b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xbdupa sv. Barbare u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u\n_START_SECTION_\nSmje\xc5\xa1taj \xc5\xbeupe\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdupa sv. Barbare - Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 nalazi se u zapadnoj Slavoniji u sredi\xc5\xa1njem dijelu Po\xc5\xbee\xc5\xa1ke doline. Po\xc5\xbee\xc5\xa1ka dolina je zavala u sredi\xc5\xa1njoj Slavoniji izme\xc4\x91u sjevernoga podravskog i ju\xc5\xbenoga posavskog dijela Slavonije. Povr\xc5\xa1ina joj je 1255 metara kvadratnih; ovalnoga je oblika duga 50 km, a \xc5\xa1iroka 15 km, s nagibom od sjevera prema jugu. Okru\xc5\xbeena je planinama: Psunj, najvi\xc5\xa1a gora planinskoga vijenca oko Po\xc5\xbee\xc5\xa1ke doline, prote\xc5\xbee se od jugozapada prema sjeveroistoku u du\xc5\xbeini 30 km; Papuk, najprostranija gora koja zatvara Po\xc5\xbee\xc5\xa1ku dolinu sa sjevera, prote\xc5\xbee se u du\xc5\xbeini od 50 km i to od Psunja na zapadu do Krndije na istoku; Krndija, planina u sjeveroisto\xc4\x8dnom dijelu prote\xc5\xbee se od Papuka prema istoku i jugoistoku; Dilj-gora, jugoisto\xc4\x8dni najni\xc5\xbei dio, koji dijeli Po\xc5\xbee\xc5\xa1ku dolinu od Posavine; Po\xc5\xbee\xc5\xa1ka gora, ju\xc5\xbeni dio gorskoga vijenca, prostire se od Dilj-gore na istoku do Psunja na zapadu u du\xc5\xbeini 30 km._NEWLINE_Kroz po\xc5\xbee\xc5\xa1ku dolinu, u du\xc5\xbeini 58 km, te\xc4\x8de rijeka Orljava, koja od sjevera prema jugoistoku prima ve\xc4\x87i broj pritoka, te utje\xc4\x8de u Savu. U svom toku nizvodno od Po\xc5\xbeege prima pritoke s Papuka: Kaptol\xc4\x8danku, koja te\xc4\x8de izme\xc4\x91u Gornjih i Donjih Eminovaca te Vetovku koja te\xc4\x8de na samom ulasku u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 sa zapadne strane._NEWLINE_Naseljena mjesta nalaze se u ravni\xc4\x8darskom podru\xc4\x8dju zvanom Poljadija, na valovitom bre\xc5\xbeuljkastom podru\xc4\x8dju, podgorju tzv. Potplaninci, te na brdskom podru\xc4\x8dju Br\xc4\x91ani._NEWLINE_\xc5\xbdupa Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 smje\xc5\xa1tena je u ravnom i plodnom Po\xc5\xbee\xc5\xa1kom polju, a na bre\xc5\xbeuljkastoj uzvisini. Sjedi\xc5\xa1te \xc5\xbeupe nalazi se na dr\xc5\xbeavnoj cesti Po\xc5\xbeega-Na\xc5\xa1ice i udaljeno je od Po\xc5\xbeege 7 km. Od osnutka \xc5\xbeupe 1789. godine do danas, pripadala su \xc5\xbeupi ova sela: Bertelovci, Eminovci, Rajsavac, Teki\xc4\x87 i Tre\xc5\xa1tanovci, kasnije Radnovac i Svetinja. U crkvenom pogledu ovaj kraj u kasnom srednjem vijeku pripada Po\xc5\xbee\xc5\xa1kom arhi\xc4\x91akonatu, u Pe\xc4\x8dujskoj biskupiji. Nakon oslobo\xc4\x91enja od Turaka pripao je ovaj kraj 1703. godine Zagreba\xc4\x8dkoj biskupiji, koja je bila podijeljena u 15 arhi\xc4\x91akonata. Za ovo podru\xc4\x8dje ustanovljen je Gu\xc5\xa1\xc4\x87anski arhi\xc4\x91akonat na \xc4\x8delu s vlastitim arhi\xc4\x91akonom, koji je ujedno bio i zagreba\xc4\x8dki kanonik. Gu\xc5\xa1\xc4\x87anski arhi\xc4\x91akonat dijelio se na dva dekanata: Pakra\xc4\x8dki i Po\xc5\xbee\xc5\xa1ki. \xc5\xbdupa Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 pripada Po\xc5\xbee\xc5\xa1kom dekanatu koji ima 18 \xc5\xbeupa. Od osnutka \xc5\xbeupe upravno pripada pod Zagreba\xc4\x8dku biskupiju do 1997. g., kada je za ovo podru\xc4\x8dje utemeljena nova biskupija sa sjedi\xc5\xa1tem u Po\xc5\xbeegi._NEWLINE_Susjedne \xc5\xbeupe: s istoka i jugoistoka filijalna sela Novoselci, Trapari, Laku\xc5\xa1ija i Cerovac, koji pripadaju \xc5\xbeupi Svih Svetih u Po\xc5\xbee\xc5\xa1kim Sesvetama; sjeveroisto\xc4\x8dno je \xc5\xbeupa Ro\xc4\x91enja Bla\xc5\xbeene Djevice Marije u Kutjevu; sa sjeverne strane filijala Ov\xc4\x8dare, koja pripada \xc5\xbeupi Bezgre\xc5\xa1nog za\xc4\x8de\xc4\x87a Bla\xc5\xbeene Djevice Marije u Vetovu; sjeverozapadno je filijala Ramanovci, koja pripada \xc5\xbeupi sv. Petra i Pavla apostola u Kaptolu; na zapadu nalaze se filijalna sela \xc5\xa0eovci i Alaginci kao i samo sjedi\xc5\xa1te katedralne \xc5\xbeupe sv. Terezije Avilske u Po\xc5\xbeegi; s ju\xc5\xbene strane nalazi se \xc5\xbeupa posve\xc4\x87ena sv. Kuzmi i Damjanu u Kuzmici. \xc5\xbdupa Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 teritorijalno nije velika, a udaljenost filijalnih sela od sredi\xc5\xa1ta \xc5\xbeupe iznosi 3-4 km.\n_START_SECTION_\nPo\xc5\xbee\xc5\xa1ka dolina u povijesti\n_START_PARAGRAPH_\nU svojim seobama u VII. stolje\xc4\x87u Hrvati su se naselili na prostoru nekada\xc5\xa1nje rimske pokrajine Panonije, podru\xc4\x8dje uz rijeku Kupu, podru\xc4\x8dje izme\xc4\x91u Drave, Dunava i Save. Hrvati su ovdje bili zatekli starosjedioce - ilirska plemena, Slavene i Avare, a kasnije su se stopili u jedno. Slaveni su prozvali ovu staru rimsku pokrajinu Panoniju novim imenom Slovinska zemlja, Slavonija. Hrvati su dugo ratovali s Avarima, a oni su 677. godine provalili u Bizantsko Carstvo, jer su morali pla\xc4\x87ati danak i slu\xc5\xbeiti vojsci. Nastaniv\xc5\xa1i se u Slovinskoj zemlji Hrvati su zamolili za pomo\xc4\x87 frana\xc4\x8dkog vladara Karla Velikog koji je sa svojom vojskom sru\xc5\xa1io avarsku dr\xc5\xbeavu 796. godine. Nakon toga postali su frana\xc4\x8dki podanici._NEWLINE_Knezu Tomislavu po\xc5\xa1lo je za rukom, te je sjedinio sve hrvatske oblasti i stvorio dr\xc5\xbeavu, a svojim krunjenjem 925. godine Hrvatsku je u\xc4\x8dinio kraljevinom. Ova prva hrvatska dr\xc5\xbeava, kako na politi\xc4\x8dkom tako i na crkvenom podru\xc4\x8dju, nije dugo opstala. Slavonija je do tada pripadala Kraljevini Hrvatskoj i Splitskoj nadbiskupiji. U vrijeme kraljeva iz narodne dinastije, a posebno u srednjem vijeku Slavonija se protezala \xc4\x8dak i preko Save i Kupe na jugu, do utoka Save u Dunav na istoku, na sjeveru dijelila ju je Drava i Dunav od Ugarske, a na zapadu je imala dana\xc5\xa1nje granice Hrvatske. Obuhva\xc4\x87ala je deset \xc5\xbeupanija: Vrba\xc5\xa1ku, Gla\xc5\xa1ku, Zagreba\xc4\x8dku, Vara\xc5\xbedinsku, Kri\xc5\xbeeva\xc4\x8dku, Viroviti\xc4\x8dku, Cizdravsko-Baranjsku, Po\xc5\xbee\xc5\xa1ku, Vukovarsku i Srijemsku._NEWLINE_Poslije Zvonimirove smrti (1089.), ugarski kralj Ladislav osnovao je 1093./94. godine u Zagrebu biskupiju, koja je obuhva\xc4\x87ala kalni\xc4\x8dki, va\xc5\xa1\xc4\x87anski, ga\xc4\x87i\xc5\xa1\xc4\x8danski, komari\xc4\x8dki, zeni\xc4\x8danski i \xc4\x8dazmanski arhi\xc4\x91akonat. Ostala podru\xc4\x8dja od toga vremena pa sve do oslobo\xc4\x91enja Slavonije od Turaka pripadala su pod Pe\xc4\x8du\xc5\xa1sku biskupiju. To je podru\xc4\x8dje osuva\xc4\x8dkog, vukovskog, morovi\xc4\x8dkog i po\xc5\xbee\xc5\xa1kog arhi\xc4\x91akonata. Papa Grgur IX. osnovao je 20. sije\xc4\x8dnja 1229. godine Srijemsku biskupiju te ju izdvojio iz vlasti kalo\xc4\x8dkoga nadbiskupa. Godine 1247. podre\xc4\x91ena je Kalo\xc4\x8di, a do 1250.-1252. godine bosanski biskup stoluje u \xc4\x90akovu._NEWLINE_Po\xc5\xbee\xc5\xa1ka \xc5\xbeupanija spominje se u najstarijem sa\xc4\x8duvanom dokumentu prvi put 1221. godine. Njeno je sjedi\xc5\xa1te od II. sije\xc4\x8dnja 1227. godine u Po\xc5\xbeegi, u gradu-tvr\xc4\x91avi (castrum). U srednjem vijeku ona je obuhva\xc4\x87ala cijelo podru\xc4\x8dje od Psunja, Papuka i Krndije prema jugu do Save. Smje\xc5\xa1tena je izme\xc4\x91u Bosanske i Zagreba\xc4\x8dke biskupije, a sama je pripadala Pe\xc4\x8du\xc5\xa1koj biskupiji. Ugarski su kraljevi nastojali oja\xc4\x8dati svoj utjecaj i vlast u upravi \xc5\xbeupanija koje se nalaze ju\xc5\xbeno od Save, a dio su Kraljevine Hrvatske, Slavonije i Dalmacije. U vrijeme vladanja hrvatsko-ugarskoga kralja Andrije (1205.- 1235.) koji je bio slab vladar, optere\xc4\x87en raznim dugovima i sukobima s plemstvom, 1222. godine izdana je tzv. Zlatna Bula. Radi toga kralj Andrija oko 1225. godine prodao je Po\xc5\xbee\xc5\xa1ku \xc5\xbeupaniju kalo\xc4\x8dkom nadbiskupu Ugrini, a on i njegova Crkva, Kalo\xc4\x8dka nadbiskupija postali su vlasnici Po\xc5\xbee\xc5\xa1ke \xc5\xbeupanije. Kalo\xc4\x8dki nadbiskup Ugrin, kao strani prelat, za svoje duhovno djelovanje na podru\xc4\x8dju Po\xc5\xbee\xc5\xa1ke \xc5\xbeupanije tra\xc5\xbeio je odobrenje Pe\xc4\x8du\xc5\xa1kog biskupa i Svete Stolice, koje je potvrdio II. sije\xc4\x8dnja 1227. godine papa Honorije III.._NEWLINE_Desetak godina kasnije, 1235. godine Ugarskom i Hrvatskom je zavladao Bela IV., koji je po\xc4\x8deo popravljati pogre\xc5\xa1ke svoga oca Andrije. Odredio je da se Po\xc5\xbeega oduzme Kalo\xc4\x8dkoj nadbiskupiji, a \xc5\xbeupansku vlast \xc4\x87e vr\xc5\xa1iti jedan od \xc4\x8dlanova kraljevske obitelji. Kralj Bela IV. poklanja po\xc5\xbee\xc5\xa1ki castrum i Po\xc5\xbee\xc5\xa1ku \xc5\xbeupaniju svojoj \xc5\xbeeni, kraljici Mariji. Ona u svoje ime izdaje u Budimu 20. sije\xc4\x8dnja 1258. godine povelju kojom ure\xc4\x91uje nadle\xc5\xbenosti svojih podlo\xc5\xbenika i granice iz Ugrinova vremena. Od tada Po\xc5\xbeega pripada kralju, a poslije smrti kralja Stjepana V. njegova \xc5\xbeena kraljica Elizabeta ostavlja kraljevski dvor u Budimu i dolazi u Po\xc5\xbeegu gdje vr\xc5\xa1i \xc5\xbeupansku i kraljevsku vlast. Godine 1292. Po\xc5\xbeega i Po\xc5\xbee\xc5\xa1ka \xc5\xbeupanija u rukama su Tomasine (Tomislave) Morsini i njenog sina kralja Andrije III., posljednjega Arpadovi\xc4\x87a._NEWLINE_U doba An\xc5\xbeuvinaca u XIV. st. kraljice vr\xc5\xa1e samo porezne poslove u Po\xc5\xbee\xc5\xa1koj \xc5\xbeupaniji. Tako ova \xc5\xbeupanija ima u to doba poseban polo\xc5\xbeaj u Slavoniji, te je u XV. stolje\xc4\x87u pribrajaju i ugarskim \xc5\xbeupanijama._NEWLINE_Pred kraj srednjega vijeka, do turskih osvajanja, Po\xc5\xbee\xc5\xa1ka je \xc5\xbeupanija bila gusto naseljena. Na podru\xc4\x8dju od Save do Drave, od Ilove, Pakraca prema Po\xc5\xbeegi, Brodu i Na\xc5\xa1icama nalazile su se mnoge \xc5\xbeupske crkve, a na udaljenosti od oko dvadesetak kilometara nalazio se po jedan samostan. Tu su djelovali: benediktinci, pavlini, dominikanci, templari, augustinci, cisterciti i franjevci. Po\xc5\xbee\xc5\xa1ki arhi\xc4\x91akonat archidyaconatus de Posaga je polovicom XIV. st. imao oko sedamdeset \xc5\xbeupa. Takav popis \xc5\xbeupa iz 1332.