b'\n_START_ARTICLE_\nMaksimilijan II., car Svetog Rimskog Carstva\n_START_SECTION_\nVjerska politika\n_START_PARAGRAPH_\nMaksimilijan je do\xc5\xa1ao na vlast poslije smrti oca Ferdinanda I. u doba vjerskih sukoba izme\xc4\x91u katolika i protestanata i najve\xc4\x87e turske opasnosti za Hrvatsku i Ugarsku. Iako je naginjao protestantizmu ostao je iz politi\xc4\x8dkih razloga vjeran katolicizmu. Smatrao je da vladar treba biti iznad svih konfesija. Stoga je nastojao da se katolici i protestanti sporazume,  ali bez uspjeha, tako da mu nije preostalo ni\xc5\xa1ta drugo nego da tolerancijom ubla\xc5\xbeava i smiruje njihove razlike i sukobe. 1571. priznao je protestantskom plemstvu u Austriji pravo na slobodu vjeroispovijesti, no ne i gradovima, gdje se na taj na\xc4\x8din protureformacija koju je bio zapo\xc4\x8deo njegov otac mogla u\xc4\x8dvrstiti.\n_START_SECTION_\nVladanje u Ugarskoj i Hrvatskoj\n_START_PARAGRAPH_\n1564. provalio je iz Erdelja u habsbur\xc5\xa1ki dio Ugarske Ivan Sigismund sin Ivana Zapolje, ali se zbog poplava morao povu\xc4\x87i. Nastavio je rat protiv be\xc4\x8dkog dvora sve do svoje smrti 1570.. Nakon njegove smrti za erdeljskoga vojvodu izabran je Stjepan Bathory koji je 1575. postao i poljski kralj. On je, oslanjaju\xc4\x87i se na Turke, nastavio voditi antihabsur\xc5\xa1ku politiku. _NEWLINE_U vrijeme Maksimilijanove vladavine dogodila su se dva zna\xc4\x8dajna doga\xc4\x91aja hrvatske ranonovovjekovne povijesti; juna\xc4\x8dka obrana Sigeta Nikole \xc5\xa0ubi\xc4\x87a Zrinskog 1566. i selja\xc4\x8dka buna u sjeverozapadnoj Hrvatskoj pod vodstvom Matije Gubeca 1572.-1573., koja je okrutno ugu\xc5\xa1ena.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nMaksimilijan je umro 1576. godine.  Naslijedio ga je sin Rudolf. Na samrti su ga obitelj i papinski legat nagovarali da primi sakramente tj. da se ispovijedi i pri\xc4\x8desti. Ali Maksimilijan bi ih odbijao rije\xc4\x8dima "Moj je propovijednik u nebu", iako se izjasnio da vjeruje u nauk Katoli\xc4\x8dke Crkve. Tako je umro bez sakramenata.\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8daj\n_START_PARAGRAPH_\nMaksimilijan je bio razborit i bistar \xc4\x8dovjek i obrazovaniji od svoga oca. No ipak nije bio podoban za vladara u ono burno vrijeme. On nije mogao nikada jasno i odlu\xc4\x8dno odrediti ciljeve koje bi slijedio niti odabrati sredstva da ih ostvari. Vazda je kolebao pa ga je stoga malo tko volio.  U Njema\xc4\x8dkoj ga nisu voljeli ni katolici i protestanti; u Ugarskoj su gotovo zazirali od njega. Hrvatsko bi Kraljevstvo za njegova vladanja gotovo posve osvojili Turci. Maksimilijan je naime vodio posve defenzivnu i mlaku politiku prema Turcima. Tako 1566. nije na sve njegove molbe htio Nikoli \xc5\xa0ubi\xc4\x87u Zrinjskom poslati nikakvu pomo\xc4\x87 u Sigetu.  Da su se_NEWLINE_"ostaci ostataka" Hrvatske tada odr\xc5\xbeali prvenstvena je zasluga sposobnih banova Petra Erd\xc3\xb6dyja, Franje Frankopana Slunjskog i Jurja Dra\xc5\xa1kovi\xc4\x87a.'