b'\n_START_ARTICLE_\nCrnogorski komiti\n_START_SECTION_\nPojava komita\n_START_PARAGRAPH_\nPo\xc4\x8detkom 1916. Kraljevina Crna Gora, saveznica sila Antante, pred sna\xc5\xbenim naletom zdru\xc5\xbeenih austrougarsko-njema\xc4\x8dkih trupa potpisala je kapitulaciju. Kraljevina Crna Gora je, po me\xc4\x91unarodnom ratnom pravu, ostala u statusu zara\xc4\x87ene strane. Veliki dio crnogorskih \xc4\x8dasnika, te drugih uglednika, bio je po okupaciji od 1916. interniran u logore u Austriji i Mad\xc5\xbearskoj. Represalije su pove\xc4\x87ane kada je general Radomir Ve\xc5\xa1ovi\xc4\x87, crnogorski ministar obrane, nakon ubojstva austrijskoga \xc4\x8dasnika s oru\xc5\xbejem odmetnuo u \xc5\xa1umu. _NEWLINE_Primjer generala ve\xc5\xa1ovi\xc4\x87a slijedili su brojni drugi Crnogorci koji su dobili naziv - komiti. Oko 9500 crnogorskih \xc4\x8dasnika, do\xc4\x8dasnika i uglednika uhi\xc4\x87eno je i upu\xc4\x87eno u zarobljeni\xc4\x8dke logore u Austriji i Mad\xc5\xbearskoj, dok je u Crnoj Gori strijeljano oko 500 Crnogoraca . Sredinom 1918. u crnogorskim je planinama djelatno 800 komita, pa je austro-ugarska okupacijska vlast morala u Crnoj Gori koncentrirati jake snage od 27.000 bojovnika.\n_START_SECTION_\nSrpska okupacija\n_START_PARAGRAPH_\nCrnogorske komitske postrojbe, organizirane u pet bataljuna i niz \xc4\x8deta, po\xc4\x8detkom listopada 1918. su uz mjestimi\xc4\x8dne borbe oslobodile od austrougarske vojske u povla\xc4\x8denju najve\xc4\x87i dio teritorija i mjesta Kraljevine Crne Gore. No, na\xc4\x8delnik Glavnog sto\xc5\xbeera Kraljevine Srbije, vojvoda \xc5\xbdivojin Mi\xc5\xa1i\xc4\x87, izdao je zapovjed svojim snagama, pod nazivom Jadranske trupe (2. jugoslavenski puk, ja\xc4\x8dine oko 3800 bojovnika, te odred \xc4\x8detni\xc4\x8dkog zapovjednika Koste Pe\xc4\x87anca), da hitno s Kosova krenu k Crnoj Gori i reokupiraju je . Srpski general u Crnoj Gori, Dragutin Milutinovi\xc4\x87, radi pripreme i sprovo\xc4\x91enja odluka nelegalne Podgori\xc4\x8dke skupt\xc5\xa1tine o anektiranju Kraljevine Crne Gore izdao je nalog da se sve crnogorske komitske postrojbe razoru\xc5\xbeaju. No, najve\xc4\x87i broj poznatijih crnogorskih komita produ\xc5\xbeit \xc4\x87e oru\xc5\xbeanu borbu i nakon \xc5\xa1to je Kraljevina Srbija 1918. reokupirala Kraljevinu Crnu Goru (komiti Savo Raspopovi\xc4\x87, Todor Dulovi\xc4\x87, Milutin Ba\xc5\xa1ovi\xc4\x87, itd.).\n_START_SECTION_\nPobuna\n_START_PARAGRAPH_\n_NEWLINE_Elitni crnogorski \xc4\x8dasnici i narodni uglednici najve\xc4\x87eg ranga, njih nekoliko stotina pod prisegom Kraljevini Crnoj Gori, nakon Podgori\xc4\x8dke skup\xc5\xa1tine pristizali su iz raspu\xc5\xa1tenih austrougarskih logora. Oni su, skupa s najve\xc4\x87im brojem crnogorskih komita, uz pomo\xc4\x87 biv\xc5\xa1eg ministra Jovana Plamenca, zapo\xc4\x8deli pripreme oru\xc5\xbeanog ustanka radi izbacivanja Srba iz Crne Gore. Vojni odgovor na srpsku okupaciju, bez znanja i odobrenja monarha  Nikole I. Petrovi\xc4\x87a (koji je od 1916. bio u egzilu, u Francuskoj) uslijedio je uo\xc4\x8di pravoslavnoga Bo\xc5\xbei\xc4\x87a 1918. (u sije\xc4\x8dnju 1919. po gregorijanskom kalendaru) dobit \xc4\x87e naziv Bo\xc5\xbei\xc4\x87na pobuna.