b'\n_START_ARTICLE_\nIbrahim Hanibal\n_START_SECTION_\nBiografija\n_START_PARAGRAPH_\nPretpostavlja se da se Ibrahim (Abraham, rus. \xd0\x90\xd0\xb1\xd1\x80\xd0\xb0\xd0\xbc), sin vladaju\xc4\x87eg kneza ("crnca" plemi\xc4\x87kog podrijetla, prema zapisima njegovog mla\xc4\x91eg sina Petra) rodio 1688. (ili 1696.) u Africi. Tradicionalna verzija (koja dolazi od, Pu\xc5\xa1kinu poznate, njema\xc4\x8dke biografije Hanibala koju je sastavio njegov zet Rotkirch) je povezivala njegovu domovinu sa sjeverom Etiopije, vjerojatno iz etnolingvisti\xc4\x8dke grupe etiopskih \xc5\xbdidova ili amhara, me\xc4\x91utim, istra\xc5\xbeivanja apsolventa Sorbone, beninskog slavista Dieudonn\xc3\xa9a Gnammankoua (autora knjige Ibrahim Hanibal, koji je razvio ideju Nabokova) njegovom domovinom smatra granicu suvremenog Kameruna i \xc4\x8cada, gdje se nalazio sultanat Logon naroda Kotoko, nasljednikom civilizacije Sao. Kao osmogodi\xc5\xa1njaka su ga oteli zajedno s bratom i dovezli u Carigrad, otkuda je 1705. Sava Raguzinski dovezao bra\xc4\x87u kao poklon Petru I., koji je volio svakojake rijetke stvari i kuriozitete, i koji je i ranije imao "arapine". Prema alternativnoj verziji (Blagoj, Tumijanc i dr.) Ibrahima je kupio Petar I. otprilike 1698. u Europi, te dovezao u Rusiju._NEWLINE_Dje\xc4\x8daci su pokr\xc5\xa1teni u vilniuskoj crkvi Svete Petke (danas Pjatnickaja crkva), najvjerojatnije u drugoj polovini srpnja 1705. Kumovi su bili car Petar (koji mu je dao i patronim i prezime "Petrov") i kraljica Christiane Eberhardine von Brandenburg-Bayreuth, supruga kralja Augusta II. Ibrahim je dobio rusificirano ime Abram, a njegov brat ime Aleksej. O tome govori jedna od spomen-plo\xc4\x8da na sada\xc5\xa1njem zdanju crkve. Tekst glasi:_NEWLINE_U ovoj je crkvi Imperator Petar Veliki 1705. slu\xc5\xa1ao blagodarenje za pobjedu nad trupama Karla XII., podario joj stijeg oduzet u toj pobjedi od \xc5\xa0veda i krstio u njoj Afrikanca Hanibala, djeda \xc4\x8duvenog pjesnika na\xc5\xa1ega A.S. Pu\xc5\xa1kina._NEWLINE_Istovremeno, neki istra\xc5\xbeiva\xc4\x8di ne podr\xc5\xbeavaju slu\xc5\xbebenu verziju Hanibalovog kr\xc5\xa1tenja, smatraju\xc4\x87i da je Petar krstio dje\xc4\x8daka otprilike 1698._NEWLINE_Ibrahimov brat, Aleksej Petrovi\xc4\x8d (nazvan, po svoj prilici, u \xc4\x8dast carevi\xc4\x87a Alekseja Petrovi\xc4\x8da), nije imao uspje\xc5\xa1nu karijeru, slu\xc5\xbeio je kao oboist u Preobra\xc5\xbeenskoj pukovniji, o\xc5\xbeenio se kmeticom prognanih kne\xc5\xbeeva Golicina i zadnji put se spominje krajem 1710-ih; u obitelji Hanibala sje\xc4\x87anje na njega se nije sa\xc4\x8duvalo, te je o njegovu postojanju postalo poznato tek iz arhiva petrovskog razdoblja u 20. stolje\xc4\x87u._NEWLINE_Ibrahim Petrovi\xc4\x8d se "stalno" nalazio u blizini cara, spavao u njegovoj sobi, pratio ga na svim putovanjima. U dokumentima se triput spominje zajedno s dvorskom ludom Janom Lakostom, no od 1714. Petar I. mu povjerava razli\xc4\x8dite zadatke, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i i tajne, postaje posilni i tajnik cara. Godine 1716. je otputovao s carem u inozemstvo. U to je vrijeme Ibrahim primao 100 rubalja godi\xc5\xa1nje. U Francuskoj je ostao na \xc5\xa1kolovanju; provev\xc5\xa1i godinu i pol u \xc5\xa1koli za in\xc5\xbeenjere, pridru\xc5\xbeio se francuskoj vojsci, sudjelovao u \xc5\xa1panjolskom ratu (1718.