b'\n_START_ARTICLE_\nMiroslav \xc5\xa0utej\n_START_PARAGRAPH_\nMiroslav \xc5\xa0utej (Duga Resa, 29. travnja 1936. \xe2\x80\x93 Krapinske Toplice, 13. svibnja 2005.), hrvatski slikar i grafi\xc4\x8dar.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nMiroslav \xc5\xa0utej ro\xc4\x91en je 29. travnja 1936. godine u Dugoj Resi gdje zavr\xc5\xa1ava osnovnu \xc5\xa1kolu, a u Zagrebu zavr\xc5\xa1ava srednju \xc5\xa1kolu i Akademiju likovnih umjetnosti, koju upisuje 1956. godine \xe2\x80\x93 odsjek slikarstva i grafike. Na Akademiji je bio dio prve generacije studenata grafike, a diplomirao je 1961. godine u klasi profesora Marijana Detonija. _NEWLINE_Jo\xc5\xa1 za vrijeme studija izlagao je prvi put na 1. bijenalu u Rijeci, a prvu samostalnu izlo\xc5\xbebu odr\xc5\xbeao je 1962. godine u Galeriji Studentskog centra u Zagrebu, samo godinu dana nakon diplome. Na izlo\xc5\xbebi je uo\xc4\x8deno koliko se njegov na\xc4\x8din rada razlikuje od tada\xc5\xa1nje generacije koju su se vi\xc5\xa1e priklanjali EXAT-u 51. U razdoblju od 1961. do 1963. godine suradnik je majstorske radionice Krste Hegedu\xc5\xa1i\xc4\x87a, a 1963. sudjeluje na 3. bijenalu mladih u Parizu gdje osvaja Grand-prix (za slikarstvo). Ta mu nagrada omogu\xc4\x87uje boravak u Parizu od 1964. do 1965. godine. Od 1978. do smrti 2005. godine predaje na Akademiji likovnih umjetnosti u Zagrebu. Bio je \xc4\x8dlan HAZU-a. Bavio se scenografijom, likovnim projektiranjem interijera te grafi\xc4\x8dkim oblikovanjem (dizajnirao je hrvatski grb kao i hrvatske nov\xc4\x8danice kune). _NEWLINE_Dizajnirao je i prvi dres hrvatske nogometne reprezentacije, jedan od najprepoznatljivijih hrvatskih brandova, prema kojemu su nastali sve ostale ina\xc4\x8dice dresa do danas, dizajnirao je i plakat za prvu povijesnu prijateljsku utakmicu hrvatske nogometne reprezentacije od uspostave neovisnosti protiv reprezentacije SAD-a.\n_START_SECTION_\nPo\xc4\x8deci\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x87 u po\xc4\x8detku svoje karijere Miroslav \xc5\xa0utej iska\xc4\x8de sa svojim radovima. U po\xc4\x8detku, bio je mladi umjetnik za kojeg se smatralo da \xc4\x87e biti veliko ime na podru\xc4\x8dju umjetnosti njegove sredine. Za vrijeme studiranja uglavnom radi crte\xc5\xbee kistom i akvarelom, a tek ne\xc5\xa1to kasnije i prve grafike. Koristi poznate prizore i motive koji, u kombinaciji sa subjektivnim sadr\xc5\xbeajima, dovode do neprepoznatljivosti prvotnog motiva. "Dvosmislenost, pa tako i duhovitost, postaju tako sastavnim dijelom \xc5\xa0utejevih radova."_NEWLINE_Tako\xc4\x91er, upotrebljava teme iz podru\xc4\x8dja znanstvene fantastike; naslove izvla\xc4\x8di iz priru\xc4\x8dnika fizike. Denegri navodi kako u \xc5\xa0utejevim radovima nema ni\xc4\x8deg narativnog, nego do kraja vlada \xe2\x80\x9eikoni\xc4\x8dnost\xe2\x80\x9c i \xe2\x80\x9eorgani\xc4\x8dnost\xe2\x80\x9c njegovih tema. Specifi\xc4\x8dno jest \xc5\xa1to \xc5\xa0utej posve\xc4\x87uje pozornost naoko nebitnim elementima crte\xc5\xbea ili grafike koji nemaju nikakve funkcije, tako ostavljaju\xc4\x87i zna\xc4\x8dajke svog grafi\xc4\x8dkog jezika. Takvi elementi udaljavaju pozornost od sredi\xc5\xa1nje teme, od figura koje razumijemo i tako naru\xc5\xa1ava ravnote\xc5\xbeu. Godine 1963. pojavljuje se i u Novim tendencijama. To mu omogu\xc4\x87uje 1965. godine sudjelovanje na izlo\xc5\xbebi op-arta The Responsive Eye u Muzeju moderne umjetnosti