoje dvojbe o njihovom zna\xc4\x8daju._NEWLINE_Ramena kost i rameni pojas kod H.\xc2\xa0floresiensisa bili su predmet istra\xc5\xbeivanja Larsona et al. (2007.). Dana\xc5\xa1nji ljudi imaju vrh kosti uvijen izme\xc4\x91u 145 i 165 stupnjeva u odnosu na ravninu lakatnog zgloba. Kod primjerka LB1, uvijenost je u po\xc4\x8detku utvr\xc4\x91ena na 110 stupnjeva. Larson je kasnije revidirao to mjerenje na 120 stupnjeva._NEWLINE_To bi moglo predstavljati prednost pri zamahivanju rukom, ali komplicira aktivnost koje se asociraju s modernim ljudima, kao \xc5\xa1to je izrada oru\xc4\x91a. Po pitanju ramenog pojasa H.\xc2\xa0floresiensisa, istra\xc5\xbeivali su slomljenu klju\xc4\x8dnu kost LB1 i lopaticu primjerka LB6. Klju\xc4\x8dna kost bila je relativno kratka, \xc5\xa1to je u kombinaciji s oblikom lopatice i niskom uvijeno\xc5\xa1\xc4\x87u kosti ruke rezultiralo ramenima postavljenim malo prema naprijed, kao da slije\xc5\xbee ramenima. Prema tome, H.\xc2\xa0floresiensis je mogao savijati lakat na na\xc4\x8din na koji to \xc4\x8dine dana\xc5\xa1nji ljudi i Larson je zaklju\xc4\x8dio da je bio sposoban za izradu oru\xc4\x91a._NEWLINE_Tocheri et al. (2007.) pregledali su tri kosti pe\xc5\xa1\xc4\x87a za koje se smatra da pripadaju jedinki LB1. Oblik tih kostiju navodno se znatno razlikovao od kostiju ru\xc4\x8dnog zgloba dana\xc5\xa1njih ljudi i vi\xc5\xa1e je sli\xc4\x8dio na zglob velikih afri\xc4\x8dkih \xc4\x8dovjekolikih majmuna ili Australopithecusa._NEWLINE_Stopala H.\xc2\xa0floresiensisa bila su neobi\xc4\x8dno ravna i duga u odnosu na ostatak tijela. Zbog toga su pri hodu morali savijati koljena prema natrag u odnosu na dana\xc5\xa1nje ljude. To je stvaralo hod s visokim koracima, a brzina hoda bila je mala. Prsti su bili neobi\xc4\x8dnog oblika, a palac je bio vrlo kratak.\n_START_SECTION_\nOpstanak\n_START_PARAGRAPH_\nSmatra se da je ta vrsta pre\xc5\xbeivjela na Floresu sve do prije 12 000 godina, \xc5\xa1to ju \xc4\x8dini najdugovje\xc4\x8dnijim \xc4\x8dovjekom (pored dana\xc5\xa1njeg), budu\xc4\x87i da je pre\xc5\xbeivjela mnogo dulje od Neandertalaca (H.\xc2\xa0neanderthalensis), koji su izumrli prije 24 000 godina._NEWLINE_Zbog dubokog obli\xc5\xbenjeg tjesnaca, Flores je ostao izoliran tokom Wisconsinskog glacijalnog perioda (posljednjeg ledenog doba) unato\xc4\x8d niskoj razini mora koja je ujedinila Sundaland. To je navelo otkriva\xc4\x8de H.\xc2\xa0floresiensisa na zaklju\xc4\x8dak da je ta vrsta, ili njeni preci, mogla dospjeti na taj izolirani otok samo vodenim putem, te da je mo\xc5\xbeda tu do\xc5\xa1la na splavovima od bambusa prije oko 100 000 godina (ili, ako je u pitanju H.\xc2\xa0erectus, prije oko milijun godina). U to vrijeme otoci Flores i Komodo bila su spojena, pri \xc4\x8demu je ostao tjesnac \xc5\xa1irine 19 km i otok Komodo vidljiv s kopna. Ideja da je H.