- 1719.), bio ranjen u glavu i stekao \xc4\x8din kapetana. Vrativ\xc5\xa1i se u Rusiju 1723., slu\xc5\xbeio je u Preobra\xc5\xbeenskoj pukovniji kao in\xc5\xbeenjer-poru\xc4\x8dnik pje\xc5\xa1a\xc4\x8dke topni\xc4\x8dke satnije, \xc4\x8diji je kapetan bio sam car._NEWLINE_Nakon Petrove smrti Hanibal (ovo prezime je preferirao od kraja 1720-ih, u \xc4\x8dast karta\xc5\xa1kog vojskovo\xc4\x91e Hanibala) se priklju\xc4\x8dio grupi nezadovoljnih uzdizanjem kneza Aleksandra Men\xc5\xa1ikova, zbog \xc4\x8dega je bio prognan u Sibir (1727.). Godine 1729. bilo je nare\xc4\x91eno da mu se oduzmu dokumenti i dr\xc5\xbei u pritvoru u Tomsku, daju\xc4\x87i mu mjese\xc4\x8dno 10 rubalja. U sije\xc4\x8dnju 1730. dodijeljeni su mu \xc4\x8din majora i slu\xc5\xbeba u Tobolskom garnizonu, a u rujnu je premje\xc5\xa1ten kao kapetan u In\xc5\xbeenjerski korpus, gdje se nalazio do otpusta 1733._NEWLINE_Po\xc4\x8detkom 1731. Hanibal se o\xc5\xbeenio u Sankt Peterburgu Grkinjom Evdokijom Andrejevnom Dioper, te je uskoro bio poslan u P\xc3\xa4rnu podu\xc4\x8davati do\xc4\x8dasnike matematici i tehni\xc4\x8dkom crtanju. Udav\xc5\xa1i se protiv svoje volje, Jevdokija Andrejevna je prevarila mu\xc5\xbea, zbog \xc4\x8dega ju je Ibrahim, po jednoj verziji, progonio i zlostavljao. Po drugoj verziji Hanibal je, vidjev\xc5\xa1i dijete - bjeloputu i svjetlokosu djevoj\xc4\x8dicu, optu\xc5\xbeio suprugu za nevjeru, nakon \xc4\x8dega ga je ona poku\xc5\xa1ala otrovati uz pomo\xc4\x87 do\xc4\x8dasnika \xc5\xa0i\xc5\xa1kova. Stvar je do\xc5\xa1la do suda, te su \xc5\xa0i\xc5\xa1kova ubrzo proglasili krivim, nju uhitili i dr\xc5\xbeali u zatvoru 11 godina u u\xc5\xbeasnim uvjetima. U me\xc4\x91uvremenu se Hanibal u P\xc3\xa4rnuu upoznao sa Christinom Reginom Si\xc3\xb6berg, rodom iz skandinavskih i njema\xc4\x8dkih plemenita\xc5\xa1kih obitelji. S njom je imao djecu i o\xc5\xbeenio se njome 1736. dok mu je prva supruga jo\xc5\xa1 bila \xc5\xbeiva, podnijev\xc5\xa1i kao dokaz razvoda odluku suda o kazni za brakolomstvo. Godine 1743. Jevdokija je, pu\xc5\xa1tena iz zatvora uz jam\xc4\x8devinu, opet zatrudnjela, nakon \xc4\x8dega je podnijela molbu u konzistorij, u kojem je priznala nevjeru i sama molila za razvod. Me\xc4\x91utim, parnica je zavr\xc5\xa1ila tek 1753.; supruzi su se razveli, Jevdokiju poslali u Starolado\xc5\xbeski manastir, a Hanibalu odredili epitimiju i nov\xc4\x8danu kaznu, priznav\xc5\xa1i, me\xc4\x91utim, drugi brak zakonitim i smatraju\xc4\x87i krivim vojni sud koji je donio odluku o brakolomstvu bez da ga je prethodno razmotrio Sveti Sinod._NEWLINE_Stupiv\xc5\xa1i 1740. opet na slu\xc5\xbebu, Hanibal je napredovao s okrunjenjem Elizabete Petrovne. Godine 1742. bio je imenovan za revelskog zapovjednika i nagra\xc4\x91en imanjima: smatrao se "pravim kamerherom". Iste mu je godine Elizabeta darovala dvorsko zemlji\xc5\xa1te u Voroneckom kotaru Pskovske provincije, gdje je Hanibal osnovao majur kasnije nazvan Petrovskoje. Godine 1745. Hanibala