u New Yorku gdje pokazuje najzna\xc4\x8dajnije djelo rane faze: Bombardiranje o\xc4\x8dnog \xc5\xbeivca (1963. godina) - prizor za kojeg je re\xc4\x8deno da je gotovo neizdr\xc5\xbeiv za oko._NEWLINE_Za Bombardiranje o\xc4\x8dnog \xc5\xbeivca postojalo je vi\xc5\xa1e verzija. Prva se sastojala od malih kvadrata, dijagonama podijeljenih na dva crna i dva bijela trokuta, dok druga verzija sadr\xc5\xbei male krugove podijeljene sa crnu i bijelu polovicu. Svi ti elementi razli\xc4\x8dito postavljeni stvarali su efekt koji je doslovno bombardirao, uznemiravao o\xc4\x8dni \xc5\xbeivac. No, najupe\xc4\x8datljivija verzija jest ona koja je sastavljena od plitkih trokuta koji stvaraju strukturu koja se doima tako jednostavno, a opet ima titraju\xc4\x87i u\xc4\x8dinak opti\xc4\x8dke iluzije._NEWLINE_Opti\xc4\x8dka umjetnost po\xc4\x8dela se razvijati 1960-ih godina, pri \xc4\x8demu su \xc5\xa0utejevi radovi donijeli svje\xc5\xbeinu i pokazali da njegovoj ma\xc5\xa1tovitosti nema kraja. U radovima se \xc5\xa0utej uskoro po\xc4\x8deo odmicati od stroge geometrizacije, a tada dolazi i do promjene u njegovom radu.\n_START_SECTION_\n2D/3D\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0utej se u kratkom vremenu sve vi\xc5\xa1e po\xc4\x8deo zanimati za deformacije u prostoru i zami\xc5\xa1ljene velike volumene koji kao da izviru ili rastu iz platna. Ove grafike izazivaju u promatra\xc4\x8du dojam taktilnosti i vidljivo isticanje u odnosu na ravne plohe u okru\xc5\xbeenju._NEWLINE_Godine 1963. na Salonu 63. u Rijeci izlo\xc5\xbeio je \xe2\x80\x9eModel frekvencije\xe2\x80\x9c kojim pokazuje napu\xc5\xa1tanje klasi\xc4\x8dne plohe i te\xc5\xbenju za promjenom, \xc5\xbeelju za stvaranjem objekta. Stvara ciklus Relativnih koli\xc4\x8dina (1964. \xe2\x80\x93 1965. godine) i dolazi do razmatranja odnosa jedinice prema cjelini. U po\xc4\x8detku nije prisutan kolorit, te inzistira na strukturi gra\xc4\x91enjem kompozicija od malih jedinica razli\xc4\x8ditih gusto\xc4\x87a kojima stvara \xe2\x80\x9etre\xc4\x87u dimneziju\xe2\x80\x9c. Vera Horvat - Pintari\xc4\x87 predvi\xc4\x91a put kojim \xc4\x87e \xc5\xa0utej krenuti sa velikim sfernim ispup\xc4\x8denjima. Uvodi se termin slike-objekti koje su poseban tip plasti\xc4\x8dkog organizma, slike. Upotrebljavaju se posebni termini poput shaped canvas, three-dimensional painting, me\xc4\x91u mla\xc4\x91im europskim umjetnicima peinture-objectiv (Otto Hahn) i pittura oggetuale (Dorfles) od kojih se \xc5\xa0utej razlikuje po tome \xc5\xa1to su njegove slike-objekti proiza\xc5\xa1le iz njegovih pretpostavki i ranijih grafika. Sve te crte\xc5\xbee \xc5\xa0utej je stvarao tu\xc5\xa1em te mu je prijelaz na grafike predstavljao problem. Po\xc4\x8deo je sa tehnikom akvatinte i bakropisa s kojima se javio na svojoj prvoj izlo\xc5\xbebi u Zagrebu. U to vrijeme tako\xc4\x91er se pojavljuje zagreba\xc4\x8dka \xc5\xa1kola serigrafije koja po\xc4\x8dinje utjecati na \xc5\xa0uteja te i on sam 1964. godine po\xc4\x8dinje raditi svoje prve grafi\xc4\x8dke listove u serigrafiji: Odre\xc4\x91ena koli\xc4\x8dina i Odre\xc4\x91ena gusto\xc4\x87a._NEWLINE_Osnovni motiv radova je kvadrat podijeljen dijagonalama na dva bijela i dva crna trokuta koji mre\xc5\xbeom prekrivaju cijeli list odre\xc4\x91enom gusto\xc4\x87om stvaraju\xc4\x87i sferne oblike kapi koji se doimaju kao da ulaze u na\xc5\xa1 prostor. Daljnji razvoj ideje logi\xc4\x8dno je vodio