b'\n_START_ARTICLE_\nNova umjetni\xc4\x8dka praksa\n_START_PARAGRAPH_\nNova umjetni\xc4\x8dka praksa naziv je za novi likovni izri\xc4\x8daj u periodu od 1966. do 1978. godine na podru\xc4\x8dju onda\xc5\xa1nje Jugoslavije, odnosno na podru\xc4\x8dju dana\xc5\xa1nje Hrvatske, Srbije i Slovenije, koji nastoji povezati umjetnost i dru\xc5\xa1tvo._NEWLINE_Nova umjetni\xc4\x8dka praksa vremenski i idejno konkurira tada\xc5\xa1njim pravcima svjetske likovne umjetnosti, osobito pojavi konceptualne umjetnosti kao umjetni\xc4\x8dkog pokreta koji se javlja 1960-ih s Josephom Kosuthom i Lawrenceom Weinerom kao klju\xc4\x8dnim predstavnicima, zbog \xc4\x8dega se \xc4\x8desto Nova umjetni\xc4\x8dka praksa poistovje\xc4\x87uje s konceptualnom umjetno\xc5\xa1\xc4\x87u iako je ona samo jedan od njenih pravaca.\n_START_SECTION_\nPo\xc4\x8deci\n_START_PARAGRAPH_\nUmjetnost 60-ih godina 20. stolje\xc4\x87a uvelike je obilje\xc5\xbeena Novim tendencijama koje su, kao platforma za konstruktivisti\xc4\x8dku i programatsku umjetnost, bile jednom od najva\xc5\xbenijih me\xc4\x91unarodnih manifestacija. Paralelno s Novim tendencijama razvijao se i drugi, potpuno druga\xc4\x8diji jezik likovne umjetnosti - onaj umjetni\xc4\x8dke grupe Gorgona. Iako je Gorgona mogla izvr\xc5\xa1iti zna\xc4\x8dajan utjecaj na novu umjetni\xc4\x8dku praksu, radovi - kao i djelovanje grupe - bit \xc4\x87e predstavljeni tek petnaestak godina poslije. Po\xc4\x8detni radovi umjetnika Nove umjetni\xc4\x8dke prakse, s kraja 60-ih godina, zbog utjecaja ranije konstruktivisti\xc4\x8dke struje, \xc4\x8desto su pogre\xc5\xa1no shva\xc4\x87eni kao nastavak iste. \xc5\xa0ezdesetih godina 20. stolje\xc4\x87a djeluju i umjetnici koji \xc4\x87e retroaktivno biti shva\xc4\x87eni kao prete\xc4\x8de novog likovnog jezika. Radovi Julija Knifera, Josipa Sto\xc5\xa1i\xc4\x87a, Ivana Ko\xc5\xbeari\xc4\x87a i Tomislava Gotovca prethode atmosferi s kraja 60-ih i 70-ih godina u kojoj \xc4\x87e i sami aktivno sudjelovati. Promjene u pristupu umjetnosti, poput akcije Happ-na\xc5\xa1 Ive Lukasa i Hrvoja \xc5\xa0ercara (1967.), zatim Hit-parada (1968.) odr\xc5\xbeana u Galeriji SC u Zagrebu, obilje\xc5\xbeit \xc4\x87e po\xc4\x8detak novih iskustava.\n_START_SECTION_\nKarakteristike\n_START_PARAGRAPH_\nNovi jezik likovne umjetnosti Nove umjetni\xc4\x8dke prakse karakteriziraju dva pristupa u umjetnosti: jedan koji uklju\xc4\x8duje autorovu subjektivnost, naglasak na individualnosti, te kori\xc5\xa1tenje razli\xc4\x8ditih medija (arte povera, land art, body art, earth works) i drugi pristup, koji svoj izvor nalazi u analiti\xc4\x8dkoj filozofiji i filozofiji jezika pod utjecajem Wittgensteina i Ayera. Drugi pristup, koji se opisom podudara s konceptualnom umjetno\xc5\xa1\xc4\x87u, odlikuje analiza konstuktivisti\xc4\x8dkih termina samog jezika, objektivnost te kritika kulturnog i umjetni\xc4\x8dkog sistema. Cijelo se razdoblje \xc4\x8desto poistovje\xc4\x87ivalo s nazivom konceptualna umjetnost, iako je to samo jedan od novonastalih pravaca. Likovni umjetnici tog perioda na prostoru dana\xc5\xa1nje Hrvatske pripadaju intervencionistima i konceptualistima, naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e