\xc2\xa0floresiensis koristio naprednu tehnologiju i suradnju na razini modernog \xc4\x8dovjeka potaklo je otkriva\xc4\x8de na hipotezu da se H.\xc2\xa0floresiensis gotovo sasvim sigurno slu\xc5\xbeio jezikom za komunikaciju._NEWLINE_Lokalni geolo\xc5\xa1ki pokazatelji ukazuju na to da je vulkanska erupcija na Floresu prije oko 12 000 godina bila razlogom nestanka H.\xc2\xa0floresiensisa, zajedno s ostalom lokalnom faunom, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i i slona Stegodona. Gregory Forth je hipotizirao da je H.\xc2\xa0floresiensis mo\xc5\xbeda dulje pre\xc5\xbeivio na drugim dijelovima Floresa i na kraju postao izvor mitova o Ebu Gogou me\xc4\x91u narodom Nage s Floresa. Za Ebu Gogoa se ka\xc5\xbee da su bili maleni, dlakavi stanovnici pe\xc4\x87ina s lo\xc5\xa1e razvijenom verbalnom komunikacijom na razini spomenute vrste. Smatra se da su ta stvorenja pre\xc5\xbeivjela sve do kasnog 19. stolje\xc4\x87a, a da su bila prisutna i kada su u 16. stolje\xc4\x87u tu doplovili prvi portugalski brodovi._NEWLINE_Gerd van den Bergh, paleontolog koji je radio s njihovim fosilima, \xc4\x8duo je mitove o Ebu Gogou desetlje\xc4\x87e prije otkri\xc4\x87a prvog fosila. Na otoku Sumatri bilo je glasina o humanoidima visine izme\xc4\x91u 1 i 1,5 m - Orang Pendeku koji bi mo\xc5\xbeda mogao biti u srodstvu s H.\xc2\xa0floresiensisom. Henry Gee, vi\xc5\xa1i urednik \xc4\x8dasopisa Nature, \xc5\xa1pekulira da bi vrsta poput H.\xc2\xa0floresiensisa jo\xc5\xa1 uvijek mogla postojati u neistra\xc5\xbeenim tropskim \xc5\xa1umama Indonezije.\n_START_SECTION_\nSkandal s o\xc5\xa1te\xc4\x87enim primjercima\n_START_PARAGRAPH_\nTijekom ranog prosinca 2004. indonezijski paleoantropolog Teuku Jacob uklonio je ve\xc4\x87inu ostataka iz njihovog skladi\xc5\xa1ta, Nacionalnog istra\xc5\xbeiva\xc4\x8dkog centra za arheologiju u Jakarti, s dopu\xc5\xa1tenjem samo jednog direktora projektnog tima, te ih je zadr\xc5\xbeao tri mjeseca. Neki su znanstvenici izrazili strah da bi bitni znanstveni dokazi mogli biti zaplijenjeni od strane malene grupe znanstvenika koji ne bi omogu\xc4\x87avali pristup ostalim znanstvenicima niti bi objavljivali vlastita istra\xc5\xbeivanja. Jacob je na zaprepa\xc5\xa1tenje svojih kolega vratio te ostatke 23. velja\xc4\x8de 2005. znatno o\xc5\xa1te\xc4\x87ene, a nedostajale su i dvije kosti noge._NEWLINE_Izvje\xc5\xa1taji su naveli stanje vra\xc4\x87enih ostataka; "[uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i i] duge, duboke posjekotine na donjem rubu Hobitove \xc4\x8deljusti s obije strane, navodno izazvane no\xc5\xbeem kori\xc5\xa1tenim za skidanje gumenog kalupa"; "brada druge \xc4\x8deljusti Hobita bila je odlomljena i potom zalijepljena. Ko god da je bio odgovoran, lo\xc5\xa1e je poravnao te dijelove i slo\xc5\xbeio ih pod krivim kutem"; i "zdjelica je bila zdrobljena, \xc4\x8dime su uni\xc5\xa1teni detalji koji otkrivaju oblik tijela, hod i evolutivnu povijest", \xc5\xa1to je navelo vo\xc4\x91u otkriva\xc4\x8dkog tima Morwooda na sljede\xc4\x87u opasku "To je odvratno, Jacob je bio pohlepan i djelovao je potpuno neodgovorno"._NEWLINE_Jacob je, me\xc4\x91utim, negirao da je na\xc4\x8dinio prijestup. Izjavio je da je do o\xc5\xa1te\xc4\x87enja do\xc5\xa1lo prilikom transporta iz Yogyakarte natrag u Jakartu unato\xc4\x8d fizi\xc4\x8dkim pokazateljima koji ukazuju na to da je \xc4\x8deljusna kost slomljena prilikom stvaranja kalupa kostiju._NEWLINE_Indonezijski du\xc5\xbenosnici su 2005. zabranili pristup pe\xc4\x87ini. Neki mediji, kao \xc5\xa1to je BBC, izrazili su mi\xc5\xa1ljenje da je razlog zabrane pristupa bio da bi se za\xc5\xa1titio Jacob, koji se smatrao "indonezijskim kraljem paleoantropologije". Znanstvenicima je 2007. godine, ubrzo nakon Jacobove smrti, ponovo omogu\xc4\x87en pristup pe\xc4\x87ini.\n_START_SECTION_\nHipoteza o mikrocefaliji\n_START_PARAGRAPH_\nPrije Jacobovog uzimanja fosila Dean Falk et al. izvr\xc5\xa1ili su CT skeniranje lubanje i izradili njen virtualni unutarnji odljev (tj. ra\xc4\x8dunalno generirani model unutra\xc5\xa1njosti lubanje). Tim je zaklju\xc4\x8dio da ona nije pripadala pigmeju niti osobi s deformiranom lubanjom i mozgom._NEWLINE_Kao odgovor na to, Weber et al. su iste te godine proveli istra\xc5\xbeivanje, uspore\xc4\x91uju\xc4\x87i ra\xc4\x8dunalni model lubanje LB1 s uzorcima ljudskih lubanja s mikrocefalijom, te su zaklju\xc4\x8dili da veli\xc4\x8dina lubanje LB1 spada u sredi\xc5\xa1te raspona veli\xc4\x8dine ljudskih primjeraka i da ne isklju\xc4\x8duje mikrocefaliju. Sljede\xc4\x87i koji su osporili zaklju\xc4\x8dke Falka et al. (2005.) bili su Martin et al. (2006.), koji su imali prigovore na neuspjeh uspore\xc4\x91ivanja modela lubanje LB1 s tipi\xc4\x8dnim primjerkom mikrocefalije kod odraslih. Martin i njegovi suradnici zaklju\xc4\x8dili su da je lubanja vjerojatno pripadala osobi s mikrocefalijom, tvrde\xc4\x87i da je mozak premalen da bi pripadao zasebnoj patuljastoj vrsti; kada bi to bio slu\xc4\x8daj, mozak od 400 kubi\xc4\x8dnih centimetara ukazivao bi na stvorenje visoko samo jednu stopu, \xc5\xa1to je tre\xc4\x87ina visine otkrivenog kostura. Ubrzo nakon toga skupina znanstvenika iz Indonezije, Australije i Sjedinjenih Ameri\xc4\x8dkih Dr\xc5\xbeava do\xc5\xa1la je do istog zaklju\xc4\x8dka nakon istra\xc5\xbeivanja strukture kostiju i lubanje (Jacob (2006.))._NEWLINE_Brown i Morwood suprotstavili su se tome tvrde\xc4\x87i da su skeptici do\xc5\xa1li do neispravnih zaklju\xc4\x8daka o strukturi kostiju i lubanje, te da su gre\xc5\xa1kom povezali visinu H.