b'\n_START_ARTICLE_\nLuj XIV., kralj Francuske\n_START_SECTION_\nDjetinjstvo\n_START_PARAGRAPH_\nU vrijeme stupanja na prijestolje zbog malog broja godina postojala je veoma velika opasnost da \xc4\x87e mladi kralj postati razma\xc5\xbeeni vladar tipa Henrika VI. kralja Engleske , ali sudbina je iznenada odlu\xc4\x8dila druk\xc4\x8dije. Pobuna plemi\xc4\x87a udru\xc5\xbeenih s Parizom i nekoliko drugih gradova 1648 . godine rezultira \xc4\x8dak i zarobljavanjem mladog kralja koji sljede\xc4\x87ih nekoliko godina tijekom gra\xc4\x91asnkog rata upoznaje glad i bijedu iz prve ruke. Niti kona\xc4\x8dna pobjeda ostvarena od Mazarina pet godina kasnije nije postigla smiruju\xc4\x87i u\xc4\x8dinak na mladog kralja. Luj XIV. tu pobunu i bijedu koja uslije\xc4\x91uje nikada nije zaboravio. Ona je bila jedan od razloga zbog kojih je dao sagraditi pala\xc4\x8du Versailles u kojoj se stalno nastanio i time svoju prijestolnicu preselio iz Pariza.\n_START_SECTION_\nKretanje k vrhuncu mo\xc4\x87i\n_START_PARAGRAPH_\nGodine 1660. to jest godinu dana prije smrti Mazarina Luj XIV. donosi emotivno te\xc5\xa1ku odluku da o\xc5\xbeeni k\xc4\x87er \xc5\xa1panjolskog kralja kako bi se napokon zavr\xc5\xa1io rat protiv ove dr\xc5\xbeave koji traje jo\xc5\xa1 od 1635. godine.  Ovaj kralj preuzima vlast u svoje ruke tek u svojoj 23. godini nakon smrti svog vjernog Mazarina . O\xc4\x8dekivanja od toga do tada povu\xc4\x8denog kralja nisu bila velika, ali za svih iznena\xc4\x91uju\xc4\x87e promjene nastupaju odmah. Prva stvarno nezavisna odluka Luja XIV. postaje da \xc4\x87e on direktno upravljati dr\xc5\xbeavom, a ne kao njegov otac koji je tu vlast prepustio premijeru. Sljede\xc4\x87ih pet godina u Francuskoj prolaze da bi kralj u\xc4\x8dvrstio svoju vlast prije ispunjavanja svojih ambicija jer jo\xc5\xa1 prije formalnog preuzimanja vlasti on u svom dnevniku pi\xc5\xa1e "\xc5\xbdelim slavu prije svega, prije i samog \xc5\xbeivota". Te ambicije se uskoro ispunjavaju u njegovim ratovima. U prvom od njih koji traje samo izme\xc4\x91u 1667. - 1668.  Francuska poni\xc5\xbeava \xc5\xa0panjolsku \xc5\xa1to izaziva prili\xc4\x8dnu zabrinutost u Europi. Rat koji sada nastupa je onaj protiv Nizozemske.  Pro\xc4\x87i \xc4\x87e cijelih \xc5\xa1est godina prije nego \xc5\xa1to 1678. Nizozemska prizna svoj poraz._NEWLINE_Godine 1671. bio je jedini europski vladar koji se nije pobunio protiv smaknu\xc4\x87a Petra Zrinskog i Frana Krste Frankapana i koji ih je zavarao svojom dvoli\xc4\x8dnom politikom.