kombiniraju\xc4\x87i oba pristupa u svojem radu. Sve je \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87a pojava umjetnika koji interveniraju u sam prostor svakodnevnice (prostor grada, stanova, zgrada), umjetnika koji se poigravaju ozna\xc4\x8diteljem i ozna\xc4\x8denim na razini svakodnevnog \xc5\xbeivota, te onih koji zadiru u same probleme sustava, bilo onog umjetni\xc4\x8dkog odnosno galerijskog sustava ili onda\xc5\xa1njeg politi\xc4\x8dkog sistema. Djelovanje unutar umjetni\xc4\x8dkih grupacija jedno je od osnovnih obilje\xc5\xbeja ovog razdoblja; u Hrvatskoj nastaju grupe Penzioner Tihomir Sim\xc4\x8di\xc4\x87, grupa Tok, Crveni Peristil, Grupa \xc5\xa1estorice autora, u Sloveniji pionirska grupa ovog razdoblja OHO (koja kasnije prelazi u Obitelj u \xc5\xa0empasu), te u Srbiji grupe KOD, Bosch+Bosch, Grupa 143, Ekipa A\xc2\xb3, Verbum program. Povod za nastajanje grupa, kao i novog duktusa, mogli bismo tra\xc5\xbeiti i u studenskim nemirima 1968. godine. Mogu\xc4\x87nost razvijanja novog izri\xc4\x8daja podupiru galerijski prostori od presudne va\xc5\xbenosti: Galerija Studentskog centra u Zagrebu, Galerija suvremene umjetnosti u Zagrebu, Tribina mladih u Novom Sadu, Studentski kulturni centar u Beogradu, Galerija Nova u Zagrebu. Uz navedene izlo\xc5\xbebene prostore razvijaju se nekonvencionalni galerijski prostori poput Galerije stanara i ve\xc5\xbee u Frankopanskoj 2a, a umjetni\xc4\x8dkim dru\xc5\xbeenjima poslu\xc5\xbeili su jo\xc5\xa1 stan umjetnice Sanje Ivekovi\xc4\x87, biv\xc5\xa1i atelijer Dalibora Martinisa (Poodrum) i Centar za multimedijalna istra\xc5\xbeivanja Galerije Studentskog centra u Zagrebu. Karakteristi\xc4\x8dno je za ovo razdoblje stvaranje novih manifestacija koje su uklju\xc4\x8divale intervancije u svakodnevni urbani prostor (Mogu\xc4\x87nosti za 71., Mogu\xc4\x87nosti za 72., Pu\xc4\x8dke sve\xc4\x8danosti u Sopotu, sekcija Prijedlog Zagreba\xc4\x8dkog salona).\n_START_SECTION_\nGrupe unutar Nove umjetni\xc4\x8dke prakse\n_START_PARAGRAPH_\nGeneracijsko spajanje istomi\xc5\xa1ljenika jedno je od osnovnih obilje\xc5\xbeja ovog perioda. Grupe su spajale umjetnike razli\xc4\x8dita \xc5\xa1kolovanja, ali sli\xc4\x8dnih interesa. Grupa TOK jedna je od grupa koja se bavi intervencijama u urbani prostor poku\xc5\xa1avaju\xc4\x87i potaknuti reakciju publike. \xc4\x8clanovi grupe Vladimir Gudac, Dubravko Budi\xc4\x87, Davor Lon\xc4\x8dari\xc4\x87, Ivan \xc5\xa0imunovi\xc4\x87, Gustav Zechel i Darko Zub\xc4\x8devi\xc4\x87 isti\xc4\x8du da su oni autori koji stvaraju za ulicu, pa \xc4\x87e tako biti zamije\xc4\x87eni i njihovi radovi, kao \xc5\xa1to je otiskivanje gume po prostoru robne ku\xc4\x87e. Njihov procesualni tip rada predstavljen je na sekciji Prijedloga 6. Zagreba\xc4\x8dkog salona te na pazinskom Urbofestu. Vladimir Gudac jedini je od \xc4\x8dlanova grupe koji nastavlja djelovati nakon raspada grupe. Penzioner Tihomir Sim\xc4\x8di\xc4\x87 naziv je grupe koju su u osnovi \xc4\x8dinili Goran Trbuljak i Slobodan Braco Dimitrijevi\xc4\x87, iako u grupu mo\xc5\xbeemo uvrstiti sve slu\xc4\x8dajne prolaznike koji su, uz dvojicu aran\xc5\xbeera, i sami bili koautori razli\xc4\x8ditih