b'\n_START_ARTICLE_\nNeoklasicizam\n_START_PARAGRAPH_\nNeoklasicizam je umjetni\xc4\x8dki pravac koji se uvelike oslanja na klasi\xc4\x8dnu umjetnost stare Gr\xc4\x8dke i Rima. Kolijevkom neoklasicizma smatra se Rim u tre\xc4\x87oj \xc4\x8detvrtini 18. stolje\xc4\x87a, no razvio se tek u Francuskoj zahvaljuju\xc4\x87i racionalizmu francuskog duha, prosvije\xc4\x87enosti enciklopedista i novim dru\xc5\xa1tvenim odnosima koje je donijela Francuska revolucija.\n_START_SECTION_\nOsobitosti\n_START_PARAGRAPH_\nKrajem 18tog stolje\xc4\x87a Engleski i Francuski umjetnici su reagirali protiv lakomosti Rokokoa tako \xc5\xa1to su stvarali "ozbiljniju" umjetnost pravilnijih linija s jasnijim krivuljama koje su zagospodarile na svim poljima umjetnosti, od arhitekture i dekoracija interijera do skulpture. Za stvaranje takve umjetnosti gledali su natrag u pro\xc5\xa1lost, u Antiku, u \xc5\xbeelji da ostvare novu "klasi\xc4\x8dnu" umjetnost, iako nisu koristili izraz "Neoklasicizam" ("Klasika" u ovom kontekstu ozna\xc4\x8dava ne samo klasi\xc4\x8dnu gr\xc4\x8dku umjetnost, nego cijelu umjetnost anti\xc4\x8dkih Gr\xc4\x8dke i Rima). U isto vrijeme poku\xc5\xa1avali su biti precizniji, vjerniji modelu, u skladu s razvojem znanosti i ukusom vremena koje je u\xc5\xbeivalo u anti\xc4\x8dkim djelima koja su se naveliko skupljala. Na pojavu novog stila utjecala su i nove iskopine u Pompejima i Herkulaneju, gdje se otkrilo kako je gr\xc4\x8dka umjetnost bila originalni izvor klasi\xc4\x8dnog stila.\n_START_SECTION_\nArhitektura\n_START_PARAGRAPH_\n_NEWLINE_Veliki broj raznolikih gra\xc4\x91evina u Gr\xc4\x8dkom i Rimskom stilu nastalo je na prijelazu iz 18tog u 19to stolje\xc4\x87e, sve od ladanjskih ku\xc4\x87a do velikih javnih zgrada (npr. Britanski muzej u Londonu). Jedna od prvih jasnih reakcija protiv rokokoa je ujedno i najve\xc4\x87i spomenik neoklasicizma je Panteon u Parizu (1755.-92), Jacquesa Germaina Soufflota (1713.-80). Glatke, oskudno ukra\xc5\xa1ene povr\xc5\xa1ine apstraktno su pravilne, stroge, ozbiljne, dok je ogroman portal ra\xc4\x91en direktno prema anti\xc4\x8dkim uzorima rimskih hramovima. Jedan od rijetkih uspje\xc5\xa1nih rje\xc5\xa1enja koja su iskoristila gr\xc4\x8dki dorski stil bila su i Brandenbur\xc5\xa1ka vrata u Berlinu (1788.-91)._NEWLINE_Sli\xc4\x8dan se razvoj dogodio u SAD-u, gdje je Thomas Jefferson svojim gra\xc4\x91evinama, vilom Monticello i vije\xc4\x87nicom (Capitol) u Richmondu, zapo\xc4\x8deo tzv. "Kolonijalni stil" koji se bazirao na Paladijanizam ili rimski neoklasicizam.\n_START_SECTION_\nSlikarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nU neoklasicizmu crte\xc5\xbe postaje primarno sredstvo izra\xc5\xbeavanja, dok boja ima drugorazredni zna\xc4\x8daj i svodi se na akromatske tonove. Prostor je sku\xc4\x8den i \xc4\x8desto iza figure u prvom planu. S obzirom da je rimsko slikarstvo bilo slabo poznato, slikari su se trudili da ostvare "rimska" samosvjesna i ponosna stremljenja. U tome je mo\xc5\xbeda prvi bio Amerikanac Benjamin West sa svojim slikama herojskih tema koje su veli\xc4\x8dale Britansko Carstvo kao \xc5\xa1to je npr. Smrt generala Wolfea. U slikarstvu je klasi\xc4\x8dnim korijenima najbli\xc5\xbei bio Francuz Jacques Louis David (1748.