bojama. Ostav\xc5\xa1i pri istoj tehnici kao i do tada (serigrafija), uspio je i dalje razra\xc4\x91ivati jednostavne i precizne forme koje su grani\xc4\x8dile sa taktilno\xc5\xa1\xc4\x87u, ali i izazivale dodatne opti\xc4\x8dke efekte upravo zbog igre boja. U upotrebi boja se ograni\xc4\x8dio na primarne te na crnu, a kombinirao ih je po na\xc4\x8delu komplemetarnosti. Ovaj period koji je trajao 1965 \xe2\x80\x93 69. prema nekima je najplodnije razdoblje \xc5\xa0utejeve karijere, a vodio je onome prema \xc4\x8demu je ostao zapam\xc4\x87en \xe2\x80\x93 mobilnom grafikama. Tako\xc4\x91er, krajem \xc5\xa1ezdesetih godina izdaje i ciklus \xe2\x80\x9eUltra AB \xe2\x80\x9c koji dijagonalno podijeljenim kvadratima prikazuju kugle \xc5\xa1to ulaze u prostor plohe na kojoj su smje\xc5\xa1tene. Kasnije, ponavlja ih u razli\xc4\x8dito obojenim kombinacijama._NEWLINE_Kako se uvijek isticao od ostatka svoje generacije, krajem \xc5\xa1ezdesetih godina \xc5\xa0utej u radovima po\xc4\x8dinje koristiti pomi\xc4\x8dne zglobove koji su omogu\xc4\x87avali promjenu stanja djela. Time \xc5\xa0utej stje\xc4\x8de svoju najve\xc4\x87u prepoznatljivost. Tako \xc5\xa0utej 1969.godine u radove uvodi element pokreta i stvara mobilne serigrafije. Ovo je bio veliki korak jer je sada bila omogu\xc4\x87ena interakcija izme\xc4\x91u promatra\xc4\x8da i samog umjetni\xc4\x8dkog djela (promatra\xc4\x8da i umjetnika). Promatra\xc4\x8d je tako postao jednak umjetniku imaju\xc4\x87i mogu\xc4\x87nost interveniranja u djelo i njegovog "dovr\xc5\xa1avanja" prema vlastitoj \xc5\xbeelji. \xe2\x80\x9e\xc5\xa0utej je njima skinuo umjetnika s bo\xc5\xbeanskog pijedestala i uklju\xc4\x8dio promatra\xc4\x8da u igru koja djelo ostavlja vje\xc4\x8dno otvorenim.\xe2\x80\x9c_NEWLINE_Iako je stavljen u ladicu s \xc4\x8distim opti\xc4\x8darima poput Ivana Picelja i Jurja Dobrovi\xc4\x87a, \xc5\xa0utej se isticao ne dr\xc5\xbee\xc4\x87i se pravila koje su oni nametnuli te izmi\xc4\x8du\xc4\x87i strogim stilskim odre\xc4\x91enjima._NEWLINE_Inovativan i ma\xc5\xa1tovit, kako bi se prilagodio projektantskim zakonima i kodeksima (poput onih u Novim tendencijama) on koketira spajanjem nezamislivih elemenata. Dok ostatak njegove generacije zasniva svoje radove na geometriji, \xc5\xa0utej to \xc4\x8dini na temelju vizualne fantazije koju svodi na \xe2\x80\x9cmetafiziku egzaktnog\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Uvo\xc4\x91enjem pomi\xc4\x8dnih zglobova oblici postaju transformabilni i na takav na\xc4\x8din svakim mijenjanjem, odnosno pomicanjem dijelova cjeline nastaje novo djelo. Ovime je \xc5\xa0utej uspio grafi\xc4\x8dke otiske pretvoriti u objekte. Tako\xc4\x91er, gotovo je idealno ostvario ideju opere aperte Umberta Eca prema kojoj je glavni cilj takvog otvorenog djela taj da ga umjetnik nikada niti ne dovr\xc5\xa1i do kraja, ve\xc4\x87 da njegov zadnji oblik ostavi na volji promatra\xc4\x8du i njegovoj ma\xc5\xa1ti.