b"\n_START_ARTICLE_\nAna Katarina Emerih\n_START_PARAGRAPH_\nBla\xc5\xbeena Ana Katarina Emerih (na njema\xc4\x8dkom Anna Katharina Emmerick) (8. rujna 1774. \xe2\x80\x93 9. velja\xc4\x8de 1824.), je rimokatolkinja redovnica, augustinka od kongregacije Windesheim, stigmata, ekstati\xc4\x8darka, vizionarka, misti\xc4\x8darka. Ro\xc4\x91ena je u selu Flamschen, nedaleko od Coesfelda, biskupija M\xc3\xbcnster, Vestfalija, Njema\xc4\x8dka, a umrla je u D\xc3\xbclmenu u 49. godini. Beatificirao ju je papa Ivan Pavao II. 3. listopada 2004..\n_START_SECTION_\nDjetinjstvo i mladost\n_START_PARAGRAPH_\nRoditelji joj bijahu vrlo siroma\xc5\xa1ni. Ve\xc4\x87 u djetinjstvu joj se ukazuje an\xc4\x91eo \xc4\x8duvar i drugi sveci. Mislila je da  to i sva ostala djeca do\xc5\xbeivljavaju, ali o tome ne govore zbog svoje skromnosti, pa je i ona odlu\xc4\x8dila \xc5\xa1utjeti. Od kolijevke je posjedovala dar razlikovanja onoga \xc5\xa1to je dobro ili zlo, sveto ili profano, blagoslovljeno ili prokleto, kako u materijalnim tako i u duhovnim stvarima. Odmalena je radila na farmi, a u 12. godini je postala \xc5\xa1velja, pa je rade\xc4\x87i i \xc5\xa1tede\xc4\x87i par godina, ne\xc5\xa1to skromno i u\xc5\xa1tedjela. Poslana je nau\xc4\x8diti svirati orgulje, ali vidjev\xc5\xa1i da je orgulja\xc5\xa1eva obitelj vrlo siroma\xc5\xa1na dala im je svu svoju u\xc5\xa1te\xc4\x91evinu. U mladosti je nastojala u\xc4\x87i u samostan, ali zbog njena iznimna siroma\xc5\xa1tava nitko je nije htio.\n_START_SECTION_\nReligiozni \xc5\xbeivot\n_START_PARAGRAPH_\nU 28. godini, 1802., kona\xc4\x8dno je primljena u samostan augustinki u D\xc3\xbclmenu. U samostanu su se nastavile njene vizije i trpljenja, a ona ih je nastojala skriti, ali su sestre su otkrile njene natprirodne darove. Kad je Jerome Bonaparte, kralj Westfalije, 1812. ukinuo sve samostane, uto\xc4\x8di\xc5\xa1te je prona\xc5\xa1la u ku\xc4\x87i neke udovice.\n_START_SECTION_\nStigmati\xc4\x8darka\n_START_PARAGRAPH_\nGodine 1813. pada u krevet, a stigme se pojavi\xc5\xa1e na njenom tijelu. Njen \xc5\xbeivot i stigme istra\xc5\xbeivali su generalni vikar Overberg i tri lije\xc4\x8dnika. Uvjereno su tvrdili da nema la\xc5\xbei i da su stigme istinske. Na njenu molbu Gospodin joj je uklonio vidljive znakove stigmi 1818., osim na srcu, ali su bolovi ostali, i na svaki Veliki petak sve su se stigme opet otvarale. Godine 1819. ponovo su je istra\xc5\xbeivali i dr\xc5\xbeali pod striktnim nadzorom, dan i no\xc4\x87, tri tjedna.\n_START_SECTION_\nClemens Brentano i objavljivanje vizija\n_START_PARAGRAPH_\nU vrijeme njena drugog ispitivanja 1819., u to doba slavni pjesnik Clemens Brentano bi nagnan da je posjeti. Na njegovo veliko iznena\xc4\x91enje ona ga prepozna i re\xc4\x8de mu da \xc4\x87e on objaviti njene vizije Muke na\xc5\xa1ega Gospodina. Cijelo vrijeme Brentano je ostao njen veliki podupiratelj, vjeruju\xc4\x87i da je ona izabrana 'Kristova zaru\xc4\x8dnica'. Od 1819., pa sve do njene smrti 1824., Brentano je zapisivao njene vizije, napisav\xc5\xa1i 