b'\n_START_ARTICLE_\nPakicetidae\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nDehm & Oettingen-Spielberg 1958.. opisali su prvog pakicetida, Ichthyolestesa, ali, kako ga tada nisu prepoznali kao kita, identificirali su ga kao mezonihida ribojeda. West 1980.. je bio prvi znanstvenik koji je identificirao pakicetide kao kitove, a, nakon otkri\xc4\x87a mo\xc5\xbedane \xc5\xa1upljine jedne jedinke, Gingerich & Russell 1981. bili su u stanju opisati rod Pakicetus. Tijekom idu\xc4\x87a dva ddesetlje\xc4\x87a daljnje istra\xc5\xbeivanje dovelo je do otkrivanja dodatnog lubanjskog materijala pakicetida, a Thewissen et al. 2001. opisali su postkranijalne ostatke te porodice. Iako su poznati svi dijelovi poskranijalnog kostura pakicetida, nikada nije prona\xc4\x91en potpun kosturt. Zlatni rudnik za ostatke pakicetida je nalazi\xc5\xa1te "H-GSP Lokalitet 62" u brdima Kala Chitta, gdje su prona\xc4\x91eni fosili sva tri roda te porodice. Problem s tim nalazi\xc5\xa1tem je da je ono toliko bogato kostima da nije mogu\xc4\x87e identificirati kosti pojedina\xc4\x8dnih jedinki, pa su stoga kosturi pakicetida mje\xc5\xa1avina kostiju nekoliko jedinki._NEWLINE_Pakicetidi se mogu na\xc4\x87i u rije\xc4\x8dnim nanosima ili blizu njih u sjevernom Pakistanu i sjeverozapadnoj Indiji, podru\xc4\x8dju koji je za \xc5\xbeivota tih \xc5\xbeivotinja vjerojatno bio suh s privremenim potocima. Pakicetidi nisu prona\xc4\x91eni u morskim naslagama, te se \xc4\x8dini da su bili kopnene ili slatkovodne \xc5\xbeivotinje. Njihovi dugi udovi i malene ruke i stopala ukazuju na to da su bili lo\xc5\xa1i pliva\xc4\x8di. Kosti su im te\xc5\xa1ke i kompaktne i vjerojatno su slu\xc5\xbeile kao balast; one su jasan dokaz da pakicetidi nisu bili brzi trka\xc4\x8di, iako im je morfologija ostatka tijela podesna za tr\xc4\x8danje. Pakicetidi su najvjerojatnije \xc5\xbeivjeli u slatkoj vodi ili blizu nje i hranili se i kopnenim i vodenim organizmima.\n_START_SECTION_\nSluh\n_START_PARAGRAPH_\nU\xc5\xa1i pakicetida imale su u\xc5\xa1ni kanal i kosti (nakovanj, \xc4\x8deki\xc4\x87, prsten bubnji\xc4\x87a...) sli\xc4\x8dne onima kod dana\xc5\xa1njih kopnenih sisavaca i vjerojatno su ih stoga koristili za slu\xc5\xa1anje na kopnu, preko zraka. U donjoj \xc4\x8deljusti je foramen mandibulae malen i usporediv sa onim kod postoje\xc4\x87ih kopnenih sisavaca, a u donjoj \xc4\x8deljusti nije bio prisutan ni slu\xc5\xa1ni masni jastu\xc4\x8di\xc4\x87, karakteristi\xc4\x8dan za kasnije kitove. Lateralni zid donje \xc4\x8deljusti tako\xc4\x91er im je relativno debeo, \xc5\xa1to je dalje sprje\xc4\x8davalo prijenos zvuka preko \xc4\x8deljusti. Slu\xc5\xa1ni mjehur u u\xc5\xa1ima pakicetida sli\xc4\x8dan je onima kod svih kitova, s relativno tankim lateralnim zidom i zadebljanim srednjim dijelom. Me\xc4\x91utim, za razliku od kasnijih kitova, pars tympanica ossis temporalis dodiruje perioti\xc4\x8dku kost, koja je \xc4\x8dvrsto spojena za lubanju i ne ostavlja prostora za sinuse, \xc4\x8dime sprje\xc4\x8dava usmjereni sluh u vodi. Pakicetidi su u vodi najvjerojatnije \xc4\x8duli prijenosom zvuka preko kostiju.