b'\n_START_ARTICLE_\nSveta Zita\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nRo\xc4\x91ena je u Monte Sagratiju, pored Lucca u Italiji. Sa 12. godine postaje slu\xc5\xa1kinja obitelji Paganoa di Fatinelli. 48 godina je bila slu\xc5\xa1kinja, pa doma\xc4\x87ica, a zatim kao guvernanta_NEWLINE_Sveta Zita je umrla u dobi od 60 godina posvetiv\xc5\xa1i cijeli svoj \xc5\xbeivot skromnim ku\xc4\x87anskim poslovima.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tovanje\n_START_PARAGRAPH_\nNakon smrti ubrzo se razvilo popularno \xc5\xa1tovanje oko njezinog groba u San Fredianu. Liturgijsko \xc5\xa1tovanje na lokalnoj razini dopustio je papa Lav X. (po\xc4\x8detkom 16. stolje\xc4\x87a). Sveticom je progla\xc5\xa1ena 1696. godine, a njezino ime Rimskoj Martirologiji dodao je Benedikt XIV. 1748. godine. Spomendan joj se slavi 27. travnja._NEWLINE_U umjetnosti se Sveta Zita prikazuje u radnoj odje\xc4\x87i slu\xc5\xbeavke sa klju\xc4\x8devima, krunicom, torbom, tri kruha, ko\xc5\xa1arom vo\xc4\x87a, torbom, mole\xc4\x87i se na izvoru i drugo. Za\xc5\xa1titnica je doma\xc4\x87ica i slugu. Tijelo joj je ostalo neraspadnuto do danas.'