b'\n_START_ARTICLE_\nGrgur iz Nise\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nGrgur Ni\xc5\xa1ki zajedno s bratom Bazilijem i s Grgurom Nazijanskim je bio jedan od velikih protagonista duhovnog cvjetanja, koje je promicalo izgradnju kr\xc5\xa1\xc4\x87anske civilizacije u \xc4\x8detvrtom stolje\xc4\x87u kr\xc5\xa1\xc4\x87anske ere kada je Kapadocija pro\xc5\xbeivljavala razdoblje intezivne i stvarala\xc4\x8dke kulturalne \xc5\xbeivotnosti. O njegovom \xc5\xbeivotu znamo vrlo malo. Ro\xc4\x91en je oko 335. te ga je potukao brat Bazilije koji je zajedno s Nazijancem bio odgojen u Atenskoj \xc5\xa1koli. Nakon \xc5\xa1to je bio lektor u Crkvi, Grgur je prigrlio slu\xc5\xbebu retora i tad se vjerojatno o\xc5\xbeenio. Zatim je napustio pou\xc4\x8davanje, te se povukao u jednu mona\xc5\xa1ku zajednicu, koju je ustanovio njegov brat Bazilije u Pontu. Mona\xc5\xa1kim se pozivom odu\xc5\xa1evljava uz brata mu Bazilija i njegova majka, brat Nekracije i sestra Makrina. Izme\xc4\x91u 371. i 372. je uz po\xc4\x8detno negodovanje pristao postati biskup Nisse u toj istoj Kapadociji prema \xc5\xbeelji brata Bazilija. _NEWLINE_Bazilije se razo\xc4\x8darao u Grgurovu vr\xc5\xa1enju biskupske du\xc5\xbenosti. Ponekad mu je nedostajalo tanko\xc4\x87utnosti u odnosu prema ljudima. Drugi put opet nije bio dovoljno \xc4\x8dvrst kada su to prilike zahtijevale, a nije bio niti prakti\xc4\x8dan glede administrativnih poslova te je postao lak plijen klevetama i optu\xc5\xbebama do te mjere da je bio uhi\xc4\x87en, a zatim i premje\xc5\xa1ten na dvije godine pod la\xc5\xbenom optu\xc5\xbebom da je zloupotrijebio crkvene fondove. Bilo je to djelo njegovog arijanskog suparnika Demostena. 378 se vra\xc4\x87a na stolicu. 379 je sudjelovao na sinodi u Antiohiji i 380 biva izabran za biskupa metropolitu Sebaste (dana\xc5\xa1nji Sivas u Turskoj). Godine 381. sudjeluje na koncilu u Carigradu gdje je odigrao zna\xc4\x8dajnu ulogu te ga je poradi toga car Teodozije I. Veliki jednim dekretom ozna\xc4\x8dio kao zastupnika pravovjerja. Treba naglasiti njegove zasluge na pneumatolo\xc5\xa1kom podru\xc4\x8dju kada je trebalo sro\xc4\x8diti saborsko Vjerovanje. Ustvari, doradio je Nicejsko Vjerovanje ubaciv\xc5\xa1i paragraf o Duhu Svetom priznav\xc5\xa1i mu Bo\xc5\xa1tvo. Prisustvovao je sinodi u Carigradu i 383.  Propovijedao je na sve\xc4\x8danom sprovodu kneginje Pulherije i carice Flacile 385. Nakon toga se sve manje zalazi u javne poslove. Prizori\xc5\xa1te njegova djelovanja postaje sve vi\xc5\xa1e mona\xc5\xa1ki \xc5\xbeivot. Budu\xc4\x87i da je sve manje u Carigradu, sve manje se pojavljuje  na biskupskim sinodama, a sve vi\xc5\xa1e poha\xc4\x91a samostane. Jo\xc5\xa1 394 se nalazi me\xc4\x91u potpisnicima carigradske sinode nakon \xc4\x8dega mu se gubi svaki trag, pa se smatra da je tada i preminuo.