40 odlomaka s detaljnim scenama i dijelovima iz Novog zavjeta i \xc5\xbeivot Djevice Marije. Ona je govorila dijalektom, a on je pisao knji\xc5\xbeevnim jezikom. Kad bi ne\xc5\xa1to zapisao, on bi joj pro\xc4\x8ditao, a ona je tekst ispravljala i odobravala._NEWLINE_Od 1824. Brenatano je sre\xc4\x91ivao zapise za tiskanje, a 1833. izdao je prvu knjigu, 'Muka na\xc5\xa1eg Gospodina Isusa Krista prema meditacijama Ane Katarine Emerih'. Brentano je poslije pripremao za tiskanje '\xc5\xbdivot Bla\xc5\xbeene Djevice Marije prema vizijama Ane Katarine Emerih', ali je umro 1842.. Knjiga je postumno izdana 1852. u M\xc3\xbcnchenu._NEWLINE_Katoli\xc4\x8dki sve\xc4\x87enik otac Karl Schmoger ure\xc4\x91ivao je Brentanove zapise od 1858. do 1880., te je izdao tri knjige '\xc5\xbdivot na\xc5\xa1eg Gospodina'. Slijedila je velika ilustrirana edicija 1881. Schmoger je izdao i biografiju Ane Katarine Emerih u dvije knjige, a ponovno su tiskane i na engleskom jeziku. Knjige su prevedene i tiskane i na hrvatskom jeziku.\n_START_SECTION_\nSmrt i ukop\n_START_PARAGRAPH_\nAna Katarina Emerih umrla je 9. velja\xc4\x8de 1824. u D\xc3\xbclmenu. Pokopana je na groblju izvan grada. Na glasine da joj je tijelo ukradeno iz groba, grob je nakon \xc5\xa1est tjedana ponovo otvoren, a tijelo nije pokazivalo znakove trule\xc5\xbei. Posmrtni ostaci su joj 15. velja\xc4\x8de 1975. prenijeti u crkvu Svetog Kri\xc5\xbea u D\xc3\xbclmenu.\n_START_SECTION_\nBeatifikacija\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi proces beatifikacije zapo\xc4\x8deo je 1892., ali je prekidan nekoliko puta, najvi\xc5\xa1e zbog navodnih povijesnih i teolo\xc5\xa1kih gre\xc5\xa1aka koje su sadr\xc5\xbeane u knjigama Brentana. Proces je suspendiran 1928., ali je ponovo otvoren 1973., a kona\xc4\x8dno je zatvoren 2004. Papa Ivan Pavao II. 3. listopada 2004. proglasio je Anu Katarinu Emerih bla\xc5\xbeenom. Kao i kod drugih takvih slu\xc4\x8dajeva, pitanje njenih vizija je ostavljeno ustranu, a sud je donesen na osnovi njene vlastite osobne svetosti i herojskih vrlina.\n_START_SECTION_\nKontroverze\n_START_PARAGRAPH_\nVizije A. K. Emerih poprimile su zna\xc4\x8dajno \xc5\xa1tovanje tradicionalnih katolika. Neki od njih smatraju da je sada\xc5\xa1nja Rimska Crkva skrenula u sinkretizam i indiferentizam ('jedna siva crkva, u koju idu sve vjere, jedna zajednica svega profanog'. 'Sveta stolica je podrovana Masonima u hijerarhiji i neprijateljskim politi\xc4\x8dkim pritiscima').  Govore da vizije opisuju krunicu i \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x87enje Presvetog Oltarskog Sakramenta kao lijekove tomu. Drugi katolici smatraju ove navode upitnima._NEWLINE_Glumac Mel Gibson, i sam tradicionalni katolik, 2003. godine doveo je do ponovnog zanimanja za A. K. Emerih i njene vizije, snimaju\xc4\x87i film Pasija koji prikazuje Muku Isusa Krista. I film i vizije su kritizirane kao antisemitske._NEWLINE_Iz tih razloga se i Vatikan  nije obazirao na film, kad je razmatrao beatifikaciju A. K. Emerih."