-1825.). Likovi na njegovim slikama se \xc5\xa1ire kao kakav anti\xc4\x8dki reljef, a likovi su \xc4\x8dvrsti i nepomi\xc4\x8dni kao kipovi, ali je David unio i realizam u detalje koji nije postojao u renesansi. Tema visokog morala, jasnih linija i strogih boja njegove slike Zakletva Horacija zapo\xc4\x8dela je kult republikanskih vrlina u Francuskoj koji je uskoro ostvaren u stvarnosti u Francuskoj revoluciji. David je aktivno sudjelovao u revoluciji i tijekom nekoliko godina upravljao je umjetni\xc4\x8dkim poslovima nacije (Takore\xc4\x87i \xe2\x80\x93 nametnuo je svoj stil!). U tom razdoblju naslikao je svoju najve\xc4\x87u sliku \xe2\x80\x93 Mrtvi Marat. Ovo platno posve\xc4\x87eno heroju mu\xc4\x8deniku predstavlja povijesnu \xc4\x8dinjenicu na vjerski na\xc4\x8din; priziva Caravaggiovsku tradiciju religijskog slikarstva. Kad je David upoznao Napoleona, postao je njegov vatreni sljedbenik i naslikao je nekoliko slika koje slave cara. Njegova slika Napoleon prelazi Alpe se mo\xc5\xbee smatrati politi\xc4\x8dkim romantizmom. Neoklasicizam za vladanja Napoleona se naziva "ampir stil" (francuski empire = carski). Davida je na tom mjestu naslijedio njegov u\xc4\x8denik Antoine-Jean Gros (1771.-1835.), a njega isto Davidov u\xc4\x8denik J. A. D. Ingres. Kod obojice, iako su slijedili svog u\xc4\x8ditelja, osjetila se te\xc5\xbenja baroknoj dramati\xc4\x8dnosti i egzoti\xc4\x8dnosti boja. (Ingres \xe2\x80\x93 Napoleon kao Jupiter \xe2\x80\x93 1804., Odaliska \xe2\x80\x93 1814.).\n_START_SECTION_\nKiparstvo\n_START_PARAGRAPH_\nNa kiparstvo je u istoj mjeri kao na slikarstvo utjecala antika. Otkri\xc4\x87e gr\xc4\x8dkih kipova kao \xc5\xa1to je bio Apolon Belvederski potakle su umjetnika kao \xc5\xa1to je bio Antoinea Houdona da svojim kipovima pored jakog individualnog karaktera doda anti\xc4\x8dke elemente (npr. draperije rimskih toga) da bi dobili anti\xc4\x8dku dostojanstvenost (njegovi portreti Voltaire iz 1781. ili George Washington iz 1792. g.). Antonio Canova doslovno kopira anti\xc4\x8dke poze u portretima svojih suvremenika, kao \xc5\xa1to je portret Napoleonove sestre Pauline Borghese (1808.) koji se uklapa u "Empir stil" \xc4\x8distog neoklasicizma.\n_START_SECTION_\nPrimijenjene umjetnosti\n_START_PARAGRAPH_\nNeoklasicizam je bio uspje\xc5\xa1an i u primijenjenim umjetnostima kao \xc5\xa1to je ure\xc4\x91enje interijera. To je najo\xc4\x8ditije u genijalnim rje\xc5\xa1enjima \xc5\xa1kotskog arhitekta Roberta Adama koji je ure\xc4\x91ivao i svoje i gra\xc4\x91evine drugih arhitekata. Takve unutarnje dekoracije su slijedile rimski stil, ali u isto vrijeme njegovi stupovi, frizovi, vijenci i urne stvaraju jednu reinterpretaciju koja je vesela i svje\xc5\xbea. Tako je trpezarija u Saltram House-u svijetlog prozra\xc4\x8dnog ugo\xc4\x91aja postignutog pastelnim bojama s plasti\xc4\x8dnim reljefima, elegantnim namje\xc5\xa1tajem i blagim pejza\xc5\xbenim slikama. Brojna keramika koju je razvijao Josiah Wedgwood u svojoj tvornici u Staffordshireu posjeduje istu vje\xc5\xa1tinu aran\xc5\xbeiranja bijelih reljefnih ukrasa. Te se posude i danas prodaju \xc5\xa1irom svijeta u originalnim dizajnima iz 19tog stolje\xc4\x87a._NEWLINE_Ampir, kao umjetni\xc4\x8dki stil i odraz ukusa na po\xc4\x8detku 19. stolje\xc4\x87a (1800.-1830.) pro\xc5\xbeeti \xc4\x87e cjelokupan \xc5\xbeivotni ambijent i pona\xc5\xa1anje onda\xc5\xa1njeg dru\xc5\xa1tva. Najvi\xc5\xa1e se odrazio na umjetni\xc4\x8dki obrt - izradu poku\xc4\x87stva, nakita, opremu knjiga, pri \xc4\x8demu se uzorci tra\xc5\xbee iz antike, poglavito Rima i starog Egipta.\n_START_SECTION_\nGlazba\n_START_PARAGRAPH_\nKompozicije skladane u 20. stolje\xc4\x87u \xc4\x8diji je glazbeni slog (ne stil) koncipiran po uzoru na kompozicije iz vremena Klasike.'