-1335. godine spominje \xc5\xbeupu Owar (Stari grad), kojoj pripadaju i sela Zaharovci i Tekat, a nalazila se na podru\xc4\x8dju dana\xc5\xa1nje jak\xc5\xa1i\xc4\x8dke \xc5\xbeupe._NEWLINE_Turci su Po\xc5\xbeegu osvojili 1537. godine, a njezin osvaja\xc4\x8d Mehmed-beg dao je u Po\xc5\xbeegi urediti sand\xc5\xbeakat, koji se dijelilo na vi\xc5\xa1e kadiluka (upravnih kotareva). Tursko je vladanje u Po\xc5\xbeegi i po\xc5\xbee\xc5\xa1tini trajalo ravno 150 godina od mjeseca sije\xc4\x8dnja 1537. do mjeseca listopada 1687. Hrvatska banska i njema\xc4\x8dka carska vojska, zajedno s doma\xc4\x87im katoli\xc4\x8dkim stanovni\xc5\xa1tvom pod vodstvom fra Luke Ibri\xc5\xa1imovi\xc4\x87a, oslobodila je Po\xc5\xbeegu i cijelu po\xc5\xbee\xc5\xa1ku dolinu od turske vlasti. Zbog stalnih ratova dolazi kod hrvatskoga katoli\xc4\x8dkog stanovni\xc5\xa1tva do velikih previranja i migracija. Jedni se bune protiv turskih nasilja i ginu u neravnopravnoj borbi, drugi bje\xc5\xbee prema zapadnoj Hrvatskoj i Ugarskoj, tre\xc4\x87i se prilago\xc4\x91avaju novim prilikama, kako bi sa\xc4\x8duvali imovinu i stekli bolji polo\xc5\xbeaj te prelaze na islam. Jedan manji dio stanovni\xc5\xa1tva \xc4\x8deka oslobo\xc4\x91enje, te vjerno \xc4\x8duva svoje nacionalne i vjerske tradicije._NEWLINE_Oslobo\xc4\x91enjem od Turaka u Po\xc5\xbee\xc5\xa1koj dolini organizira se upravna vlast kakva je bila i u drugim gradovima Banske Hrvatske. No Be\xc4\x8dka komora je sve vi\xc5\xa1e osporavala upravljanje gradskim vlastima, te je sama nametnula svoju vlast. U okolici Po\xc5\xbeege prodavala je mala podru\xc4\x8dja stranim plemi\xc4\x87ima tako da je nastalo i nekoliko gospo\xc5\xa1tija ili vlastelinstava: Blacko, Pleternica, Kutjevo, Kaptol, Velika, Stra\xc5\xbeeman, Brestovac i Kamensko. Na podru\xc4\x8dju sela Jak\xc5\xa1i\xc4\x87a, \xc4\x8cakoti\xc4\x87a, Bertelovaca, Teki\xc4\x87a, Vetova, Turni\xc4\x87a i Tre\xc5\xa1tanovaca, Be\xc4\x8dka komora nije mogla na\xc4\x87i kupca te je osnovala kne\xc5\xbeiju, kojom je upravljala u svoju korist. Ova sela nalaze se usred po\xc5\xbee\xc5\xa1koga polja._NEWLINE_Godine 1745. obnovila je kraljica Marija Terezija u Po\xc5\xbeegi \xc5\xbeupaniju, pripaja ju banskoj vlasti i ona ulazi u sastav Kraljevine Dalmacije, Hrvatske i Slavonije. Va\xc5\xbeno je spomenuti da je 1765. godine Po\xc5\xbeega postala slobodan kraljevski grad. \xc5\xbdupanija je ukinuta Vidovdanskim ustavom 1921. godine, a stvarno je prestala djelovati 1923. godine u Kraljevini Srba, Hrvata i Slovenaca. Od tada pa do 1990. godine Po\xc5\xbeega je op\xc4\x87ina podijeljena u vi\xc5\xa1e manjih jedinica u sklopu SR Hrvatske, tj. SFR Jugoslavije._NEWLINE_Stvaranjem slobodne i neovisne Republike Hrvatske, 1990. godine, Po\xc5\xbeega ponovno postaje \xc5\xbeupanijom. Teritorijalnim ustrojstvom iz 1992. godine dobiva naziv Po\xc5\xbee\xc5\xa1ko-slavonska \xc5\xbeupanija. Na kraju ovoga kratkoga povijesnog pregleda Po\xc5\xbeege i po\xc5\xbee\xc5\xa1ke doline potrebno je spomenuti jednu va\xc5\xbenu povijesnu \xc4\x8dinjenicu, koja je plod sveukupne bogate i vrijedne crkvene, duhovne i gospodarsko-politi\xc4\x8dke pro\xc5\xa1losti ovoga kraja. Sveti Otac Ivan Pavao II., 5. srpnja 1997. godine, cijene\xc4\x87i i po\xc5\xa1tuju\xc4\x87i zasluge Po\xc5\xbee\xc5\xbeana u \xc4\x8duvanju i razvijanju katoli\xc4\x8danstva, odabrao je srce Slavonije, drevni, slavni i lijepi grad Po\xc5\xbeegu, za sjedi\xc5\xa1te nove Po\xc5\xbee\xc5\xa1ke biskupije. Ona je podijeljena u sedam dekanata: na\xc5\xa1i\xc4\x8dki, novogradi\xc5\xa1ki, novokapela\xc4\x8dki, pakra\xc4\x8dki, po\xc5\xbee\xc5\xa1ki, viroviti\xc4\x8dki i novljanski. Biskupija ima ukupno 85 \xc5\xbeupa. Ustanovljenjem biskupije i ustoli\xc4\x8denjem prvoga biskupa msgr. dr. Antuna \xc5\xa0kvor\xc4\x8devi\xc4\x87a, Po\xc5\xbeega je kona\xc4\x8dno o\xc5\xbeivotvorila ste\xc4\x8deni ugled u crkvenom, kulturnom, duhovnom, prosvjetnom, gospodarskom i politi\xc4\x8dkom pogledu, te sasvim zasigurno postaje biskupijsko sredi\xc5\xa1te sa svojom stolnom crkvom (katedralom) sv. Terezije Avilske.\n_START_SECTION_\nIme sjedi\xc5\xa1ta \xc5\xbeupe\n_START_PARAGRAPH_\nO imenu i postanku ovoga mjesta mo\xc5\xbeemo samo naga\xc4\x91ati jer nemamo pouzdanih pisanih dokumenata. Mjesto Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 bilo je naseljeno u pretpovijesno i starije kameno doba (paleolit). U arheolo\xc5\xa1kim iskapanjima na lokalitetu \xc4\x8cajare prona\xc4\x91ena je crna kerami\xc4\x8dka vaza, koja je pripadala bjelobrdskoj kulturi. Iz doba starijih civilizacija, osobito Rimljana otkriveno je mno\xc5\xa1tvo nalaza, a postoji i niz lokaliteta iz toga vremena koji jo\xc5\xa1 nisu istra\xc5\xbeeni._NEWLINE_Na ovom mjestu nalazi se u srednjem vijeku naselje Sveti \xc4\x90ura\xc4\x91 s crkvom koja je bila posve\xc4\x87ena sv. Jurju, datira iz vremena 1334. do 1400. godine. Ovo spominju dokumenti iz 1400. godine i opis me\xc4\x91a\xc5\xa1a grada Po\xc5\xbeege iz 1545. godine._NEWLINE_Dana\xc5\xa1nje ime sela Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 vjerojatno potje\xc4\x8de od plemi\xc4\x87a Jaku\xc5\xa1i\xc4\x87a, koji su od 1434. do 1489. godine imali svoje posjede u ovom kraju. Prije Turaka oni su preselili u Slova\xc4\x8dku, u mjesto Pruska. Jedan od njihovih potomaka \xc4\x90uro bio je naslovni srijemski biskup od 1635. do 1638. godine, zatim vespremski biskup 1638. godine i \xc4\x91urski biskup 1642. godine._NEWLINE_U XV. st. u Po\xc5\xbee\xc5\xa1koj \xc5\xbeupaniji spominje se ka\xc5\xa1tel Orljava (Castrum Oryawa 1422. g.). U posjed ovoga ka\xc5\xa1tela pripadalo je vjerojatno i dana\xc5\xa1nje naselje Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 \xc5\xa1to je te\xc5\xa1ko utvrditi. Ono je zapisano pod razli\xc4\x8ditim imenima Jakwsunch 1422. godine, Jaksocz 1428. godine, Jakwsewcz, Jakosewcz 1454. godine._NEWLINE_U 150 godi\xc5\xa1njem razdoblju turskoga vladanja u selu \xc5\xbeive Hrvati katolici i muslimani. Rije\xc4\x8d je vjerojatno o islamiziranim Hrvatima koji su nakon oslobo\xc4\x91enja od Turaka preselili u Bosnu, jer kao muslimani nisu u ono doba mogli ostati na svojim stoljetnim ognji\xc5\xa1tima. Na njih podsje\xc4\x87a i naziv brda koji se nalazi na ulazu u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 iz smjera Po\xc5\xbeege, s desne strane, a zove se \xc4\x90amija. To ukazuje da je na tom mjestu mo\xc5\xbeda bila d\xc5\xbeamija (muslimanska bogomolja), a u blizini se nalazi izvor ili \xc4\x8desma, koja je muslimanima slu\xc5\xbeila za kultna pranja. Na njih nas podsje\xc4\x87aju i jak\xc5\xa1i\xc4\x87ke ulice koje se i danas zovu Donja Mala (Mahala) i Gornja Mala (Mahala), te mno\xc5\xa1tvo rije\xc4\x8di koje se i danas upotrebljavaju u svakida\xc5\xa1njem govoru. Nakon odlaska Turaka u ovaj kraj doseljava novo stanovni\xc5\xa1tvo iz Bosne, Hrvati i Vlasi._NEWLINE_Prvih godina nakon oslobo\xc4\x91enja od Turaka upravnu vlast vr\xc5\xa1i Komora zajedno s vojskom. Ona je radi lak\xc5\xa1e uprave Po\xc5\xbee\xc5\xa1ku dolinu podijelila na vojvodstva tj. distrikte, koje je kasnije prodavala pojedinim manjim gospo\xc5\xa1tijama ili vlastelinstvima. Pod Komoru 1687. godine spada i Kne\xc5\xbeija (Kneziatus) Jak\xc5\xa1i\xc4\x87. U opisu Slavonije iz 1698. godine u vojvodstvo Kutjevo pripada: Czakaties (\xc4\x8cakuti\xc4\x87) et Jacksiczi koji imaju 150 fluvius-a (dimnjaka). Tako\xc4\x91er ovo se selo spominje u popisu imanja \xc5\xbeupanije Po\xc5\xbee\xc5\xa1ke iz 1745. godine i pripada imanju Pleternica._NEWLINE_U kanonskoj vizitaciji 1730. godine spominju se dvije kapele: sv. Luka i sv. Barbara. Kapela sv. Luke, koja se nalazi izvan sela na groblju vjerojatno je starija od kapele sv. Barbare koja je u selu. Zbog pove\xc4\x87avanja broja stanovnika utemeljena je nova \xc5\xbeupa 1789. godine sa sjedi\xc5\xa1tem u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u koja ima svojih te\xc5\xa1kih i mu\xc4\x8dnih, ali i ljep\xc5\xa1ih trenutaka._NEWLINE_U pro\xc5\xa1lom stolje\xc4\x87u i po\xc4\x8detkom ovog doselilo je ovdje mnogo obitelji iz razli\xc4\x8ditih krajeva Hrvatske, te iz Slova\xc4\x8dke, \xc4\x8ce\xc5\xa1ke i Njema\xc4\x8dke. Nakon Drugoga svjetskog rata doselile su ovdje obitelji iz Hercegovine i Bosne (Rama i \xc5\xa0\xc4\x87it), a s po\xc4\x8detkom rata u Bosni i Hercegovini 1992. godine dolazi i ve\xc4\x87i broj izbjeglica iz okolice Jajca i srednje Bosne.\n_START_SECTION_\nJak\xc5\xa1i\xc4\x87 pripada po\xc5\xbee\xc5\xa1koj \xc5\xbeupi\n_START_PARAGRAPH_\nCijelo razdoblje turskoga vladanja u Po\xc5\xbee\xc5\xa1koj dolini pa sve do 1754. godine, \xc5\xbeupnici u Po\xc5\xbeegi i okolici su franjevci. U tom vremenskom razdoblju dolazi do velikih migracija stanovni\xc5\xa1tva. Odlaskom Turaka veliki dio islamiziranoga naroda (Hrvati) odlazi zajedno s njima. Suprotno tome, u ove krajeve doseljava katoli\xc4\x8dko stanovni\xc5\xa1tvo iz Bosne te pravoslavni. Oni naseljavaju sela koja su ostala prazna. Dolazak katoli\xc4\x8dkoga stanovni\xc5\xa1tva omogu\xc4\x87uje rad franjevcima te oni grade nove crkve, a stare popravljaju i obnavljaju. Po\xc5\xbee\xc5\xa1ka \xc5\xbeupa obuhva\xc4\x87ala je sva katoli\xc4\x8dka sela na desnoj obali Orljave, od Pavlovaca do Pleternice, i neka sela s lijeve obale te rijeke: Pavlovci, Gu\xc4\x87ani, Jaguplije, Emovci, \xc5\xa0titnjak, Jak\xc5\xa1i\xc4\x87i, Dervi\xc5\xa1aga itd. Selo Jak\xc5\xa1i\xc4\x87i s okolnim selima, koja danas pripadaju \xc5\xbeupi Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 u XVII. i XVIII. stolje\xc4\x87u tj. do 1789. godine teritorijalno se nalaze u sastavu po\xc5\xbee\xc5\xa1ke \xc5\xbeupe. Prvo izvje\xc5\xa1\xc4\x87e o postojanju dviju kapela, sv. Luke i sv. Barbare, nalazimo u kanonskim vizitacijama iz 1730. godine. Zagreba\xc4\x8dki biskup Franjo Thauszy 1754. godine odredio je da upravu \xc5\xbeupe preuzmu biskupijski sve\xc4\x87enici. Tada je obavljen popis svih crkava i kapela u Po\xc5\xbee\xc5\xa1koj \xc5\xbeupi._NEWLINE_Kapela sv. Luke_NEWLINE_Kanonska vizitacija arhi\xc4\x91akonata Gu\xc5\xa1\xc4\x87e iz godine 1730., koju je obavio vizitator Georgius Dumbovich (Bla\xc5\xbe Dumbovi\xc4\x87) po\xc5\xbee\xc5\xa1ki \xc5\xbeupnik, pi\xc5\xa1e: "Selo Jak\xc5\xa1i\xc4\x87i ima 20 katoli\xc4\x8dkih ku\xc4\x87a. U selu se nalazi kapela sv. Barbare, koja je bez tornja, a izvan sela je kapela sv. Luke, oko koje se nalazi groblje. Sljede\xc4\x87a kanonska vizitacija iz 1757. godine daje nam op\xc5\xa1irnije podatke o ovoj kapeli. Ona bilje\xc5\xbei: "\xc4\x8cetvrt sata hoda od sela Jak\xc5\xa1i\xc4\x87i, nalazi se drvena kapela sv. Luke. Gra\xc4\x91ena je s upletenim prutom, dobro je omazana, a iznutra je obijeljena. Kapela nema stropa, vrata se dobro zatvaraju. U unutra\xc5\xa1njosti nalazi se drveni oltar na kojem je slika sv. Luke naslikana na platnu, a sve \xc5\xa1to je potrebno za bogoslu\xc5\xbeje donosi se iz kapele sv. Barbare koja je u selu. Kapela sv. Luke nema tornja ni zvona, oko nje se nalazi groblje, gdje se pokapaju stanovnici iz Jak\xc5\xa1i\xc4\x87a, Bertelovaca i Teki\xc4\x87a. Groblje je dobro ogra\xc4\x91eno. Zbog udaljenosti od sela ova kapela se pomalo zapu\xc5\xa1ta, a ure\xc4\x91uje se ona u selu. Vizitacija po\xc5\xbee\xc5\xa1ke \xc5\xbeupe iz 1761. godine bilje\xc5\xbei: "Sv. Mise se slu\xc5\xbee na blagdan sv. Luke, sv. Stjepana i na Du\xc5\xa1ni dan." Dalje pi\xc5\xa1e da je ta kapela suvi\xc5\xa1na, te je valja spojiti s kapelom sv. Barbare koja se nalazi u selu, prenijeti sliku sv. Luke, a na tom mjestu postaviti kip. Tako je ova kapela zbog