b'\n_START_ARTICLE_\nEnergija vezanja\n_START_PARAGRAPH_\nEnergija vezanja (oznaka E\xe1\xb5\xa5 ili EB) je energija potrebna da se cjelina, na primjer kristal, molekula ili atomska jezgra rastavi na dijelove, na primjer atome ili nukleone (neutroni + protoni).  Energija vezanja po nukleonu razlikuje se od jezgre do jezgre i odre\xc4\x91uje krivulju stabilnosti ovisno o masenome broju elementa (prema energiji vezanja po nukleonu mogu se predvidjeti fuzijski procesi na malim vrijednostima i fisijski na velikim vrijednostima masenoga broja). Energija Sun\xc4\x8deva zra\xc4\x8denja osloba\xc4\x91a se u efektivnoj pretvorbi \xc4\x8detiriju protona u jezgru helija (fuzijom kilograma vodika u ne\xc5\xa1to manje od kilograma helija osloba\xc4\x91a se energija od 6 \xc2\xb7 10\xc2\xb9\xe2\x81\xb4 J).\n_START_SECTION_\nEnergija vezanja po nukleonu\n_START_PARAGRAPH_\nEnergija vezanja po nukleonu je nuklearna energija vezanja podijeljena brojem nukleona. Najmanja je za deuterij \xc2\xb2H (2,23 MeV) i tricij \xc2\xb3H (2,83 MeV), s pove\xc4\x87anjem mase atomskih jezgara energija vezanja se, uz neke izuzetke, pove\xc4\x87ava do \xc5\xbeeljeza \xe2\x81\xb5\xe2\x81\xb6Fe (8,7 MeV), a za jezgre te\xc5\xbee od \xc5\xbeeljeza polagano opada. Energija se osloba\xc4\x91a spajanjem jezgara lak\xc5\xa1ih od \xc5\xbeeljeza i cijepanjem jezgara te\xc5\xbeih od \xc5\xbeeljeza. Tako na primjer ona za neon-20 iznosi 8,031 MeV, dok za olovo-208 je 7,865 MeV. Iako su ova dva kemijska elementa na razli\xc4\x8ditim stranama periodnog sustava elemenata, nuklearna energija vezanja po nukleonu im je gotovo jednaka.\n_START_SECTION_\nMolekularna energija vezanja\n_START_PARAGRAPH_\nMolekularna energija vezanja je energija potrebna da se atomi molekule rastave na pojedine atome od kojih je izgra\xc4\x91ena. Energija vezanja jednaka je, u dobrom pribli\xc5\xbeenju (aproksimaciji), zbroju \xe2\x88\x91Ei,k, gdje Ei,k odgovara energiji potrebnoj za razbijanje veze me\xc4\x91u atomima i, k. Energije vezanja za dvostruke i trostruke veze ve\xc4\x87e su nego za jednostruke, ali ne za dva ili tri puta.\n_START_SECTION_\nEnergija vezanja i defekt mase\n_START_PARAGRAPH_\nPoznato je da su mase atomskih jezgara manje od onih masa koje bismo dobili tako da jednostavno zbrojimo mase njihovih protona i neutrona. Razlika izme\xc4\x91u ukupne mase sastavnih \xc4\x8destica i stvarne mase jezgre zove se defekt mase. Pomno\xc5\xbeen sa c\xc2\xb2 defekt mase daje energiju vezanja. Energija atomske jezgre je, naravno, negativna veli\xc4\x8dina. Naprotiv, energija vezanja je pozitivna. Ona je, po odre\xc4\x91enju, jednaka cjelokupnoj energiji koja se osloba\xc4\x91a pri tvorbi jezgre iz slobodnih neutrona i protona. O\xc4\x8dito je da je energija jezgre jednaka energiji spajanja uzetoj s negativnim predznakom. \xc5\xa0to je energija jezgre ni\xc5\xbea, to je energija spajanja ve\xc4\x87a. _NEWLINE_Izuzev\xc5\xa1i sve detalje, energija vezanja odre\xc4\x91ena je brojem sastavnih \xc4\x8destica. Broj neutrona ozna\xc4\x8dit \xc4\x87emo sa N (neutronski broj), a broj protona sa Z (atomski broj). Zaokru\xc5\xbeena atomska te\xc5\xbeina A jednaka je N + Z. Nanesimo kao apscisu atomsku te\xc5\xbeinu, a kao ordinatu energiju spajanja. Vidi se odmah da energija spajanja linearno raste s brojem sastavnih \xc4\x8destica. Ipak prema najte\xc5\xbeim atomskim jezgrama energija se slabije pove\xc4\x87ava nego broj \xc4\x8destica. Prosje\xc4\x8dna energija spajanja po \xc4\x8destici