b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Zajc\n_START_SECTION_\nPodrijetlo\n_START_PARAGRAPH_\nZajc je bio \xc4\x8de\xc5\xa1kog podrijetla, njegov otac Jan Nepomuk Zajitz (ili Johann Zaytz od Zagicza), vojni kapelnik i skladatelj, ro\xc4\x91en je 1800. godine u Doma\xc5\xa1inu (\xc4\x8ce\xc5\xa1ka). Kao vojni kapelnik on sti\xc5\xbee u Bratislavu (gdje je njegova pukovnija boravi od 1821. godine), gdje se 23. kolovoza 1829. vjen\xc4\x8dava s Annom Bodensteiner (njezin otac Franz Bodensteiner bio je trgovac), ro\xc4\x91enom 1805. godine u Bratislavi. Doseliv\xc5\xa1i se 1830. godine s 45. pje\xc5\xa1adijskom pukovnijom baruna Mayera von Heldenfelda, sa suprugom, kao vojni kapelnik u Rijeku, Johann Zajc ovdje je razvio znatnu glazbenu djelatnost u okviru glazbenog dru\xc5\xa1tva, \xc5\xa1kole u sklopu dru\xc5\xa1tva i u kazali\xc5\xa1tu. U listopadu 1834. godine pukovnija Majer posebnom notom upu\xc4\x87enom ravnateljstvu kazali\xc5\xa1ta dopu\xc5\xa1ta Johannu Zajcu dirigiranje u rije\xc4\x8dkom kazali\xc5\xa1tu. Godine 1835. pukovnija je premje\xc5\xa1tena u Zadar, no izgleda da je Zajc vrlo zavolio Rijeku te se 1836. godine nakon smrti svog prvog u\xc4\x8ditelja Wenzela natje\xc4\x8de za to mjesto. Izme\xc4\x91u osam natjecatelja izabran je Johann Zajc koji \xc4\x87e ovdje ostati do svoje smrti 1854. godine. Njegovih dvadesetak skladbi koje su uglavnom plesne melodije i kora\xc4\x8dnice za glasovir te orkestralna i koncertantna djela, sa\xc4\x8duvano je u Be\xc4\x8du, Zagrebu i Rijeci._NEWLINE_U Rijeci mu se 3. kolovoza 1832. godine rodio sin, a nekoliko godina kasnije, 10. prosinca 1837. godine i k\xc4\x87er Albina. Sin, Ivan Dragutin Stjepan, koji je dobio ime po ocu (Jan / Johann), koristi hrvatski verziju svoga imena Ivan Zajc.\n_START_SECTION_\nMladost u Rijeci\n_START_PARAGRAPH_\nIvan Zajc odrasta u glazbenoj sredini pa je od malih nogu upu\xc4\x87en na glazbu. Prve poduke dobiva od oca, a zatim od mjesnog u\xc4\x8ditelja. Prvi nastup u javnosti imao je 14. rujna 1845. godine na jednoj dobrotvornoj priredbi u rije\xc4\x8dkom kazali\xc5\xa1tu kada je na violini, uz pratnju oca, izveo Maysederov Rondo. Godine 1844. nastaje i prva Zaj\xc4\x8deva skladba - Ouvertura. Dvije godine poslije, 1846. godine, ve\xc4\x87 sklada i operu koja \xc4\x87e \xe2\x80\x93 zbog nedovr\xc5\xa1enog libreta njegovog suu\xc4\x8denika Giovanni Vallea \xe2\x80\x93 ostati nedovr\xc5\xa1ena. Iako je mladi Zajc pokazivao veliku glazbenu nadarenost, otac nije bio sklon tome da se njegov sin posveti glazbi. \xc5\xbdelio je da njegov sin nakon zavr\xc5\xa1ene srednje \xc5\xa1kole studira pravo te da postane odvjetnik. Kona\xc4\x8dno se ipak predomi\xc5\xa1lja i pristaje da Ivan po\xc4\x91e u Milano na konzervatorij (1850.). Do odlaska u Milano, Zajc je imao ve\xc4\x87 20 opusa skladbi.