\n_START_SECTION_\nReorganiziranje\n_START_PARAGRAPH_\nUstanici se, suo\xc4\x8deni s opcijom da francuske postrojbe, koncentrirane u Boki kotorskoj oru\xc5\xbeano podr\xc5\xbee Srbe, odlu\xc4\x8duju nakon Bo\xc5\xbei\xc4\x87ne pobune povu\xc4\x87i s polo\xc5\xbeaja. Dijelom se evakuiraju u Italiji, gdje je formirana nova crnogorska vojska. Tijekom velja\xc4\x8de i o\xc5\xbeujka 1919. godine u Italiji su po\xc4\x8dele nicati vojarne u kojima su se koncentrirali izbjegli Crnogorci iz domovine, kao i \xc4\x8dasnici koji su jo\xc5\xa1 uvijek pristizali iz biv\xc5\xa1ih austro-ugarskih logora. Njihov je broj bio u stalnom porastu pa je crnogorska vlada (orig. Ministarsko vije\xc4\x87e) u egzilu (sjedi\xc5\xa1te tako\xc4\x91er u Italiji), na \xc4\x8dijem je \xc4\x8delu bio Jovan Plamenac a potom i general Milutin Vu\xc4\x8dini\xc4\x87 (kao ministar vojni pa onda kao premijer), poduzela je diplomatske i financijske korake na njihovom organiziranju. Prva je crnogorska vojarna bila u Ferari te u okolici Rima (Kave), da bi koncentriranje bilo kona\xc4\x8dno obavljeno u Gaeti i Formiji nedaleko Napolija. Do sredine 1920. oformljena su \xc4\x8detiri pje\xc5\xa1a\xc4\x8dka bataljuna, kao i pridru\xc5\xbeene topni\xc4\x8dke i mitraljeske postrojbe s 1559 uniformiranih i naoru\xc5\xbeanih crnogorskih vojnika i oformljenim zapovjednim lancem na \xc4\x8delu s Glavnim sto\xc5\xbeerom. Iz Italije su do 1922. stalno ubacivane manje postrojbe radi vo\xc4\x91enja oru\xc5\xbeane borbe.\n_START_SECTION_\nZlo\xc4\x8din u Cucama\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdandarska postrojba, kojom su zapovijedali major Kecmanovi\xc4\x87 i \xc4\x8dasnik Kolakovi\xc4\x87, 23. travnja 1923. do\xc5\xa1la je kod obiteljske ku\xc4\x87e komita Zvicera u selu Rako\xc4\x8di (Cuce). Unutar ku\xc4\x87e zavezali su Petrovu majku An\xc4\x91u (bila je stara oko 60 godina), suprugu Zagorku (oko 23 godine), sestru Planu (20 godina), brata Vidaka (13 godina), te troje Petrove malodobne djece i zapalili ih. _NEWLINE_Premda su o ovom zlo\xc4\x8dinu u parlamentu Kraljevine SHS izvijestili poslanici Crnogorske stranke dr. Sekula Drljevi\xc4\x87 i Savo Vuleti\xc4\x87, protiv odgovornih srpskih \xc4\x8dasnika nije povedena istraga ili su\xc4\x91enje.\n_START_SECTION_\nMasakriranje tijela ubijenih komita\n_START_PARAGRAPH_\nKomitskog vo\xc4\x91u Iliju Laki\xc4\x87evi\xc4\x87a, skupa s njegovim suborcima Blagojem Vu\xc4\x8di\xc4\x87em i Markom Miljani\xc4\x87em, srpske vlasti , nakon borbe,  ubile 12. travnja 1924. u selu Tepca, kod Nik\xc5\xa1i\xc4\x87a._NEWLINE_Njihova mrtva tijela ubice su potom kasapili, vadili su im o\xc4\x8di, lomili ruke i noge, parali lica i druge dijelove tijela bajunetima, lomili im i izbijali zube._NEWLINE_Vezali su ih mrtve lancima za stolice i prikovali uz zid, mrtvom Laki\xc4\x87evi\xc4\x87u otkinuli polni organ i stavili ga izme\xc4\x91u ruku, da bi ih slikali i sadisti\xc4\x8dki trijumfirali._NEWLINE_Podrobniji \xc4\x8dlanak o temi: Ilija Laki\xc4\x87evi\xc4\x87\n_START_SECTION_\nZa Pravo, \xc4\x8cast i Slobodu Crne Gore\n_START_PARAGRAPH_\nBorba komita protiv pripajanja njihove domovine Srbiji vodila se pod krilaticom Za Pravo, \xc4\x8cast i Slobodu Crne Gore.\n_START_SECTION_\nDjelovanje komita na prostorima isto\xc4\x8dne Hercegovine\n_START_PARAGRAPH_\nDio tih oru\xc5\xbeanih akcija crnogorskih komita se odvijao i na prostoru isto\xc4\x8dne Hercegovine: blizina granice, \xc5\xbeelja da se osvete ubijeni komiti a da to ne izazove dodatne represalije nad crnogorskim pu\xc4\x8danstvom \xe2\x80\x93 bili su, me\xc4\x91u ostalim, razlozi takti\xc4\x8dki zbog kojih su komiti, du\xc5\xbee ili kra\xc4\x87e vrijeme, boravili tamo._NEWLINE_Osobito je po djelovanju u Isto\xc4\x8dnoj Hercegovini bila poznata komitska grupa Maja Vujovi\xc4\x87a.