\n_START_SECTION_\nKralj Sunce\n_START_PARAGRAPH_\nOvu drugu pobjedu cijela Francuska do\xc4\x8dekuje s odu\xc5\xa1evljenjem. Grad Pariz daruje Luju nadimak Veliki. Razlog za to odu\xc5\xa1evljenje se nalazi u stjecanju statusa najve\xc4\x87e europske velesile, po\xc5\xa1to niti ulazak u rat Svetog Rimskog Carstva i \xc5\xa0panjolske tijekom ovog drugog rata nije spasio Nizozemce od poraza. Tijekom svog tog narodnog odu\xc5\xa1evljenja koje traje prili\xc4\x8dno dugo 1682. godine kralj premje\xc5\xa1ta svoje sjedi\xc5\xa1te iz Pariza u Versailles. Osamdesete godine sedamnaestog stolje\xc4\x87a je vrijeme kada svi \xc5\xbeele biti vi\xc4\x91eni s kraljem.  Francuski plemi\xc4\x87i toga doba bore se za \xc4\x8dast da nose svije\xc4\x87u pred Lujem kada on odlazi na no\xc4\x87ni po\xc4\x8dinak. Zajedno s mr\xc5\xbenjom prema Parizu koji ga je bio zarobio, ovo prisustvo plemi\xc4\x87a u skupom sjaju Versaillesa postaje osnovni razlog za njegovu gradnju. Svi prisutni tamo tro\xc5\xa1e enormne svote novca na razne luksuzne stvari kako bi mogli \xc5\xa1to bolje izgledati na dvoru. Tim potezom oni su ostajali bez potrebnih prihoda za organiziranje protudr\xc5\xbeavnih buna i zavjera. U tom razdoblju vrhunca svoje mo\xc4\x87i Luj XIV. ukida prava hugenota i po\xc4\x8dinje ih nemilosrdno proganjati. Iako taj potez ima o\xc4\x8dite nehumane posljedice on ima i jednu dobru u tome \xc5\xa1to su tra\xc5\xbee\xc4\x87i svoj vjerski mir mnogi od njih izabrali naseljavanje dotada praznih francuskih kolonija.\n_START_SECTION_\nPropadanje\n_START_PARAGRAPH_\nPo\xc4\x8detak kraja razdoblja omiljenosti i snage, dolazi potpunom nepa\xc5\xbenjom kralja koji prestaje pratiti doga\xc4\x91aje u Europi. Na nizozemsku invaziju Engleske 1688. godine Francuska odgovara objavom novog rata. Dokaz te ludosti je protivni\xc4\x8dka koalicija u kojoj se nalaze Nizozemska, Engleska, Sveto Rimsko Carstvo, \xc5\xa0panjolska i \xc5\xa0vedska. Rezultat je mogao biti samo poraz, koji se potvr\xc4\x91uje mirovnim sporazumom iz 1697. godine. Realni rezultat toga mira je bio ni\xc5\xa1tavan po\xc5\xa1to su svi njegovi potpisnici znali za nove napetosti koje \xc4\x87e izbiti u trenutku smrti \xc5\xa1panjolskog kralja bez djece. U trenutku dok je taj kralj umirao sklapa se dogovor o naslije\xc4\x91ivanju \xc5\xa0panjolske kojim bi francuski prijestolonasljednik dobio Italiju, a austrijski \xc5\xa0panjolsku. Na vijest o smrti \xc5\xa1panjolskog kralja 1. studenog 1700. Luj XIV odbacuje taj plan pozivaju\xc4\x87i se na samrtnu \xc5\xbeelju kralja koji sve svoje posjede prepu\xc5\xa1ta unuku Kralja sunca pod uvjetom da ne do\xc4\x91e do unije s Francuskom. Rat za \xc5\xa1panjolsko naslje\xc4\x91e trajat \xc4\x87e vi\xc5\xa1e od deset godina.  Mirovni sporazum kojim zavr\xc5\xa1ava ovaj rat 1714. godine ozna\xc4\x8dava poraz Francuske po\xc5\xa1to se s njim potvr\xc4\x91uje stanje iz sporazuma o naslije\xc4\x91ivanju iz 1700. godine koje je tada Luj XIV odbio.