svoje tro\xc5\xa1nosti i udaljenosti postala zabranjena za bogo\xc5\xa1tovne \xc4\x8dine. U upotrebi jedino ostaje groblje, jer je ono jedino na tom podru\xc4\x8dju. Zadnji izvje\xc5\xa1taj kanonske vizitacije po\xc5\xbee\xc5\xa1ke \xc5\xbeupe iz 1780. godine isti\xc4\x8de: "Kapelu sv. Barbare je udario grom, te je ona izgorila. Za slu\xc5\xbebu Bo\xc5\xbeju Jak\xc5\xa1i\xc4\x87ani su uredili tro\xc5\xa1nu i ve\xc4\x87 zabranjenu kapelu sv. Luke, prenijev\xc5\xa1i u nju spa\xc5\xa1ene stvari iz kapele u selu. Ona slu\xc5\xbei samo privremeno, dok se ne izgradi nova. U daljnjim vizitacijama ova se kapela vi\xc5\xa1e ne spominje. Zbog zabrane slavljenja sv. Mise i njezinog lo\xc5\xa1ega stanja s vremenom je nestala. Na tom mjestu i danas se nalazi kri\xc5\xbe, koji podsje\xc4\x87a stanovnike Jak\xc5\xa1i\xc4\x87a na njihovu povijest i postojanje kr\xc5\xa1\xc4\x87anstva na ovom tlu. Tako \xc4\x8duva uspomenu na stara i pro\xc5\xa1la vremena._NEWLINE_Kapela sv. Barbare_NEWLINE_O ovoj kapeli tako\xc4\x91er imamo oskudne podatke, a spominje se zajedno u kanonskoj vizitaciji iz 1730. godine s kapelom sv. Luke. Kapela sv. Barbare nalazi se u selu Jak\xc5\xa1i\xc4\x87i, koje ima 20 katoli\xc4\x8dkih ku\xc4\x87a, kapela je bez zvonika, a zvono je obje\xc5\xa1eno na jedno drvo ispred nje. Godine 1746. zabilje\xc5\xbeeno je da kapela ve\xc4\x87 ima zvonik. Budu\xc4\x87i da se nalazi u selu sve se bolje uzdr\xc5\xbeava i ure\xc4\x91uje, a op\xc5\xa1irnijih podataka imamo iz godine 1757. Zagreba\xc4\x8dki biskup Franjo Thauszy imenuje isusovca Antuna Kani\xc5\xbeli\xc4\x87a da pregleda sve \xc5\xbeupe po\xc5\xbee\xc5\xa1koga kraja, u kakvom se stanju nalaze crkve, kapele i sve \xc5\xa1to im pripada. On bilje\xc5\xbei: \xc2\xabKapela sv. Barbare nalazi se u selu. Drvene je konstrukcije, ima dobar krov, strop je stolarske radnje i vrata kapele se dobro zatvaraju. Jedino ta kapela ima kale\xc5\xbe i druge stvari potrebne kod slu\xc5\xbebe za sv. Misu, sakristije nema, a sve stvari \xc4\x8duvaju se iza oltara. Oltama menza je drvena, a na nju je postavljena slika sv. Barbare naslikana na platnu. Ima zvono, zvonik je izgra\xc4\x91en od dva drvena stupa, kapela je dobro ogra\xc4\x91ena.\xc2\xbb_NEWLINE_U ovom izvje\xc5\xa1\xc4\x87u spominje se i kapela sv. \xc5\xa0imuna i Jude Tadeja u Eminovcima, sv. Ivana Evan\xc4\x91eliste u Bertelovcima. Zabranom slavljenja sv. Misa u kapeli sv. Luke, mje\xc5\xa1tani sela Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 sve vi\xc5\xa1e rade oko ure\xc4\x91enja i obnove kapele sv. Barbare u sredi\xc5\xa1tu sela. Tako je ona 1761. godine pregra\xc4\x91ena i znatno pro\xc5\xa1irena. Izvje\xc5\xa1taj kanonske vizitacije po\xc5\xbee\xc5\xa1ke \xc5\xbeupe ovako opisuje tu kapelu: \xc2\xabKapela je drvena, nakon zadnje vizitacije ponovno je popravljena, i to od temelja. Budu\xc4\x87i da sada\xc5\xa1nje sveti\xc5\xa1te nije u skladu s novoizgra\xc4\x91enom la\xc4\x91om i ono \xc4\x87e se morati naknadno dograditi. Duljina kapele je 5 hvati, \xc5\xa1irina u la\xc4\x91i 3 hvata, a u sveti\xc5\xa1tu 1,5 hvati. Sveti\xc5\xa1te ima stari strop, a la\xc4\x91a ima novi, stolarske izrade. Kapela ima kor i propovjedaonicu, vrata su na pro\xc4\x8delju i dobro se zatvaraju, ali prozori jo\xc5\xa1 nemaju stakla. Na oltaru je slika sv. Barbare, naslikana na platnu, uokvirena u drveni okvir. Zvonik je nadogra\xc4\x91en na pro\xc4\x8delju, oli\xc4\x8den crvenom bojom u kojem se nalazi jedno zvono. Sve\xc4\x87enici dolaze iz Po\xc5\xbeege slu\xc5\xbeiti sv. Mise i to na dan sv. Barbare, za\xc5\xa1titnice kapele, zatim na Bo\xc5\xbei\xc4\x87 sve tri mise, na blagdan sv. Ivana Evan\xc4\x91eliste i na Uskrs._NEWLINE_Za bolje poznavanje crkvenih prilika u Po\xc5\xbee\xc5\xa1koj \xc5\xbeupaniji, carica Marija Terezija izdaje naredbu 1771. godine prema kojoj treba osnovati komisiju koja \xc4\x87e izvr\xc5\xa1iti popis svih dohodaka po\xc5\xbee\xc5\xa1ke \xc5\xbeupne crkve i svih filijalnih kapela. U tom zapisu nalazimo opis i kapele u filijalnom selu Jak\xc5\xa1i\xc4\x87i - Po\xc5\xbee\xc5\xa1ke \xc5\xbeupe: \xc2\xabU njemu je kapela sv. Barbare. Selo pripada gospo\xc5\xa1tiji Pleternica i ona si prisvaja patronatsko pravo. Kapela je drvene gra\xc4\x91e s tornjem iznad pro\xc4\x8delja u kojem se nalazi jedno zvono. Sveti\xc5\xa1te je staro, dugo 1,5 hvat, te isto toliko \xc5\xa1iroko. La\xc4\x91a je nedavno nadogra\xc4\x91ena, duga 5,5 hvati, \xc5\xa1iroka 3 hvati i toliko visoka. Strop je od dasaka, krov je dobar; nije poplo\xc4\x8dena, a lijepo je okre\xc4\x8dena iznutra i s vanjske strane. U kapeli se nalazi jedan oltar na kojem je slika sv. Barbare, slikana na platnu s obojenim okvirom i s \xc4\x8detiri drvena svije\xc4\x87njaka ispod slike. Zatvara se jednim vratima, koja se nalazi na ju\xc5\xbenoj strani. Groblje se nalazi izvan sela pokraj tro\xc5\xa1ne i zabranjene kapele sv. Luke. Kapela sv. Barbare sve se bolje odr\xc5\xbeavala i ure\xc4\x91ivala, ali ne zadugo jer je 1775. godine grom udario u nju pa je izgorjela. Nakon toga Jak\xc5\xa1i\xc4\x87ani po\xc4\x8dinju graditi novu crkvu.\n_START_SECTION_\nGradnja prve \xc5\xbeupne crkve\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdupna crkva 1780.-1910._NEWLINE_Gradnja prve crkvePrva Jak\xc5\xa1i\xc4\x87ka \xc5\xbeupna crkva sv. Barbare gra\xc4\x91ena je nakon \xc5\xa1to je u kapelu udario grom 1779. godine kao filijalna kapela po\xc5\xbee\xc5\xa1ke \xc5\xbeupe. Nova kapela sagra\xc4\x91ena 1780. godine, iako nije bila dovr\xc5\xa1ena, postala je 1789. godine \xc5\xbeupnom crkvom. Iz dokumenata o osnutku \xc5\xbeupe doznajemo da joj la\xc4\x91a nije imala sakristiju, kora, propovjedaonice ni klupa, nije bila tarcana i u njoj treba nabaviti oltare. Iz kasnijih kanonskih vizitacija dade se uo\xc4\x8diti koliko je truda i napora, volje i dobrote ulo\xc5\xbeeno kako bi ona postala bolje opremljenom i \xc5\xa1to ljep\xc5\xa1om, jer se nalazi u samom sredi\xc5\xa1tu sela._NEWLINE_Prva kanonska vizitacija novoosnovane \xc5\xbeupe bila je 1804. godine. Ona opisuje crkvu sv. Barbare: \xc2\xab\xc5\xbdupa je nastala regulacijom \xc5\xbeupa, a prije je bila po\xc5\xbee\xc5\xa1ka filijala. Crkva je sagra\xc4\x91ena 1780. godine iz tvrdog materijala, sva je pod boltom, iznutra je o\xc5\xbebukana i pobijeljena, izvana jo\xc5\xa1 nije o\xc5\xbebukana. Ima tri oltara. Veliki je posve\xc4\x87en sv. Barbari, na bolti ima fresaka, gdje je naslikana sv. Barbara i \xc4\x8detiri evan\xc4\x91elista, izra\xc4\x91ene bojom i nevje\xc5\xa1tom rukom. Pokrajnji su oltari sa strane evan\xc4\x91elja Sedam \xc5\xbealosti Bla\xc5\xbeene Djevice Marije, a sa strane poslanice Sv. Mateja, sa slikama sv. Ignacija i sv. Franje Ksaverskog. Veliki je oltar odmaknut od zida, dok su pokrajnji uz zid. Na velikom je oltaru tabernakul sa \xc5\xa1est svije\xc4\x87njaka. U crkvi je postavljena propovjedaonica i klupe, nema kora ni sakristije. Drveni toranj je oli\xc4\x8den bijelom bojom u kojem se nalazi zvono od 50 funti, a na vrhu je kri\xc5\xbe. Filijalnih kapela nema.\xc2\xbb_NEWLINE_Prolazile su godine, a crkva jo\xc5\xa1 nije bila dovr\xc5\xa1ena. Kanonska vizitacija iz 1810. godine donosi: \xc2\xabIzvana jo\xc5\xa1 nije o\xc5\xbebukana, duga\xc4\x8dka je 16 m, a \xc5\xa1iroka 10 m. Cijela je nanovo pokrivena, a drveni toranj mora se popraviti i pokriti. Sveti\xc5\xa1te je prema istoku i pod boltom, nema ogradu za pri\xc4\x8desnike. Menza je zidana, te nije kao ni crkva posve\xc4\x87ena. Crkva ima dvoja vrata, velika za narod i manja ostavljena za sakristiju. Ima \xc4\x8detiri dosta dobra prozora. U tornju su dva zvona jedno je od 50 funti i manje od 15 funti. Sakristija jo\xc5\xa1 nije podignuta, sve\xc4\x87enik se obla\xc4\x8di za velikim oltarom, gdje se \xc4\x8duvaju i druge stvari u tri ladice pod oltarom\xc2\xbb._NEWLINE_Prilikom dijeljenja sv. Potvrde 1821. godine zagreba\xc4\x8dki biskup Maksimilijan Vrhovec obavio je i kanonsku vizitaciju u po\xc5\xbee\xc5\xa1kom kraju, a jak\xc5\xa1i\xc4\x87ki \xc5\xbeupnik Alojzije Odoba\xc5\xa1i\xc4\x87 ovako opisuje \xc5\xbeupnu crkvu: \xc2\xabSagra\xc4\x91ena je od tvrdog materijala, sva je pod boltom, ali krov joj je jako nizak. Samo je blagoslovljena. Nema taraca zato \xc5\xa1to nije postavljena krstionica, ni ispovjedaonica. Jo\xc5\xa1 nema sakristije ni kora, izvana nije o\xc5\xbebukana. Crkva je pokrivena 1807. godine, a toranj je oli\xc4\x8den 1813. godine.\xc2\xbb Biskup Maksimilijan Vrhovec zatekao je crkvu u te\xc5\xa1kom stanju, stoga odre\xc4\x91uje da kada bude gotov \xc5\xbeupni dvor neka \xc5\xbeupnik odmah s narodom ulo\xc5\xbei trud i brigu, kako bi se dogradila sakristija, crkva o\xc5\xbebukala i postavila krstionica. \xc5\xbdupni dvor je bio sagra\xc4\x91en do 17. listopada 1823. godine._NEWLINE_Crkva se ni dalje nije popravljala i dolazi u bijedno i o\xc4\x8dajno stanje. O tome izvje\xc5\xa1\xc4\x87uje 1835. godine veli\xc4\x8dki \xc5\xbeupnik i dekan Ivan Kristi\xc4\x87. Primje\xc4\x87uje sljede\xc4\x87e nedostatke: \xc2\xabDrveni je toranj, u koji je prije nekoliko godina udario grom, sasvim istrunuo, te svaki dan prijeti da se uni\xc5\xa1ti. Zato valja sagraditi novi toranj. Ispod tornja potreban je mali kor, jer je crkva premala pa ne mo\xc5\xbee primiti sav narod koji mora \xc4\x8desto i vani stajati. Za \xc4\x8duvanje stvari i potrebne opreme potrebno je sagraditi sakristiju. Crkva nema nikakvog taraca, iako su ovdje pokopani i le\xc5\xbee mnogi mrtvaci, krov se mora malo vi\xc5\xa1e podignuti, i nu\xc5\xbeno je crkvu podzidati, a cijelu izvana o\xc5\xbebukati, krov se mora nanovo promijeniti\xc2\xbb. Godine 1844. Jak\xc5\xa1i\xc4\x87ani upu\xc4\x87uju Po\xc5\xbee\xc5\xa1koj \xc5\xbeupaniji sljede\xc4\x87u molbu: \xc2\xabDok je mjesto Jak\xc5\xa1i\xc4\x87i spadalo pod po\xc5\xbee\xc5\xa1ku \xc5\xbeupu, stanovnici su iz pobo\xc5\xbenosti prema sv. Barbari namjesto drvene kapele podigli zidanu kapelu. Kada je 1789. godine Mijo Ferkovi\xc4\x87 imenovan i uveden kao prvi \xc5\xbeupnik, narod je kapelu na njegov nagovor lijepo opremio s dva oltara i klupama. Ti su oltari sada o\xc5\xa1te\xc4\x87eni jer krov propu\xc5\xa1ta ki\xc5\xa1u, a i bolta je popucala. Kako bi se to popravilo jo\xc5\xa1 nije do\xc5\xa1lo do odluke nov\xc4\x8danog doprinosa iz vjerozakonske zaklade. Neka se kod nadle\xc5\xbene vlasti predlo\xc5\xbei da se dostavi novac, kako bi se sljede\xc4\x87eg prolje\xc4\x87a zapo\xc4\x8delo s poslom prema nacrtu i tro\xc5\xa1kovniku koji su davno poslani.