b'\n_START_ARTICLE_\nGrb Kornice\n_START_SECTION_\nGrb Kornice\n_START_PARAGRAPH_\nGrb je simboli\xc4\x8dki znak kao obilje\xc5\xbeje jednog naselja, grada, oblasti, regije ili dr\xc5\xbeave, da se znakovno i na najjednostavniji na\xc4\x8din prika\xc5\xbeu svojstva onoga na \xc5\xa1to se grb odnosi._NEWLINE__NEWLINE_Pravljen iz ljubavi prema rodnom mjestu i mojim Korni\xc4\x8danima, a posebno prema onima koji su svojim djelima na raznim poljima pisali povijest Kornice i mnogima koji su za to ime dali i svoje \xc5\xbeivote\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdupa Kornica\n_START_PARAGRAPH_\nSpominje se prigodom vizitacije biskupa Marijana Maravi\xc4\x87a 1648. godine koji se razbolio u Modri\xc4\x8di i Tramo\xc5\xa1nici, a kad je ozdravio ponovno je krenuo po biskupiji te je 19. srpnja1649. godine do\xc5\xa1ao u \xc5\xbeupu \xc2\xabCorenita\xc2\xbb (Kornica), a odavde u \xc2\xabBaricki\xc2\xbb, \xc5\xbeupu Br\xc4\x8dko, dok na drugom mjestu prepisiva\xc4\x8d je pro\xc4\x8ditao kao Bureki. Poslije ovoga ide u \xc5\xbeupu Bijela i opet 23. srpnja 1649. godine u Tremo\xc5\xa1nicu za koju ovaj puta pi\xc5\xa1e da spada samostanu u Gradovrhu, dok je uistinu spadala samostanu u Modri\xc4\x8di. Za pohoda biskupa Maravi\xc4\x87a 1655. g. samostanu u Modri\xc4\x8di pripadaju ove \xc4\x8detiri \xc5\xbeupe: Modri\xc4\x8da, Crkvi\xc5\xa1te (Crkvina), Tremo\xc5\xa1nica i Basti\xc4\x87. Kasnije 1673. i 1675. godine u svom pohodu biskup Nikola Olov\xc4\x8di\xc4\x87-Ogrami\xc4\x87 ne spominje Basti\xc4\x87, ali 1673. godine nabraja \xc5\xbeupe koje pripadaju samostanu u blizini Modri\xc4\x8de i njihov broj vjernika. \xc5\xbdupa Crkvi\xc5\xa1te (Crkvina) ima 1915 du\xc5\xa1a; Tremo\xc5\xa1nica 6300 du\xc5\xa1a; Kornica 1418 du\xc5\xa1a._NEWLINE_ Biskup izvje\xc5\xa1tava o naglom nestajanju katoli\xc4\x8dkog pu\xc4\x8danstva s ovih prostora usljed iseljavanja i apostazije. Premda je katolicizam u Posavini u to vrijeme podnio te\xc5\xa1ke udarce, ipak je u preostalih sedam \xc5\xbeupa bilo jo\xc5\xa1 20234 katoli\xc4\x8dkih du\xc5\xa1a. (Fermend\xc5\xbein, Acta Bosnae, 374-5.)._NEWLINE_Dekretom kongregacije za propagandu vjere iz 1801. god. Tramo\xc5\xa1nica je pretvorena u \xc5\xbeupu, biskup fra Grgo Iliji\xc4\x87 Vare\xc5\xa1anin \xc4\x87e Garevo 1803. proglasiti samostalnom kapelanijom. Biskup fra Augustin Mileti\xc4\x87 donosi u svom izvije\xc5\xa1\xc4\x87u 1813. god. popis mjesta, ku\xc4\x87a i broj \xc5\xbeitelja po selima koji su pripadali kapelaniji Garevo. U sastavu kapelanije bila su mjesta: Garevo (70 ku\xc4\x87a: 350 odraslih i 200 djece),Kladari, Hasi\xc4\x87 Donji i Gornji, Ti\xc5\xa1ina, Prud, Kornica, \xc4\x8cardak, \xc5\xbdivkovo Polje, Dobrinja, Rije\xc4\x8dani, Ku\xc5\xbenja\xc4\x8da i Ote\xc5\xbea. Tako je bilo do 1820. god._NEWLINE_1848. godine osnovana je kapelanija Ti\xc5\xa1ina (\xc5\xbdupom se progla\xc5\xa1ava 1858.) kojoj \xc4\x87e pripasti i sela Gareva\xc4\x8dke \xc5\xbeupe Prud, Gornji i Donji Hasi\xc4\x87._NEWLINE_Godine 