\n_START_SECTION_\nKraj\n_START_PARAGRAPH_\nZa samog Luja XIV. bi bilo mnogo bolje da je umro pet godina ranije nego \xc5\xa1to se to u stvarnosti dogodilo. Tijekom tih posljednjih godina \xc5\xbeivota umire mu jedini sin, dva od tri unuka i 2 od 3 praunuka. To razdoblje mu je bilo samo hod iz jedne u drugu no\xc4\x87nu moru. Jedini \xc5\xbeivi unuk iz prvog braka mu je onaj koji ga po mirovnom sporazumu ne smije naslijediti. U svom testamentu on progla\xc5\xa1ava svog pre\xc5\xbeivjelog praunuka prebole\xc5\xbeljivim i nesposobnim za vladanje. Kako bi osigurao vlast u Francuskoj svojim potomcima, a ne onima svojega brata on oduzima budu\xc4\x87e regenstvo dinastiji Orleans i postavlja na tu poziciju svoga sina iz drugog "tajnog" braka, to jest Luja Augusta vojvodu od Maina. Kako bi ta dinastijska promjena postala svima o\xc4\x8dita tjedan dana prije smrti Luja XIV. nare\xc4\x91uje da ga na vojnoj paradi zamjeni "novopriznati" (samo za javnost) sin. _NEWLINE_Ta u to doba neprihvatljiva odluka je bila prije svega motivirana tada\xc5\xa1njim zakonima o naslje\xc4\x91ivanju krune po\xc5\xa1to je regent uvijek bio najbli\xc5\xbei ro\xc4\x91ak, a time ujedno i prestolonasljednik djeteta kralja (s izuzetkom kada je regent bila majka)._NEWLINE_Na svojoj samrtnoj postelji Luj XIV. izgovara "mo\xc5\xbeda sam previ\xc5\xa1e volio rat". Omra\xc5\xbeen u narodu on umire od gangrene 1. rujna 1715. godine. Tijekom sprovoda u bazilici Saint Denis narod je priredio proslavu.\n_START_SECTION_\nOsobna i dr\xc5\xbeavna ostav\xc5\xa1tina\n_START_PARAGRAPH_\nKada razmi\xc5\xa1ljamo o Luju XIV. prvo \xc5\xa1to nam pada na pamet je sjaj njegovog Versaillesa, sjaj cijelog jednog luksuznog stila. Nikad nam ne pada na pamet desetlje\xc4\x87ima duga mr\xc5\xbenja stanovni\xc5\xa1tva koju je on stvorio. Njega i njegov sjaj Voltaire je uspore\xc4\x91ivao s Augustom zaboravljaju\xc4\x87i realne \xc4\x8dinjenice stvorenog ratnog siroma\xc5\xa1tva. Osim luksuznog stila Versaillesa ostav\xc5\xa1tina Luja XIV. je bila i pravna promjena koja na kraju uni\xc5\xa1tava francusku monarhiju. August je na samrtnoj postelji svog jedinog unuka osudio na smrt kako bi sprije\xc4\x8dio probleme oko naslije\xc4\x91ivanja. Luj XIV. je stao na pola puta. Svrgnuo je zakonitog regenta upitnom metodom, ali ga je ostavio na \xc5\xbeivotu. Tim na\xc4\x8dinom je stvorio nered oko naslije\xc4\x91ivanja koji \xc4\x87e platiti Luj XVI._NEWLINE_U XIV. stolje\xc4\x87u stanovnici Francuske su sami sebe dijelili prema pokrajinama. U XVI. stolje\xc4\x87u tu podjelu je zamjenila ona na katolike i hugenote. U doba smrti Luja XIV. nakon njegove dugogodi\xc5\xa1nje apsolutisti\xc4\x8dke vladavine koja razli\xc4\x8dito ocjenjuje ostaje \xc4\x8dinjenica da po prvi put postoji francuska nacija bez svojih internih podjela.'