\n_START_SECTION_\nStudij u Milanu\n_START_PARAGRAPH_\nNa konzervatoriju Zajc studira od 1850. do 1855. godine. U Milanu Zajc marljivo sklada, dobiva razna priznanja i nagrade, a vrhunac nastupa na kraju Zaj\xc4\x8deva studija kada su u\xc4\x8denici kompozicije - prema Zajcu njih 20 - dobili zadatak skladati operu na isti libreto. Bila je to opera u tri \xc4\x8dina La Tirolese (Tirolkinja). Zaj\xc4\x8deva opera kao najbolja izvedena je 4. svibnja 1855. godine. Zajc je operu uvje\xc5\xbebao, dirigirao i svirao prvu violinu, a u izvedbi sudjelovali su u\xc4\x8denici konzervatorija. Unato\xc4\x8d uspjehu \xc5\xa1to ga je opera prigodom izvedbe postigla ona se kasnije nije izvodila. Po Augustu \xc5\xa0enoi vlasnik libreta protivio se daljnim izvedbama opere, a nije pristao ni na otkup libreta. Zajc je bio pri kraju svog \xc5\xa1kolovanja u Milanu kad su u kratkom razmaku od nepunih mjesec dana umrli u Rijeci njegovi roditelji. Naprije otac 13. o\xc5\xbeujka 1854. godine, a zatim i majka 7. travnja iste godine. To je bio razlog njegova odbijnja laskave ponude da nakon zavr\xc5\xa1etka svog \xc5\xa1kolovanja ostane u Milanu kao drugi dirigent u znamenitom kazali\xc5\xa1tu Teatro alla Scala.\n_START_SECTION_\nPovratak u rodni grad\n_START_PARAGRAPH_\nStoga se Zajc 4. listopada 1855. godine vratio u Rijeku i preuzeo o\xc4\x8deve du\xc5\xbenosti. Godine 1855., molbom od 20. listopada upu\xc4\x87enom Gradskom magistratu Zajc se natje\xc4\x8de za dirigenta orkestra i nastavnika guda\xc4\x8dih glazbala u Gradskom filharmonijskom institutu. Izgleda kako je to bila puka formalnost, ravnateljstvo je izabralo Zajca. Po tada\xc5\xa1njem obi\xc4\x8daju Zajc je - osim poduke u glazbenoj \xc5\xa1koli i dirigiranja u kazali\xc5\xa1tu - bio du\xc5\xbean voditi crkveni zbor, instrumentirati potrebne skladbe za orkestar, jer je orkestar svirao izme\xc4\x91u \xc4\x8dinova i kod dramskih predstava, te za kazali\xc5\xa1te prepisivati note i brinuti se za rasvjetu. Krajem 1856. godine udala se Zaj\xc4\x8deva sestra Albina za Faustina Zanona, sina brodograditelja Andrije, a dana 5. sije\xc4\x8dnja 1857. godine vjen\xc4\x8dao se i Zajc, sa sedam godina mla\xc4\x91om Natalijom Jesenko (ro\xc4\x91. 1839.), k\xc4\x87eri trgovca slovenskog podrijetla. U Rijeci su se rodila i Zaj\xc4\x8deva djeca - k\xc4\x87er Anka (1857.) i sin Karmelo (1860.)._NEWLINE_Naporan rad nepovoljno se odrazio na Zaj\xc4\x8devo zdravlje. Nakon \xc5\xa1to je prebolio te\xc5\xa1ku upalu plu\xc4\x87a lije\xc4\x8dnici su mu savjetovali promjenu podneblja. Krajem 1862. godine isticalo mu je ugovoreno vrijeme slu\xc5\xbebovanja te je Zajc uputio magistratu dopis, da je odlu\xc4\x8dio krenuti drugamo "(...) radi mojih posebnih razloga koji se odnose na moju karijeru, nalazim se potaknut da otka\xc5\xbeem slu\xc5\xbebu kao nastavnik