b'\n_START_ARTICLE_\nIja (mjesec)\n_START_SECTION_\nFizi\xc4\x8dka svojstva\n_START_PARAGRAPH_\nIja, kao i Europa, za razliku od ostalih planetnih satelita, ima fizi\xc4\x8dka svojstva donekle sli\xc4\x8dna terestri\xc4\x8dkim planetima (Merkur, Venera, Zemlja, Mars), \xc5\xa1to zna\xc4\x8di da je gra\xc4\x91en uglavnom od otopljenih silikata._NEWLINE_Podatci s letjelice Galileo upu\xc4\x87uju na postojanje \xc5\xbeeljezne jezgre (s primjesama \xc5\xbeeljeznog sulfida) promjera najmanje 900 km okru\xc5\xbeene pla\xc5\xa1tom od djelomi\xc4\x8dno otopljenog stijenja te korom, \xc5\xa1to ga \xc4\x8dini najgu\xc5\xa1\xc4\x87im od galilejanskih satelita._NEWLINE_Za razliku od ostalih galilejanskih satelita na Iji gotovo nema vode. Smatra se da je to posljedica velikih temperatura na Jupiteru u ranim stupnjevima razvoja Sun\xc4\x8deva sustava. Temperatura povr\xc5\xa1ine u prosjeku iznosi oko 130 K, dok najtoplije to\xc4\x8dke na Iji mogu dosegnuti i 2000 K. Iako mu je promjer manji od tre\xc4\x87ine Zemljinog, Io stvara dvostruko vi\xc5\xa1e topline._NEWLINE_Ija ima slaba\xc5\xa1nu atmosferu sastavljenu od sumporovog dioksida i drugih plinova. Posjeduje i ionosferu koja se znatno mijenja s promjenama vulkanske aktivnosti.\n_START_SECTION_\nReljef\n_START_PARAGRAPH_\nPored vulkanskih kaldera visokih i do 17 km, Ija ima vrlo raznovrsnu povr\xc5\xa1inu. Na fotografijama su prepoznati usjeci dubine do nekoliko kilometara, jezera otopljenog sumpora, ne-vulkanske planine, kilometarski tokovi slabo viskoznog materijala te vulkanska grotla. Spojevi sumpora odgovorni su za Iovu raznobojnu povr\xc5\xa1inu na kojoj prevladavaju crvena, naran\xc4\x8dasta, \xc5\xbeuta, zelena i bijela boja._NEWLINE_Planine koje dose\xc5\xbeu i do 10 km visine nalaze se uglavnom u polarnim podru\xc4\x8djima iako ih se mo\xc5\xbee na\xc4\x87i i bli\xc5\xbee ekvatoru._NEWLINE_Na Iji nije uo\xc4\x8den ni jedan udarni krater, prvenstveno zbog vulkana koji ih neprestano zatrpavaju.\n_START_SECTION_\nVulkanizam\n_START_PARAGRAPH_\nIja je geolo\xc5\xa1ki najaktivnije tijelo u Sun\xc4\x8devu sustavu i njezina je povr\xc5\xa1ina bitno druk\xc4\x8dija od bilo \xc4\x8dega vi\xc4\x91enog kod ostalih tijela. Letjelica Voyager 1 na Iji nije na\xc5\xa1la, kako se o\xc4\x8dekivalo, mno\xc5\xa1tvo kratera, nego povr\xc5\xa1inu prekrivenu vulkanskim kalderama. Neki su vulkani jo\xc5\xa1 uvijek aktivni, te stalno mijenjaju Ijinu povr\xc5\xa1inu, zbog \xc4\x8dega je gotovo nemogu\xc4\x87e prona\xc4\x87i tragove kratera. Ija ima najmla\xc4\x91u povr\xc5\xa1inu u Sun\xc4\x8devu sustavu, a vrijeme potrebno da se cijela povr\xc5\xa1ina potpuno promijeni procjenjuje se na milijun godina. Promjene povr\xc5\xa1ine mogu se uo\xc4\x8diti i usporedbom fotografija snimljenih u razmaku od samo nekoliko godina. Izme\xc4\x91u prolazaka Voyagera 1 i 2 (samo 4 mjeseca razlike), neki su vulkani prestali izbacivati lavu, a drugi su postali aktivni._NEWLINE_Vulkani izbacuju dim i pra\xc5\xa1inu u svemir. \xc4\x8cini se da je izba\xc4\x8deni materijal po svom sastavu sumpor ili sumporov dioksid. Neka novija temperaturna mjerenja izvedena zemaljskim infracrvenim teleskopima daju naslutiti da