b'\n_START_ARTICLE_\nRaspad Austro-Ugarske\n_START_SECTION_\nUlazak u rat\n_START_PARAGRAPH_\nFranjo Josip, car Austrije, apostolski kralj Ugarske, kralj \xc4\x8ce\xc5\xa1ke, Dalmacije, Hrvatske i Slavonije, itd., potpisao je akt o ratu bez jasnih ratnih ciljeva. Austrougarski vlastodr\xc5\xa1ci, koji su izazvali rat nisu znali \xc5\xa1to \xc5\xbeele posti\xc4\x87i. Razmatrane su svakakve opcije: kaznena ekspedicija..., aneksija dijela Srbije, podjela Srbije s Bugarskom i Rumunjskom, priklju\xc4\x8denje Srbije kao zavisne kraljevine Habsbur\xc5\xa1koj Monarhiji. Nasuprot takvim smu\xc5\xa1enim ratnim ciljevima, ma\xc4\x91arski su vlastodr\xc5\xa1ci prihvatili rat protiv Srbije pod uvjetom da Austro-Ugarska ne prisvoji nikakav srpski teritorij. Ne vide\xc4\x87i \xe2\x80\x9cdalje od nosa\xe2\x80\x9d, vlastodr\xc5\xa1ci nekada mo\xc4\x87nog carstva gurnuli su u rat dr\xc5\xbeavu od 51 milijun ljudi, slijepi na odnos snaga zara\xc4\x87enih sila. Te\xc5\xbenja za obnovom ugleda posrnulog carstva i reakcije na uvredu zbog ubojstva prijestolonasljednika te sasvim pogre\xc5\xa1na procjena da \xc4\x87e se ratna avantura zavr\xc5\xa1iti kaznenom ekspedicijom za nekoliko mjeseci, zavr\xc5\xa1it \xc4\x87e 1918. slomom Carstva.\n_START_SECTION_\nPosljednja godina rata\n_START_PARAGRAPH_\nKao \xc5\xa1to povijest potvr\xc4\x91uje, vlastodr\xc5\xa1ci posljednji postaju svjesnima da se njihov re\xc5\xbeim raspada, a \xc4\x8desto i nakon gubitka vlasti \xc5\xbeive u iluzijama da su, s malim \xe2\x80\x9cpopravcima\xe2\x80\x9d, mogli spasiti svoju vlast. Tako je bilo i s vlastodr\xc5\xa1cima Habsbur\xc5\xa1ke Monarhije. "Isto\xc4\x8dni grijeh" vladaju\xc4\x87ih klasa Centralnih sila bila je kriva procjena odnosa snaga i uvjerenja njihovih vlada da za nekoliko mjeseci mogu dobiti rat. Ovdje nije rije\xc4\x8d o tome, ve\xc4\x87 o katastrofalnim proma\xc5\xa1ajima na kraju rata, posebno glede slavenskoga juga. U Wilsonovu se projektu mira, 9. sije\xc4\x8dnja 1918. godine, od Austro-Ugarske tra\xc5\xbei samo to da svojim narodima osigura naj\xc5\xa1iru autonomiju. Tih dana i vlada Velike Britanije izjavljuje da \xe2\x80\x9ckomadanje Austro-Ugarske nije sastavni dio na\xc5\xa1ih ciljeva rata...\xe2\x80\x9d. U takvoj situaciji Nikola Pa\xc5\xa1i\xc4\x87 izjavljuje da bi bio zadovoljan s \xe2\x80\x9cmalim rje\xc5\xa1enjem\xe2\x80\x9d, tj. stvaranjem Velike Srbije. Me\xc4\x91utim, jedna jaka frakcija austrijskih Nijemaca i ma\xc4\x91arski vlastodr\xc5\xa1ci nastavili su s ratom svesrdno prate\xc4\x87i imperijalisti\xc4\x8dku kliku Velike Njema\xc4\x8dke umjesto da iskoriste ideju saveznika o odr\xc5\xbeavanju Habsbur\xc5\xa1ke Monarhije. Takva je politika, a napose zbivanja u Rusiji, izazvala Antantu te su SAD 28. lipnja 1918. izjavile da se zala\xc5\xbeu za samoopredjeljenje naroda Habsbur\xc5\xa1ke Monarhije, \xc5\xa1to je zna\xc4\x8dilo smrtnu presudu Austro-Ugarskoj.\n_START_SECTION_\nNastanak novih dr\xc5\xbeava\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8cetiri dana nakon Wilsonova odgovora, na sjednici Krunskog savjeta 22. listopada, ugarska vlada je popustila samo toliko da pristaje na spajanje Hrvatske i BiH u jednu dr\xc5\xbeavu, ali samo pod ma\xc4\x91arskom krunom sv. Stjepana, dok je austrijski premijer tra\xc5\xbeio da se \xe2\x80\x9csvi Jugoslaveni ujedine u ... nezavisnu dr\xc5\xbeavu\xe2\x80\x9d pod krunom Habsburga, i to mimo i Ugarske i Austrije. Ni kralj ni krunski savjet nisu imali volje ni hrabrosti osuditi njema\xc4\x8dki imperijalizam, vjerojatno i zato \xc5\xa1to su Austrijanci pripadnici njema\xc4\x8dke nacije kojoj su bili privr\xc5\xbeeni jo\xc5\xa1 prije rata, a poglavito u ratu._NEWLINE_U odgovoru Wilsonu, Austro-Ugarska je 29. listopada 1918. prihvatila sve \xc5\xa1to je vlada SAD-a tra\xc5\xbeila, a to je zna\xc4\x8dilo da daje punu slobodu samoopredjeljenju narodima Monarhije. Istoga je dana Hrvatski sabor raskinuo dr\xc5\xbeavno-pravne veze s Austro-Ugarskom. To su u\xc4\x8dinili i ostali slavenski narodi Monarhije. Dva dana nakon toga, 31. listopada 1918., kralj je ponudio svoje usluge za neki sporazum o suradnji izme\xc4\x91u nezavisnih dr\xc5\xbeava, koje su bile u fazi formiranja (\xc4\x8cehoslova\xc4\x8dka, Poljska, mala Austrija, jo\xc5\xa1 manja Ma\xc4\x91arska i Dr\xc5\xbeava Slovenaca, Hrvata i Srba). Ve\xc4\x87 4. studenoga Austro-Ugarska je potpisala ugovor o primirju. Tako je propala vi\xc5\xa1estoljetna tvorevina u kojoj je sudbina 50 milijuna ljudi bila u rukama kralja i njegove kamarile._NEWLINE_Habsbur\xc5\xa1ku Monarhiju i Njema\xc4\x8dku slomile su 1918. nadmo\xc4\x87ne savezni\xc4\x8dke armije zato \xc5\xa1to su imale znatno ve\xc4\x87e materijalne i ljudske resurse. Iako je bilo dezertera, hrvatski su vojnici bili lojalni Monarhiji sve do njezina sloma. Hrvati su zaustavljali talijanske postrojbe \xc4\x8dak i nakon primirja.'