b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Belostenec\n_START_PARAGRAPH_\nIvan Belostenec (Vara\xc5\xbedin?, 1593. ili 1594. - Lepoglava, 10. velja\xc4\x8de 1675.) bio je hrvatski redovnik pavlin, kajkavski pisac i propovjednik, leksikograf.\n_START_SECTION_\nIme\n_START_PARAGRAPH_\nDana\xc5\xa1njom grafijom u ve\xc4\x87ini novijih izvora Belostenca se naziva Ivan Belostenec, dok se on za \xc5\xbeivota tako nije nikad potpisivao, niti su ga izdava\xc4\x8di njegovoga djela tako potpisivali, na naslovnici Gazophylaciuma pi\xc5\xa1e: Joannis B\xc4\x97lloszt\xc4\x97n\xc3\xabcz (prvo i drugo e u prezimenu ima jednu to\xc4\x8dku iznad slova, tre\xc4\x87e e ima dvije to\xc4\x8dke iznad). Na naslovnici djela Sacri sermones in sacratissimum festum Corporis Christi, koje je tiskano za njegova \xc5\xbeivota (1672.), potpisan je Joannis Byllo\xc5\xbftinacz.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nO Belosten\xc4\x8devom djetinjstvu nemamo podataka. Godine 1616. stupio je u Pavlinski red. Filozofiju je studirao u Be\xc4\x8du, bogoslovlje u Rimu. Prior pavlinskih samostana u Lepoglavi, Sveticama kod Ozlja i Svetoj Jeleni kod \xc4\x8cakovca, vizitator u Istri, provincijal pavlinske provincije. Putuju\xc4\x87i hrvatskim podru\xc4\x8djem sakupljao je i prou\xc4\x8davao jezi\xc4\x8dno blago. Od 1663. do smrti boravi u pavlinskom samostanu u Lepoglavi._NEWLINE_Pisao je pjesme i propovijedi. Glavno mu je djelo dvojezi\xc4\x8dni dvosve\xc5\xa1\xc4\x8dani enciklopedijski rje\xc4\x8dnik Gazofilacij ili riznica latinsko-hrvatskih(ilirskih) rije\xc4\x8di (Gazophylacium, seu Latino-Illyricorum onomatum aerarium). Drugi svezak rje\xc4\x8dnika ima naslov Gazofilacij hrvatsko-latinski (Gazophylacium illyrico-latinum). Djelo je ostalo nedovr\xc5\xa1eno. Razvija op\xc4\x87i znak za jat u latinici (\xc4\x9b - e sa kva\xc4\x8dicom ili takozvano rogato e). Osim po bogatstvu rije\xc4\x8di (oko 40.000 rije\xc4\x8di na 2.000 stranica teksta) Gazofilacij je va\xc5\xbean i po tronarje\xc4\x8dnoj (kajkavsko-\xc4\x8dakavsko-\xc5\xa1tokavskoj) jezi\xc4\x8dnoj koncepciji karakteristi\xc4\x8dnoj za pripadnike ozaljskoga knji\xc5\xbeevno-jezi\xc4\x8dnoga kruga._NEWLINE_Rje\xc4\x8dnik su dovr\xc5\xa1ili i za tisak priredili pavlini Jerolim Orlovi\xc4\x87 i Andrija Mu\xc5\xbear (objavljen je u Zagrebu 1740. godine). U dvadesetom stolje\xc4\x87u napravljena su dva pretiska rje\xc4\x8dnika (1973. i 1998. godine).'