\n_START_SECTION_\nKretanje\n_START_PARAGRAPH_\nInterpretacije stani\xc5\xa1ta koje su pakicetidi nastanjivali i njihovog na\xc4\x8dina kretanja znatno se razlikuju:_NEWLINE_Thewissen et al. 2001. su zaklju\xc4\x8dili da su "pakicetidi bili kopneni sisavci, ne vi\xc5\xa1e vodene \xc5\xbeivotinje od tapira." Prema njihovom mi\xc5\xa1ljenju, kod njih nije prisutna ni jedna od prilagodbi morskom \xc5\xbeivotu, koje se mogu na\xc4\x87i kod najstarijih obligatnih morskih kitova, bazilosaurida i dorundontina. Vratni kralje\xc5\xa1ci pakicetida du\xc5\xbei su nego kod kasnoeocenskih kitova, kralje\xc5\xa1ci prsnog ko\xc5\xa1a postaju ve\xc4\x87i od vrata prema natrag, a sakralni i repni kralje\xc5\xa1ci du\xc5\xbei su nego kod dana\xc5\xa1njih kitova (ali su jo\xc5\xa1 uvijek kra\xc4\x87i nego kod nekih izumrlih kitova sa valovitim kralje\xc5\xbenicama). Pokretljivost kralje\xc5\xbenice pakicetida dodatno su ograni\xc4\x8davale zakrivljene zigapofize (izrasline izme\xc4\x91u kralje\xc5\xbeaka) kao kod trka\xc4\x8da poput mezonihida. Sakralni kralje\xc5\xa1ci su srasli, a kri\xc5\xbeno-ydjeli\xc4\x8dni spojevi prisutni su kao i kod kopnenih sisavaca i morskih kitova._NEWLINE_Nadalje, prema Thewissen et al., lopatice pakicetida (za razliku od ostalih kitova) iznad kralje\xc5\xbenice imaju velike konkavne jame s malenim ko\xc5\xa1tanim izraslinama. Deltopektoralne kreste nisu prisutne na dugim i tankim ramenim kostima, kao kod \xc5\xbeivotinja trka\xc4\x8da, a razli\xc4\x8dito od ostalih eocenskih kitova. Laktovi pakicetida su kruti kao kod \xc5\xbeivotinja trka\xc4\x8da, a podlaktice nisu spljo\xc5\xa1tene kao kod kitova koji zaista \xc5\xbeive u vodi. Goljeni\xc4\x8dna kost je duga sa kratkom goljeni\xc4\x8dnom krestom. Osobine zadnjih udova su sli\xc4\x8dnije onima kod \xc5\xbeivotinja koje tr\xc4\x8de i mogu skakati, nego kod \xc5\xbeivotinja koje se kre\xc4\x87u u vodi._NEWLINE_Gingerich 2003. nisu se slo\xc5\xbeili i dobili su podr\xc5\xa1ku od Madar 2007.: postkranijalna morfologija i mikrostrukturne osobine ukazuju na to da su pakicetidi bili prilago\xc4\x91eni \xc5\xbeivotu u vodi, \xc5\xa1to uklju\xc4\x8duje hodanje po dnu, "veslanje" i valovito plivanje, ali vjerojatno nisu bile pogodne za tr\xc4\x8danje. Izotopni tragovi pokazali su da su pakicetidi provodili znatan dio \xc5\xbeivota u slatkoj vodi i hranili se \xc5\xbeivotinjama koje u njoj \xc5\xbeive.'