b'\n_START_ARTICLE_\nDobra Godina\n_START_SECTION_\nZemljopis\n_START_PARAGRAPH_\nDobra Godina je uga\xc5\xa1eni vulkan od kojeg se samo 598 m visok vrh Quioveo uzdi\xc5\xbee iznad razine mora. Odlikuje se nizom bujnih dolina i strmim planinama, prekrivenim bogatim \xc5\xa1umama i bujnim raslinjem. Ona ima sredi\xc5\xa1nje kratersko jezero zvano Lago A Pot. Odre\xc4\x91en broj sitnih stjenovitih oto\xc4\x8di\xc4\x87a le\xc5\xbei izvan glavnog otoka, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i Santar\xc3\xa9m na jugu._NEWLINE_Otok predstavlja pokrajinu Dobra Godina, jedna od provincija Ekvatorijalne Gvineje. Glavni grad je sjeverno selo San Antonio de Pal\xc3\xa9, dok je drugo glavno naselje je sli\xc4\x8dnog imena San Antonio. Sidri\xc5\xa1te je relativno sigurno, a neki brodovi u prolazu to iskori\xc5\xa1tavaju za opskrbu vodom i svje\xc5\xbeima namirnicama od kojih Dobra Godina nudi obilje. Me\xc4\x91utim, ne postoji redovita brodarska usluga s ostatkom Ekvatorijalne Gvineje. Dobra Godina se \xc4\x8desto opisuje kao "dio Gvinejskog zaljeva", kao i susjedni otoci Sveti Toma i Princip, ali grani\xc4\x8dna linija Gvinejskog zaljeva prema Me\xc4\x91unarodnoj hidrografskoj organizaciji (IHO) zapravo je smje\xc5\xa1tena sjeverno od njega.\n_START_SECTION_\nBiljni i \xc5\xbeivotinjski svijet\n_START_PARAGRAPH_\nIzvorno, ovaj mali ekvatorski otok 335 km od gabonske obale bio je nenaseljen i velike biolo\xc5\xa1ke raznolikosti. Kolonizacijom, oto\xc4\x8dani su koristili splavi ili "Cayucos" (brodove poput kanua), i lovili grbave i druge kitove s harpunima u blizini otoka._NEWLINE_Danas Ojo Blanco (lokalna bjelooka ptica, Zosterops griseovirescens) i Monarca del Paraiso de Annobon (Annobonska rajska muharica, Terpsiphone smithii- iz porodice vrap\xc4\x8darki) su endemski passeri (ptice pjevice), kao \xc5\xa1to je golub na otoku svetoga Tome ili Malherbiju (Columba malherbii). Postoji 29 vrsta ptica na otoku, kao i dvije vrste \xc5\xa1i\xc5\xa1mi\xc5\xa1a (1 endemska); gmazovi (5 vrsta su endemi): 1 zmija, 3 macaklina, 2 scincid gu\xc5\xa1tera (iz porodice "Scincidae "), tri morske kornja\xc4\x8de. Ima 18 vrsta rije\xc4\x8dnih riba od kojih je 1 endemska. Tu su i komarci, \xc5\xa1korpioni i ogromne stonoge (porodica centipedes). Uvezene doma\xc4\x87e \xc5\xbeivotinje su: riba, biserka, \xc5\xa1takori, psi i ma\xc4\x8dke. Otok nema autohtonih sisavaca predatora. Morski psi se nalaze u okolnom moru._NEWLINE_Postoji 208 vrsta vaskularnih biljaka (tracheophytes, od kojih su 15% endemi), uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i baobab, ceibu (koristi se za izgradnju plovila), fikus, paprati i stabla paprati, mahovine i velike mahovine.\n_START_SECTION_\nJezik\n_START_PARAGRAPH_\nOto\xc4\x8dni glavni jezik je annobonski jezik (Fa D\'ambu), portugalski kreol. \xc5\xa0panjolski, slu\xc5\xbebeni jezik dr\xc5\xbeave, tako\xc4\x91er je na\xc5\xa1iroko rasprostranjen, posebice kod \xc5\xa1kolske djece i onih koji rade u turizmu. \xc5\xa0panjolski je tako\xc4\x91er drugi jezik ve\xc4\x87ine stanovni\xc5\xa1tva.