b'\n_START_ARTICLE_\nLas Meninas\n_START_SECTION_\nOdlike\n_START_PARAGRAPH_\nSlika predstavlja veliku prostoriju Filipove pala\xc4\x8de u \xc4\x8dijem sredi\xc5\xa1tu se nalazi petogodi\xc5\xa1nja infanta (princeza) Margarita Tereza koju dvore dvorske dame (meninas), patuljak i pas. Njihovu bogatu dvorsku odje\xc4\x87u Vel\xc3\xa1zquez je naslikao elegantnim i spontanim potezima kista, tako da isti\xc4\x8du njihove teksture._NEWLINE_Na detalju koji prikazuje infantkinju Margeritu mo\xc5\xbee se vidjeti da umjetnik ne slika haljinu, ve\xc4\x87 svjetlost kako se reflektira u njegovu oku od predmeta, koji je slu\xc4\x8dajno vrpca. On svjetlost prevodi u tonove, daju\xc4\x87i impresiju boje, teksture i oblika vrpce. Ne mogu se opisati detalji tog predmeta, do\xc5\xbeivljava se samo realnost udaljenosti koja svodi predmet na mrlje boja_NEWLINE_Neki oblici, poput infante i dvorjana na vratima, su osvijetljeni, ali su ostali na slici, poput slika na bo\xc4\x8dnim zidovima, potpuno nejasni. Najtajanstvenije je veliko platno s lijeve strane iza kojega se nalazi sam slikar Vel\xc3\xa1zquez u radu. Izme\xc4\x91u tajanstvenih slika na zidu nalazi se zrcalo u kojemu se oslikavaju likovi kralja Filipa IV. i kraljice Marijane, roditelja malene infante. Njihov prikaz je bio temom brojnih znanstvenih rasprava: da li oni zapravo samo stoje ispred svoje k\xc4\x87eri, ili poziraju slikaru za portret?_NEWLINE_Kompozicija (likovna) je na prvi pogled zatvorena sa svih strana, \xc4\x8dak i s prednje, i to pomo\xc4\x87u zrcala kao na slici Portret Arnolfinijevih Jana van Eycka. Me\xc4\x91utim, elementima \xc5\xbeanr-scene sugerirano je otvaranje. Prozori se nalaze na lijevoj strani, ali kroz njih se ne vidi, u pozadini je otvor vrata zabljesnut svjetlo\xc5\xa1\xc4\x87u, a sugerirano otvaranje lijeve strane je zaklonjeno slikarskim \xc5\xa1tafelajom. I ome\xc4\x91ivanje prednje strane je relevantno: likovi u zrcalu su nazna\xc4\x8deni, kao svijetle mrlje rastvorenih obrisa na neodre\xc4\x91enoj pozadini. Likovi su grupirani u dvije krivulje, izme\xc4\x91u kojih prostor krivuda, nastavlja se do vrata, povezuju\xc4\x87i svjetlost koja dolazi s desna sa svjetlo\xc5\xa1\xc4\x87u u dnu slike. U kompoziciju svjetlosti uklju\xc4\x8den je i odraz u zrcalu, predstavljaju\xc4\x87i istovremeno prikaz refleksa i izvor svjetlosti. U svakom slu\xc4\x8daju, prostor prikazan na slici je, u skladu s baroknim ukusom, otvoren na sve strane. Najprije nepoznatim granicama prostora u tami, potom stra\xc5\xbenjim vratima kojima se otvara pogled u nedogled sjajnog eksterijera, i zrcalom u prostor gdje stoje promatra\xc4\x8di slike (na mjestu kralja i kraljice)._NEWLINE_Slika ima jo\xc5\xa1 jedno simboli\xc4\x8dno zna\xc4\x8denje. S obzirom da se slikarstvo u \xc5\xa0panjolskoj jo\xc5\xa1 uvijek nije smatralo umjetno\xc5\xa1\xc4\x87u, kao u Italiji, nego samo vje\xc5\xa1tim zanatom, smje\xc5\xa1taju\xc4\x87i sebe na kraljevski portret Vel\xc3\xa1zquez je istaknuo kako je tu mjesto umjetniku, a slikarstvu uz najve\xc4\x87e djelatnosti. Da je umjetnik bio ponosan na ovu sliku, ali i na sebe kao \xc4\x8dlana kraljevskog kruga s nadimkom \xe2\x80\x9cbo\xc5\xbeanskog umjetnika\xe2\x80\x9d, vidi se i po \xc4\x8dvrstoj pozi, uzdignutom kistu i ordenu na grudima. Taj crveni kri\xc5\xbe je zapravo Orden sv. Jakova kojim je Vel\xc3\xa1zquez postao vitezom 1659. godine. Iako je slika bila dovr\xc5\xa1ena 1656. godine, tri godine prije, Vel\xc3\xa1zquez ga je kasnije dodao na sliku.'