b'\n_START_ARTICLE_\nWienova aproksimacija\n_START_PARAGRAPH_\nWienova aproksimacija (ponegdje nazvana Wienov zakon ili Wienova razdioba) je zakon fizike koji se koristi za opis spektra toplinskog zra\xc4\x8denja (\xc4\x8desto nazivano funkcija crnog tijela). Zakon je prvi izveo Wilhelm Wien 1896. godine. Prema Wienu, valna duljina koja odgovara maksimumu izra\xc4\x8dene energije (\xce\xbb\xe2\x82\x98) obrnuto je srazmjerna apsolutnoj temperaturi_NEWLINE_Jednad\xc5\xbeba dobro opisuje kratkovalni dio spektra (visoka frekvencija) toplinskog zra\xc4\x8denja s objekata, ali zakazuje kad treba objasniti podatke dobivene pokusima za zra\xc4\x8denje dugih valova (niska frekvencija). Wienova aproksimacija nije uspjela rije\xc5\xa1iti problem ultraljubi\xc4\x8daste katastrofe, kao ni Rayleigh-Jeansov zakon nekoliko godina poslije, nego tek Max Planck svojim zakonom.'