glazbe (...) da \xc4\x87u, \xc4\x8dim ozdravim, preuzeti ponovno svoju slu\xc5\xbebu sve do gore spomenutog datuma od 7. XI. 1862. (...)". Zajc je u listopadu 1862. godine otputovao u Be\xc4\x8d. Za svog boravka u Be\xc4\x8du Zajc stanovao je u Kom\xc3\xb6diengasse 1, 1. stubi\xc5\xa1te, 1. kat, a zatim u Weintraubengasse broj 6. U prvo vrijeme djelovao je kao profesor u Pjeva\xc4\x8dkom i opernom institutu dru\xc5\xa1tva Polyhymnia. Dana 15. prosinca 1863. godine u Be\xc4\x8du se izvodi prvo Zaj\xc4\x8devo djelo opereta Momci na brod! (Mannschaft an Bord!). Ta se opereta odr\xc5\xbeala na rasporedu do uklju\xc4\x8divo godi\xc5\xa1ta 1867./1868. te je do\xc5\xbeivjela vi\xc5\xa1e od 60 izvedbi. U Be\xc4\x8du je tijekom Zaj\xc4\x8deva tamo\xc5\xa1njeg djelovanja izvedeno 11 njegovih djela s ukupno blizu 140 izvedbi, a nakon Zaj\xc4\x8deva odlaska izvedena je 1874. godine jo\xc5\xa1 opereta Uhva\xc4\x87eni Amor. Godine 1868. izvedene su u Be\xc4\x8du \xc4\x8dak tri nove Zaj\xc4\x8deve operete. Dana 13. sije\xc4\x8dnja 1867. godine Glazbeni zavod u Zagrebu izabrao je Zajca za po\xc4\x8dasnog \xc4\x8dlana. Te godine zapo\xc4\x8deli su pregovori o Zaj\xc4\x8devu dolasku u Zagreb. Pregovori su urodili plodom pa je 18. studenoga 1869. godine Zajc imenovan ravnateljem opere koju treba osnovati te redovitim u\xc4\x8diteljem i ravnateljem glazbene u\xc4\x8dionice Narodnog zemaljskog glazbenog zavoda. Sukladno postignutom dogovoru 31. sije\xc4\x8dnja 1870. godine na ve\xc4\x8der Zajc s obitelji putuje iz Be\xc4\x8da u Zagreb.\n_START_SECTION_\nU Zagrebu\n_START_PARAGRAPH_\nZajc je s obitelji doputovao u Zagreb 1. velja\xc4\x8de 1870. godine, a ve\xc4\x87 24. velja\xc4\x8de nastupio je kao dirigent u kazali\xc5\xa1tu. Kazali\xc5\xa1te se tada zvalo Narodno zemaljsko kazali\xc5\xa1te u Zagrebu. Spomenute ve\xc4\x8deri izvodile su se dvije Zaj\xc4\x8deve operete: Mjese\xc4\x8dnica (prvi put u Zagrebu) i ve\xc4\x87 prije izvedena opera Momci na brod!. Nakon dolaska u Zagreb odsjeo je zajedno s obitelji u svrati\xc5\xa1tu K Janjetu (dana\xc5\xa1nja Teslina ulica). Kasnije su se nastanili najprije u Mik\xc5\xa1i\xc4\x87evoj ku\xc4\x87i u Jezuitskoj ulici (dana\xc5\xa1nja Habdeli\xc4\x87eva br. 2), a zatim je Zajc kupio ku\xc4\x87u u Visokoj ulici br. 16 i tamo stanovao do smrti. Na toj ku\xc4\x87i postavila je 26. listopada 1925. godine Dru\xc5\xbeba "Bra\xc4\x87a Hrvatskoga Zmaja" spomen-plo\xc4\x8du u sklopu proslava 1000.