umjetni\xc4\x8dkih akcija i djela. Prvi radovi grupe nastaju oko 1969. godine. Dok se Goran Trbuljak u svom radu o\xc5\xa1tro sukobljava s galerijskim sustavom u kojem galerija odlu\xc4\x8duje o umjetni\xc4\x8dkoj sudbini, Braco Dimitrijevi\xc4\x87 poigrava se prolaznicima mijenjaju\xc4\x87i pozicije ozna\xc4\x8ditelja i ozna\xc4\x8denog u radovima poput Prolaznik kojeg sam slu\xc4\x8dajno sreo u 12 i 15. Njihovi su radovi predstavljeni i u sklopu vlastitog nekonvencionalnog izlo\xc5\xbebenog prostora u ve\xc5\xbei u Frankopanskoj 2a. Bilje\xc5\xbei se djelovanje grupe Crveni Peristil u Splitu. Pave Dul\xc4\x8di\xc4\x87, Slaven Sumi\xc4\x87, Vjeko Benzon, Ante Aljinovi\xc4\x87, Sr\xc4\x91an Bla\xc5\xbei\xc4\x87evi\xc4\x87, Radovan Kogej, [[Nenad \xc4\x90api\xc4\x87]] te Toma \xc4\x8caleta poznati su \xc4\x8dlanovi grupe \xc4\x8diji je najpoznatiji rad bojanje splitskog Peristila u crvenu boju u ve\xc4\x8deri s 10. na 11. sije\xc4\x8danj 1968. godine. Grupa \xc5\xa1estorice autora (Boris Demur, \xc5\xbdeljko Jerman, Vlado Martek, Sven i Mladen Stilinovi\xc4\x87, Fedor Vu\xc4\x8demilovi\xc4\x87) godine 1975. nastavljaju praksu djelovanja u urbanom ambijentu. Njihovi su radovi zabilje\xc5\xbeeni u samom centru grada, na mjestima namijenjenima za odmor, kao \xc5\xa1to je kupali\xc5\xa1te na Savi, te u novim naseljima bez kulturnih sadr\xc5\xbeaja, poput Sopota. Ukoliko djeluju u sklopu galerije, pretvaraju galeriju u popri\xc5\xa1te neprekidna zbivanja. Izdavali su \xc4\x8dasopis Maj\'75 te djelovali u Poodrumu u Mesni\xc4\x8dkoj 12. Mladen Stilinovi\xc4\x87 ujedno je i voditelj Galerije pro\xc5\xa1irenih medija.\n_START_SECTION_\nPredstavnici\n_START_PARAGRAPH_\nUz umjetnike predstavljenih grupa za Novu umjetni\xc4\x8dku praksu va\xc5\xbeno je spomenuti umjetnike i radove povezane s video-tejpom, odnosno video-umjetnosti. Dalibor Martinis, Sanja Ivekovi\xc4\x87 te Ivan Ladislav Galeta pioniri su video medija i eksperimentiranja samim medijem. Rad Sanje Ivekovi\xc4\x87 ujedno je va\xc5\xbean u kontekstu shva\xc4\x87anja pop-kulture unutar ikonografije svijeta \xc5\xbeena. Na granici likovne umjetnosti i izvedbene umjetnosti ovog razdoblja nemogu\xc4\x87e je ne spomenuti Tomislava Gotovca, vode\xc4\x87eg umjetnika happeninga i performansa. Gorki \xc5\xbduvela, predstavnik \xe2\x80\x9elinije dru\xc5\xa1tvene anga\xc5\xbeiranosti\xe2\x80\x9c Nove umjetni\xc4\x8dke prakse, poku\xc5\xa1ava povezati umjetnost i svakodnevni \xc5\xbeivot u kakvom je politika primat ispitivanja. Jedan je od poznatijih njegovih radova Komadi\xc4\x87 crvenog trga posve\xc4\x87en dobrim komunistima, pri \xc4\x8demu se koristi poznatom tipografijom politi\xc4\x8dkog sistema, na taj na\xc4\x8din ujedno i kritiziraju\xc4\x87i sistem i udaljavaju\xc4\x87i se od njega. U zati\xc5\xa1ju oko 1973. godine novi zamah u umjetnosti pru\xc5\xbeaju Boris Bu\xc4\x87an, koji sudjeluje i u ranijm izlo\xc5\xbebama koje interveniraju u prostor grada, te \xc5\xbdeljko Bor\xc4\x8di\xc4\x87. Boris Bu\xc4\x87an podi\xc5\xbee suvremene spomenike pojmu (La\xc5\xbe, Fach idiot=Stil) uz propitivanje polo\xc5\xbeaja umjetnika i pop-kulture, a \xc5\xbdeljko Bor\xc4\x8di\xc4\x87 u sredi\xc5\xa1te svog rada postavlja aktualizaciju autora.