\n_START_SECTION_\nRobija\n_START_PARAGRAPH_\nIzme\xc4\x91u 250-300 crnogorskih komita osu\xc4\x91eno je pred sudovima Kraljevine SHS na robije do 20 godina. Poglavito su robijali u kaznionici Zenica (BiH). Medijsku je pozornost bio izazvao sudski proces na Cetinju u kojem su osudama od 25. studenog 1924. godine, 23 osu\xc4\x91eni na kazne od 4-20 godina robije a petorica na do\xc5\xbeivotnu robiju u lakim lancima. Na do\xc5\xbeivotnu robiju osu\xc4\x91en je i dr. Novica Radovi\xc4\x87, koji je nakon devet godina pomilovan.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdrtve\n_START_PARAGRAPH_\nBroj ubijenih, ranjenih, uhi\xc4\x87enih, osu\xc4\x91enih i interniranih crnogorskih domoljuba 0d 1918. do 1929. dostigao je brojku od 5000, dok je veliki broj domova i matrijalnih dobara uni\xc5\xa1ten.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dka borba\n_START_PARAGRAPH_\nNajve\xc4\x87i dio komita bili su od 1923. \xc4\x8dlanovi Crnogorske stranke. Jedan dio njih se 1942. pridru\xc5\xbeio Lov\xc4\x87enskoj brigadi generala Krsta Popovi\xc4\x87a, a do 1944. su poglavito prije\xc5\xa1li u redove partizana. Rijetki su primjeri, poput Sava Vuleti\xc4\x87a koji se priklju\xc4\x8dio \xc4\x8detnicima.\n_START_SECTION_\nUbojstva posljednjih komita\n_START_PARAGRAPH_\nRado\xc5\xa1 i Drago Bulatovi\xc4\x87, ro\xc4\x91ena bra\xc4\x87a, posljednji su crnogorski komiti, ubijeni 8. o\xc5\xbeujka 1929. godine._NEWLINE_Drago i Rado\xc5\xa1 komitovali su  neprekidno od 1917. godine, najprije protiv austro-ugarske a od 1918. i protiv srpske okupacije Kraljevine Crne Gore._NEWLINE_Djelatno podru\xc4\x8dje im je bio planinski teritorij izme\xc4\x91u Kola\xc5\xa1ina i Nik\xc5\xa1i\xc4\x87a. Bra\xc4\x87a Bulatovi\xc4\x87 su odbijala pozive za predaju u zamjenu za amnestiju. Ucjenjeni su od strane vlasti Kraljevine SHS na 100.000 dinara._NEWLINE_Ubijeni su u selu Ravni, pokraj Manastira Mora\xc4\x8da, nakon \xc5\xa1to su u opkoljeni ku\xc4\x87i dva dana pru\xc5\xbeali o\xc4\x8dajni\xc4\x8dki otpor postrojbi \xc5\xbeandarmerije.\n_START_SECTION_\nZanimljivost\n_START_PARAGRAPH_\nU talijansko-crnogorskoj produkciji je 1922. snimljen nijemi film Voskrsenja ne biva bez smrti, koji je za cilj imao  animirati svjetsko mnijenje u poku\xc5\xa1aju sprije\xc4\x8davanja nestanaka Kraljevine Crne Gore s povijesne karte njezinim nasilnim priklju\xc4\x8denjem Kraljevini SHS._NEWLINE_Film u epilogu prikazuje situaciju u Crnoj Gori 1918. kroz oru\xc5\xbeni otpor crnogorskog naroda prisajedinjenju Kraljevini SHS, scene Bo\xc5\xbei\xc4\x87ne pobune, te generala Ve\xc5\xa1ovi\xc4\x87a koga su vlasti Kraljevine SHS, strpale u zatvor i sudile mu u montiranom procesu 1921. godine. Zavr\xc5\xa1ava simboli\xc4\x8dnom apoteozom slobodnoj i nezavisnoj Crnoj Gori._NEWLINE_Podrobniji \xc4\x8dlanak o temi: Voskrsenja ne biva bez smrti (1922.)\n_START_SECTION_\nSpomenik Bo\xc5\xbei\xc4\x87nom ustanku\n_START_PARAGRAPH_\nU povodu 90. obljetnice od Bo\xc5\xbei\xc4\x87ne pobune, a prigodom proslave Dana nezavisnosti Crne Gore, 2009. je u Bajicama kraj Cetinja, gdje se 1919. nalazio glavni sto\xc5\xbeer crnogorskih ustanika, otkriveno spoemen obilje\xc5\xbeje - obelisk. _NEWLINE_Skupu su nazo\xc4\x8dili najistaknutiji crnogorski dr\xc5\xbeavni rukovodioci a govor je odr\xc5\xbeao Milo \xc4\x90ukanovi\xc4\x87.'