-godi\xc5\xa1njice Kraljevstva Hrvatskoga. Dana 2. listopada 1870. godine izvedbom nove Zaj\xc4\x8deve opere, a prve njegove opere na hrvatski tekst Mislav zapo\xc4\x8dinje s radom stalna opera u Zagrebu. U sije\xc4\x8dnju 1867. godine Zajc je izabran za \xc4\x8dasnog \xc4\x8dlana Hrvatskog glazbenog zavoda koji se tada (do 1895.) zvao Narodni zemaljski glazbeni zavod. U jesen 1869. godine ravnatelj glazbenog zavoda Klobu\xc4\x8dari\xc4\x87 pi\xc5\xa1e Zajcu uz koje bi uvjete primio mjesto profesora i ravnatelja \xc5\xa1kole i orkestra. Budu\xc4\x87i da je Zajc bio imenovan dirigentom i ravnateljem opere u zagreba\xc4\x8dkom kazali\xc5\xa1tu mjesto ravnatelja glazbene \xc5\xa1kole prihvatio je za manju pla\xc4\x87u. Ugovorena pla\xc4\x87a od 600 forinti godi\xc5\xa1nje povi\xc5\xa1ena mu je jo\xc5\xa1 iste godine na 800 forinti. Osim toga on mo\xc5\xbee svake godine sa "silami ovog zavoda" prirediti jedan koncert u svoju korist. Osim ravnateljskih du\xc5\xbenosti vodi vje\xc5\xbebe, koncerte i mise te pou\xc4\x8dava u\xc4\x8denike pjevanja u vi\xc5\xa1im razredima. Zajc je u Operi proveo temeljitu reorganizaciju i znatno pridonio osposobljavanju izvo\xc4\x91a\xc4\x8dkog ansambla koji je pod Zaj\xc4\x8devim vodstvom u 19 godina izveo oko 50 opera i desetak opereta. _NEWLINE_Dana 23. velja\xc4\x8de 1895. godine Zajc je za zasluge na podru\xc4\x8dju glazbe imenovan vitezom. U listopadu 1899. godine Zajc je zamolio ravnateljstvo da ga zbog starosti oslobodi du\xc5\xbenosti odr\xc5\xbeavanja pokusa i ravnanja koncertima, \xc5\xa1to je obavljao skoro ve\xc4\x87 30 godina ("...tjelesne sile ne dopu\xc5\xa1taju vi\xc5\xa1e raditi kao prije... poslie pokusah i koncertah sam sasvim uzrujan, izmu\xc4\x8den i bolestan... tim vi\xc5\xa1e, \xc5\xa1to sam podver\xc5\xbean upali plu\xc4\x87ah - koju sam bolest te\xc4\x8dajem svog \xc5\xbeivota pet puta prebolio.")._NEWLINE_Dana 21. velja\xc4\x8de 1908. godine Zajc je na vlastitu molbu umirovljen, a tek 1912. godine JAZU ga je imenovala po\xc4\x8dasnim \xc4\x8dlanom. Dva dana prije smrti potu\xc5\xbeio se svojoj snahi da se ne osje\xc4\x87a dobro. Tu\xc5\xbeio se na pote\xc5\xa1ko\xc4\x87e pri disanju. Dana 16. prosinca ustao je ve\xc4\x87 oko 5 sati ujutro no ponovno je legao te je oko 9.30 spavaju\xc4\x87i umro. Sutradan je njegovo tijelo od 9 do 15 sati izlo\xc5\xbeeno u kazali\xc5\xa1nom predvorju. Poslije blagoslova oprostio se od njega ravnatelj opere Sre\xc4\x87ko Albini, a s kazali\xc5\xa1nog balkona otpjevali su tu\xc5\xbealjke kazali\xc5\xa1ni zbor i Savez hrvatskih pjeva\xc4\x8dkih dru\xc5\xa1tava. Poslije toga krenula je pogrebna povorka prema Mirogoju. Tamo je govorio profesor Miler, a Savez hrvatskih pjeva\xc4\x8dkih dru\xc5\xa1tava otpjevao je Eisenhuthovu tu\xc5\xbealjku Nad grobom. Zajc je pokopan u obiteljskoj grobnici Zajc - Dolov\xc4\x8dak, prije tre\xc4\x87ega paviljona u arkadama, lijevo od glavnoga ulaza u groblje. Uz njegovo je ime dodan plemi\xc4\x87ki nastavak "Zagicz" te "vitez reda Franje Josipa I.".