b'\n_START_ARTICLE_\nGideon Ernst Laudon\n_START_PARAGRAPH_\nGideon Ernst Laudon (Loudon) (Tootsi/Tootzen, Livonija, Estonija, 2. velja\xc4\x8de 1717. \xe2\x88\x92 Nov\xc3\xbd Ji\xc4\x8d\xc3\xadn, \xc4\x8ce\xc5\xa1ka, 14. srpnja 1790.), austrijski vojskovo\xc4\x91a\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nRodio se je u Estoniji, u vojni\xc4\x8dkoj obitelji \xc5\xa1kotskoga podrijetla. Otac mu se je umirovio kao \xc5\xa1vedski potpukovnik. Ratovao u ruskoj vojsci (1732. \xe2\x80\x93 1741.) u ratu za poljsku ba\xc5\xa1tinu (1733. \xe2\x80\x93 1735.) i rusko-osmanskom ratu (1735. \xe2\x80\x93 1739.). Od 1742. slu\xc5\xbeio u austrijskoj vojsci i od tad datira njegovo zapovijedanje hrvatskim postrojbama. Bio je satnik Trenkovih pandura, s kojima je ratovao u ratu za austrijsku ba\xc5\xa1tinu (1740. \xe2\x80\x93 1748.). Sudionik Sedmogodi\xc5\xa1njeg rata u kojem je do\xc5\xa1ao do generalskog \xc4\x8dina i dvije godine poslije, tijekom rata, dobio plemi\xc4\x87ki naslov baruna. Po\xc4\x8detkom 1778. postao podmar\xc5\xa1al. Borio se u ratu za bavarsku ba\xc5\xa1tinu (1778. \xe2\x80\x93 1779.), bez neke slave, dok se proslavio u austrijsko-osmanskom ratu 1788. \xe2\x80\x93 1791. osvojio Dre\xc5\xbenik, Dubicu i Novi, 1789. zauzeo Berbir (Bosanska Gradi\xc5\xa1ka), a imao je uspjeha u Srbiji - osvojio je Beograd i Smederevo. 1789. namjeravao osloboditi Cetin, ali ga je preduhitrio general Wallisch. Bio je kapetanom u Vojnoj krajini, gdje je zaslu\xc5\xbean za infrastrukturne radove i po\xc5\xa1umljavanje (Laudonov gaj). U krbavskom selu Buni\xc4\x87u 1743. dao je sagraditi \xc5\xbeupnu crkvu. Financirao ju je s 30.000 forinti iz zaklade ratnog ministarstva u Be\xc4\x8du, koju je on osnovao, na uspomenu svoje dvoje djece \xc5\xa1to su preminula u Buni\xc4\x87u. Zidana grobnica njegove dvoje djece je kraj crkve s lijeve strane.'