b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Raos\n_START_PARAGRAPH_\nIvan Raos (Medov Dolac, 1. sije\xc4\x8dnja 1921. - Split, 8. srpnja 1987.), hrvatski knji\xc5\xbeevnik.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nIvan Raos, sin mlinara Petra i Mare ro\xc4\x91. Cvitkovi\xc4\x87, kao prvo od sedmero njihove djece, rodio se 1. sije\xc4\x8dnja 1921. godine u Medovu Docu (Imotski). U pro\xc5\xa1losti su za siromahe, osim motike, postojala samo dva puta: crveno ili crno: vojnik ili sve\xc4\x87enik, stoga i Raos nakon pet razreda pu\xc4\x8dke \xc5\xa1kole koju je poha\xc4\x91ao u preko \xc5\xa1est kilometara udaljenu Grabovcu, odabire crnu mantiju i 1932. upisuje Biskupsku klasi\xc4\x8dnu gimnaziju i sjemeni\xc5\xa1te u Splitu, odakle ga izbacuju nakon \xc5\xa1estog razreda (1938.) zato \xc5\xa1to je gledao Optu\xc5\xbeujem (J\'accuse), film o aferi Dreyfuss. Siroma\xc5\xa1ni otac vi\xc5\xa1e ga nije mogao \xc5\xa1kolovati, jer je uzdr\xc5\xbeavao veliku obitelj i otpla\xc4\x87ivao dugove sjemeni\xc5\xa1tu, te se Raos uzdr\xc5\xbeava s\xc3\xa2m, zavr\xc5\xa1iv\xc5\xa1i posljednja dva razreda i veliku maturu na splitskoj klasi\xc4\x8dnoj gimnaziji 1940. godine. Te godine objavljuje i svoj prvi knji\xc5\xbeevni tekst, kratku pri\xc4\x8du \xc4\x90eneral u splitskom srednjo\xc5\xa1kolskom \xc4\x8dasopisu "Pregnu\xc4\x87a"._NEWLINE_Spavao sam besplatno s poslugom u rodi\xc4\x8dinu stjeni\xc4\x8davu hotel\xc4\x8di\xc4\x87u, Crveni kri\xc5\xbe mi davao bonove za ru\xc4\x8dak u pu\xc4\x8dkoj kuhinji, ve\xc4\x8deru zara\xc4\x91ivao pou\xc4\x8davaju\xc4\x87i razma\xc5\xbeenu gospodarsku deri\xc5\xa1\xc4\x8dad i obavljaju\xc4\x87i niz razli\xc4\x8ditih fizi\xc4\x8dkih poslova - kazuje pisac u kratkoj autobiografiji, a tu pikaresku djetinjstva, dje\xc4\x8da\xc5\xa1tva i mladena\xc5\xa1tva ispri\xc4\x8dao je na stranicama trilogije Vje\xc4\x8dno \xc5\xbealosni smijeh, autobiografske romansirane kronike odrastanja u kojoj su orisani stvarni i doga\xc4\x91aji i ljudi, ljudi koji su u\xc5\xa1li u kronike \xc4\x8dak pod svojim pravim imenima._NEWLINE_U razgovoru s V. Pavleti\xc4\x87em, Raos ka\xc5\xbee: Za moj knji\xc5\xbeevni put prijelomno je to \xc5\xa1to su me poslali u \xc5\xa1kole. Da sam ostao uz motiku vjerojatno bih tu svoju priro\xc4\x91enu nadarenost i\xc5\xbeivio u desetera\xc4\x8dkim pjesmama ili u kovanje dvostiha gange. Nakon mature zapo\xc4\x8dinje Raosov knji\xc5\xbeevni rad i svladavanje egzistencijalnih nevolja. Kako bi izbjegao vojsku, 1940. godine upisuje Pravni fakultet u Zagrebu, ali nikada ne studira; neko vrijeme radi u hotelskom baru u Splitu, zatim postaje honorarnim u\xc4\x8diteljem u Grabovcu, u srpnju 1941. postaje novinar dnevnika "Hrvatski narod", gdje objavljuje niz razli\xc4\x8ditih \xc4\x8dlanaka, prikaza knjiga i izlo\xc5\xbebi, reporta\xc5\xbea i osvrta, ali i pjesama, humoreski i novela, a povremenio pi\xc5\xa1e i za druge novine i \xc4\x8dasopise ("Spremnost", "Nova Hrvatska", "Preporod", "Hrvatska revija"). Sljede\xc4\x87e godine dobiva otkaz u "Hrvatskom narodu", a te iste godine pod naslovom Utjeha no\xc4\x87i, zajedno s Petrom Me\xc5\xa1trovi\xc4\x87em, objavljuje zbirku pjesama, i otada pa do kraja \xc5\xbeivota Raos pi\xc5\xa1e i objavljuje gotovo neprekidno. Po\xc4\x8detkom ljeta 1943., kako bi izbjegao mobilizaciju, odlazi u "Merkurov sanatorij" na operaciju krajnika, gdje - naklono\xc5\xa1\xc4\x87u lije\xc4\x8dnika - ostaje tri