\n_START_SECTION_\nIzlazak u prostor\n_START_PARAGRAPH_\nNo, \xc5\xa0utej se ne zaustavlja na mobilnim grafikama. U svim njegovim dotada\xc5\xa1njim radovima osje\xc4\x87ala se te\xc5\xbenja da ono opti\xc4\x8dko pretvori u taktilno. \xc4\x8cak se i na obi\xc4\x8dnim skicama ponekad slu\xc5\xbeio reljefnim papirom kako bi istakao volume i zaobljenost. U kratkom periodu od dvije godine \xc5\xa0utej je stvorio \xc4\x8ditav niz \xc4\x8distih, svijetlih i raznobojnih objekata. Oni su se naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e sastojali od razvedenog (drvenog) kostura na \xc4\x8dije bi se zavr\xc5\xa1etke stavljale male kuglice. Naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e se radilo o jednobojnim dijelovima koji bi ponekad imali jednostavnu dekoraciju. Godina 1968. mo\xc5\xbee se gledati kao vrhunac \xc5\xa0utejevog trodimenzionalnog stvarala\xc4\x8dkog opusa. Te je godine sudjelovao na venecijanskom bijenalu u sklopu Jugoslavenskog paviljona, a njegovi su objekti pokazali njegovu veliku zaigranost i ma\xc5\xa1tu. Da je toga bio svjestan dokazuje i naziv jednog od primjeraka \xe2\x80\x9cHomo ludens\xe2\x80\x9d.\n_START_SECTION_\nPovratak osnovama\n_START_PARAGRAPH_\nNakon stvaranja instalacija i skulptura, \xc5\xa0utej se vra\xc4\x87a crte\xc5\xbeu na zadanu temu. Najzna\xc4\x8dajniji ciklus ovog perioda grafi\xc4\x8dka je mapa na temu antimode, a isti\xc4\x8du se one i na temu oka pa i erotike koje su pune \xc5\xa0utejevih osobina, osobito vedrosti i duhovitosti koje ga prate kroz cijeli njegov opus. Krajem sedamdesetih godina, \xc5\xa0utej otkriva folklorne motive u pletivu i tkanju koje prenosi u crte\xc5\xbee, a kasnije i na grafi\xc4\x8dke listove koji ritmiziranom mre\xc5\xbeom podsje\xc4\x87aju na njegova ranija djela. On iz folk-motiva preuzima detalje koji imaju potencijala i prou\xc4\x8dava njihovu strukturu i upotrebljava ih u obliku papirnatih traka isprepletenih u mre\xc5\xbeu._NEWLINE_Sredinom 1980-ih godina, stvara ciklus apstraktnih crte\xc5\xbea i grafika \xe2\x80\x9cSlike s izlo\xc5\xbebe\xe2\x80\x9d \xc4\x8diji su temeljni elementi gusto poredane crte koje stvaraju dojam voluminoznosti i tako\xc4\x91er, kao i u prija\xc5\xa1njim radovima, sadr\xc5\xbee pomi\xc4\x8dne \xc4\x8dlanke.\n_START_SECTION_\nNoviji radovi\n_START_PARAGRAPH_\nU novijim radovima, oko 1995. godine, udaljavaju\xc4\x87i se od svojih uobi\xc4\x8dajenih tema i osvr\xc4\x87u\xc4\x87i se na tada\xc5\xa1nja doga\xc4\x91anja, koristi simbol Zida pla\xc4\x8da koji se nalazio u Zagrebu te poku\xc5\xa1ava pridati va\xc5\xbenost svakoj pojedinog cigli koja je predstavljala ime poginule/nestale osobe u ratu i dati im ve\xc4\x87i zna\xc4\x8daj nego \xc5\xa1to su imale u moru cigli. Svaku ciglu ozna\xc4\x8dava imenom i cvijetom te poku\xc5\xa1ava nekako naglasiti ljepotu i ubla\xc5\xbeiti bol._NEWLINE_2004. godine \xc5\xa0utej u potpunosti uspjeva osvojiti prostor i spaja sve \xc5\xa1to je do tada istra\xc5\xbeivao u svojim radovima. Jedan od njegovih upe\xc4\x8datljivijih dosega u opusu upravo je izlo\xc5\xbeba \xe2\x80\x9cPrekrivene o\xc4\x8di\xe2\x80\x9d predstavljena u Umjetni\xc4\x8dkom Paviljonu u Zagrebu (23. prosinac 2004. \xe2\x80\x93 6. velja\xc4\x8de 2005.). Postavom izlo\xc5\xbebe vra\xc4\x87a se svojim korijenima, crnoj i bijeloj boji, razra\xc4\x91uje opti\xc4\x8dki efekt, ali i taktilnost - sada vi\xc5\xa1e ne prodire u prostor koliko ga osvaja. U prostor Paviljona postavlja bijele ljudske figure sa crnim povezima preko o\xc4\x8diju. Tako\xc4\x91er, i pod Paviljona dijeli na parcele crnim i bijelim prugama, dok je centralna prostorija bila centar istih silnica. Te figure stajale su u prostoru u gurpama, potpuno neindividualizirane i oslobo\xc4\x91ene osje\xc4\x87aja gravitacije. Prostor Pavljiona vi\xc5\xa1e nije bio samo prostor u kojem se izla\xc5\xbeu ne\xc4\x8diji radovi, ve\xc4\x87 je postao dijelom samog koncepta.'