b'\n_START_ARTICLE_\nAustrijsko Carstvo\n_START_SECTION_\nStvaranje\n_START_PARAGRAPH_\nGlavne promjene koje su oblikovale Austrijsko Carstvo dogodile su se na konferencijama u Rastattu (1797.-1799.) i Regensburgu (1801.-1803.). 24. o\xc5\xbeujka 1803. progla\xc5\xa1eno je Carevinsko vije\xc4\x87e koje je znatno smanjilo broj crkvenih podru\xc4\x8dja (s 81 na samo 3) i carskih gradova (s 51 na 6). Car Franjo uzeo si je naslov cara Austrije, napustiv\xc5\xa1i potom, 1806., naslov cara Svetog Rimskog Carstva._NEWLINE_Raspad Svetog Rimskog Carstva ubrzano je francuskom intervencijom u rujnu 1805., kad je 20. listopada te godine austrijska vojska \xc5\xa1to ju je predvodio general Karl Mack von Leiberich pora\xc5\xbeena kod grada Ulma. Pritom je zarobljeno oko 20.000 austrijskih vojnika. Napoleon je ponovno pobijedio 2. prosinca 1805. kod Austerlitza, te je Austrija prisiljena na pregovore koji su trajali od 4. do 6. prosinca 1805. i koji su se zavr\xc5\xa1ili primirjem._NEWLINE_Francuske pobjede navele su neka podru\xc4\x8dja koja su ovisila o Austriji da se osamostale. Tako se 10. prosinca 1805. izborni knez Bavarske proglasio kraljem, a potom je to u\xc4\x8dinio i izborni knez W\xc3\xbcrtemberga, 11. prosinca. Kona\xc4\x8dno, 12. prosinca, markgrof Badena dobio je je naslov velikog vojvode. Svaka od tih novih zemalja potpisala je sporazum s Francuskom i postala njezinom saveznicom. Po\xc5\xbeunski mir, potpisan 26. prosinca 1805. pro\xc5\xa1irio je teritorij Napoleonovih njema\xc4\x8dkih saveznika na ra\xc4\x8dun Austrije._NEWLINE_Kad je 11. kolovoza 1804. car Svetog Rimskog Carstva Franjo II. uzeo naslov cara Austrije kao Franjo I., njegovo se carstvo protezalo od sjevera dana\xc5\xa1nje Italije do Nizozemske, te od dana\xc5\xa1nje Poljske do Hrvatske. U granicama carstva \xc5\xbeivjelo je 6,500.000 Nijemaca, 3,360.000 \xc4\x8ceha, 2,000.000 Valonaca i Flamanaca, 1,000.000 Poljaka, 900.000 Hrvata, 700.000 Srba, 700.000 Slovenaca i brojne manje narodnosti. Car je i dalje zadr\xc5\xbeavao naslov kralja Ugarske, \xc4\x8ce\xc5\xa1ke, Hrvatske, Slavonije i Dalmacije. Carstvo je ustrojeno u centralisti\xc4\x8dkom obliku, premda su ugarske zemlje imale poseban polo\xc5\xbeaj s vlastitim saborom, a poseban je polo\xc5\xbeaj imao i Tirol. Podru\xc4\x8dje ugarskih zemalja uklju\xc4\x8deno je kona\xc4\x8dno u sastav Austrijskog Carstva nakon gu\xc5\xa1enja revolucije 1848.-1849.\n_START_SECTION_\nVanjska politika\n_START_PARAGRAPH_\nRazdoblje od 1804. do 1815. godine zna\xc4\x8dajno je obilje\xc5\xbeeno napoleonskim ratovima. Nakon \xc5\xa1to je Prusija potpisala mir s Francuskom 5. travnja 1795., Austrija je bila prisiljena ponijeti najve\xc4\x87i teret rata s Francuskom kroz sljede\xc4\x87ih desetak godina. To je dovelo do slabljenja austrijske ekonomije, pa je Franjo II. odbio sudjelovati u sljede\xc4\x87em ratu protiv Napoleona. Ipak, u\xc5\xa1ao je u studenome 1804. u tajni vojni savez s Ruskim Carstvom protiv Francuske._NEWLINE_Po\xc5\xbeunski mir, bez obzira na poni\xc5\xbeavaju\xc4\x87e uvjete za Austriju, omogu\xc4\x87io je ja\xc4\x8danje vojske i gospodarstva, \xc5\xa1to je pak dovelo do novog rata protiv Francuske._NEWLINE_Nadvojvoda Karlo, koji je i zagovarao taj rat, bio je na \xc4\x8delu Ratnoga vije\xc4\x87a i glavni zapovijednik austrijske vojske koju je i reformirao i pripremio za novi rat. Ministar vanjskih poslova Johann Philipp von Stadion osobno je mrzio Napoleona zbog konfiskacije njegovih posjeda u Francuskoj. Usto, tre\xc4\x87a \xc5\xbeena Franje II., Marija Ludovika, podr\xc5\xbeavala je von Stadiona. S druge strane, Klemens Wenzel von Metternich pozivao je na pa\xc5\xbeljivije postupanje u pripremama za rat s Francuskom. Poraz francuske vojske u bitki kod Bail\xc3\xa9na u \xc5\xa0panjolskoj 27. srpnja 1808. potakao je novi rat, te je 9. travnja 1809. austrijska vojska sa 170.000 vojnika napala Bavarsku._NEWLINE_Unato\xc4\x8d vi\xc5\xa1estrukim porazima, posebice velikim gubicima u bitkama kod Marenga, Ulma, Austerlitza i Wagrama, i unato\xc4\x8d gubitku teritorija u ratovima (sporazumi iz Campo Formija iz 1797., Po\xc5\xbeuna 1806. i Sch\xc3\xb6nbrunna 1809.), Austrija je odigrala odlu\xc4\x8dnu ulogu u zbacivanju Napoleona 1813.-1814._NEWLINE_Koncem napoleonskih ratova veliki je utjecaj na austrijsku vanjsku politiku imao Metternich koji je s po\xc4\x8detka podr\xc5\xbeavao savez s Francuskom, ugovaraju\xc4\x87i i vjen\xc4\x8danje izme\xc4\x91u Napoleona i Marije Luize, k\xc4\x87eri Franje II. Ipak, 1812. i on je podr\xc5\xbeavao rat protiv Francuske, a njegov je utjecaj na Be\xc4\x8dkom kongresu bio presudan.'