b'\n_START_ARTICLE_\nVrenje (fizika)\n_START_PARAGRAPH_\nVrenje ili klju\xc4\x8danje, u fizici, je fazni prijelaz iz teku\xc4\x87ega u plinovito agregatno stanje koji se zbiva istodobno u cijelom obujmu ili volumenu teku\xc4\x87ine na temperaturi\xc2\xa0vreli\xc5\xa1ta, pri tlaku pare u teku\xc4\x87ini koji je jednak vanjskom tlaku. Prijelazu je svojstvena pojava mjehuri\xc4\x87a plina u teku\xc4\x87ini.\n_START_SECTION_\nIsparavanje\n_START_PARAGRAPH_\nIsparavanje je prijelaz tvari iz teku\xc4\x87eg u plinovito agregatno stanje. Prema kineti\xc4\x8dko-molekularnoj teoriji topline, teku\xc4\x87ina isparuje kada njezine molekule zagrijavanjem poprime dovoljno energije da nadvladaju kohezijske sile unutar teku\xc4\x87ine i tlak nad njezinom povr\xc5\xa1inom. Razlikuje se isparavanje\xc2\xa0vrenjem i\xc2\xa0hlapljenjem. Teku\xc4\x87ina isparuje vrenjem kada se tlak pare u teku\xc4\x87ini izjedna\xc4\x8di s ukupnim tlakom nad teku\xc4\x87inom. Temperatura pri kojoj teku\xc4\x87ina vrije naziva se vreli\xc5\xa1tem. Pove\xc4\x87avanjem tlaka nad teku\xc4\x87inom vreli\xc5\xa1te raste, a smanjenjem tlaka opada. Teku\xc4\x87ina isparuje hlapljenjem kada je tlak pare u teku\xc4\x87ini ve\xc4\x87i od parcijalnoga tlaka te pare nad teku\xc4\x87inom, a manji od ukupnoga tlaka nad teku\xc4\x87inom; teku\xc4\x87ina, dakle, hlapi pri temperaturi ni\xc5\xbeoj od vreli\xc5\xa1ta._NEWLINE_Jedna je od najstarijih primjena isparavanja dobivanje soli iz morske vode. U procesnoj se tehnici pod isparavanjem razumije tehnolo\xc5\xa1ka operacija kojom se u ispariva\xc4\x8du dio otapala vrenjem prevodi u plinovito (parovito) stanje kako bi se pove\xc4\x87ala koncentracija otopine (uparavanje), na primjer pri proizvodnji \xc5\xa1e\xc4\x87era, razli\xc4\x8ditih soli, umjetnih gnojiva i drugog. Otopina se zagrijava u dijelu ispariva\xc4\x8da koji se naziva ogrjevnom komorom, a para otapala, koja se naziva supara, izlazi iz otopine u parni prostor ispariva\xc4\x8da. Danas se uglavnom rabe cijevni ispariva\xc4\x8di, u kojima otopina prirodno ili prisilno cirkulira kroz vru\xc4\x87e cijevi i isparuje se uz vrenje ili se isparuje u tankom sloju na stijenkama cijevi. Ispariva\xc4\x8di se naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e zagrijavaju svje\xc5\xbeom vodenom parom (jednostruko iskori\xc5\xa1tavanje topline uz stalan tlak) ili, ako su ispariva\xc4\x8di me\xc4\x91usobno povezani u niz, suparom iz prethodnog ispariva\xc4\x8da. Tako se toplina vi\xc5\xa1estruko iskori\xc5\xa1tava, jer se supara iz prvog ispariva\xc4\x8da upotrebljava za zagrijavanje drugog i tako dalje, ali je to mogu\xc4\x87e ako je u svakom idu\xc4\x87em ispariva\xc4\x8du tlak ni\xc5\xbei od prethodnoga, pa je i vreli\xc5\xa1te otopine sve ni\xc5\xbee, ili ako se termokompresijom stalno pove\xc4\x87ava temperatura supare. Utro\xc5\xa1ak topline za zagrijavanje otopine mo\xc5\xbee se smanjiti i ako se sirovina predgrijava ve\xc4\x87 zagrijanim produktom koji izlazi iz ispariva\xc4\x8da. Osim za opisano uparavanje, kojemu je cilj dobivanje otopine ve\xc4\x87e koncentracije, isparavanje se primjenjuje i radi dobivanja \xc4\x8distog otapala (na primjer pitke vode pri odsoljavanju vode ili\xc2\xa0desalinizaciji morske vode) te kao proces kojim se posti\xc5\xbee u\xc4\x8dinak hla\xc4\x91enja u rashladnim strojevima.\n_START_SECTION_\nVreli\xc5\xa1te\n_START_PARAGRAPH_\nVreli\xc5\xa1te je temperatura na kojoj istodobno u cijelom obujmu (volumenu) tvar prelazi iz teku\xc4\x87ega u plinovito agregatno stanje,\xc2\xa0to jest najvi\xc5\xa1a temperatura na koju se pri odre\xc4\x91enom tlaku mo\xc5\xbee zagrijati teku\xc4\x87ina. S pove\xc4\x87anjem tlaka vreli\xc5\xa1te se pove\xc4\x87ava, a sa smanjenjem smanjuje; obi\xc4\x8dno se navodi vrijednost pri normiranom atmosferskom tlaku (101\xc2\xa0325\xc2\xa0Pa). Vreli\xc5\xa1te je karakteristi\xc4\x8dno svojstvo tvari.'