\xc2\xa0floresiensisa s mikrocefalijom. Falkov tim replicirao je na njihove studije (Falk et al. (2006.)). Morfolog Jungers pregledao je lubanju i zaklju\xc4\x8dio da kostur "ne pokazuje tragove bolesti". Argue, Donlon, et al. (2006.) odbacuju mikrocefaliju i zaklju\xc4\x8duju da ostaci zaista pripadaju novoj vrsti._NEWLINE_Falk et al. (2007.) ponudili su daljnje dokaze za tvrdnju da mikrocefali\xc4\x8dni H.\xc2\xa0sapiensi nisu uvjerljivi. Istra\xc5\xbeeni su virtualni unutarnji odljevi jo\xc5\xa1 devet mikrocefali\xc4\x8dnih mozgova i deset normalnih ljudskih mozgova, \xc4\x8dime je utvr\xc4\x91eno da su lubnje floresiensisa oblikom sli\xc4\x8dne normalnim ljudskim mozgovima, ali i da imaju jedinstvene osobine koje su dosljedne s onim \xc5\xa1to bi \xc4\x8dovjek o\xc4\x8dekivao od nove vrste. \xc4\x8ceoni i sljepoo\xc4\x8dni re\xc5\xbeanj u mozgu floresiensisa bili su vrlo razvijeni, \xc5\xa1to je u sna\xc5\xbenom kontrastu s mikrocefali\xc4\x8dnim mozgom, te napredni na druk\xc4\x8dije na\xc4\x8dine od mozgova dana\xc5\xa1njih ljudi. To otkri\xc4\x87e tako\xc4\x91er je odgovorilo na prethodne kritike da je mozak floresiensisa jednostavno bio premalen da bi bio sposoban za razinu inteligencije koja bi pripadnicima vrste H.\xc2\xa0floresiensis bila neophodna za izradu alata koji su prona\xc4\x91eni u njihovoj blizini. Falk et al. (2007.) zaklju\xc4\x8duju da je sada du\xc5\xbenost kriti\xc4\x8dara koji podr\xc5\xbeavaju tvrdnju o mikrocefaliji da iznesu primjer mikrocefali\xc4\x8dnog mozga koji je sli\xc4\x8dan onom kod floresiensisa._NEWLINE_Falkin argument podr\xc5\xbeali su Lyras et al. (2008.) u tome da su 3D morfeometrijske osobine lubanja H.\xc2\xa0sapiensa s mikrocefalijom zaista padale unutar raspona normalnog H.\xc2\xa0sapiensa, a da lubanja LB1 pada dobro izvan tog raspona. To je shva\xc4\x87eno kao dokaz da se LB1 ne mo\xc5\xbee, na temelju morfologije mozga ili lubanje, klasificirati kao H.\xc2\xa0sapiens s mikrocefalijom._NEWLINE_Jungers et al. su 2009. u svom istra\xc5\xbeivanju predstavili statisti\xc4\x8dku analizu oblika lubanje kod zdravih modernih ljudi, ljudi s mikrocefalijom i nekolicinom starih ljudskih vrsta, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i i H.\xc2\xa0floresiensisa. Pokazali su da su se one lako mogle razdvojiti u tri grupe, gdje je H.\xc2\xa0floresiensis spadao u stare ljudske vrste, \xc5\xa1to je bio daljnji dokaz da je H.\xc2\xa0floresiensis odvojena vrsta, a ne bolestan moderni \xc4\x8dovjek._NEWLINE_Usporedba unutarnjih odljeva LB1 s 100 normocefali\xc4\x8dnih i 17 mikrocefali\xc4\x8dnih odljeva, koju su 2013. proveli Vannucci, Baron i Holloway, pokazala je da postoje velike varijacije u omjeru oblika mikrocefali\xc4\x8dnih mozgova, te da se usljed tih omjera ta grupa ne mo\xc5\xbee jasno razlikovati od normocefali\xc4\x8dnih odljeva. Oblik mozga kod LB1 se ipak bolje poklapa s mikrocefali\xc4\x8dnim uzorkom, s oblikom koji je na ekstremnom rubu normocefali\xc4\x8dne grupe.