1862. i 1863. muslimani, protjerani s podrucja U\xc5\xbeica i \xc5\xa0apca zbog sukoba Srba i Turaka, naseljavaju podru\xc4\x8dja Bos. \xc5\xa0amca. Hrvati katolici velikom du\xc5\xa1om i srcem primaju prognanike na svoja podru\xc4\x8dja, ali ipak bivaju protjerivani i potiskivani sa svojih ognji\xc5\xa1ta, jedni prema dana\xc5\xa1njim Ti\xc5\xa1inama, a drugi na lijevu stranu rijeke Bosne._NEWLINE_Gvardijan fra Matija Korni\xc4\x8danin 15. o\xc5\xbeujka. 1532. godine_NEWLINE_Isprava, kojom se svjedo\xc4\x8di da je Petar Ivanovi\xc4\x87 prodao gvardijanu fra Matiji Korni\xc4\x8daninu grobnicu pred velikim oltarom u Fojnici. Orginal - Izvornik nalazi se u arhivi franjeva\xc4\x8dkog samostana u Fojnici (3):_NEWLINE_\xc2\xab1532. 15. o\xc5\xbeujka. Nekae naznae svakome \xc4\x8doviku koibi vidio aliti \xc5\xa1to (\xc4\x8ditao) ovo pismo aliti \xc5\xa1kripta kako ia Petar Ivanovi\xc4\x87 prodah prid velikim fratrom grobnicu Bo\xc5\xbeiem sluzi ocu fra Matiu Korni\xc4\x8daninu gvardianu tada i ostalim fratrom po am (osam) aspri, i uzeh ove re\xc4\x8dene aspre od fra Matia Korni\xc4\x8danina re\xc4\x8denoga gvardiana da doposlitka nitko neima zanu posla. I zave\xc4\x87e verovanie svido\xc4\x8di od izdal koise pod pi\xc5\xa1u dasu vierovani. Ia fra Grgur Dumhanin pisah po mobi (molbi) Petra Ivanovi\xc4\x87a. Ia Petar \xc4\x90urievi\xc4\x87 iesam sviedok gornemu pismu. Ia Filip Barini\xc4\x87 sviedok gornemu pismu. Ia Pilip Tomkovi\xc4\x87 sviedok gornemu pismu.\xc2\xbb\n_START_SECTION_\nSrednjovjekovna Bosna\n_START_PARAGRAPH_\nHrvati na prostor dana\xc5\xa1nje Bosanske posavine doseljavaju u VII. stolje\xc4\x87u, 626. godine poslije Krista. Tijekom sedmog i sljede\xc4\x87ih stolje\xc4\x87a Slaveni asimiliraju zatekle Ilire i Rimljane, primaju kr\xc5\xa1\xc4\x87anstvo te, uz razvitak vlastite kulture i umjetnosti, oblikuju politi\xc4\x8dke institucije i, kona\xc4\x8dno, vlastitu dr\xc5\xbeavu. Stanovni\xc5\xa1tvo srednjovjekovne bosanske dr\xc5\xbeave je bilo slavensko, po svojim etni\xc4\x8dkim i vjerskim zna\xc4\x8dajkama pripadaju\xc4\x87i istom etni\xc4\x8dkom supstratu kao i Hrvati. Osim samoga spomena hrvatskoga imena, to se vidi u mnogobrojnim etno-kulturnim obilje\xc5\xbejima, kao \xc5\xa1to su jezik (\xc4\x8dakavstina i \xc5\xa1tokavska ikavica, te zapadna ijekav\xc5\xa1tina, \xc5\xa1to su sve karakteristike hrvatskoga jezika), glagoljsko i zapadno\xc4\x87irilsko pismo (tzv. bosan\xc4\x8dica ili hrvatska \xc4\x87irilica) kojim su pisane isprave, djela vjersko-nabo\xc5\xbenog i umjetni\xc4\x8dkog sadr\xc5\xbeaja, a koje je istovjetno hrvatskoj \xc4\x87irilici koja se rabila u Dalmaciji i sjevernohrvatskom primorju, pripadnost zapadnom civilizacijskom krugu, \xc5\xa1to se o\xc4\x8dituje u zapadnom katoli\xc4\x8dkom kr\xc5\xa1\xc4\x87anstvu, te umjetni\xc4\x8dkim oblicima zapadne provenijencije (Romanika). _NEWLINE_Politi\xc4\x8dki, ve\xc4\x87ina je sada\xc5\xa1nje Bosne i Hercegovine (uz kratke intervale, kao za vrijeme