\n_START_SECTION_\nTeologija\n_START_PARAGRAPH_\nSmr\xc4\x87u Bazilija 379, Grgur biva umje\xc5\xa1an u prvom licu, u trinitarne i kristolo\xc5\xa1ke kontrovezije, naslje\xc4\x91uju\xc4\x87i od brata te\xc5\xa1ku ulogu vo\xc4\x91e u borbi protiv arijanaca. Obdaren naro\xc4\x8dito spekulativni genijem, duboko zahva\xc4\x87a u najte\xc5\xbee probleme s ciljem da se pribli\xc5\xbei intelektualno zahtjevnijoj sredini. _NEWLINE_Za Grgura \xc4\x8dovjek dolazi do spoznaje Boga tako da iz vidljivog svijeta, koji potpada pod na\xc5\xa1a osjetila, uzdi\xc5\xbee se u nadosjetilni svijet i tamo tra\xc5\xbei Boga (per visibilia ad invisibilia). Budu\xc4\x87i da je ovakav put opasan tu priska\xc4\x8de u pomo\xc4\x87 Sv. pismo  kao \xe2\x80\x9eglas Duha Svetoga\xe2\x80\x9c. Nejasne tekstove svetih knjiga razja\xc5\xa1njava nam \xe2\x80\x9epatrike paradosis\xe2\x80\x9c. Savr\xc5\xa1enije du\xc5\xa1e Duh Sveti neposredno prosvjetljuje na Zemlji, i one mogu u ekstazi vidjeti Boga licem u lice. _NEWLINE_U obja\xc5\xa1njenju Presvetog Trojstva slu\xc5\xbei se Platonovom filozofijom, pripisuju\xc4\x87i realnost op\xc4\x87im pojmovima. Tako prema njemu \xe2\x80\x9e\xc4\x8dovjek\xe2\x80\x9c zna\xc4\x8di narav, a ne individuum. Prema tome Petar, Pavao, Marko ne zna\xc4\x8de tri \xc4\x8dovjeka  nego jednoga. Rije\xc4\x8d Bog zna\xc4\x8di tako\xc4\x91er broj\xc4\x8dano jednu narav, a ne narav  podijeljenu na pojedina\xc4\x8dne posebne osobe. Otac, Sin i Duh Sveti  je jedan Bog, a ne tri boga. Kako se vidi, Grgur je pomije\xc5\xa1ao logi\xc4\x8dki i realni red. Htio je na taj na\xc4\x8din \xc4\x8diniti Trojstvo shvatljivim. Ina\xc4\x8de je njegova trinitarna teologija ispravna. Tri bo\xc5\xbeanske osobe imaju jednu zajedni\xc4\x8dku narav, djelovanje ad extra je zajedni\xc4\x8dko trima osobama. Zapo\xc4\x8dinje se u Ocu, razvija se kroz Sina i svr\xc5\xa1ava se u Duhu Svetom. Razlika me\xc4\x91u osobama Bo\xc5\xbejim jest u odnosima. O izla\xc5\xbeenju Duha Svetoga govori Grgur kao i ostali gr\xc4\x8dki Oci: Duh Sveti izlazi od Oca po Sinu. _NEWLINE_Obje naravi, bo\xc5\xbeanska i \xc4\x8dovje\xc4\x8danska sjedinjene su u Kristovoj osobi tako da nisu pomije\xc5\xa1ane (asyghytos), nego tako sra\xc5\xa1\xc4\x87ene (symfyia) da svojstva jedne i druge naravi postaju zajedni\xc4\x8dka svakoj od njih (koina ginesthai hekateras amfotera). Iz tog u\xc4\x8denja slijedi \xe2\x80\x9ecommnicatio idiomatum\xe2\x80\x9c. Grgur je jasan svjedok consecrationes instantanae. _NEWLINE_U eshatologiji Grgur je ovisan o Origenu. U\xc4\x8di apokastazu, ali je napustio Origena u\xc4\x8de\xc4\x87i identi\xc4\x8dnost po materiji uskrsnulih tjelesa \xc4\x8dovje\xc4\x8djih sa sada\xc5\xa1njim, dok je Origen zastupao identi\xc4\x8dnost samo po formi (eides). Kad u\xc4\x8di o vje\xc4\x8dnosti kazni na drugom svijetu, govori o \xe2\x80\x9edrugim periodama\xe2\x80\x9c. Kazne su vindikativne i medicinalne.  _NEWLINE_U nauci o otkupljenju slu\xc5\xbei se tako\xc4\x91er Platonovom naukom. Isus je primio narav kolektivnog \xc4\x8dovje\xc4\x8danstva i zadovoljio  za sve ljude u formi strogog otkupljenja (lytrosis).\n_START_SECTION_\nGovori i pisma\n_START_PARAGRAPH_\nGrgurovi govori su prigodnog karaktera, slave mu\xc4\x8denike i svece te vjerske blagdane: Kr\xc5\xa1tenje Isusovo, Pasha, Uznesenje, Duhovi. Poznati su njegovi nadgrobni govori sv. Baziliju i Efremu Sirijskom. Pisma su tako\xc4\x91er ve\xc4\x87inom prigodna ali ima i onih doktrinalnog karaktera.'