iznosi u \xc4\x8ditavom sustavu jezgara oko 8 MeV. Vidi se da prosje\xc4\x8dna energija po \xc4\x8destici malo opada prema najte\xc5\xbeim jezgrama. Pojedini proton ili neutron je, dakle, u najte\xc5\xbeim jezgrama ne\xc5\xa1to slabije vezan nego u jezgrama srednje atomske te\xc5\xbeine. _NEWLINE_Iz ovakvog toka energije spajanja proizlazi mogu\xc4\x87nost alfa-raspadanja. Radioaktivni raspad mogu\xc4\x87 je onda ako nova jezgra i emitirana alfa-\xc4\x8destica imaju zajedno ve\xc4\x87u energiju spajanja od prvobitne jezgre. Te\xc5\xa1ke atomske jezgre iza olova mogu prije\xc4\x87i u jezgre za 4 jedinice nalijevo i da pri tom emitiraju jo\xc5\xa1 alfa-\xc4\x8destice znatnih kineti\xc4\x8dkih energija. Naravno, nemogu\xc4\x87e je da se te\xc5\xa1ke atomske jezgre raspadnu uz spontanu emisiju protona ili neutrona. Pri vezivanju pojedinog protona ili neutrona osloba\xc4\x91a se uvijek izvjesna energija ili drugim rije\xc4\x8dima, energija atomske jezgre uvijek se snizuje kad se pove\xc4\x87ava broj protona i neutrona. No kad se jezgrama iza olova dodaju 2 protona i 2 neutrona, tad se dobiva manje energije nego kad se te \xc4\x8detiri \xc4\x8destice skupe u jednu alfa-\xc4\x8desticu. _NEWLINE_Slabiji porast energije kod te\xc5\xa1kih atomskih jezgri mo\xc5\xbee se potpuno razumjeti iz elektri\xc4\x8dnog odbijanja izme\xc4\x91u protona. Kad bi djelovale samo elektri\xc4\x8dne sile, protoni bi se brzo raspr\xc5\xa1ili na sve strane. Nuklearne sile dr\xc5\xbee protone i neutrone u jezgri. Te sile znatno su ja\xc4\x8de od elektri\xc4\x8dnih. No kod velikog mno\xc5\xa1tva protona potencijalna pozitivna energija protona slabi \xc4\x8dvrsto\xc4\x87u atomske jezgre._NEWLINE_Za prirodu nuklearnih sila zna\xc4\x8dajna je \xc4\x8dinjenica da je prosje\xc4\x8dna energija vezanja po \xc4\x8destici pribli\xc5\xbeno ista za sve atomske jezgre. To je ne\xc5\xa1to \xc5\xa1to se sasvim protivi elektri\xc4\x8dnim silama i gravitaciji. Kod Coulombove sile i gravitacije potencijalna energija \xc4\x8destice bila bi sukladna (proporcionalna) broju svih \xc4\x8destica. Jedan predmet na planetu je to ja\xc4\x8de privu\xc4\x8den \xc5\xa1to je ve\xc4\x87a masa planeta. Naprotiv, u atomskim jezgrama \xc4\x8dvrsto\xc4\x87a veza pojedine \xc4\x8destice ne zavisi u bitnom od mase jezgre. Pojedini proton i neutron isto je tako \xc4\x8dvrsto vezan uz 3 ostale \xc4\x8destice helijeve jezgre kao i uz 237 \xc4\x8destica uranijeve jezgre. Odatle proizlazi da je pojedini proton ili neutron vezan samo uz svoju neposrednu okolinu, a bez zna\xc4\x8denja je prisutnost daljih \xc4\x8destica._NEWLINE_Ovo pona\xc5\xa1anje mo\xc5\xbeemo objasniti na osnovu hipoteze o kratkom dosegu nuklearnih sila. Nuklearne sile djeluju samo na sitnim razmacima izme\xc4\x91u protona i neutrona. One naglo is\xc4\x8dezavaju u razmacima ve\xc4\x87im od 0,5\xe2\x88\x9910\xe2\x81\xbb\xc2\xb9\xe2\x81\xb4 m. Prema tome jedan proton ili neutron mo\xc5\xbee vezati uza se samo mali broj drugih \xc4\x8destica. Odatle proizlazi da \xc4\x8dvrsto\xc4\x87a "nuklearne materije" u bitnom ne ovisi o broju \xc4\x8destica. _NEWLINE_Atomske jezgre u mnogo pogleda pona\xc5\xa1aju se sli\xc4\x8dno kao kapljice teku\xc4\x87ine. Teku\xc4\x87ina ima konstantnu gusto\xc4\x87u, a sile izme\xc4\x91u molekula eksponencijalno i\xc5\xa1\xc4\x8dezavaju s udaljeno\xc5\xa1\xc4\x87u. Mnoga svojstva atomskih jezgri mo\xc5\xbeemo shvatiti na taj na\xc4\x8din da imamo pred o\xc4\x8dima model kapljice teku\xc4\x87ine.'