\n_START_SECTION_\nPovijest\n_START_PARAGRAPH_\nOtok su otkrili Portugalci 1. sije\xc4\x8dnja 1473., a njegovo ime (anno bom = dobra godina) dolazi iz njegovog otkri\xc4\x87a na novogodi\xc5\xa1nji blagdan. Otok je po svemu sude\xc4\x87i bio nenastanjen do kolonizacije Portugalaca iz 1474., prije svega Afrikancima iz Angole preko otoka Sveti Toma. Otok je pre\xc5\xa1ao u \xc5\xa1panjolsko vlasni\xc5\xa1tvo Ugovorom iz El Parda (1778.), zajedno s Fernandom Poom (sada Bioko) i Gvineji obale izme\xc4\x91u Nigera i Ogoou\xc3\xa9 kao dio razmjene kojom je Portugal dobio \xc5\xa1panjolsko priznanje svoje aneksije teritorija u Brazilu izvan linije Ugovora iz Tordesillasa. Tako formirana \xc5\xa1panjolska kolonija na kraju \xc4\x87e biti poznata kao \xc5\xa0panjolska Gvineja._NEWLINE_Oto\xc4\x8dna populacija se protivi dogovoru i neprijateljski se odnosi prema \xc5\xa0panjolcima. Oto\xc4\x8dani su se pobunili protiv svojih novih gospodara. Zbog tog stanja anarhije koje je uslijedio, nastao je, kako se navodi, dogovor kojim je otokom upravljalo tijelo od pet domorodaca. U drugoj polovici 19. stolje\xc4\x87a ponovno je uspostavljena \xc5\xa1panjolska vlast. Otok nakratko postaje dio Elobey, Annobon i Corisco kolonije do 1909._NEWLINE_Godine 1968., \xc5\xa0panjolska Gvineja, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i otok Dobru godinu, postigla je neovisnost od \xc5\xa0panjolske kao dr\xc5\xbeava Ekvatorijalna Gvineja. Tijekom posljednjih godina vladavine Francisca Mac\xc3\xadasa Ngueme, prvog predsjednika Ekvatorijalne Gvineje, otok se nazivao Pigalu ili Pagalu (od portugalskog papagaio, \xc5\xa1to zna\xc4\x8di "papiga"). Danas je \xc5\xa1panjolski slu\xc5\xbebeni jezik na otoku. Oto\xc4\x8dni su stanovnici mije\xc5\xa1avina potomaka Portugalaca, \xc5\xa0panjolaca, i Angolaca. Ipak, raniji anti-\xc5\xa1panjolski sentiment, u kombinaciji s izolacijom od kopna Ekvatorijalne Gvineje i blizina Svetog Tome i Principa, koji je samo 175 km od otoka, pomogli su o\xc4\x8duvati oto\xc4\x8dne kulturne veze s Portugalom.\n_START_SECTION_\nZalihe nafte\n_START_PARAGRAPH_\nDobra Godina je od strate\xc5\xa1ke va\xc5\xbenosti za Ekvatorsku Gvineju budu\xc4\x87i da zemlja kroz svoje vlasni\xc5\xa1tvo nad ovim otokom potra\xc5\xbeuje opse\xc5\xbeni pomorski teritoriji na jugu svog susjeda, Svetog Tome i Pr\xc3\xadncipa (koji je sam nalazi na jugu glavne kopnene mase Ekvatorske Gvineje). Iskori\xc5\xa1tavanje nafte u Gvinejskom zaljevu predstavlja vi\xc5\xa1e od 80\xc2\xa0% gospodarstva Ekvatorske Gvineje, iako se predvi\xc4\x91a da \xc4\x87e te zalihe prema nekim izvorima presu\xc5\xa1iti prije 2020. Iako se bu\xc5\xa1enje trenutno ne odvija na Sv. Tomi, procjenjuje se kako je 34 milijarde barela (5,4 \xc3\x97 109 m\xc2\xb3) nafte u krugu njegovih morskih granica. Ekvatorijalna Gvineja potra\xc5\xbeuje pravo na istra\xc5\xbeivanje i proizvodnju ugljikovodika u velikom podru\xc4\x8dju mora oko Dobre Godine. Dobra Godina koje se prote\xc5\xbee od 1\xc2\xb0 sjeverne zemljopisne \xc5\xa1irine do gotovo 5\xc2\xb0 ju\xc5\xbene zemljopisne \xc5\xa1irine, te od 2\xc2\xb0 do 7\xc2\xb0 isto\xc4\x8dne zemljopisne du\xc5\xbeine. To je podru\xc4\x8dje ve\xc4\x87e od cijelog kopna i mora ostatka Ekvatorske Gvineje.\n_START_SECTION_\nOdlaganje otpada\n_START_PARAGRAPH_\nNjema\xc4\x8dke novine Der Spiegel objavile su 28. kolovoza 2006. da je Vlada Ekvatorijalne Gvineje prodala dozvole tvrtkama iz Velike Britanije i SAD-a za zakopavanje 10 milijuna tona otrovnog i 7 milijuna tona radioaktivnog otpada na ovom otoku. Teodoro Obiang Nguema Mbasogo, predsjednik Ekvatorijalne Gvineje, navodno prima od SAD-a 200 milijuna dolara godi\xc5\xa1nje za obnavljanje dozvola, dok oto\xc4\x8dno stanovni\xc5\xa1tvo \xc5\xbeivi u ekstremnom siroma\xc5\xa1tvu. Izvje\xc5\xa1\xc4\x87e je tako\xc4\x91er pokazalo dokaze da je cijeli oto\xc4\x8dni eko-sustav je u opasnosti od kolapsa zbog odlaganja golemih koli\xc4\x8dina otpada.'