\n_START_SECTION_\nKarakter\n_START_PARAGRAPH_\nIvan Zajc \xc5\xbeivio je vrlo uredno. Ustajao je veoma rano u jutro te je ve\xc4\x87 oko 4 sata sjedio kod svog pisa\xc4\x87eg stola i tiho zvi\xc5\xbede\xc4\x87i skladao. U 7 sati u jutro pio je mlijeko s pecivom, a zatim se do 8 odnosno 9 sati bavio ru\xc5\xbeama u vrtu. U glazbenoj \xc5\xa1koli radio je od 9 do 11 sati i od 15 do 18 sati, a u kazali\xc5\xa1tu od 11 sati \xc4\x8desto i do 14 sati, tako da za objed koji put nije imao vi\xc5\xa1e od pola sata vremena. Za vrijeme objeda dr\xc5\xbeao je sat na stolu kako ne bi zakasnio na posao. Kod ru\xc4\x8dka i ve\xc4\x8dere bile su na Zaj\xc4\x8devu stolu dvije vrste vina - stolno koje je pio s mineralnom vodom i desertno vino. Poslije ve\xc4\x8dere skladao je i do 1 sat u no\xc4\x87i, tako da je veoma malo spavao. U\xc5\xbeivao je u radu do kasno na ve\xc4\x8der i rano ujutro kad sve spava. Radio je pri petrolejskoj svjetiljci i bez nao\xc4\x8dala. Skladao je bez klavira, a sam je prepisivao i partiture i dionice. Dok je kazali\xc5\xa1te bilo u Gornjem gradu, poslije predstave okrijepio bi se \xc4\x8da\xc5\xa1om piva u kazali\xc5\xa1noj restauraciji, obi\xc4\x8dno u dru\xc5\xa1tvu s bra\xc4\x87om Eisenhuth, J. Freudenreichom i A. Schwarzom. Njegovi prijatelji bili su: Josip Juraj Strossmayer, Ivan De\xc5\xbeman, Franjo Markovi\xc4\x87, August \xc5\xa0enoa, Ivan Zahar, Ladislav Mrazovi\xc4\x87, Ivan Kostren\xc4\x8di\xc4\x87 i Josip Eugen Tomi\xc4\x87. U mladosti je pu\xc5\xa1io cigare, ali je nakon prve upale plu\xc4\x87a prestao zbog zabrane lije\xc4\x8dnika, no tada je samo \xc5\xa1nofao iz srebrne burmutice. Skupljao je olovke. S unucima je rado igrao igru Mlin, ali nije volio gubiti pa su ga pu\xc5\xa1tali da dobiva. Kao u\xc4\x8ditelj i dirigent uvijek je bio miran i strpljiv, svaku stvar, bila opera ili najmanji zbor, savjesno je prou\xc4\x8davao i uvje\xc5\xbebavao, a na probe je uvijek dolazio na vrijeme. Ako je morao \xc5\xa1to pokuditi \xc4\x8dinio je to mirno i prijateljski. Njegovo dirigiranje bilo je mirno i dostojno bez ikakvih velikih teatralnih kretnji. Vrlo je pazio na svoju vanj\xc5\xa1tinu, te je uvijek bio dotjeran. Bio je veoma pobo\xc5\xbean. Nije bio odvi\xc5\xa1e rje\xc4\x8dit, vi\xc5\xa1e je slu\xc5\xa1ao nego govorio. U dru\xc5\xa1tvu je bio dobro\xc4\x87udan, zabavan i ugodan a kao u\xc4\x8ditelj strog i pedantan.\n_START_SECTION_\nStvarala\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nZajc je skladao s poslovi\xc4\x8dnom lako\xc4\x87om i za sobom ostavio opus od oko 1200 raznovrsnih djela za orkestar (Simfoni\xc4\x8dka glazbena slika), za komorne sastave, za klavir, zatim 19 opera (Mislav, Ban Leget), 26 opereta, scensku glazbu (za Dubravku Ivana Gunduli\xc4\x87a), oratorij O\xc4\x8de na\xc5\xa1, oko 50 kantata (Dolazak Hrvata), 19 misa, 14 Ave Maria, 200 zborova (Glasna jasna, Putnik), 170 solo pjesama (Miruj, miruj, srce moje; Moja la\xc4\x91a; Vir; Lastavicom; Domovini i ljubavi; Djevojka i ru\xc5\xbea).'