srpskog \xc5\xbeupana \xc4\x8caslava Klonimirovi\xc4\x87a ), pripadala hrvatskoj dr\xc5\xbeavi, bilo za vrijeme hrvatskih narodnih vladara Trpimirovi\xc4\x87a (IX. - XII. stolje\xc4\x87e), bilo kao dio Hrvatsko-ugarskog kraljevstva. Jedan od simbola politi\xc4\x8dkih veza Hrvatske i Bosne je i titula "ban", koju su bosanski vladari nosili od najranijih vremena, a koja je isklju\xc4\x8divo hrvatska politi\xc4\x8dka titula. Svi bosanski kraljevi su bili katolici, i \xc4\x8desto (ne uvijek) se nalaze u rodoslovima hrvatskih dinastija. Kulturna strujanja, pogotovo za vrijeme posljednjih 150 godina predosmanske Bosne, sve su vi\xc5\xa1e isticala te zna\xc4\x8dajke, tako da najzna\xc4\x8dajnija djela bosanske umjetnosti i pismenosti \xc4\x8dine u Splitu nastali umjetni\xc4\x8dki rukopisi Hrvojev misal i Hvalov zbornik, iluminirani vjerski tekstovi stvoreni po narud\xc5\xbebi splitskog hercega i bosanskoga vojvode Hrvoja Vuk\xc4\x8di\xc4\x87a Hrvatini\xc4\x87a, te romani\xc4\x8dki zvonik i portal u Jajcu.\n_START_SECTION_\nOsmansko Carstvo\n_START_PARAGRAPH_\nTijekom osmanskog razdoblja i intenzivnog ratovanja, koje je trajalo oko 300 godina, Hrvatska je izgubila preko polovice stanovni\xc5\xa1tva (raseljavanje, ratni gubitci, odvo\xc4\x91enje u tursko su\xc5\xbeanjstvo, epidemije, islamizacija), no, uspjela je zadr\xc5\xbeati svoju vezu sa zapadnom Europom (hrvatska renesansna i barokna knji\xc5\xbeevnost najbogatija je literatura toga razdoblja kod bilo kojega slavenskog naroda), a hrvatski narod u Bosni i Hercegovini je od ve\xc4\x87inskog postao progonjena manjina (smatra se da je, osim muslimana, broj pravoslavnih nadi\xc5\xa1ao broj katolika nakon invazije princa Eugena Savojskog, tijekom koje je 1697. spaljeno Sarajevo). Doma\xc4\x87e islamizirano stanovni\xc5\xa1tvo, kao i doseljeno pravoslavno, tijekom tog razdoblja imalo je svoju odvojenu kulturnu, povijesnu i nacionalnu sudbinu. _NEWLINE_Godine 1524. dolazi do naj\xc5\xbee\xc5\xa1\xc4\x87ega progona katolika u Bosni i Hercegovini. Te su godine sru\xc5\xa1eni franjeva\xc4\x8dki samostani u Kraljevoj Sutjesci, Visokom, Fojnici, Kre\xc5\xa1evu i Konjicu, a ne\xc5\xa1to kasnije i u Mostaru. Dr\xc5\xbei se da je u takvim i sli\xc4\x8dnim okolnostima nekoliko stotina tisu\xc4\x87a Hrvata katolika pre\xc5\xa1lo na islam. Godine 1528. Turci su osvojili Jajce i Banju Luku i tako u potpunosti uni\xc5\xa1tili hrvatsku obrambenu liniju na Vrbasu. Tada je Hrvatska spala na 37.000 \xc4\x8detvornih kilometara povr\xc5\xa1ine. Od sredine XVIII. stolje\xc4\x87a turska vlast u Bosni i Hercegovini stagnira, a u post-napoleonskom razdoblju rapidno opada, jer je Osmansko Carstvo iscrpilo demografske, civilizacijske i druge rezervoare za vojno-teritorijalnu ekspanziju, a Habsbur\xc5\xa1ka monarhija je, kao i ve\xc4\x87ina Zapada, demografski, tehnolo\xc5\xa1ki i civilizacijski do\xc5\xbeivjela uspon i rast, \xc4\x8dime su stvoreni preduvjeti za okupaciju Bosne i Hercegovine, koja se i dogodila 1878. godine.'