\xc2\xbb Molbu su potpisali \xc4\x90uro Kilijan, Antun Ester, Stjepan Markovi\xc4\x87, Donat Bradi\xc4\x87, Nikola Kolesar, \xc5\xa0imun Pe\xc4\x8dur, Adalbert Kova\xc4\x8devi\xc4\x87, Marko Zvonari\xc4\x87, Bo\xc5\xbeo Tepi\xc4\x87 i Tomo Marjan\xc4\x8devi\xc4\x87._NEWLINE_Nakon smrti \xc5\xbeupnika Alojzija Odoba\xc5\xa1i\xc4\x87a (2. lipnja 1840. godine) u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 dolazi za \xc5\xbeupnika Jakob Mihajlovi\xc4\x87. Kada je do\xc5\xa1ao u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 na\xc5\xa1ao je crkvu u o\xc4\x8dajnom stanju. On se odmah upustio u popravak i dogradnju jak\xc5\xa1i\xc4\x87ke \xc5\xbeupne crkve. Godine 1851. bila je u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u krizma i kanonska vizitacija koju je obavio biskup Juraj Haulik. Kada je vidio crkvu u bijednom stanju, odmah nakon povratka u Zagreb oti\xc5\xa1ao je banskoj vladi i pobrinuo se za popravak crkve. Crkva je iste godine pokrivena, a na prolje\xc4\x87e i o\xc5\xbebukana i obijeljena. Toranj je nanovo podignut od temelja, a sagra\xc4\x91ena je i sakristija. Za veliki oltar nabavljena je 1866. godine nova slika sv. Barbare, naslikana u Be\xc4\x8du. Podignuti su novi kri\xc5\xbeevi u Rajsavcu i Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u gdje je nekada stajala kapela sv. Luke u polju. \xc5\xbdupljanin \xc5\xa0imun Marijan\xc4\x8devi\xc4\x87 ostavio je 1861. godine 220 forinti kako bi se nabavila nova zvona. Ovim popravcima dobila je jak\xc5\xa1i\xc4\x87ka \xc5\xbeupna crkva svoju kona\xc4\x8dnu strukturu koju je imala sve do 1910. godine Pokrajnji oltari promijenili su svoje naslove, tako su umjesto Sedam \xc5\xbealosti Bla\xc5\xbeene Djevice Marije i Sv. Mateja postavljeni novi oltari Poho\xc4\x91enja Bla\xc5\xbeene Djevice Marije i Sv. Antuna Padovanskog sa svojim velikim i lijepim slikama na platnu._NEWLINE_\xc5\xbdupnik Jakob Mihajlovi\xc4\x87 umro je 6. o\xc5\xbeujka 1876. godine. \xc5\xbdupom je potom kratko upravljao kapelan Stjepan O\xc5\xbeeg iz Kutjeva. Na Bogojavljenje 1877. godine imenovan je \xc5\xbeupnikom Osvald Hanak. On je popravljao crkvu i \xc5\xbeupni stan. Za njegova \xc5\xbeupnikovanja po\xc4\x8deli su u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 i okolna sela dolaziti \xc4\x8cesi iz \xc4\x8ce\xc5\xa1ke i Moravske. Broj rimokatolika raste te iznosi 1606, pravoslavnih 337 i protestanata 19. Nabavio je jo\xc5\xa1 jedno zvono za crkvu. Umro je 7. travnja 1897. godine._NEWLINE_U Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 za \xc5\xbeupnika 1898. godine dolazi Janko Klasta. On iste godine dr\xc5\xbei misije, nabavlja misna odijela i druge potrebne stvari. Godine 1904. nabavljene su nove orgulje iz \xc4\x8ce\xc5\xa1ke za 1200 kruna._NEWLINE_Stara jak\xc5\xa1i\xc4\x87ka crkva kroz 120 godina je gra\xc4\x91ena, krpana, dogra\xc4\x91ivana i popravljana. \xc5\xbdupnik J. Klasta odlu\xc4\x8dio se na gradnju nove crkve. Tako je 15. rujna 1909. godine po\xc4\x8delo ru\xc5\xa1enje stare crkve.\n_START_SECTION_\nUtemeljenje \xc5\xbeupe\n_START_PARAGRAPH_\nGodine 1780. naslijedio je caricu Mariju Tereziju na prijestolju njezin sin Josip II. Bio je vladar reformator, dokinuo je mnoge samostane i zaplijenio njihovu imovinu. Jedan dio te imovine upotrijebljen je za osnivanje novih \xc5\xbeupa i gradnju crkava i kapela. Kraljevsko ugarsko vije\xc4\x87e u Po\xc5\xbeunu izdao je 1782. godine dva intimata kojim zapo\xc4\x8dinje poznata jozefinska op\xc4\x87a regulacija \xc5\xbeupa u Hrvatskoj i Ugarskoj. Intimati su upravljeni svim \xc5\xbeupanijama, samostalnim distriktima i slobodnim gradovima._NEWLINE_Prvi intimat izdan 4. o\xc5\xbeujka 1782. godine donosi: \xc2\xabNjegovo Veli\xc4\x8danstvo, car Josip II. dr\xc5\xbei, i to za potrebno, da politi\xc4\x8dke vlasti Kraljevine i s njom zdru\xc5\xbeenih zemalja u roku od tri mjeseca izvjeste pojedina\xc4\x8dno o onim mjestima, selima i kraju gdje \xc4\x87e biti potrebno osnovati nove \xc5\xbeupe ili lokalne kapelanije. Neka se nazna\xc4\x8di gdje ve\xc4\x87 postoje sagra\xc4\x91ene kapele, samostani pa i gospo\xc5\xa1tijske kapele koje bi se mogle iskoristiti, da se ne moraju graditi nove crkve. Ona mjesta koja su se ve\xc4\x87 obratila da im se ustanove \xc5\xbeupe neka se uvrste ponovno u popis. Pojedine \xc5\xbeupanije, slobodni distrikti i slobodni gradovi moraju sastaviti popis za svoje podru\xc4\x8dje, te dati razlog za\xc5\xa1to se u pojedinom mjestu predla\xc5\xbee osnivanje \xc5\xbeupe ili kapelanije (razlozi: ve\xc4\x87i broj stanovnika, zbog daljine ili prometnih zapreka, u zimi zbog snijega i vode.)_NEWLINE_Drugi intimat izdan 2. travnja 1782. godine nadopunjuje prvi glede onoga \xc5\xa1to je pod datumom 4. travnja, carskom nakanom o umno\xc5\xbeenju \xc5\xbeupa i kapelanija izdano, da se \xc5\xa1to prije i bolje pobrine u provo\xc4\x91enju naredbe o boljoj duhovnoj pastvi i potrebnim \xc5\xbeupama. Svrha mu je da se \xc5\xbeupe podijele i umno\xc5\xbee kako bi vjerni narod mogao bez ve\xc4\x87ih pote\xc5\xa1ko\xc4\x87a polaziti slu\xc5\xbebu Bo\xc5\xbeju, a njihov ih \xc5\xbeupnik u duhovnim stvarima pou\xc4\x8davati i voditi, te u pravoj vjeri uzdr\xc5\xbeavati. Jo\xc5\xa1 isti\xc4\x8de neka se posao oko popisa za pojedina\xc4\x8dna podru\xc4\x8dja po\xc5\xbeuri, a u obzir neka se uzmu prilike koje vladaju u doti\xc4\x8dnim biskupijama, kraljevskim distriktima i pojedinim mjestima._NEWLINE_Po\xc5\xbee\xc5\xa1ka \xc5\xbeupanija ove naredbe provodi brzo. Sa svoje skup\xc5\xa1tine od 2. svibnja 1782. godine \xc5\xa1alje Kraljevskom ugarskom vije\xc4\x87u dopis s rezultatima svoga ispitivanja: popis svih mjesta u kojima prema mi\xc5\xa1ljenju \xc5\xbeupanije treba osnovati nove \xc5\xbeupe ili kapelanije. Taj popis Po\xc5\xbee\xc5\xa1ke \xc5\xbeupanije nije sa\xc4\x8duvan, ali mo\xc5\xbeemo utvrditi da je ona u taj popis uvrstila i mjesto Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 kao novo sjedi\xc5\xa1te \xc5\xbeupe sa svim selima koja \xc4\x87e joj pripasti._NEWLINE_Vije\xc4\x87e je l. prosinca 1783. godine izdalo i uputilo svim \xc5\xbeupanijama popis odobrenja za ona mjesta u kojima se tra\xc5\xbeilo osnivanje \xc5\xbeupe. U tom popisu poslanom Po\xc5\xbee\xc5\xa1koj \xc5\xbeupaniji nalazimo: \xc2\xabKako bi valjalo dati \xc5\xbeupnika u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 s Eminovcima, \xc5\xa0eovcima, Bertelovcima, Tre\xc5\xa1tanovcima, Teki\xc4\x87ima i Traparima\xc2\xbb. Materijalne potrebe odnose se na uzdr\xc5\xbeavanje \xc5\xbeupnika i kapelana, o potrebnim gradnjama i popravcima crkava, o pitanju patronata ili uzdr\xc5\xbeavanju crkve iz vjerozakonske blagajne. Tako l. prosinca 1783. g. izlazi novi intimat koji glasi: \xc2\xabAko bi se zatra\xc5\xbeila pomo\xc4\x87 od vjerozakonske blagajne u prvim po\xc4\x8decima treba odustati od svake veli\xc4\x8danstvenosti i sjaja kod gradnje novih crkava, kao i suvi\xc5\xa1nih udobnosti \xc5\xbeupnih stanova, i opskrbiti se samo za ono \xc5\xa1to je najpotrebnije i to iz materijala kojeg se mo\xc5\xbee lak\xc5\xa1e dobiti. Ako bi vjerozakonska blagajna preuzela gradnju crkava neka se prije po\xc5\xa1alju nacrti tih zgrada s to\xc4\x8dnim tro\xc5\xa1kovnikom, koji \xc4\x87e izraditi vje\xc5\xa1ti majstori kao i potanki popis stvari koje su potrebne za unutra\xc5\xa1nje ure\xc4\x91enje crkava s njihovom cijenom. Crkveni patroni i vlastelinstva dat \xc4\x87e razna zemlji\xc5\xa1ta, potrebni materijal i tro\xc5\xa1kove, a \xc5\xbeupljani \xc4\x87e pomo\xc4\x87i kolima i ru\xc4\x8dnim radovima. \xc5\xbdupanija \xc4\x87e prethodno, po svojim poslanicima, uz prisustvo biskupskog poslanika raspravljati o pomo\xc4\x87i pojedinih patrona, vlastelinstava i naroda i zatra\xc5\xbeit \xc4\x87e njihovu pismenu izjavu te ju prilo\xc5\xbeiti uz ostale spise. Oni \xc4\x87e dati jednu potpunu sesiju u poljima i livadama, a \xc5\xbeupljani \xc4\x87e pristati na obra\xc4\x91ivanje i obi\xc4\x8dajna davanja u toj biskupiji i \xc5\xbeupaniji, kao i na pla\xc4\x87anje ure\xc4\x91ene \xc5\xa1tolarine. Neka se popi\xc5\xa1u sva davanja, pla\xc4\x87anja i dohoci izvan selskih zemlji\xc5\xa1ta za sjedi\xc5\xa1te \xc5\xbeupe i za filijale koje \xc4\x87e pripasti novoosnovanoj \xc5\xbeupi, to\xc4\x8dan broj du\xc5\xa1a. Ovo je potrebno dostaviti \xc5\xbeupaniji kako bi se znalo mora li se i u kojem iznosu odobriti pomo\xc4\x87 iz vjerozakonske blagajne\xc2\xbb._NEWLINE_Za distrikt po\xc5\xbee\xc5\xa1ke \xc5\xbeupanije bila je sastavljena mje\xc5\xa1ovita komisija od plemi\xc4\x87kog suca Petra Tuci\xc4\x87a, kao predstavnika \xc5\xbeupanije i podarhi\xc4\x91akona, po\xc5\xbee\xc5\xa1kog \xc5\xbeupnika Luke Pejakovi\xc4\x87a, kao predstavnika Zagreba\xc4\x8dke biskupije. U njihovu zapisu od 27. o\xc5\xbeujka 1784. godine nalazimo o osnivanju nove \xc5\xbeupe u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u: \xc2\xabPozvani su stanovnici sela Jak\xc5\xa1i\xc4\x87, Teki\xc4\x87, Bertelovci, Tre\xc5\xa1tanovci, \xc5\xa0eovci i Eminovci koja bi se odcijepila od po\xc5\xbee\xc5\xa1ke \xc5\xbeupe, a selo Trapari od \xc5\xbeupe Po\xc5\xbee\xc5\xa1ke Sesvete u novu \xc5\xbeupu Jak\xc5\xa1i\xc4\x87. Stanovnici mole da se njihove zemlje i kraljevskoj da\xc4\x87i podvrgnute sesije ne otkidaju, budu\xc4\x87i da pleterni\xc4\x8dko vlastelinstvo ne mo\xc5\xbee ni\xc5\xa1ta odobriti od svojih sesija zemlje. Zato ni jedan od starih \xc5\xbeupnika nema oranice osim livade i vrta. Mjesna op\xc4\x87ina sama \xc4\x87e dati livade i zemlji\xc5\xa1te za vrt. Prema nacrtu \xc5\xbeupanije selo Trapari trebalo bi se odcijepiti od \xc5\xbeupe Po\xc5\xbee\xc5\xa1ke Sesvete, ali je ustanovljeno da bi njegovim stanovnicima bilo te\xc5\xbee dolaziti u novu \xc5\xbeupu. Zato su molili da mogu u njoj i dalje ostati, ali \xc4\x87e se selo Rajsavac koje pripada istoj \xc5\xbeupi odcijepiti od nje i pripasti novoj \xc5\xbeupi u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u, od nje \xc4\x87e biti udaljeno \xc4\x8detvrt sata hoda. Za boltu crkve trebalo bi oko dvadeset tisu\xc4\x87a opeke, a za izradu imali bi ne\xc5\xa1to novca iz milostinje. Za unutra\xc5\xa1nje ure\xc4\x91enje trebalo je mnogo izdataka jer je nova. \xc5\xbdupljani \xc5\xbeele graditi \xc5\xbeupni stan iz tvrdog materijala, te gospodarske zgrade iz drvenog materijala.\xc2\xbb_NEWLINE_Godine 1784. \xc5\xbeupanija tra\xc5\xbei od Zagreba\xc4\x8dke nadbiskupije da izradi tabelu za\xc5\xa1to bi trebalo osnovati nove \xc5\xbeupe ili kapelanije. Po\xc5\xbee\xc5\xa1ka \xc5\xbeupa pripada arhi\xc4\x91akonatu Gu\xc5\xa1\xc4\x87e i u njoj \xc4\x87e se osnovati nova \xc5\xbeupa sa sjedi\xc5\xa1tem u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u. O tome imamo sljede\xc4\x87e podatke:_NEWLINE_1. Ime sela odre\xc4\x91eno za \xc5\xbeupu ili vikarijat: Jak\xc5\xa1i\xc4\x87_NEWLINE_2. To selo ima ili nema crkvu, ku\xc4\x87u za sve\xc4\x87enika: ima kapelu, ku\xc4\x87u za sve\xc4\x87enika nema_NEWLINE_3. To isto selo pripada \xc5\xbeupnoj crkvi: u Po\xc5\xbeegi_NEWLINE_4. Od nje je udaljeno: sat i pol hoda_NEWLINE_5. Broj ku\xc4\x87a u selu Jak\xc5\xa1i\xc4\x87: 40_NEWLINE_6. Treba li u njemu osnovati novu \xc5\xbeupu ili vikarijat: vikarijat_NEWLINE_7. Za\xc5\xa1to bi trebalo osnovati novu \xc5\xbeupu ili vikarijat: zbog udaljenosti od \xc5\xbeupne crkve_NEWLINE_8. Ovoj \xc4\x87e se novoj \xc5\xbeupi ili vikarijatu priklju\xc4\x8diti ova sela:_NEWLINE_Bertelovci - 10 ku\xc4\x87a i 150 du\xc5\xa1a_NEWLINE_Teki\xc4\x87 - 8 ku\xc4\x87a i 89 du\xc5\xa1a_NEWLINE_Tre\xc5\xa1tanovci - 5 ku\xc4\x87a i 40 du\xc5\xa1a_NEWLINE_Eminovci - 8 ku\xc4\x87a i 85 du\xc5\xa1a_NEWLINE_Rajsavac - 16 ku\xc4\x87a i 88 du\xc5\xa1a_NEWLINE_ukupno 47 ku\xc4\x87a i 458 du\xc5\xa1a_NEWLINE_9. Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 ima: 40 ku\xc4\x87a i 484 du\xc5\xa1e_NEWLINE_10. Otkidaju se od \xc5\xbeupe, koliko su bile udaljene, a do nove \xc5\xbeupe koliko udaljene:_NEWLINE_od po\xc5\xbee\xc5\xa1ke \xc5\xbeupe Bertelovci sat hoda, a do nove \xc4\x8detvrt sata_NEWLINE_od po\xc5\xbee\xc5\xa1ke \xc5\xbeupe Teki\xc4\x87 tri\xc4\x8detvrt sata, a do nove pola sata_NEWLINE_od po\xc5\xbee\xc5\xa1ke \xc5\xbeupe Tre\xc5\xa1tanovci jedan sat, a do nove pola sata_NEWLINE_od po\xc5\xbee\xc5\xa1ke \xc5\xbeupe Eminovci tri\xc4\x8detvrt sata, a do nove pola sata_NEWLINE_11. Tko tamo ubire desetinu: biskup zagreba\xc4\x8dki_NEWLINE_12. Koji red ondje obavlja bogoslu\xc5\xbeje: oci franjevci iz Po\xc5\xbeege_NEWLINE_Kapela u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u nema potrebnih stvari za bogoslu\xc5\xbeje jer su izgorjele u po\xc5\xbearu, a za njih bi trebalo 302 forinte i 15 nov\xc4\x8di\xc4\x87a. Nova \xc5\xbeupa ima ukupno 92 ku\xc4\x87e sa 211 \xc5\xbeenidbenih parova, 996 du\xc5\xa1a, od kojih bi \xc5\xbeupnik imao 148 forinti i 32 nov\xc4\x8di\xc4\x87a prihoda. Unutarnje i vanjske potrebe novosagra\xc4\x91ene kapele sv. Barbare u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u: cijela kapela treba boltu, \xc5\xbebukanje iznutra i izvana iznosi 100 forinti, veliki oltar 150 forinti, dva mala pokrajnja oltara 60 forinti, propovjedaonica 30 forinti i klupe 20 forinti._NEWLINE_Intimati kraljevskog ugarskog vije\xc4\x87a u Budimu kojim se propisuje op\xc4\x87a regulacija \xc5\xbeupa zagreba\xc4\x8dke biskupije izdan je 29. travnja 1789. godine i za Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 odre\xc4\x91uje sljede\xc4\x87e: \xc2\xabU Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u, filijali \xc5\xbeupe Po\xc5\xbeega udaljenoj sat i pol hoda s 550 du\xc5\xa1a ima se osnovati nova \xc5\xbeupa. Njoj \xc4\x87e pripasti Bertelovci sa 115 du\xc5\xa1a, Teki\xc4\x87 90 du\xc5\xa1a, \xc5\xa0eovci 75 du\xc5\xa1a, Hrv. Eminovci 109 du\xc5\xa1a, te od \xc5\xbeupe Sesvete pripast \xc4\x87e filijala Rajsavac sa 110 du\xc5\xa1a. U Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u postoji nova crkva, a za njezino ure\xc4\x91enje trebaju mnogi izdaci, mora se izgraditi \xc5\xbeupni stan.\xc2\xbb_NEWLINE_Uredbom od 29. travnja 1789. godine osnovana je nova \xc5\xbeupa u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u. Njoj su pripojeni i Njema\xc4\x8dki Eminovci, koji su po prijedlogu komisije trebali ostati u po\xc5\xbee\xc5\xa1koj \xc5\xbeupi. Ve\xc4\x87 14. studenog 1789. g. \xc5\xbeupanijski izaslanik kotarski sudac Petar pl. Tuci\xc4\x87 daje sljede\xc4\x87i izvje\xc5\xa1taj: \xc2\xabU Vetovu, Jak\xc5\xa1i\xc4\x87ima i Buku osnovane su nove \xc5\xbeupe i u njih su postavljeni \xc5\xbeupnici.\xc2\xbb_NEWLINE_Po\xc5\xbee\xc5\xa1ki \xc5\xbeupnik i podarhi\xc4\x91akon Luka Pejakovi\xc4\x87 u izvje\xc5\xa1taju od 16. sije\xc4\x8dnja 1790. godine donosi pojedine podatke za novoosnovanu \xc5\xbeupu:_NEWLINE_1. Ime mjesta? Jak\xc5\xa1i\xc4\x87_NEWLINE_2. Je li ve\xc4\x87 uveden \xc5\xbeupnik, kapelan ili kooperator? \xc5\xbeupnik_NEWLINE_3. Ime sve\xc4\x87enika, iz kojeg je reda? Mijo Ferkovi\xc4\x87, dijecezanski sve\xc4\x87enik_NEWLINE_4. Postoji li crkva ili kapela? zidana crkva, ali nije dovr\xc5\xa1ena_NEWLINE_5. Ima li \xc5\xbeupni stan? \xc5\xbeupnog stana nema_NEWLINE_6. Jesu li poslani nacrti i iznosi tro\xc5\xa1kova? jo\xc5\xa1 nije ni\xc5\xa1ta poslano_NEWLINE_7. Je li pomo\xc4\x87 ve\xc4\x87 dana? ni\xc5\xa1ta nije dano_NEWLINE_8. Ima li vlastelina i ho\xc4\x87e li prihvatiti patronat? barun Ivan Peterffi, nije poznato_NEWLINE_Patronat ili pokroviteljstvo_NEWLINE_Patronatsko pravo u Crkvi je skup razli\xc4\x8ditih povlastica koji su utemeljitelji, graditelji i dobro\xc4\x8dinitelji crkava dobivali od crkvene vlasti. Pojedini su imu\xc4\x87niji vjernici iskazivali svoju pobo\xc5\xbenost i na taj na\xc4\x8din, \xc5\xa1to su podizali nove crkve i kapele, obdarivali sve\xc4\x87enstvo materijalnim dobrima, preuzimali skrb za uzdr\xc5\xbeavanje crkvenih ustanova. Oni koji su bili vlasnici velikih posjeda osnivali bi na njima \xc5\xbeupe i obdarivali ih posjedima potrebnim za uzdr\xc5\xbeavanje sve\xc4\x87enika i crkvenih objekata. Ovakav na\xc4\x8din postao je op\xc4\x87enit u cijelom katoli\xc4\x8dkom svijetu. Crkvena je vlast propisala odre\xc4\x91ene zakone prema kojima se ravnalo ovakvo osnivanje \xc5\xbeupa. Za osnutak jedne \xc5\xbeupe zemaljski je gospodar morao dobiti suglasnost mjesnoga biskupa, a ovaj se imao pobrinuti da utemeljitelj \xc5\xbeupe opskrbi potrebnim prihodima za njezino uzdr\xc5\xbeavanje. On je morao polo\xc5\xbeiti odre\xc4\x91enu glavnicu u novcu ili odgovaraju\xc4\x87i komad zemlje, da bi se iz kamata odnosno godi\xc5\xa1njih prihoda mogla uzdr\xc5\xbeavati crkva. Utemeljitelj \xc5\xbeupe imao je pravo biskupu predlo\xc5\xbeiti sve\xc4\x87enika kojega je izabrao za \xc5\xbeupnika doti\xc4\x8dne \xc5\xbeupe. Patron ili utemeljitelj imao je nadzor nad crkvenom blagajnom i cjelokupnom nadarbinom, a bez njegova pristanka \xc5\xbeupnik nije mogao ni\xc5\xa1ta prodati ili otu\xc4\x91iti na bilo koji na\xc4\x8din. Svaki popravak na crkvi, kapeli ili \xc5\xbeupnom stanu mogao se poduzeti samo ako je patron dao svoj pristanak. Patronatsko pravo prelazi na nasljednike kao i na svakoga kupca vlastelinske zemlje optere\xc4\x87ene patronatskim du\xc5\xbenostima.. Ono se javlja u srednjem vijeku i traje do ukinu\xc4\x87a feudalizma. Vlastelinstva su se od bogata\xc5\xa1a pretvorili u siromahe, pa im je jo\xc5\xa1 i uzdr\xc5\xbeavanje \xc5\xbeupnika i crkava bilo dodatni teret. Krajem pro\xc5\xa1loga i po\xc4\x8detkom ovoga stolje\xc4\x87a uveden je otkup patronata: izabrano mje\xc5\xa1ovito povjerenstvo utvrdilo je stanje crkvenih objekata koje je patron o svom tro\xc5\xa1ku trebao dovesti u solidno stanje. Time je \xc5\xbeupnik, tj. crkva ili op\xc4\x87ina postala novi vlasnik._NEWLINE_Kod utemeljenja \xc5\xbeupe u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u patronatsko pravo u ime Vjerozakonskog fonda imao je barun Ivan Peterffi, vlastelin pleterni\xc4\x8dki, kojem je ovo vlastelinstvo darovala Marija Terezija 1751. godine pod svotu od 62520 forinti i 55 nov\xc4\x8di\xc4\x87a. Njegova obveza uzdr\xc5\xbeavanja \xc5\xbeupnika i popravka crkvenih objekata nije bila uvijek na vrijeme i u dovoljnoj mjeri, te je op\xc4\x87ina u najve\xc4\x87oj mjeri pomagala \xc5\xbeupu.\n_START_SECTION_\nGradnja nove crkve\n_START_PARAGRAPH_\nGra\xc4\x91enje stare crkve zapo\xc4\x8deto je 15. rujna 1909. godine. Prora\xc4\x8dunata svota za gradnju nove crkve iznosila je 30.000 kruna, od toga 500 kruna izdvojeno je za bojanje i kre\xc4\x8denje. Vlada je darovala 14.000 kruna, a ostatak od 16.500 kruna uzajmila je zaklada medicinskog fakulteta uz 5% kamata na 5 godina. Gradnju je preuzeo Ivan Lerman iz Po\xc5\xbeege. Na molbu \xc5\xbeupnika darovao je Nadbiskupijski duhovni stol pomo\xc4\x87 od 1000 kruna, a zagreba\xc4\x8dki kanonik Franjo Sultajs 100 kruna. U crkvi je pro\xc5\xa1irena sakristija i kor, nabavljena su nova tri oltara i propovjedaonica. Glavni oltar nabavljen je u Be\xc4\x8du a na njega u sredini je postavljen kip sv. Barbare, s desne strane je kip sv. Ivana Nepomuka, a na lijevoj strani kip sv. Josipa._NEWLINE_Gradnja i obnova crkve bila je gotova do 15. rujna 1910. godine, a sve\xc4\x8dano je blagoslovljena 19. rujna. Blagoslovio ju je po\xc5\xbee\xc5\xa1ki \xc5\xbeupnik Teodor pl. Kraljevi\xc4\x87. Iste godine nabavljeno je novo veliko zvono za 1.200 kruna, nove klupe za 820 kruna i novi luster za 120 kruna, dosta misnog odijela i crkvenog posu\xc4\x91a. Po\xc4\x8detkom Prvoga svjetskoga rata, na blagdan sv. Ane mnogi sinovi iz ove \xc5\xbeupe pozvani su u rat. Za vrijeme rata skinuta su mnoga zvona sa svih crkava. Tako su 18. kolovoza 1916. iz Jak\xc5\xa1i\xc4\x87a odnesena dva ve\xc4\x87a zvona, kako bi se pretopila u topove. Godine 1919. \xc5\xbeupa ima 1805 rimokatolika i 359 pravoslavaca._NEWLINE_Nova zvona nabavljena su 1923. godine, veliko te\xc5\xbeine 315 kg s natpisom: \xc2\xabPustite k meni malene\xc2\xbb, a srednje te\xc5\xbeine 198 kg s natpisom: \xc2\xabPodi\xc5\xbeu \xc5\xbeupljani \xc5\xbeupe Jak\xc5\xa1i\xc4\x87\xc2\xbb. Zvona su dovezena na \xc4\x8detvrtu nedjelju Adventa sa \xc5\xbeeljezni\xc4\x8dke stanice u selo i do Bo\xc5\xbei\xc4\x87a postavljena su u toranj. Te godine, 9. lipnja bila je u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u sveta Potvrda, koju je obavio zagreba\xc4\x8dki nadbiskup dr. Antun Bauer. Bilo je 718 krizmanika. Godine 1925. slavila se godi\xc5\xa1njica hrvatskog kraljevstva. U cintoru crkve podignut je spomenik svim palima u I. svjetskom ratu. Uz suradnju i pomo\xc4\x87 \xc5\xbeupljana 1926. godine za crkvu je nabavljen Bo\xc5\xbeji grob, postaje Kri\xc5\xbenoga puta i kip uskrsnuloga Spasitelja - Aleluja, jer je stari bio tro\xc5\xa1an i u lo\xc5\xa1em stanju. Budu\xc4\x87i da se nije imalo gdje pohraniti ciborij sa sv. Pri\xc4\x8destima, na Veliki \xc4\x8detvrtak, poslije mise, posve\xc4\x87ene \xc4\x8destice spremalo se u ormar u sakristiji. Kako bi se to ljep\xc5\xa1e uredilo, nabavljen je novi tabernakul na oltaru Poho\xc4\x91enja Bla\xc5\xbeene Djevice Marije. Tako\xc4\x91er, iste godine, u crkvi je postavljen novi oltar Majke Bo\xc5\xbeje Lurdske s Bernardicom. Pokojnom \xc5\xbeupniku Klasti poklonio je \xc5\xbeupljanin \xc4\x90uro Ester iz Jak\xc5\xa1i\xc4\x87a svotu od 500 dinara za sliku Gospe Lurdske. \xc5\xbdupnik je uspio pribaviti jo\xc5\xa1 5000 dinara, te je dao nabaviti Gospin kip. Kip je naru\xc4\x8den kod Josipa Kaplana iz Zagreba. Za ovaj oltar nabavljena su \xc4\x8detiri nova svije\xc4\x87njaka za 960 dinara. \xc5\xbdupljanin Antun Besta uzidao je u crkvi oltar i spilju u koju je smje\xc5\xa1ten kip Gospe Lurdske i Bernardice. U \xc5\xbeupi se \xc5\xa1irila pobo\xc5\xbenost Srcu Isusovu. Tako se javila ideja kako bi lijepo bilo nabaviti kip Srca Isusova, \xc5\xa1to je i u\xc4\x8dinjeno. Kip nabavljen za cijenu od 3000 dinara, bio je postavljen pod korom nad oltarom Bo\xc5\xbejega groba 13. studenoga 1926. godine. Sve\xc4\x8dani blagoslov ova dva oltara obavljen je na dan sv. Barbare, a obavio ga je po\xc5\xbee\xc5\xa1ki dekan i \xc5\xbeupnik u Kaptolu Stjepan Topol\xc4\x8di\xc4\x87. Nabavljena