mjeseca; potom je poslan u Stockerau, ali ga Nijemci poslije mjesec dana vra\xc4\x87aju natrag u Zagreb. Sve do potkraj 1944. bio je u Prosvjetni\xc4\x8dkoj bojni, pa ga opet dodjeljuju redakciji "Hrvatskoga naroda". Spomenute godine o\xc5\xbeenio se Markom Jakovljevi\xc4\x87, s kojom ima sinove blizance Predraga i Nenada _NEWLINE_Nakon zavr\xc5\xa1etka rata Raos ostaje bez posla, pa je kratko vrijeme i "sitni krijum\xc4\x8dar". Upisuje i Filozofski fakultet, opet samo kako bi izbjegao vojsku (odslu\xc5\xa1ao je \xc5\xa1est semestara). Od 1948. po\xc4\x8dinje raditi kao akviziter Nakladnog zavoda Matice hrvatske, zatim kao honorarni \xc4\x8dinovnik u Zavodu za statistiku i evidenciju, nakon otkaza se zapo\xc5\xa1ljava kao akviziter u \xc4\x8dasopisu "Arhitektura", pa postaje lektor, korektor, ekspediter i naposljetku tehni\xc4\x8dki urednik, sve do 1962. kad opet dobiva otkaz. Istodobno, tih godina bio je tehni\xc4\x8dki urednik i lektor \xc4\x8dasopisa "\xc4\x8covjek i prostor" kojemu je i jedan od pokreta\xc4\x8da, a jezi\xc4\x8dno i tehni\xc4\x8dki ure\xc4\x91ivao je jo\xc5\xa1 "Teatar", "Kulturni radnik", reviju "Kerempuh", kao i niz posebnih arhitektonskih, urbanisti\xc4\x8dkih i turisti\xc4\x8dkih izdanja. \xc4\x8clan Dru\xc5\xa1tva hrvatskih knji\xc5\xbeevnika postaje 1956., a \xc4\x8dlan Matice hrvatske 1963. godine. Kao slobodni knji\xc5\xbeevnik djeluje od 1961. do 1967., kad preuzima komercijalni odjel Nakladnog zavoda Matice hrvatske, u kojemu radi idu\xc4\x87e tri godine. Godine 1967. dobitnik je nagrade Matice hrvatske za roman Vje\xc4\x8dno \xc5\xbealosni smijeh i to je njegova jedina knji\xc5\xbeevna nagrada. Od godine 1971. \xc4\x8dlan je uredni\xc5\xa1tva \xc4\x8dasopisa "Republike". Godine 1969. o\xc5\xbeenio se Ivankom Mlinac. Prvi put na scenu zagreba\xc4\x8dkoga HNK dolazi s dramom Autodafe moga oca 1970. godine._NEWLINE_Izbaci\xc5\xa1e me iz sjemeni\xc5\xa1ta, izbacili bi me i iz gimnazije da ne bi profesora Lopi\xc4\x8di\xc4\x87a, izbaci\xc5\xa1e me iz nekog izdava\xc4\x8dkog poduze\xc4\x87a kao trgova\xc4\x8dkog putnika zato \xc5\xa1to sam zara\xc4\x91ivao direktorovu trostruku pla\xc4\x87u, izbaci\xc5\xa1e me iz Statisti\xc4\x8dkog ureda, kao prekobrojna, izbaci\xc5\xa1e me iz Arhitekture da bi nekom momku pobolj\xc5\xa1ali mirovinu... Iz Nakladnog zavoda Matice hrvatske, kako ti je poznato, izbacih se s\xc3\xa2m, jer sam stao u obranu nekog koga su izbacivali... - tako Raos sa\xc5\xbeima svoja radna iskustva, da bi se zatim od 1971., pa sve do iznenadne smrti u splitskoj bolnici 8. srpnja 1987. - od posljedica mo\xc5\xbedanog udara koji ga je nekoliko dana prije zadesio upravo u njegovu Medovu Docu, gdje je i pokopan - definitivno vratio nesigurnom \xc5\xbeivotu slobodnog knji\xc5\xbeevnika._NEWLINE_Od srpnja 1994. na dan Raosove smrti, u Medovu Docu odr\xc5\xbeavaju se "Raosovi dani", trodnevni skup posve\xc4\x87en uspomeni na pisca, \xc4\x8dije djelo - i ne samo za njegov u\xc5\xbei zavi\xc4\x8daj - ima trajnu knji\xc5\xbeevnu vrijednost._NEWLINE_Pjesnik \xc5\xa0ime Vu\xc4\x8deti\xc4\x87 ga je opisao kao suvremenog hrvatskog Ka\xc4\x8di\xc4\x87a; na to je Jozo Lau\xc5\xa1i\xc4\x87 Raosa u In memoriamu u Obnovljenom \xc5\xbeivotu okarakterizirao ovako: "ako je knji\xc5\xbeevno djelo Ivana Raosa najsukladnije Ka\xc4\x8di\xc4\x87evu, onda nije, mislim, ni preuzetno ustvrditi da je Raos, nakon \xc5\xa0enoe, najklasi\xc4\x8dniji hrvatski pripovjeda\xc4\x8d".'