b'\n_START_ARTICLE_\nMilan Kundera\n_START_PARAGRAPH_\nMilan Kundera (Brno, 1. travnja 1929.) je \xc4\x8de\xc5\xa1ko-francuski knji\xc5\xbeevnik.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivot\n_START_PARAGRAPH_\nMilan Kundera se rodio u obitelji srednjeg sloja. Njegov otac, Ludv\xc3\xadk Kundera (1891.-1971.), svojedobno u\xc4\x8denik skladatelja Leo\xc5\xa1a Jan\xc3\xa1\xc4\x8deka bio je \xc4\x8de\xc5\xa1ki muzikolog i pijanist, a bio je i na \xc4\x8delu Jan\xc3\xa1\xc4\x8dekove Muzi\xc4\x8dke akademije u Brnu (1948-1961). Milan je nau\xc4\x8dio svirati glasovir od oca i kasnije je oti\xc5\xa1ao na studij muzikologije i kompozicije. Muzikolo\xc5\xa1ki utjecaji i referencije brojni su u njegovom knji\xc5\xbeevnom opusu._NEWLINE_Kundera je, tako\xc4\x91er, u Pragu studirao knji\xc5\xbeevnost i estetiku, no nakon dva semestra pre\xc5\xa1ao je na pra\xc5\xa1ku filmsku akademiju, gdje je slu\xc5\xa1ao predavanja iz re\xc5\xbeije i scenaristike. Nakon \xc5\xa1to je godine 1952. diplomirao, ondje je po\xc4\x8deo predavati svjetsku knji\xc5\xbeevnost._NEWLINE_Kundera je pripadao generaciji mladih \xc4\x8ceha koji su stekli malo ili nimalo iskustva s predratnom demokratskom \xc4\x8cehoslova\xc4\x8dkom Republikom. Na njihovu su ideologiju znatno utjecala iskustva Drugog svjetskog rata i njema\xc4\x8dke okupacije; tako, godine 1948., Kundera se - jo\xc5\xa1 mladi\xc4\x87 - pridru\xc5\xbeio vladaju\xc4\x87oj \xc4\x8cehoslova\xc4\x8dkoj komunisti\xc4\x8dkoj partiji. Godine 1950. on i jo\xc5\xa1 jedan \xc4\x8de\xc5\xa1ki pisac, Jan Trefulka, bili su isklju\xc4\x8deni iz partije zbog \xc2\xabantipartijske djelatnosti\xc2\xbb. Obojica su knji\xc5\xbeevno obradila taj incident: Kunderu je on nadahnuo za glavnu temu romana \xc5\xa0ala (1967)._NEWLINE_Kundera je ponovo primljen u Komunisti\xc4\x8dku partiju godine 1956., da bi naposljetku po drugi put iz nje bio isklju\xc4\x8den godine 1970. Zajedno s drugim \xc4\x8de\xc5\xa1kim umjetnicima i knji\xc5\xbeevnicima - poput V\xc3\xa1clava Havela - i Kundera se anga\xc5\xbeirao u Pra\xc5\xa1kom prolje\xc4\x87u (1968), kratkom razdoblju reformisti\xc4\x8dkog optimizma koje je ugu\xc5\xa1ila sovjetska invazija \xc4\x8cehoslova\xc4\x8dke u kolovozu iste godine._NEWLINE_Kundera je i nadalje ostao anga\xc5\xbeiran u reformi \xc4\x8de\xc5\xa1kog komunizma i o\xc5\xa1tro je javno, u tisku, polemizirao s Havelom, govore\xc4\x87i da bi svatko trebao ostati stalo\xc5\xbeen, jer \xc2\xabnikoga jo\xc5\xa1 ne zatvaraju zbog mi\xc5\xa1ljenja\xc2\xbb, a \xc2\xabzna\xc4\x8daj Pra\xc5\xa1ke jeseni mogao bi u kona\xc4\x8dnici biti ve\xc4\x87i od zna\xc4\x8daja Pra\xc5\xa1kog prolje\xc4\x87a\xc2\xbb. No na kraju je Kundera napustio svoje refromisti\xc4\x8dke snove i odselio se u Francusku godine 1975. Francuski je gra\xc4\x91anin od 1981.\n_START_SECTION_\nDjela\n_START_PARAGRAPH_\nKundera je po\xc4\x8deo objavljivati 1953. godine. Pisao je i na \xc4\x8de\xc5\xa1kom i na francuskom jeziku. Zadnje je romane napisao na francuskom.'