\n_START_SECTION_\nHipoteza o Laronovom sindromu\n_START_PARAGRAPH_\nAnato Gary D.\xc2\xa0Richards uveo je novu skepti\xc4\x8dnu hipotezu u lipnju 2006. godine: da bi kosturi s Floresa mogli biti ostaci ljudi koji su patili od Laronovog sindroma, genetskog poreme\xc4\x87aja o kojem je prvi put izvije\xc5\xa1teno 1966. godine. Idu\xc4\x87e je godine jedan tim, zajedno sa samim Laronom, objavio istra\xc5\xbeivanje u kojem se tvrdi da se morfolo\xc5\xa1ke osobine H.\xc2\xa0floresiensisa u biti ne razlikuju od onih kod jedinki sa Laronovim sindromom._NEWLINE_Tim je rekao da bi utvr\xc4\x91ivanje da li su jedinke H.\xc2\xa0floresiensisa patile od Laronovog sindroma zahtijevalo testiranje pristnosti defektnih gena u njihovoj DNK, ukoliko bi uzorci DNK ikada bili dostupni. Me\xc4\x91utim, kriti\xc4\x8dari te hipoteze istakli su da, unato\xc4\x8d niskom rastu, ljudi s Laronovim sindromom uop\xc4\x87e ne nalikuju na ostatke Homo floresiensisa, posebno u pogledu anatomije svoda lubanje.\n_START_SECTION_\nHipoteza o endemskom kretenizmu\n_START_PARAGRAPH_\nAustralski istra\xc5\xbeiva\xc4\x8di Peter J. Obendorf, Charles E. Oxnard i Ben J. Kefford su 2008. predlo\xc5\xbeili da su LB1 i LB6 bili dio populacije H.\xc2\xa0sapiensa na tom otoku, koji su patili od miksedematoznog (ME) endemskog kretenizma kao rezultata uro\xc4\x91ene hipotireoze. Ta bolest, koju izazivaju razli\xc4\x8diti okoli\xc5\xa1ni faktori, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i i nedostatak joda, oblik je patuljastosti koji se jo\xc5\xa1 uvijek mo\xc5\xbee na\xc4\x87i kod lokalne indonezijske populacije._NEWLINE_Ljudi ro\xc4\x91eni bez funkcionalne \xc5\xa1titne \xc5\xbelijezde imaju maleno tijelo i reduciranu veli\xc4\x8dinu mozga, ali njihove intelektualne i motorne te\xc5\xa1ko\xc4\x87e nisu toliko te\xc5\xa1ke kao kod neurolo\xc5\xa1kog endemskog kretenizma. Prema autorima tog istra\xc5\xbeivanja, neophodna okolina mogla je biti prisutna na Floresu prije oko 18 000 godina, \xc5\xa1to je period iz kojeg poti\xc4\x8du LB fosili. Napisali su da su razne osobine prona\xc4\x91ene kod tih fosila, kao \xc5\xa1to su pove\xc4\x87ano hipofizno udubljenje, neobi\xc4\x8dno ravni i neuvijeni vrhovi kosti nadlaktice i relativno debeli udovi, naznake te dijagnoze. Donji pretkutnjak s dvostrukim korijenom i primitivna morfologija zgloba ruke tako\xc4\x91er se mo\xc5\xbee objasniti na taj na\xc4\x8din. Usmena predanja o neobi\xc4\x8dnim \xc4\x8dovjekolikim stvorenjima isto bi se tako mogla odnositi na osobe s kretenizmom._NEWLINE_Falk je izazvala pretpostavku Oberndorfa et al. Istra\xc5\xbeuju\xc4\x87i ra\xc4\x8dunalne tomografske snimke hipofiznog udubljenja kod LB1, do\xc5\xa1la je na zaklju\xc4\x8dak da ono nije bilo ve\xc4\x87e od uobi\xc4\x8dajenog._NEWLINE_U