b'\n_START_ARTICLE_\nJosephine Bakhita\n_START_SECTION_\nDjetinjstvo\n_START_PARAGRAPH_\nRodila se u Darfuru u uglednoj obitelji. \xc5\xbdivjela je mirnim i sretnim \xc5\xbeivotom, dok je nisu oteli arapski trgovci robljem.\n_START_SECTION_\nRopstvo\n_START_PARAGRAPH_\nBila je prisiljena prehodati 960 kilometara, nasilno je preobra\xc4\x87ena na islam i pet puta preprodana kao robinja. Od trauma je zaboravila svoje pravo ime pa je nazvana Bakhita, \xc5\xa1to na arapskom zna\xc4\x8di "sretna". Slu\xc5\xbeila je kod vi\xc5\xa1e obitelji, \xc4\x8diji su pripadnici bili okrutni prema njoj i svakodnevno je tukli i zlostavljali. Bila je na silu tetovirana i obilje\xc5\xbeena postupkom skarifikacije. Bila je slu\xc5\xa1kinja kod \xc5\xbeene nekoga generala gdje je svakoga dana bila do krvi bi\xc4\x8devana. Od posljedica toga bi\xc4\x8devanja do kraja su joj \xc5\xbeivota na tijelu ostala 144 o\xc5\xbeiljka._NEWLINE_Dok je bila u Sudanu, talijanski diplomat Calisto Legnani otkupio ju je kao ropkinju, kako bi je oslobodio. Kad se Legnani morao vratiti u svoju zemlju, Bakhita je odlu\xc4\x8dila da ga prati, i do\xc5\xa1la je do Genove, i grada Zianigo. Kada su ju htjeli vratiti u Sudan, odbila je. U Zianigu je slu\xc5\xbeila obitelj Michielo, a kasnije je do\xc5\xa1la \xc5\xbeivjeti me\xc4\x91u \xc4\x8dasne sestre Dru\xc5\xbebe K\xc4\x87eri Milosr\xc4\x91a sv. Magdalene od Canosse (kanosijanke) u Veneciji, gdje je dobila prve sakramente katekumenata iz ruku venecijanskoga patrijarha, 9. sije\xc4\x8dnja 1890., a na kr\xc5\xa1tenju je dobila ime Jozefina, te 8. prosinca 1896., postala \xc4\x8dasna sestra.\n_START_SECTION_\nRedovni\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nJozefina Bakhita se kao \xc4\x8dasna sestra istaknula, ne samo po svojom pobo\xc5\xbenosti i ljubavi prema Kristu i Euharistiji, nego i svojom pomo\xc4\x87i za siroma\xc5\xa1ne i najranjivije, tako da je prozvana od milja "Crna majka". Na nagovor redovni\xc4\x8dke poglavarice sje\xc4\x87anja na svoj \xc5\xbeivot opisala je u Dnevniku (Il diario)._NEWLINE_Umrla je u samostanu u mjestu Schio, 1947. godine, u dobi od 78 godina. Njeni neo\xc5\xa1te\xc4\x87eni posmrtni ostaci pokopani su ispod oltara crkve i samostana.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tovanje\n_START_PARAGRAPH_\nPapa Ivan Pavao II. proglasio ju je bla\xc5\xbeenom 1992., i svetom u Rimu u listopadu 2000. godine._NEWLINE_Papa Benedikt XVI. spomenuo je njen \xc5\xbeivot u enciklici "Spe salvi" raspravljaju\xc4\x87i o nadi.'