b'\n_START_ARTICLE_\nAdolf Smekal\n_START_SECTION_\nRamanov u\xc4\x8dinak\n_START_PARAGRAPH_\nRamanov u\xc4\x8dinak, Ramanov efekt ili Ramanovo raspr\xc5\xa1enje (po indijskom fizi\xc4\x8daru \xc4\x8c. V. Ramanu) je u osnovi neelasti\xc4\x8dno, nekoherentno raspr\xc5\xa1enje svjetlosti na nekome materijalu. Ako na materijal pada snop vidljive monokromatske svjetlosti, u raspr\xc5\xa1enoj se svjetlosti, osim upadne frekvencije (za elasti\xc4\x8dno raspr\xc5\xa1enje), opa\xc5\xbea niz novih spektralnih linija (takozvane Ramanove linije). Promjene frekvencija upadne svjetlosti tih linija jednake su frekvencijama apsorpcijskih vrpca u infracrvenom spektru toga materijala i odgovaraju, dakle, energetskim stanjima promatrane molekule, odnosno kristala. Tu je pojavu teorijski predvidio austrijski fizi\xc4\x8dar A. Smekal (1923.), a pokusima potvrdio indijski fizi\xc4\x8dar \xc4\x8c. V. Raman.'