\n_START_SECTION_\nIzlo\xc5\xbebeni prostori i izlo\xc5\xbebe\n_START_PARAGRAPH_\nPod vodstvom \xc5\xbdelimira Ko\xc5\xa1\xc4\x8devi\xc4\x87a, Galerija Studentskog centra u Zagrebu javlja se kao jedna od najva\xc5\xbenijih platformi za promoviranje umjetni\xc4\x8dkih radova nove, mlade generacije umjetnika. U sklopu djelovanja Galerije SC organizirane su va\xc5\xbene izlo\xc5\xbebe: Izlo\xc5\xbeba \xc5\xbeena i mu\xc5\xa1karaca (1970.), Akcija Total (1970.), Po\xc5\xa1tanske po\xc5\xa1iljke (1971.), Izlo\xc5\xbeba starih osmrtnica (1972.). Uz spomenute izlo\xc5\xbebe va\xc5\xbean je i Natje\xc4\x8daj za oblikovanje ambijenta Galerije Studentskog centra u kojemu sudjeluju umjetnici Gorki \xc5\xbduvela, Dalibor Martinis (Modul N+Z), Slobodan Braco Dimitrijevi\xc4\x87 (Suma 680), Sanja Ivekovi\xc4\x87, Dean Jokanovi\xc4\x87, Janez Segolin i Jagoda Kaloper. U sklopu djelovanja Galerije suvremene umjetnosti u Zagrebu organizirana je va\xc5\xbena izlo\xc5\xbeba Mogu\xc4\x87nosti za 71., koja je predstavljala poku\xc5\xa1aj animiranja dnevnog i no\xc4\x87nog ambijenta starog dijela grada. Ve\xc4\x87 \xc4\x87e sljede\xc4\x87e godine biti odr\xc5\xbeane Mogu\xc4\x87nosti za 72. Od izlo\xc5\xbebi su va\xc5\xbene i Guliver u Zemlji \xc4\x8duda u Kornaskom parku skulptura u Karlovcu, Pu\xc4\x8dke sve\xc4\x8danosti u Sopotu pod vodstvom \xc5\xbdelimira Ko\xc5\xa1\xc4\x8devi\xc4\x87a, Plastex"75 te poku\xc5\xa1aj organiziranja test-poligona za cjelokupni umjetni\xc4\x8dki \xc5\xbeivot u \xc5\xa0idu (1972.). Uz osnovne sekcije 6. Zagreba\xc4\x8dkog salona godine 1970./1971. osniva se sekcija Prijedlog, povodom koje \xc4\x87e biti organizirana izlo\xc5\xbeba pod nazivom Grad kao prostor plasti\xc4\x8dkog zbivanja (\xc5\xbdelimir Ko\xc5\xa1\xc4\x8devi\xc4\x87 i \xc5\xbdeljka \xc4\x8corak), koja bilje\xc5\xbei razli\xc4\x8dite intervencije u urbanom prostoru. Galeriju stanara osnovala je Ida Biard, povjesni\xc4\x8darka umjetnosti koja je svojim nekonvencionalnim pristupom, kao i prostorom (tr\xc5\xbenice, stanovi, kino dvorane), pru\xc5\xbeala umjetnicima izvan galerijskog sistema priliku da se iska\xc5\xbeu. Galerija stanara organizirana je u Parizu i Zagrebu. U trenutku kad umjetnici ulaze u sam umjetni\xc4\x8dki sistem, Ida Biard prekida rad Galerije. Ve\xc5\xbeu u Frankopanskoj 2a organizirali su Braco Dimitrijevi\xc4\x87 i Goran Trbuljak, osniva\xc4\x8di grupe Penzioner Tihomir Sim\xc4\x8di\xc4\x87. Ve\xc5\xbea predstavlja izlo\xc5\xbebeni prostor, odnosno haustor zgrade u kojemu su izlagali svoja djela, na\xc4\x8dinjena \xc4\x8desto od obi\xc4\x8dnih svakodnevnih predmeta. Prostor je bio namijenjen svima: umjetnicima, kriti\xc4\x8darima, slu\xc4\x8dajnim prolaznicima, a ponajvi\xc5\xa1e stanarima same zgrade. Kao posljedica djelovanja u ve\xc5\xbei u Frankopanskoj 2a, organizirano je pet izlo\xc5\xbebi (Revija s vodom 1970., Tri skupine predmeta 1970., samostalna izlo\xc5\xbeba fotografija Gorana Trbuljaka 1970., At the moment 1971., Trbuljakove Vibriraju\xc4\x87e gumene vrpce 1972.) od koji je najva\xc5\xbenija At the moment (1971.), prva me\xc4\x91unarodna izlo\xc5\xbeba konceptualne umjetnosti u nas.'