b'\n_START_ARTICLE_\nAlah nije obvezan\n_START_PARAGRAPH_\nAlah nije obvezan je roman Ahmadoua Kouroume objavljen 2000. godine. Iste je godine osvojio Renaudotovu nagradu (Prix Renaudot) i Goncourtovu nagradu (Prix Goncourt). Roman donosi detaljnu sliku djece vojnika u ratom pogo\xc4\x91enoj Zapadnoj Africi te otkriva na\xc4\x8din na koji su nevinost i bezbri\xc5\xbenost djece ugro\xc5\xbeene strahotama rata.\n_START_SECTION_\nPovijesni i knji\xc5\xbeevni kontekst\n_START_PARAGRAPH_\nPri\xc4\x8da romana odvija se 1993. godine, za vrijeme Prvog gra\xc4\x91anskog rata u Liberiji u Africi. Taj je rat poznat kao najdu\xc5\xbei i najnasilniji od svih ratova u Africi, koji je kroz dva desetlje\xc4\x87a uzimao danak nedu\xc5\xbenim \xc5\xbertvama. Nije uni\xc5\xa1tio samo Liberiju, ve\xc4\x87 i Sierra Leone, \xc4\x8dija se podru\xc4\x8dja isto tako spominju u romanu. Rat u Sierra Leoneu zapo\xc4\x8deo je upravo zbog situacije u susjednoj zemlji. To je glavni razlog zbog kojeg su mnoge obitelji bile prisiljene gledati u\xc5\xbease rata u svojoj vlastitoj zemlji, ili bje\xc5\xbeati u susjedne zemlje, koje su \xc4\x8desto bile u lo\xc5\xa1ijem stanju. Rat u Liberiji zavr\xc5\xa1io je 1997. godine, dok se u Sierra Leoneu on produ\xc5\xbeio sve do 2002. godine.\n_START_SECTION_\nStil\n_START_PARAGRAPH_\nStil djela je vrlo jednostavan i pripovijedanje se odvija u prvom licu. Kako pripovjeda\xc4\x8d govori o pro\xc5\xa1lim doga\xc4\x91ajima, djelo obiluje opisima i sadr\xc5\xbei vrlo malo izravnog djelovanja. Birahima je pripovjeda\xc4\x8d, ali i protagonist romana. Koristi obja\xc5\xa1njenja brojnih francuskih i afri\xc4\x8dkih rije\xc4\x8di koje prevodi za \xc4\x8ditatelja uz pomo\xc4\x87 svoja \xc4\x8detiri rje\xc4\x8dnika. Zbog toga je djelo prepuno definicija. Pisac koristi dijete vojnika kao centralnu osobnost, pa se tako sna\xc5\xbeno o\xc4\x8ditava njegova politi\xc4\x8dka i socijalna pobuna koja je vidljiva u naraciji. Sam roman protkan je tu\xc5\xbenim i crnim tonovima prilikom opisivanja slika rata, no pisac se trudi osvijetliti ih crnim humorom: \xe2\x80\x9eMoja majka vukla se guzovima po podu. Wallahi (u Alahovo ime)! Vukla se obama guzovima.\xe2\x80\x9c ("Ma maman marchait sur les fesses. Walah\xc3\xa9 (au nom d\xe2\x80\x99Allah)\xc2\xa0! Sur les deux fesses.") Autor istovremeno koristi i ponavljanje tog humora kroz djelo. Ponavljanje drugih re\xc4\x8denica \xc4\x8desto daje gotovo poeti\xc4\x8dnu vrijednost. Roman je zaokru\xc5\xbeeno djelo, jer Birahima zavr\xc5\xa1ava svoju pri\xc4\x8du na na\xc4\x8din da ga njegov ro\xc4\x91ak moli da mu ispri\xc4\x8da sve \xc5\xa1to mu se dogodilo.\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8daj djela za povijest knji\xc5\xbeevnosti\n_START_PARAGRAPH_\nPovijest frankofone knji\xc5\xbeevnosti oboga\xc4\x87ena je ovim romanom jer su afri\xc4\x8dke kolonije do nedavno bile vrlo zatvorene, ponajvi\xc5\xa1e zbog politi\xc4\x8dke situacije. Mo\xc5\xbeemo re\xc4\x87i da je postojao svojevrsni zid iza kojeg su \xc5\xbeivjeli pripadnici kolonija za koje ostatak svijeta nije znao. Kourouma je uspio sru\xc5\xa1iti taj zid i pribli\xc5\xbeiti \xc4\x8ditateljskoj publici strahote i nasilje rata isprepletenih komi\xc4\x8dnim situacijama u nekada\xc5\xa1njim kolonijama. Koriste\xc4\x87i mnoge stvarne osobnosti iz politi\xc4\x8dko-vojnog \xc5\xbeivota, radi kola\xc5\xbe fikcije i zbilje te se tako pribli\xc5\xbeava \xc4\x8ditateljskoj publici \xc4\x8diju svijest poku\xc5\xa1ava probuditi jednostavnim, jasnim i izravnim jezikom, jezikom li\xc5\xa1enim svih nejasno\xc4\x87a.