radu dostavljenom Australazijskom dru\xc5\xa1tvu za ljudsku biologiju 2009. godine, Colin Groves i Catharine FitzGerald usporedili su floreske kosti s onima kod deset osoba s kretenizmom, fokusiraju\xc4\x87i se na anatomske osobine koje su tipi\xc4\x8dne za tu bolest. Nisu prona\xc5\xa1li preklapanja i izjavili su da su pobili tu tvrdnju. Me\xc4\x91utim, \xc4\x8dlanak koji su napisali Oxnard, Obendorf i Kefford odbacuje Grovesov i FitzGeraldin argument i o\xc5\xbeivljava hipotezu o kretenizmu. Oxnard i kolege tako\xc4\x91er kritiziraju kladsisti\xc4\x8dku analizu Arguea et al. (2009.), izjaviv\xc5\xa1i da je logi\xc4\x8dki nemogu\xc4\x87e za analiti\xc4\x8dare zaklju\xc4\x8diti da ostaci iz Liang Buaa predstavljaju odvojenu vrstu umjesto oboljele osobe zato \xc5\xa1to kladisti\xc4\x8dka analiza pretpostavlja da nije u pitanju ovo zadnje._NEWLINE_Brown je 2012. usporedio morfologiju kostura i zuba H.\xc2\xa0floresiensisa s klini\xc4\x8dkim i osteolo\xc5\xa1kim pokazateljima kretenizma i osobinama koje se asociralo s ME kretenizmom kod LB1 i LB6. Zaklju\xc4\x8duje da LB1 i LB6 nisu ostaci modernog \xc4\x8dovjeka (H.\xc2\xa0sapiens) s kretenizmom.\n_START_SECTION_\nHipoteza o ranoj vrsti roda Homo dugog opstanka\n_START_PARAGRAPH_\nDokazi podr\xc5\xbeavaju tvrdnju da je Homo \xef\xac\x82oresiensis rana vrsta roda Homo dugog opstanka, s morfolo\xc5\xa1kim sli\xc4\x8dnostima koje dijeli s ranim afri\xc4\x8dkim pred-erectus/ergaster homininima. Ta hipoteza pru\xc5\xbea racionalnije obja\xc5\xa1njenje za H. \xef\xac\x82oresiensisa od prethodno iznesenih hipoteza o genetskim mutacijama, bolestima i poreme\xc4\x87ajima rasta. Ni jedno od trenutnih obja\xc5\xa1njenja ne obuhva\xc4\x87a sve osobine H. \xef\xac\x82oresiensisa niti pru\xc5\xbea odgovore na pitanje za\xc5\xa1to bi patolo\xc5\xa1ko stanje kod modernih ljudi u tolikoj mjeri sli\xc4\x8dilo morfologiji ranijih hominina.\n_START_SECTION_\nStruktura kostiju\n_START_PARAGRAPH_\nKo\xc5\xa1tana struktura ramena, ruke i zgloba ruke kod H.\xc2\xa0floresiensisa opisana je kao mnogo druk\xc4\x8dija od one kod dana\xc5\xa1njih ljudi, te mnogo sli\xc4\x8dnija ko\xc5\xa1tanoj strukturi \xc4\x8dimpanzi ili ranih hominina. To pru\xc5\xbea podr\xc5\xa1ku ideji da je H.\xc2\xa0floresiensis odvojena vrsta ranog \xc4\x8dovjeka, a ne dana\xc5\xa1nji \xc4\x8dovjek s fizi\xc4\x8dkim poreme\xc4\x87ajem._NEWLINE_Susan G. Larson et al. analizirali su nadlakticu primjerka LB1. Otkrili su da je kod LB1 kut uvijanja ramene kosti mnogo manji nego kod dana\xc5\xa1njih ljudi. Tu su osobinu prethodno istra\xc5\xbeivali Richards et al., koji su izjavili da je to znak populacija dana\xc5\xa1njih Pigmeja, i T. Jacob et al., koji su istakli da vezivanje mi\xc5\xa1i\xc4\x87a za kost ukazuje na to da je LB1 imao slabe mi\xc5\xa1i\xc4\x87e, \xc5\xa1to je rezultiralo