su zadu\xc5\xbeili da upravlja poslovima razgrani\xc4\x8denja zemalja sa \xc5\xa0vedskom. Vrativ\xc5\xa1i se opet 1752. u In\xc5\xbeenjerski korpus, postao je upravitelj In\xc5\xbeenjerskog odsjeka Rusije, rukovodio ja\xc4\x8danjem Tobolo-I\xc5\xa1imske (Sibirske) linije, a tako\xc4\x91er i u drugim gradovima (Kron\xc5\xa1tadt, Riga, Petrograd, i dr.). Godine 1755. upravljao je izgradnjom i odr\xc5\xbeavanjem Kron\xc5\xa1tadtskog kanala, a ve\xc4\x87 tada je osnovao bolnicu za radnike na kanalu i ne\xc5\xa1to kasnije \xc5\xa1kolu za djecu radnika i majstora. 30. kolovoza 1760. nagra\xc4\x91en je ordenom svetog Aleksandra Nevskog. Do\xc5\xa1av\xc5\xa1i do \xc4\x8dina general-an\xc5\xa1efa, Hanibal je otpu\xc5\xa1ten 1762., a preminuo je 1781._NEWLINE_Poznat je Hanibalov doprinos uzgoju krumpira u Rusiji. Ve\xc4\x87 je Petar I. uzgajao krumpir u selu Strelna, nadaju\xc4\x87i se da \xc4\x87e ga iskoristiti u ljekovite svrhe. 1760-ih Katarina II. je odlu\xc4\x8dila da se gomolj poku\xc5\xa1a iskoristiti za vrijeme nesta\xc5\xa1ice hrane, te je naredila Ibrahimu Hanibalu, kojem je bila poznata ta kultura, da se na svojem majuru po\xc4\x8dne baviti uzgojem krumpira. Tako je njegov majur Sujda postao prvo mjesto u Rusiji gdje su se pojavila, u po\xc4\x8detku mala, a zatim i velika polja koja su se uskoro premjestila i na susjedna imanja. Seljaci su ispo\xc4\x8detka bili nepovjerljivi prema novoj kulturi, no krumpir je spa\xc5\xa1avao od gladi, te je nepovjerenje prema njemu ubrzo is\xc4\x8dezlo._NEWLINE_Odnos Hanibala prema seljacima bio je neobi\xc4\x8dan za to vrijeme. Godine 1743., daju\xc4\x87i dio sela Ragola u zakup profesoru Joachimu von Tirenu, napisao je ugovor prema \xc4\x8dijim je paragrafima bilo zabranjeno tjelesno ka\xc5\xbenjavanje seljaka i pove\xc4\x87avanje dogovorenih normi tlake; ako bi von Tiren prekr\xc5\xa1io te zabrane, Hanibal je mogao razvrgnuti ugovor na sudu._NEWLINE_Prema legendi, Aleksandr Suvorov je bio zahvalan Hanibalu \xc5\xa1to je mogao odabrati vojnu karijeru jer je uvjerio njegova oca da mu popusti. Hanibal je bio prirodno nadaren i dokazao je da je natprosje\xc4\x8dno sposoban in\xc5\xbeenjer. Pisao je memoare na francuskom jeziku, ali ih je uni\xc5\xa1tio._NEWLINE_Imao je jedanaestoro djece, no odraslu dob su dostigla \xc4\x8detiri sina (Ivan, Petar, Osip, Isaak) i tri k\xc4\x87eri (Elizabeta, Anna, Sofja); sin Ivan Abramovi\xc4\x8d Gannibal Ivan je sudjelovao u morskoj ekspediciji, zauzeo Navarin, istaknuo se u bitci ruske i turske flote kod \xc4\x8cesme, na ukaz Katarine II. je rukovodio izgradnjom grada Hersona (1779.), a umro je kao general-an\xc5\xa1ef 1801. K\xc4\x87i drugog Hanibalovog sina, Osipa, bila je majka Aleksandra Pu\xc5\xa1kina, koji o svojem pradjedu govori u pjesmama: Jurjevu, Jazikovu i Moja rodoslovna._NEWLINE_Ibrahimovih je potomaka i me\xc4\x91u engleskim aristokratima: Natalia Grosvenor, vojvotkinja Westminstera i njena sestra, Alexandra Hamilton, vojvotkinja Abercorna. George Mountbatten, 4. markiz Milford Havena, ro\xc4\x91ak kraljice Elizabete II., tako\xc4\x91er je njegovim izravnim potomkom, kao unuk Nadejda Mountbatten, markiza Milford Havena.'