su \xc4\x8detiri svije\xc4\x87njaka kod oltara Srca Isusova. Tako danas crkva ima 24 svije\xc4\x87njaka. Godine 1927. nabavljene su jaslice za crkvu. \xc5\xbdupnik Ambroz \xc5\xa0irca nabavio je sliku bl. Nikole Taveli\xc4\x87a za 800 dinara, koju je blagoslovio 14. studenog 1937. godine i postavio na zid u crkvi._NEWLINE_Nova crkva\xc5\xbdupna crkva 1939. godineOd 1910. do 1950. godine bili su samo neki manji popravci na crkvi. Te je godine popravljen toranj, izmijenjena je sva gra\xc4\x91a i pokriven je pocin\xc4\x8danim limom, kri\xc5\xbe je ponovno lakiran, a jabuka je pokrpana i bronzirana. Na toranj su stavljeni novi prozori i rebrenice, a cijeli je nanovo obojen. Na crkvi je pokrpan i o\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x87en krov, popravljeni su prozori, a izvana i iznutra je okre\xc4\x8dena; u crkvi je postavljena elektri\xc4\x8dna struja. U \xc5\xbeupi se cjelodnevno klanjanje obavljalo na dan sv. Antuna 13. lipnja. Bio je to dan i suza\xc5\xa1titnika \xc5\xbeupe, stoga je od 1950. godine cjelodnevno klanjanje premje\xc5\xa1teno na spomen \xc4\x8detrdeset mu\xc4\x8denika, 10. o\xc5\xbeujka._NEWLINE_Unutra\xc5\xa1njom obnovom crkve od 15. lipnja do 14. kolovoza 1954. godine, ona je iznutra oslikana narodnom staro-hrvatskom ornamentikom, obojani su oltari, slike i klupe, te svi prozori i vrata. Radove je izveo Mihajlo Mirosav iz Batrine. Uz glavni oltar postavljena su dva reflektora i elektri\xc4\x8dno vje\xc4\x8dno svjetlo._NEWLINE_U sklopu crkve nalaze se dvije manje prostorije, jedna slu\xc5\xbei za spremi\xc5\xa1te, a druga kao sakristija. Budu\xc4\x87i da je i ona bila mala, 1960. godine pro\xc5\xa1irena je prostorija s lijeve strane glavnoga oltara, koja ima 25 kvadratnih metara, ima nova vrata i izlaz kraj crkve. Jak\xc5\xa1i\xc4\x87ka \xc5\xbeupa 1968. godine ima 513 ku\xc4\x87a i 2256 vjernika te 151 ku\xc4\x87u pravoslavnih koji imaju parohiju u Tre\xc5\xa1tanovcima._NEWLINE_Prigodom pedesete godi\xc5\xa1njice gra\xc4\x91enja nove crkve_NEWLINE_Pedeset godina nakon gra\xc4\x91enja crkve sv. Barbare, ona jo\xc5\xa1 nije bila posve\xc4\x87ena. Za tu je prigodu nabavljena menza od kamena iz Biha\xc4\x87a te\xc5\xbeine 750 kg, postavljeni su stupovi i stepenice u sveti\xc5\xa1tu, a u crkvu je postavljeno dvanaest apostolskih kri\xc5\xbei\xc4\x87a na zidove. Posvetu crkve slavio je pomo\xc4\x87ni biskup zagreba\xc4\x8dki Josip Lach u nedjelju 3. rujna 1961. godine. U menzu su postavljene mo\xc4\x87i svetih mu\xc4\x8denika Magna i Maxima. Od tada se svake prve nedjelje u mjesecu rujnu slavi godi\xc5\xa1njica posvete crkve._NEWLINE_Kroz cijelo vrijeme do 1989. godine crkva je popravljana. No, bili su potrebni i ve\xc4\x87i zahvati. Obnovljen je glavni oltar sv. Barbare, pokrajnji oltari Poho\xc4\x91enja Bla\xc5\xbeene Djevice Marije i Sv. Antuna Padovanskog, te kipovi Gospe Lurdske s Bernardicom i kip Srca Isusova, te postaje Kri\xc5\xbenoga puta. Crkva je iznutra ponovno okre\xc4\x8dena. Radove je izveo Marijan Ga\xc5\xa1pari\xc4\x87, u\xc4\x8ditelj iz Jak\xc5\xa1i\xc4\x87a. U selu su obnovljeni kri\xc5\xbeevi. Jedan je postavljen u polju kod sv. Luke, gdje je neko\xc4\x87 stajala kapelica posve\xc4\x87ena sv. Luki. Drugi kri\xc5\xbe je postavljen na putu prema Vetovu. Na groblju u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u podignut je spomenik svim \xc5\xbertvama Kri\xc5\xbenoga puta i nestalima u II. svjetskom ratu. Godine 1991. postavljen je na staro mjesto kip sv. Florijana na vatrogasnom domu._NEWLINE_Po ovim podacima mo\xc5\xbeemo vidjeti koliko je puta stara jak\xc5\xa1i\xc4\x87ka crkva bila popravljana, dogra\xc4\x91ivana i ponovno gra\xc4\x91ena. Cijela jak\xc5\xa1i\xc4\x87ka \xc5\xbeupa, a posebno samo sjedi\xc5\xa1te \xc5\xbeupe nalazi se na vrlo lijepom polo\xc5\xbeaju. Tako su u ove krajeve uvijek doseljavali novi stanovnici, a crkva postaje sve sku\xc4\x8denijom. \xc5\xbdupna crkva sv. Barbare morat \xc4\x87e se i po tre\xc4\x87i put pro\xc5\xa1irivati.\n_START_SECTION_\nDolazak sestara milosrdnica\n_START_PARAGRAPH_\nU \xc5\xbeupi se broj stanovnika iz godine u godinu pove\xc4\x87avao, pastoralne potrebe bile su velike, sve\xc4\x87enika je bilo malo, a na kapelana se nije moglo ni ra\xc4\x8dunati. Godine 1968. dolazi do nekih pote\xc5\xa1ko\xc4\x87a, \xc5\xbeupna crkva ostaje bez stalnoga zvonara, a u pitanje dolazi sakristanska slu\xc5\xbeba i sviranje u crkvi._NEWLINE_\xc5\xbdupnik Stjepan Beni\xc4\x87 po\xc4\x8deo je razmi\xc5\xa1ljati kako bi najbolje bilo u \xc5\xbeupu dovesti \xc4\x8dasne sestre, o tome je govorio u crkvi, a \xc5\xbeupljani su to rado prihvatili. On je uvidio da bez pomo\xc4\x87i sestara i laika \xc5\xbeupa ne mo\xc5\xbee napredovati na pastoralnom planu. U najbli\xc5\xbeem samostanu sestara milosrdnica u Po\xc5\xbeegi raspitao se o mogu\xc4\x87nosti dolaska sestara, a ubrzo je dobio i prvu sestru M. Lujzu Kosta. Ona je dolazila nekoliko puta tjedno, osobito subotom i nedjeljom spremati crkvu, vodila je pjevanje, ali vrlo kratko, jer je nakon dva mjeseca bila premje\xc5\xa1tena. \xc5\xbdupljani su sada uvidjeli \xc5\xa1to zna\xc4\x8di imati sestre na \xc5\xbeupi i tako su odlu\xc4\x8dili graditi za njih samostan. Lokaciju za samostan dala je \xc5\xbeupa koja se nalazi pokraj \xc5\xbeupne ku\xc4\x87e. Gra\xc4\x91evinsku dozvolu u ono vrijeme bilo je te\xc5\xa1ko dobiti, ali zalaganjem \xc5\xbeupljana ona je dobivena i glasila je na Samostan sestara \xc5\xbeupe Jak\xc5\xa1i\xc4\x87. Prikupljenim sredstvima \xc5\xbeupljana samostan je gra\xc4\x91en od 1971. do 1973. godine. Zgrada ima jedan kat i gra\xc4\x91ena je od tvrdoga materijala, na zapadnoj strani nalazi se balkon, a cijela zgrada ima dosta prozora. U prizemlju zgrade nalazi se dvorana koja slu\xc5\xbei za razne sastanke, a osobito za vjeronauk. Samostan je bio potpuno gotov 1973. g. kada je i najavljen dolazak sestara._NEWLINE_Sestre su do\xc5\xa1le 22. studenoga 1973. godine na dan sv. Cecilije, oko 14 sati kada su zazvonila jak\xc5\xa1i\xc4\x87ka zvona, i radosno nagovijestila dolazak sestara. \xc5\xbdupnik Stjepan Beni\xc4\x87 blagoslovio je samostan i za za\xc5\xa1titnika mu dao na\xc5\xa1ega hrvatskog sveca oca Leopolda Bogdana Mandi\xc4\x87a. \xc5\xbdupniku je zahvalila provincijalka s. M. Emila Lon\xc4\x8darevi\xc4\x87, a klju\xc4\x8deve od samostana predala je prvim sestrama, koje je ona za ovu zgodu dovela u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87, i to: s. Geradu, s. Irenu i s. Agatu. Sestre su lijepo do\xc4\x8dekane sa \xc5\xbeeljom da se ovdje udoma\xc4\x87e, sa\xc5\xbeive s narodom, sa \xc5\xbeupnom zajednicom i djeluju prema duhu sv. Vinka, njihovoga utemeljitelja. Danas sestre sudjeluju u katehiziranju djece i mlade\xc5\xbei, vode sviranje i pjevanje, spremaju crkvu i vr\xc5\xa1e sakristansku slu\xc5\xbebu, te posje\xc4\x87uju starije osobe i bolesnike._NEWLINE_Sestre koje su dolazile iz Po\xc5\xbeege u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87:_NEWLINE_s. M. Lujza Kosta (1971. g.)_NEWLINE_s. M. Anita Lisak (1972. g.)_NEWLINE_s. M. Paula Puzjak (1973. g.)_NEWLINE_Sestre koje su stanovale u samostanu sv. Leopolda B. Mandi\xc4\x87a:_NEWLINE_s. Gerarda \xc5\xa0arec +_NEWLINE_s. Agata Lugari\xc4\x87_NEWLINE_s. Irena Klimpek_NEWLINE_s. Bo\xc5\xbeena Marjanovi\xc4\x87_NEWLINE_s. Branka Cvetni\xc4\x87 +_NEWLINE_s. Benjamina \xc5\xa0muc_NEWLINE_s. Honorabilis Abramovi\xc4\x87 +_NEWLINE_s. Anica Jelin\xc4\x8di\xc4\x87 +_NEWLINE_s. Lucija Lisjak_NEWLINE_s. Ivanka Vukovi\xc4\x87_NEWLINE_s. Karolina Mi\xc4\x8danovi\xc4\x87_NEWLINE_s. Dragoslava \xc4\x8ci\xc5\xbemek_NEWLINE_s. Cvjetka Dela\xc4\x8d_NEWLINE_s. Mihaela La\xc5\xbeeta_NEWLINE_s. Branka Terezija Gregur + (Jak\xc5\xa1i\xc4\x87, 02.10.1999.)_NEWLINE_s. Stjepanka Stani\xc4\x87_NEWLINE_s. Lina Posavec_NEWLINE_s. Paula Kljaji\xc4\x87_NEWLINE_25 godina djelovanja u \xc5\xbeupi_NEWLINE_Sestre Cvjetka i Mihaela zajedno s cijelom \xc5\xbeupnom zajednicom proslavile su 25 godina djelovanja sestara u \xc5\xbeupi Jak\xc5\xa1i\xc4\x87. Ta obljetnica bila je 22. studenog 1998. godine, a sve\xc4\x8dano je proslavljena na dan sv. Barbare 4. prosinca kada se slavi i za\xc5\xa1titnica \xc5\xbeupe. Misnome je slavlju predsjedao po\xc5\xbee\xc5\xa1ki biskup msgr. dr. Antun \xc5\xa0kvor\xc4\x8devi\xc4\x87, a iz Zagreba je do\xc5\xa1la \xc4\x8dasna Majka M. Agneta Tadi\xc4\x87-\xc5\xa0utra s nekoliko sestara.\n_START_SECTION_\nSve\xc4\x87enici rodom iz \xc5\xbeupe\n_START_PARAGRAPH_\n1. ILIJA MARKOVI\xc4\x86, ro\xc4\x91en 14. srpnja 1765. godine u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u. Sin Antuna i Jele ro\xc4\x91. Pe\xc4\x8dur. Bio je \xc5\xbeupnik u Pleternici i dekan po\xc5\xbee\xc5\xa1koga dekanata. Umro je 1824. godine._NEWLINE_2. MARKO LOVRI\xc4\x86, ro\xc4\x91en 1780. godine u Eminovcima. \xc5\xbdupnik je od 1807. godine do 1829. godine u Po\xc5\xbee\xc5\xa1kom Brestovcu. Kada je do\xc5\xa1ao u Brestovac imao je 27 godina. U \xc5\xbeupi je zatekao te\xc5\xa1ko materijalno stanje. Uz pomo\xc4\x87 brestova\xc4\x8dkoga vlastelina obnovio je crkvu sv. Martina, dozidao kor i toranj, nabavio tri zvona. Sam je o svom tro\xc5\xa1ku obnovio glavni i dva pokrajnja oltara. Njegovim zalaganjem postavljeni su kri\xc5\xbeevi \xc2\xabkrajputa\xc5\xa1i\xc2\xbb po selima \xc5\xbeupe. Sagradio je i \xc5\xbeupnu ku\xc4\x87u, koja uz neke preinake postoji i danas, podigao je potrebne gospodarske zgrade. Umro je 1830. godine._NEWLINE_3. O. GRGUR \xc4\x8cEVAPOVI\xc4\x86, ro\xc4\x91en 21. travnja 1786. godine u Bertelovcima, selu jak\xc5\xa1i\xc4\x87ke \xc5\xbeupe u po\xc5\xbee\xc5\xa1koj \xc5\xbeupaniji. Osnovnu \xc5\xa1kolu i gimnaziju zavr\xc5\xa1io je u Po\xc5\xbeegi, a zatim stupa u franjeva\xc4\x8dki red provincije sv. Ivan Kapistranskog. Filozofski i teolo\xc5\xa1ki studij zavr\xc5\xa1ava 1806. godine u Pe\xc5\xa1ti, gdje je postigao i doktorat filozofije. Mladu misu slavio je 1809. godine u Po\xc5\xbeegi. Bio je lektor filozofije u samostanima u Brodu i Na\xc5\xa1icama. Godine 1820. postaje gvardijanom samostana u Vukovaru, a 1821. godine izabire ga franjeva\xc4\x8dki red za svog provincijala. Objavio je nekoliko zna\xc4\x8dajnih djela, kako iz povijesti franjeva\xc4\x8dkih samostana, tako i iz povijesti slavonske literature onoga doba._NEWLINE_Va\xc5\xbenija su mu povijesna djela na latinskom:_NEWLINE_1. Synoptico memorialis catalogus observantis Minorum prov. s Joannis a Capistrano olim Bosnae Argentinae, Budim 1823. godine._NEWLINE_2. Recensio observantis Minorum prov. s Joannis a Capistrano pro an 1830., Budim 1830. g._NEWLINE_3. Leges municipales francisanae provinciae s Joannis a Capistrano_NEWLINE_Na hrvatskom je napisao neka zna\xc4\x8dajnija knji\xc5\xbeevna djela:_NEWLINE_1. Josip, sin Jakoba patrijarha, drama_NEWLINE_2. Povijest Ilirska, povijesno djelo koje je bilo u rukopisu, ali je izgubljeno_NEWLINE_3. Sinod Po\xc5\xbeunski 1822. g., povijesno djelo_NEWLINE_Umro je 21. travnja 1830. godine u Budimu. U \xc5\xbeupnoj crkvi nalazi se spomen plo\xc4\x8da dvjesto godi\xc5\xa1njice njegova ro\xc4\x91enja._NEWLINE_4. \xc4\x90URO (JURAJ) LEHNER, ro\xc4\x91en 13. travnja 1878. godine u Frkijevcima, \xc5\xbeupa Pleternica. Sin Ivana i Ane ro\xc4\x91. Vokalek. Zavi\xc4\x8dajno mjesto po ocu su Eminovci, \xc5\xbeupa Jak\xc5\xa1i\xc4\x87, gdje je i potvr\xc4\x91en 1891. godine. Pu\xc4\x8dku \xc5\xa1kolu polazio je u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u, klasi\xc4\x8dnu gimnaziju prvih \xc5\xa1est razreda u Po\xc5\xbeegi, a sedmi i osmi u Nadbiskupskom liceju u Zagrebu. Za vrijeme srednjo\xc5\xa1kolskih nauka stanovao je u Nadbiskupskom orfanotrofiju u Po\xc5\xbeegi, a za vrijeme bogoslovskih nauka u Teolo\xc5\xa1kom konviktu u Innsbrucku. Tu je 25. srpnja 1900. godine primio \xc4\x91akonat. Za sve\xc4\x87enika ga je 14. srpnja 1901. godine zaredio Juraj Posilovi\xc4\x87, zagreba\xc4\x8dki nadbiskup. Od 1901-1905. godine slu\xc5\xbebovao je kao kapelan na \xc5\xbeupama Stara Gradi\xc5\xa1ka, Vara\xc5\xbedin i Velika Gorica, a od 1905-1911. godine imenovan je katehetom u samostanu milosrdnih sestara u Zagrebu. Nakon toga od 1911-1919. godine slu\xc5\xbebuje kao aktivni vojni sve\xc4\x87enik, a nakon toga opet se vra\xc4\x87a u slu\xc5\xbebu katehete kod Sestara milosrdnica. Umirovljen je 1925. godine, a od 1930. godine postavljen je duhovnikom u samostanskoj vili Sveti Duh u Zagrebu. 