slabim razvijanjem kuta uvijanja ramene kosti. Larson et al. odbacili su Richardsov zaklju\xc4\x8dak, tvrde\xc4\x87i da je kut uvijanja ramene kosti kod populacija Pigmeja obi\xc4\x8dno sli\xc4\x8dan onom kod ljudi prosje\xc4\x8dne visine. Tvrdili su da su Richards et al. citirali objavu iz 1972. u kojoj je istra\xc5\xbeen uzorak \xc5\xa1est \xc5\xbeena centralnoafri\xc4\x8dkih Pigmeja, te da je taj uzorak bio premalen da bi predstavljao cijelu populaciju. Larson et al. tako\xc4\x91er nisu uspjeli prona\xc4\x87i znakove mikrocefalije na kostima koje su pregledali._NEWLINE_Larson et al. su tako\xc4\x91er istra\xc5\xbeivali relativno kratku klju\xc4\x8dnu kost i neobi\xc4\x8dnu formaciju ramenog pojasa. Usporedili su svoje otkri\xc4\x87e sa skeletom dje\xc4\x8daka iz Turkane (kojeg neki klasificiraju kao H.\xc2\xa0ergastera, a drugi kao H.\xc2\xa0erectusa) i predlo\xc5\xbeili su da je rameni pojas H.\xc2\xa0floresiensisa bio prelazni stadij u evoluciji ramena kod ljudi._NEWLINE_Dok neki specijalisti, kao \xc5\xa1to je paleoantropolog Russell Ciochon, podr\xc5\xbeavaju taj zaklju\xc4\x8dak, drugi, me\xc4\x91u kojima je i Eric Delson, isti\xc4\x8du da je nedavni uzorak jedinki H.\xc2\xa0floresiensisa premalen i da se Larsonovo istra\xc5\xbeivanje zasniva na samo jednoj kosti ramena._NEWLINE_Tocheri et al. (2007.) (uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i Morwooda, Larsona i Jungersa) usporedili su tri kosti pe\xc5\xa1\xc4\x87a, za koje se smatra da su pripadale primjerku LB1, s kostima pe\xc5\xa1\xc4\x87a dana\xc5\xa1njeg \xc4\x8dovjeka, nekih ranijih hominida i afri\xc4\x8dkih \xc4\x8dovjekolikih majmuna. Zaklju\xc4\x8dili su da kosti pe\xc5\xa1\xc4\x87a iz \xc5\xa1pilje Liang Bua podsje\xc4\x87aju na one kod \xc4\x8dovjekolikih majmuna i da su znatno druk\xc4\x8dije od kostiju H.\xc2\xa0sapiensa, Homo neanderthalensisa, pa \xc4\x8dak i Homo antecessora, te da se mogu usporediti s onima kod Australopithecusa. Kosti pe\xc5\xa1\xc4\x87a H.\xc2\xa0floresiensisa nisu posjedovale osobine koje su se razvile kod predaka dana\xc5\xa1njeg \xc4\x8dovjeka prije barem 800 000 godina. Te osobine javljaju se ve\xc4\x87 tijekom embriogeneze i prema tome Tocheri et al. tvrde da je nevjerojatno da je oblik kostiju zgloba ruke kod H.\xc2\xa0floresiensisa mogao biti rezultat razvojne bolesti. Ti dokazi tako\xc4\x91er ukazuju na to da H. Florensiensis nije dana\xc5\xa1nji \xc4\x8dovjek s nedijagnosticiranom bole\xc5\xa1\xc4\x87u ili defektom rasta, ve\xc4\x87 da predstavlja vrstu poteklu od homininskog pretka, koja se odvojila prije porijekla kladusa u koji spadaju dana\xc5\xa1nji ljudi, neandertalci i njihov posljednji zajedni\xc4\x8dki predak._NEWLINE_Taj zaklju\xc4\x8dak izazvali su Roberta Martina, vode\xc4\x87eg zastupnika hipoteze o mikrocefaliji nakon Jacobove smrti, i