\n_START_SECTION_\nSa\xc5\xbeetak radnje\n_START_PARAGRAPH_\nGlavni lik romana, Birahima, ili kako on sam sebe naziva, \xe2\x80\x9emali crnac\xe2\x80\x9c (p\'tit negre) je dijete od desetak ili dvanaestak godina. Da bi ispri\xc4\x8dao svoju \xc5\xbeivotnu pri\xc4\x8du, koristi \xc4\x8detiri rje\xc4\x8dnika jer se ne zna pravilno slu\xc5\xbeiti francuskim jezikom. Pri\xc4\x8da po\xc4\x8dinje u malom selu u Gvineji zvanom Togobala, nedaleko od granice s Obalom Bjelokosti, kada Birahimina majka umire od \xc4\x8dira. Birahima postaje pravo dijete ulice bez oca i majke (koji je umro prije majke), te odlazi k svojoj teti Mahan u Liberiju kako bi mogao i\xc4\x87i u \xc5\xa1kolu. Na putu do Liberije uz Birahimu putuje suputnik Yacouba. Kada sti\xc5\xbeu u Liberiju, dolaze u kamp pobunjeni\xc4\x8dke skupine NPFL (National Patriotic Front of Liberia, Narodna patriotska fronta Liberije) kamo ih je poslao pukovnik Papa le bon. Birahimi daju kala\xc5\xa1njikov, sitne porcije hrane i male koli\xc4\x8dine droge kako bi ostao poslu\xc5\xa1an te malu pla\xc4\x87u. Postaje dijete vojnik. Tamo pronalazi novog prijatelja, pripadnika skupine ULIMO (United Liberian Movement of Liberia, Ujedinjeni pokret za oslobo\xc4\x91enje Liberije) s kojim odlazi u Sanniquellie. Tamo predaju svoja oru\xc5\xbeja i bivaju uhi\xc4\x87eni. Sestra diktatora Samuela Doea zapovjednica je dje\xc4\x8dje vojske u Sanniquellie. Jedne no\xc4\x87i u kamp dolaze razbojnici i ubijaju dva oficira te bje\xc5\xbee prema Niangbou. Djeca vojnici ih slijede, i u Niangbou se bore protiv stanovnika sela. Birahima saznaje od prijatelja Sekoua da u tom selu \xc5\xbeivi njegova teta Mahan, ali je pobjegla prije nekoliko dana. Yacouba i Birahima kre\xc4\x87u putem Monrovije, na jug. Tamo ih uhi\xc4\x87uju pod sumnjom da se bave magijom. Nakon masovnog ubojstva djece vojnika pod zapovjedni\xc5\xa1tvom Princea Johnsona i napada na Marie-B\xc3\xa9atrice, glavarice najve\xc4\x87e katoli\xc4\x8dke institucije u Monroviji, Birahima i Yacouba susre\xc4\x87u se sa Sekouom koji im govori kako je Mahan u Sierra Leoneu. Oni je tamo odlaze tra\xc5\xbeiti i dolaze na podru\xc4\x8dje koje je okupirao Foday Sankoh. Ovdje ih zatvaraju pripadnici skupine RUF (Revolutionary United Front \xe2\x80\x93 Ujedinjena revolucionarna fronta), koji amputiraju ruke ljudi kako vi\xc5\xa1e ne bi mogli glasati. Pleme zvano Kamajori napada kamp i svi zapovjednici kampa nestaju. Birahima i Yacouba ostaju sami i Kamajori ih zatvaraju. Kada su kona\xc4\x8dno pre\xc5\xbeivjeli ekstremne uvjete i glad u zatvoru, Kamajori ih osloba\xc4\x91aju. Zatim odlaze u vojsku Johnnyja Korome s kojom odlaze prema zapadu u Sierra Leoneu. Birahima et Yacouba pronalaze Sekoua koji im govori kako se Mahan nalazi u zato\xc4\x8deni\xc5\xa1tvu El Hadjija Korome. Bje\xc5\xbee iz vojske i nakon nekoliko dana susre\xc4\x87u Saydona, ro\xc4\x91aka koji je isto tako u potrazi za Mahan. Dolaze u kamp gdje ostaju tri mjeseca. Kasnije saznaju da je Mahan stigla u kamp vrlo bolesna. Imala je malariju i \xc4\x8detvrti dan nakon dolaska je umrla. Svi su se pomolili za nju nad masovnom grobnicom. Birahima, Saydou, Yacouba i Sekou odlu\xc4\x8dili su naposljetku kako \xc4\x87e svatko od njih nabaviti novi identitet. Birahima je ispri\xc4\x8dao svoju \xc5\xbeivotnu pri\xc4\x8du ro\xc4\x91aku Mamadouu.\n_START_SECTION_\nZanimljivosti\n_START_PARAGRAPH_\nNaslov koji pobu\xc4\x91uje radoznalost dao je upravo glavni lik, Birahima, koji na po\xc4\x8detku romana ka\xc5\xbee: "Odlu\xc4\x8dio sam da je kona\xc4\x8dni i potpuni naslov mog blablabla Alah nije obvezan biti pravedan u svim tim zemaljskim stvarima." ("Je d\xc3\xa9cide le titre d\xc3\xa9finitif et complet de mon blablabla est Allah n\xe2\x80\x99est pas oblig\xc3\xa9 d\xe2\x80\x99\xc3\xaatre juste dans toutes ses choses ici-bas.") Alah je u ovom djelu pasivna osobnost; autor se pita djeluje li on pasivno ili aktivno u stra\xc5\xa1nim scenama rata. Mogli bi re\xc4\x87i da se Kourouma poigrava i religijskim pitanjima, te Folorunso smatra da bi ga mogli okarakterizirati kao "komunisti\xc4\x8dkog ideologa" koji isklju\xc4\x8duje boga iz ljudske egzistencije.'