25. kolovoza 1922. godine imenovan je za\xc4\x8dasnim prisjednikom Duhovnoga stola u Zagrebu, a 3. sije\xc4\x8dnja 1944. godine tajnim komornikom njegove svetosti pape Pia XII. Umro je 4. velja\xc4\x8de 1960. godine u Zagrebu i pokopan je na groblju Mirogoj._NEWLINE_5. MIJO (MIHOVIL) POSAVAC, ro\xc4\x91en 31. kolovoz 1884. godine u Tre\xc5\xa1tanovcima. Sin \xc4\x90ure i Magdalene ro\xc4\x91. \xc5\xa0tirmer. Osnovnu \xc5\xa1kolu zavr\xc5\xa1io je u rodnom mjestu, a \xc5\xa1est razreda gimnazije u Po\xc5\xbeegi. Posljednja dva razreda gimnazije zavr\xc5\xa1ava u Zagrebu u nadbiskupskom dje\xc4\x8da\xc4\x8dkom sjemeni\xc5\xa1tu. Ispit zrelosti polo\xc5\xbeio je na gornjogradskoj gimnaziji. Nakon toga nastavlja studij na zagreba\xc4\x8dkoj Bogosloviji, koju je zavr\xc5\xa1io 1909. godine. Biskup Krapac ga 28. o\xc5\xbeujka zare\xc4\x91uje za sve\xc4\x87enika Zagreba\xc4\x8dke nadbiskupije. Kapelan je bio u Pleternici kod Po\xc5\xbeege, u Donjoj Dubravi u Me\xc4\x91imurju, te pet godina u Velikom Bukovcu kod Ludbrega. Po\xc4\x8detkom Prvoga svjetskoga rata mobiliziran je u slu\xc5\xbebu vojnoga sve\xc4\x87enika: slu\xc5\xbebovao je u vojnim bolnicama u Vinkovcima i Zagrebu. Nakon rata imenovan je ekonomom u Bogoslovnom sjemeni\xc5\xa1tu, gdje je bio pet godina, a zatim je imenovan upraviteljem \xc5\xbeupe sv. Klara kraj Zagreba. Godine 1936. imenovan je prebendarom Prvostolne crkve u Zagrebu. Zbog svojih sposobnosti i savjesnosti imenovan je ravnateljem kaptolske kancelarije i upraviteljem kaptolskih dobara, a poslije i blagajnikom Mirovinskog zavoda Zagreba\xc4\x8dke nadbiskupije. Postao je i za\xc4\x8dasni kanonik Prvostolnog kaptola. Umro je 13. travnja 1967. godine i pokopan je na zagreba\xc4\x8dkom groblju Mirogoj._NEWLINE_6. KARLO ZVONARI\xc4\x86, ro\xc4\x91en 1909. godine u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u. Sin Mate i Mande ro\xc4\x91. Banovi\xc4\x87. Osnovnu \xc5\xa1kolu zavr\xc5\xa1io je u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u, a gimnaziju u Nadbiskupskom dje\xc4\x8da\xc4\x8dkom sjemeni\xc5\xa1tu u Zagrebu. Nakon toga upisuje se na zagreba\xc4\x8dku Bogosloviju, gdje je zavr\xc5\xa1avaju\xc4\x87i bogoslovske nauke i zare\xc4\x91en. Mladu misu slavio je 9. svibnja 1933. godine u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u. Kapelan je bio u Kri\xc5\xbeevcima, a zatim odlazi kao vjerou\xc4\x8ditelj u \xc5\xa1kolu \xc4\x8dasnih sestara milosrdnica u Zagrebu. Zbog svoje bole\xc5\xbeljivosti imenovan je \xc5\xbeupnikom u Lovre\xc4\x87ini, gdje ostaje do 1950. godine kad je imenovan \xc5\xbeupnikom u Vetovu. Zbog te\xc5\xa1ke bolesti napustio je \xc5\xbeupu Vetovo i do\xc5\xa1ao u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 gdje je od II. studenog 1969. do 18. svibnja 1970. godine vrio strpljivo podnosio svoju bolest, te je tu i umro. Pokopan je u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u 20. svibnja 1970. godine._NEWLINE_7. PETAR GLAVA\xc5\xa0, ro\xc4\x91en 2. kolovoza 1914. godine u Bi\xc4\x8di\xc4\x87ima u Istri. Sin Bla\xc5\xbea i Marije ro\xc4\x91. Radolovi\xc4\x87. Njegov otac Bla\xc5\xbe sa svojom suprugom Marijom i desetero djece zbog politi\xc4\x8dkih, socijalnih i vjerskih prilika mora ostaviti svoju rodnu Istru. Doseljava se u Slavoniju u selo Rajsavac na podru\xc4\x8dje \xc5\xbeupe Jak\xc5\xa1i\xc4\x87. Petar Glava\xc5\xa1 bio je deveto dijete u toj brojnoj obitelji. U Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u zavr\xc5\xa1ava \xc4\x8detiri razreda pu\xc4\x8dke \xc5\xa1kole, te odlazi u Po\xc5\xbeegu gdje zavr\xc5\xa1ava osam razreda gimnazije i 1935. godine pola\xc5\xbee veliku maturu. Teolo\xc5\xa1ke znanosti zavr\xc5\xa1ava u Zagrebu gdje je i zare\xc4\x91en za sve\xc4\x87enika 1941. godine. Mladu Misu slavio je 19. o\xc5\xbeujka 1941. godine u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u. Kapelanom je bio u Podgora\xc4\x8du i Ludbregu. U lipnju 1945. godine imenovan je \xc5\xbeupnikom u Novoj Kapeli, gdje pastoralno djeluje do 21. prosinca 1951. godine, kada ga UDBA uhi\xc4\x87uje i odvodi u istra\xc5\xbeni zatvor. Bio je osu\xc4\x91en na pet godina stroge robije u zatvoru Stara Gradi\xc5\xa1ka kao politi\xc4\x8dki zatvorenik. Po izlasku s robije 1956. godine odlazi na oporavak kod sestara Svetog Kri\xc5\xbea u Pakrac. Zatim dobiva novu \xc5\xbeupu Kri\xc5\xbe gdje od 1957. do 1962. godine pastoralno djeluje. Zbog naru\xc5\xa1ena zdravlja 1962. godine dobiva novu \xc5\xbeupu Po\xc5\xbee\xc5\xa1ke Sesvete, gdje pastoralno djeluje do nenadane smrti 19. studenog 1967. godine. Pokopan je na mjesnom groblju u Sesvetama._NEWLINE_8. \xc4\x90URO MAKAREVI\xc4\x86, ro\xc4\x91en 1. velja\xc4\x8de 1917. godine u Bertelovcima. Sin Karla i Marije ro\xc4\x91. \xc5\xa0oli\xc4\x87. Pu\xc4\x8dku \xc5\xa1kolu polazio je u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u, a gimnaziju u Po\xc5\xbeegi. Nakon zavr\xc5\xa1ene gimnazije upisuje se na Bogosloviju u Zagrebu, gdje je i zare\xc4\x91en za sve\xc4\x87enika II. srpnja 1943. godine. Mladu Misu slavio je 14. srpnja 1943. godine u samostanu bosonogih karmeli\xc4\x87anki u Brezovici. Kapelan je bio u Vetovu, a nakon smrti \xc5\xbeupnika A. Tepe\xc5\xa1a postaje privremeni upravitelj \xc5\xbeupe. Ve\xc4\x87 1944. godine imenovan je kapelanom u \xc5\xbeupi Vukovina, a nakon dvije godine postaje upravitelj \xc5\xbeupe gdje ostaje do svoje bolesti. Zbog \xc5\xa1e\xc4\x87erne bolesti prevezen je u bolnici u Zagrebu gdje je i umro 25. studenog 1974. godine Na vlastitu \xc5\xbeelju pokopan je u groblju na Svetinji u svojoj rodnoj \xc5\xbeupi._NEWLINE_9. DRAGO KOLESAR, ro\xc4\x91en 30. rujna 1922. godine u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u. Sin Franje i Ivke rod. Kova\xc4\x8devi\xc4\x87. Pet razreda osnovne \xc5\xa1kole polazio je u rodnom selu do 1934. godine kada odlazi u Po\xc5\xbeegu gdje zavr\xc5\xa1ava \xc5\xa1kolu 1941. godine. Ispit zrelosti polo\xc5\xbeio je u Bjelovaru 1942. godine. U \xc4\x90akova\xc4\x8dku bogosloviju upisuje se 1943. godine, gdje studira do 1948. godine, kada je 18. srpnja zare\xc4\x91en za sve\xc4\x87enika \xc4\x91akova\xc4\x8dke biskupije od biskupa Ak\xc5\xa1amovi\xc4\x87a. Mladu misu imao je l. kolovoza 1948. godine u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u. U vremenu od 1949/50. godine slu\xc5\xbei vojsku. Kapelanom je bio u Zemunu, odakle odlazi u Bo\xc5\xa1njake i Privlaku, a 1950. godine u Bo\xc5\xa1njake i \xc4\x90akovo, Lipovac i Moravi\xc4\x87 (3 godine), u \xc5\xbdupanju (2 godine) i u Gundince (44 godine), gdje ostaje do l. o\xc5\xbeujka 1999. godine kada je umirovljen. Papa Ivan Pavao II imenovao ga je 17. travnja 1980. godine za kapelana Njegove Svetosti. Posljednje dane svoga \xc5\xbeivota proveo je u umirovljeni\xc4\x8dkom domu za sve\xc4\x87enike u \xc4\x90akovu i preminuo 2005. godine. Sahranjen je u \xc5\xbeupi u kojoj je najdu\xc5\xbee djelovao kao sve\xc4\x87enik - Gundincima._NEWLINE_10. O. BO\xc5\xbdO GRBE\xc5\xa0, ro\xc4\x91en 10. lipnja 1947. godine u Kova\xc4\x8devu Polju (Prozor). Sin Joze i Luce ro\xc4\x91. Meter. Zajedno s roditeljima doselio je u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87, gdje je i zavr\xc5\xa1io osnovnu \xc5\xa1kolu. Nakon toga upisuje gimnaziju, a kasnije i Teolo\xc5\xa1ki fakultet, te je 16. kolovoza 1966. godine polo\xc5\xbeio prve zavjete, pristupiv\xc5\xa1i u salezijance. Za sve\xc4\x87enika je zare\xc4\x91en 26. lipnja 1975. godine. Mladu misu slavio je 3. kolovoza 1975. godine u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u. Sada se nalazi u Rijeci kao upravitelj \xc5\xbeupe._NEWLINE_11. BO\xc5\xa0KO OBRADOVI\xc4\x86, ro\xc4\x91en 2. srpnja 1948. godine u Crnoglavu \xc5\xbeupa Donje Hrasno. Sin Cvijetka i Mare. S roditeljima je doselio 1963. godine u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87. Osnovnu \xc5\xa1kolu zavr\xc5\xa1io je u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u, gimnaziju u Dubrovniku, a Bogosloviju u Splitu. Za sve\xc4\x87enika je zare\xc4\x91en 29. lipnja 1974. godine u \xc5\xbeupi Polog kod Mostara od mostarskog biskupa \xc4\x8cule. Mladu misu imao je 14. srpnja 1974. godine u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u. Odlu\xc4\x8dio je po\xc4\x87i u misije, te odlazi u Torino (Italija) u Misijsku Dru\xc5\xbebu bijelih otaca (Missioni Consolata) kako bi nau\xc4\x8dio talijanski jezik, a kasnije u Englesku na u\xc4\x8denje engleskog jezika. Kao misionar 1976. godine odlazi u afri\xc4\x8dku dr\xc5\xbeavu Tanzaniju. Preminuo je u srpnju 2006. i pokopan u Mostaru 05. srpnja 2006. godine._NEWLINE_12. IVO BO\xc5\xa0NJAK, ro\xc4\x91en 19. listopada 1948. godine u Vukovaru. Sin Adama i Antonije ro\xc4\x91. Skaramuca. Osnovnu \xc5\xa1kolu polazio je u Vetovu, a zadnje tri godine u Kutjevu. Nakon osnovne \xc5\xa1kole upisuje Klasi\xc4\x8dnu gimnaziju za spremanje sve\xc4\x87enika kod redovnika otaca salezijanaca u Rijeci i Kri\xc5\xbeevcima. Nakon mature upisuje se na Bogoslovni fakultet u Zagrebu na kojem je diplomirao 1979. godine i magistrirao 1985. godine. Mladu misu imao je 24. srpnja 1977. godine u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u. Kapelanom je bio u sv. Mariji na Dolcu i u \xc5\xbeupi Krista Kralja u Zagrebu. Kao upravitelj \xc5\xbeupe odlazi u Staru Plo\xc5\xa1\xc4\x8dicu kraj Bjelovara (6 godina), da bi nakon toga bio upravitelj \xc5\xbeupe sv. Ivana Krstitelja u Zapre\xc5\xa1i\xc4\x87u. Nakon te slu\xc5\xbebe vratio se na podru\xc4\x8dje svoje rodne Po\xc5\xbee\xc5\xa1ke biskupije. Sada je \xc5\xbeupnik u Lipiku._NEWLINE_13. MARKO KARA\xc4\x8cA, ro\xc4\x91en 21. rujna 1960. godine u Donjoj Vasi (Uzdol). Sin lve i Mare ro\xc4\x91. \xc4\x86avar. Roditelji su doselili 1965. godine u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87. Osnovnu \xc5\xa1kolu polazio je u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u, a zatim se upisuje u klasi\xc4\x8dnu gimnaziju u Zagrebu gdje i pola\xc5\xbee ispit zrelosti. U Zagrebu se upisuje na Bogoslovni fakultet gdje je i diplomirao. Dana 29. lipnja 1986. zare\xc4\x91en je za sve\xc4\x87enika u zagreba\xc4\x8dkoj Katedrali. Mladu misu slavio je 20. srpnja 1986. godine u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u. Kapelanom je bio u \xc5\xa0estinama od 1986-1992. godine, kada odlazi za upravitelja \xc5\xbeupe Zrinski Topolovac. 