Alanaa Thornea. Martin je naglasio da nikada nije provedeno istra\xc5\xbeivanje o povezanosti oblika i dimenzije zgloba ruke ljudi s mikrocefalijom. Thorne je smatrao da su razlike bile malene i da bi se sli\xc4\x8dne varijacije mogle pojaviti kod dana\xc5\xa1njih ljudi. Istaknuo je tako\xc4\x91er da su kosti pe\xc5\xa1\xc4\x87a prona\xc4\x91ene ra\xc5\xa1trkane u pe\xc4\x87ini i da nije sigurno da li su sve pripadale istoj jedinci. Morwood, vo\xc4\x91a projekta, suprotstavio se tako \xc5\xa1to je istakao da su postojale i druge osobine, poput visine, tjelesnih proporcija, veli\xc4\x8dine mozga, ramena, karlice, \xc4\x8deljusti i zuba, koje su ukazivale na to da je H.\xc2\xa0floresiensis odvojena vrsta koja je evoluirala u izolaciji na tom otoku.\n_START_SECTION_\nProtivljenje multiregionalista\n_START_PARAGRAPH_\nPristalice H.\xc2\xa0floresiensisa, kao \xc5\xa1to su Chris Stringer i Dean Falk, pripisuju opoziciju djelomi\xc4\x8dno \xc4\x8dinjenici da postojanje te vrste izaziva teorije multiregionalista, koji vjeruju da je Homo sapiens bio jedina \xc5\xbeivu\xc4\x87a vrsta hominina i da se pojavio u isto vrijeme u razli\xc4\x8ditim regijama (u vrijeme kada su jedinke s Floresa bile \xc5\xbeive). Me\xc4\x91u rane multiregionalisti\xc4\x8dke kriti\xc4\x8dare spadaju Alan Thorne i Maciej Henneberg.\n_START_SECTION_\nIzolacija DNK\n_START_PARAGRAPH_\nOko 2006. dva su tima poku\xc5\xa1ala izolirati DNK iz zuba otkrivenog 2003. godine, ali oboma to nije uspjelo. Neki su smatrali da se to desilo jer su ciljali dentin; nova istra\xc5\xbeivanja tako\xc4\x91er predla\xc5\xbeu da cement sadr\xc5\xbei vi\xc5\xa1u koncentraciju DNK. \xc5\xa0tovi\xc5\xa1e, toplina stvorena velikom brzinom bu\xc5\xa1ilice mo\xc5\xbeda je denaturirala DNK.\n_START_SECTION_\nNadimak "Hobit" i Tolkien Estate\n_START_PARAGRAPH_\nU rujnu 2012. Tolkien Estate je jednom novozelandskom znanstveniku saop\xc4\x87io vijesti da ne\xc4\x87e smjeti koristiti rije\xc4\x8d "hobit" (naslov Tolkienovog romana The Hobbit) tijekom javnog predavanja o Homo floresiensisu u svrhu promoviranja tog predavanja._NEWLINE_Ameri\xc4\x8dki studio The Asylum, koji relizira niskobud\xc5\xbeetne "mockbuster" filmove, 2012. je planirao pustiti film naslova Age of the Hobbits, koji predstavlja "miroljubivu" zajednicu H. floresiensisa "koju porobljavaju Javanci, rasa meso\xc5\xbedera koji ja\xc5\xa1u zmajeve." Filmom su namjeravali iskoristiti uspjeh Peter Jacksonovog filma Hobit: Neo\xc4\x8dekivano putovanje (2012.). Onemogu\xc4\x87ena je objava filma zbog pravnog spora o kori\xc5\xa1tenju rije\xc4\x8di "hobit." The Asylum je tvrdio da taj film ne kr\xc5\xa1i Tolkienova autorska prava zato \xc5\xa1to se radi o H. floresiensisu, "koji se podjednako naziva i hobitom u znanstvenoj zajednici." Film je kasnije preimenovan u Clash of the Empires.'