je lava na Iji zapravo rastopljeno silikatno stijenje, a analiza infracrvenih fotografija teleskopa Hubble upu\xc4\x87uje na veliki postotak natrija. Na fotografijama koje su poslali "Voyager 1", "Voyager 2" i "Galileo", mogu se vidjeti i do 300 km visoki stupovi dima._NEWLINE_U srpnju 1994. letjelica "Galileo" oktrila je tokove pra\xc5\xa1ine koji potje\xc4\x8du s Ije. Pretpostavlja se da su izvor ove pra\xc5\xa1ine Ijini vulkani. Izba\xc4\x8dene \xc4\x8destice pra\xc5\xa1ine se naelektriziraju, nakon \xc4\x8dega do\xc4\x91u pod utjecaj Jupiterovog magnetskog polja koje ih izbacuje u svemir brzinama od 50 do 100 km/s, dovoljno za odlazak iz Sun\xc4\x8devog sustava._NEWLINE_Za vulkanizam na Iji odgovorne su plimne sile Jupitera te susjednih satelita Europe i (ne\xc5\xa1to manje) Ganimeda. Jupiterovo jako gravitacijsko polje raste\xc5\xbee Iju stvaraju\xc4\x87i plimu i oseku. Iako se plimna izbo\xc4\x8dina (zbog sinkrone rotacije) uvijek nalazi na istom mjestu, Europa i Ganimed svojim prolaskom pokraj Ije zna\xc4\x8dajno mijenjaju njezinu putanju koja je zbog toga nepravilno elipti\xc4\x8dna. Zbog ovih velikih promjena udaljenosti Ije od Jupitera, znatno se mijenja i intenzitet plimnih sila, zbog \xc4\x8dega se plimna izbo\xc4\x8dina smanjuje i pove\xc4\x87ava. Visina Ijine povr\xc5\xa1ine mo\xc5\xbee mjestimi\xc4\x8dno varirati i do 100 m. Trenje uzrokovano stalnim stezanjem i rastezanjem Ije neprestano topi njegovu unutra\xc5\xa1njost i odr\xc5\xbeava vulkane aktivnima.\n_START_SECTION_\nMagnetsko polje\n_START_PARAGRAPH_\nIjina orbita se nalazi unutar magnetskog polja Jupitera, \xc5\xa1to uzrokuje induciranje elektri\xc4\x8dnih struja unutar Ije. Inducirana snaga je mala u usporedbi s onom koja se osloba\xc4\x91a uslijed plimnih sila, ali ipak mo\xc5\xbee dose\xc4\x87i 1 trilijun (10\xc2\xb9\xc2\xb2) W._NEWLINE_Magnetsko polje Jupitera podi\xc5\xbee materijal s Ije (uglavnom sumpor i kisik), koji tvori torus oko Jupitera. \xc4\x8cestice koje bje\xc5\xbee iz Ijina torusa dijelom su odgovorne za neobi\xc4\x8dno veliku jupiterovu magnetosferu, te pojavu polarne svjetlosti na Jupiteru. Ijino gibanje unutar Jupiterova magnetskog polja, uzrokuje i jake elektri\xc4\x8dne struje izme\xc4\x91u Jupitera i Ije, \xc5\xa1to ponekad uzrokuje jake radio-bljeskove koji se mogu zamijetiti i na Zemlji._NEWLINE_Noviji podatci s letjelice "Galileo" govore u prilog postojanju Ijina vlastita magnetskog polja, kao \xc5\xa1to ga ima jo\xc5\xa1 jedan galilejanski satelit - Ganimed.\n_START_SECTION_\nPovijest istra\xc5\xbeivanja\n_START_PARAGRAPH_\nGalileo Galilej je 1610. godine prvi uperio teleskop prema Jupiteru te otkrio 4 Jupiterova satelita (Ija, Europa, Ganimed i Kalista), koji se po njemu zovu galilejanski. To je bio dokaz Kopernikove heliocentri\xc4\x8dne teorije jer se dokazalo da se ne vrti sve oko Zemlje._NEWLINE_Pet je letjelica poslalo na Zemlju fotografije ovog satelita: Pioneer 11, Voyager 1 i Voyager 2, Galileo) i New Horizons. Otkri\xc4\x87e vulkanizma na Iji se smatra najve\xc4\x87im dostignu\xc4\x87em misija Voyager, jer se potvrdilo da i drugi terestri\xc4\x8dki planeti i sateliti imaju vru\xc4\x87u unutra\xc5\xa1njost.'