2000. godine premje\xc5\xa1ten je za \xc5\xbeupnika u \xc5\xbeupu Voloder._NEWLINE_14. PERICA MATANOVI\xc4\x86, ro\xc4\x91en 20. o\xc5\xbeujka 1968. godine u Donjem Svilaju (Od\xc5\xbeak). Sin llije i Mande ro\xc4\x91. Grgi\xc4\x87. Roditelji su doselili 1968. godine u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87, te nakon kratkog vremena odlaze na privremeni rad u Njema\xc4\x8dku, gdje ostaju do 1975. godine, kada se vra\xc4\x87a zajedno s roditeljima u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87, gdje zavr\xc5\xa1ava osnovnu \xc5\xa1kolu. Upisuje se u Interdijecezansko sjemeni\xc5\xa1te na \xc5\xa0alati u Zagrebu, gdje je i maturirao. Nakon mature odlazi na odslu\xc5\xbeenje vojne obveze u Skopje. Godine 1989. upisuje se na Katoli\xc4\x8dki bogoslovni fakultet, gdje je 1994. godine diplomirao. Zare\xc4\x91en je za sve\xc4\x87enika 25. lipnja 1994. godine u zagreba\xc4\x8dkoj Katedrali od kardinala Franje Kuhari\xc4\x87a. Mladu misu slavio je 24. srpnja 1994. godine u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u. Od 1994. godine do 1997. godine vr\xc5\xa1i slu\xc5\xbebu \xc5\xbeupnoga vikara u \xc5\xbeupi Stenjevec u Zagrebu. Dijeljenjem Zagreba\xc4\x8dke nadbiskupije, te osnutkom nove Po\xc5\xbee\xc5\xa1ke biskupije imenovan je prvim tajnikom prvoga po\xc5\xbee\xc5\xa1kog biskupa msgr. dr. Antuna \xc5\xa0kvor\xc4\x8devi\xc4\x87a, te vicekancelarom biskupije i animatorom pastorala duhovnih zvanja u biskupiji. Odlukom preuzvi\xc5\xa1enog oca biskupa razrije\xc5\xa1en je du\xc5\xbenosti tajnika i vicekancelara biskupije te je imenovan upraviteljem \xc5\xbeupe Velika od rujna 2000. godine. Ve\xc4\x87 2002. g. napu\xc5\xa1ta \xc5\xbeupu Velika i odlazi u Zagreb. Ondje ga je biskup imenovao vicerektorom u Bogoslovnom sjemeni\xc5\xa1tu na Kaptolu._NEWLINE_15. MARIO KATI\xc4\x86, ro\xc4\x91en 24. travnja 1972. godine u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u. Sin Marka i Dragice ro\xc4\x91. Domanovi\xc4\x87. Osnovnu \xc5\xa1kolu zavr\xc5\xa1io je u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u, a zatim se upisuje u klasi\xc4\x8dnu gimnaziju na \xc5\xa0alati u Zagrebu, koju je poha\xc4\x91ao od 1987.-1991. godine. Upisuje se na Katoli\xc4\x8dki bogoslovni fakultet 1991. godine, gdje je diplomirao 1997. godine. Dana 29. lipnja 1997. zare\xc4\x91en je za sve\xc4\x87enika od kardinala Franje Kuhari\xc4\x87a. Mladu misu slavio je 6. srpnja 1997. godine u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u. Po\xc5\xbee\xc5\xa1ki biskup msgr. dr. Antun \xc5\xa0kvor\xc4\x8devi\xc4\x87 poslao ga je na postdiplomski studij kanonskoga prava u Rim. Godine 1999. magistrira na postdiplomskom studiju iz kanonskog prava, vra\xc4\x87a se u domovinu gdje je u vi\xc5\xa1e \xc5\xbeupa pastoralno djelovao kao \xc5\xbeupni vikar (Kutjevo, Slatina), a od 2000. godine kao redovni \xc5\xbeupni vikar u katedralnoj \xc5\xbeupi u Po\xc5\xbeegi. Ubrzo nakon toga, iz Po\xc5\xbeege odlazi u Zagreb gdje je postavljen za suca na Me\xc4\x91ubiskupijskom crkvenom sudu I. stupnja, da bi se 2005. vratio na slu\xc5\xbebu \xc5\xbeupnika in solidum u Velikoj. Godine 2006. biskup ga imenuje \xc5\xbeupnim upraviteljem \xc5\xbeupe \xc5\xa0tivica._NEWLINE_16. GORAN KOVA\xc4\x8cEVI\xc4\x86, ro\xc4\x91en je 13. rujna 1974. u Po\xc5\xbeegi. Od oca Drage i majke Ane ro\xc4\x91. Valenta. Osnovnu \xc5\xa1kolu zavr\xc5\xa1io je u Jak\xc5\xa1i\xc4\x87u, a srednju u Po\xc5\xbeegi. Upisuje se na Katoli\xc4\x8dki bogoslovni fakultet gdje je diplomirao 1999. godine. Te iste godine 27. lipnja zare\xc4\x91en je za \xc4\x91akona u Po\xc5\xbeegi. Za sve\xc4\x87enika je zare\xc4\x91en 25. lipnja 2000. godine u Po\xc5\xbeegi rukama po\xc5\xbee\xc5\xa1kog biskupa msgr. Dr. Antuna \xc5\xa0kvor\xc4\x8devi\xc4\x87a. Mladu misu slavio je u rodnoj \xc5\xbeupi Jak\xc5\xa1i\xc4\x87 02. srpnja 2000. godine. Odlukom preuzvi\xc5\xa1enog oca biskupa poslan je na pastoralni rad u \xc5\xbeupu Bezgre\xc5\xa1nog za\xc4\x8de\xc4\x87a BDM u Novoj Gradi\xc5\xa1ki. Ondje je ostao do 2004. godine. U rujnu 2004. odlukom biskupa vl\xc4\x8d. Goran postaje \xc5\xbeupnik \xc5\xbeupe \xc4\x90ulovac.\n_START_SECTION_\nDuhovni \xc5\xbeivot \xc5\xbeupe\n_START_PARAGRAPH_\nU \xc5\xbeupi su nedjeljom i blagdanom redovito tri svete mise. Podijeljene su na dobne razine, tako da se u njih mogu uklju\xc4\x8diti i aktivno sudjelovati svi slojevi vjernika na\xc5\xa1e \xc5\xbeupe. Tijekom \xc5\xa1kolske i vjeronau\xc4\x8dne godine jutarnja misa u devet sati namijenjena je \xc5\xa1kolskoj djeci i mlade\xc5\xbei, a na koju redovito dolazi lijepi broj vjernika odrasle \xc5\xbeivotne dobi. Podna misa, ili \xc5\xbeupska, namijenjena je za cijelu zajednicu i nosi obilje\xc5\xbeja, bar kod starijih, ozbiljna misa. U \xc5\xbeupi imamo tako\xc4\x91er i ve\xc4\x8dernju misu \xc5\xa1to u ovakvim sredinama kao \xc5\xa1to smo mi jest i rijetkost. Mnogi kolege smatraju da tu misu ne bi trebalo imati, me\xc4\x91utim ja sam sasvim suprotna mi\xc5\xa1ljenja. Ta ve\xc4\x8dernja blagdanska, nedjeljna sveta misa okuplja lijep broj vjernika koji prije podne ne mogu do\xc4\x87i na svetu misu. U \xc5\xbeupi su redovite tjedne mise svakim danom i to nave\xc4\x8der u ve\xc4\x8dernjem terminu, prikladnom da se okupe oni koji \xc5\xbeele do\xc4\x87i. Prije svete mise molimo zajedno krunicu, a isto tako tko \xc5\xbeeli mo\xc5\xbee se ispovijedati. Pred blagdane za\xc5\xa1titnice na\xc5\xa1e \xc5\xbeupe i suza\xc5\xa1titnika te kle\xc4\x8danja, organiziraju se duhovne obnove kao \xc5\xa1to su trodnevnice ili kakovi drugi susreti koji poma\xc5\xbeu duhovnom rastu svih slojeva vjernika. Za\xc5\xa1titnica na\xc5\xa1e \xc5\xbeupske zajednice jest sveta Barbara, djevica i mu\xc4\x8denica, koja se u kalendaru slavi 4. prosinca. U \xc5\xbeupi se od davnina uz svetu Barbaru slavi i sveti Antun, kao suza\xc5\xa1titnik \xc5\xbeupe i mjesta, te kao svetac cijeloga svijeta, rado okuplja hodo\xc4\x8dasnike iz okolnih mjesta same \xc5\xbeupe i drugih \xc5\xbeupa na\xc5\xa1ega kraja._NEWLINE_U ovoj \xc5\xbeupi pastoralno djeluju i poma\xc5\xbeu \xc5\xbeupniku \xc4\x8dasne sestre Milosrdnice, koje \xc5\xbeive u ku\xc4\x87i do \xc5\xbeupne, a koja je u tu svrhu i napravljena. Njihov rad u \xc5\xbeupi je vidljiv, nenametljiv, skroman, odva\xc5\xbean. Jedna od sestara je vjerou\xc4\x8diteljica u \xc5\xa1koli, ali i u \xc5\xbeupi. Preko sebe imaju i crkvu koju ure\xc4\x91uju uz pomo\xc4\x87 samih \xc5\xbeupljana, a ponajvi\xc5\xa1e mladih djevojaka, koje dru\xc5\xbee\xc4\x87i se s njima, i same mogu ocijeniti svoj put u \xc5\xbeivot i eventualno odabir duhovnog poziva._NEWLINE_U na\xc5\xa1oj \xc5\xbeupi imamo i zbor mladih i starijih. Njih tako\xc4\x91er vodi i u\xc4\x8di \xc4\x8dasna sestra. Tu moramo jo\xc5\xa1 podosta poraditi da bude i masovniji i kvalitetniji._NEWLINE_Posljednje Misije u \xc5\xbeupi bile su u Svetoj Jubilarnoj 2000. godini i to za blagdan suza\xc5\xa1titnika na\xc5\xa1e \xc5\xbeupe sv. Antuna Padovanskog.\n_START_SECTION_\nDuhovna zvanja\n_START_PARAGRAPH_\nSVE\xc4\x86ENICI_NEWLINE_ILIJA MARKOVI\xc4\x86_NEWLINE_MARKO LOVRI\xc4\x86_NEWLINE_O. GRGUR \xc4\x8cEVAPOVI\xc4\x86_NEWLINE_\xc4\x90URO (JURAJ) LEHNER_NEWLINE_MIJO (MIHOVIL) POSAVAC_NEWLINE_KARLO ZVONARI\xc4\x86_NEWLINE_PETAR GLAVA\xc5\xa0_NEWLINE_\xc4\x90URO MAKAREVI\xc4\x86_NEWLINE_DRAGO KOLESAR_NEWLINE_O. BO\xc5\xbdO GRBE\xc5\xa0_NEWLINE_BO\xc5\xa0KO OBRADOVI\xc4\x86_NEWLINE_IVO BO\xc5\xa0NJAK_NEWLINE_MARKO KARA\xc4\x8cA_NEWLINE_PERICA MATANOVI\xc4\x86_NEWLINE_MARIO KATI\xc4\x86_NEWLINE_GORAN KOVA\xc4\x8cEVI\xc4\x86_NEWLINE_[Op\xc5\xa1irnije o sve\xc4\x87enicima iz \xc5\xbeupe... ]_NEWLINE_REDOVNICE_NEWLINE_\xc4\x8c.S. KALISTA GRBE\xc5\xa0,_NEWLINE_\xc4\x8c.S. LJUBICA MI\xc5\xa0KOVI\xc4\x86,_NEWLINE_\xc4\x8d.S. MARINELA \xc5\xbdUTI\xc4\x86,_NEWLINE_\xc4\x8c.S. MARIJA MATANOVI\xc4\x86, _NEWLINE_\xc4\x90UR\xc4\x90ICA KOVA\xc4\x8cI\xc4\x86(K\xc4\x87eri Srca Isusovog)_NEWLINE_BOGOSLOVI_NEWLINE_MARIJAN PAVELI\xc4\x86, 3. godina (Pontificium Collegium Germanicum et Hungaricum u Rimu)_NEWLINE_IVICA BO\xc5\xa0NJAK, 1. godina (Bogoslovno sjemeni\xc5\xa1tE u \xc4\x90akovu)_NEWLINE_SJEMENI\xc5\xa0TARCI_NEWLINE_ANTONIO \xc4\x86AVAR, 3. godina (Me\xc4\x91ubiskupijsko dje\xc4\x8da\xc4\x8dko sjemeni\xc5\xa1te na \xc5\xa0alati u Zagrebu)_NEWLINE_PERO JURI\xc5\xa0I\xc4\x86, 3. godina (Me\xc4\x91ubiskupijsko dje\xc4\x8da\xc4\x8dko sjemeni\xc5\xa1te na \xc5\xa0alati u Zagrebu)_NEWLINE_REDOVNI\xc4\x8cKE KANDIDATICE_NEWLINE_\xc5\xa0TEFANIJA ROM\xc5\xa0TAJN, 2. godina novicijata (Sestre Milosrdnice u Zagrebu)\n_START_SECTION_\nEkonomsko vije\xc4\x87e\n_START_PARAGRAPH_\nU upravljanju \xc5\xbeupom i njezinim materijalnim dobrima \xc5\xbeupniku poma\xc5\xbee \xc5\xbdupsko ekonomsko vije\xc4\x87e. \xc5\xbdupa mora imati po odredbi kanonskog prava \xc5\xbdEV. I iz tog razloga \xc5\xa1to je u na\xc5\xa1oj Crkvi uveden novi ekonomski sustav koji je stupio na snagu 1. sije\xc4\x8dnja 2001. godine. \xc5\xbdupsko ekonomsko vije\xc4\x87e na\xc5\xa1e \xc5\xbeupe sa\xc4\x8dinjavaju:_NEWLINE_g\xc4\x91a. Zdravka \xc5\xa0utalo, blagajnik i podpredsjedik \xc5\xbdEV-a_NEWLINE_g. Zdravko Pa\xc5\xbein, ing. gra\xc4\x91evine,_NEWLINE_g. Drago Brki\xc4\x87, obrtnik_NEWLINE_g. Drago Pavlovi\xc4\x87, financijski savjetnik,_NEWLINE_g. Zdenko Biondi\xc4\x87, ekonomist._NEWLINE_Na temelju njihove suradnje prionulo se materijalnoj obnovi na\xc5\xa1e \xc5\xbeupe i \xc5\xbeupne crkve. Njihov rad i zauzetost vidljivi su i iz rezultata koje mo\xc5\xbee svatko vidjeti: obnovljen vanjski dio \xc5\xbeupne crkve, \xc5\xbeupna ku\xc4\x87a, dvori\xc5\xa1na zgrada i druge nevidljive stvari._NEWLINE_Ono \xc5\xa1to je va\xc5\xbeno naglasiti da je njihov rad volonterski, dobrovoljan i da za svoj rad ne primaju nikakvu nagradu osim hvala. Hvala \xe2\x80\x93 \xc5\xbeupnik.'