b'\n_START_ARTICLE_\nDiuretici\n_START_PARAGRAPH_\nDiuretici su skupina lijekova koji uzrokuju pove\xc4\x87ano izlu\xc4\x8divanje urina._NEWLINE_Takva definicija je dosta \xc5\xa1iroka jer su njome obuhva\xc4\x87ene tvari koje se ne smatraju diureticima. Primjerice voda je diuretik jer pijenje ve\xc4\x87e koli\xc4\x8dine vode dovodi do pove\xc4\x87ane diureze, a tako\xc4\x91er diurezu pove\xc4\x87avaju alkohol i sr\xc4\x8dani glikozidi. Od prije je bila poznata diureti\xc4\x8dka aktivnost pojedinih tvari, pi\xc4\x87a i biljaka. Primjerice, zbog poja\xc4\x8danog rada srca, kofein je bio prepoznat kao diuretik. Mnoge biljke tako\xc4\x91er imaju diureti\xc4\x8dko djelovanje - pirevina (Agropyron repens), obi\xc4\x8dna breza (Betula pendula), preslica (Equisetum arvense), ze\xc4\x8diji trn (Ononis spinosa), kopriva (Utrica dioica). Mnoge od tih biljaka i danas se koriste kao biljni diuretici.\n_START_SECTION_\nPovijest\n_START_PARAGRAPH_\nPovijest modernih diuretika po\xc4\x8dinje u dvadesetom stolje\xc4\x87u. Iako je diuretski u\xc4\x8dinak \xc5\xbeive bio poznat jo\xc5\xa1 u 16. stolje\xc4\x87u prvi sna\xc5\xbean diuretik pogodan za klini\xc4\x8dku uporabu uveden je 1920. godine u Be\xc4\x8du kada je jedan \xc5\xbeivin organski spoj, merbafen (Novasurol), primijenjen kao antisifilitisno sredstvo na bolni\xc4\x8dkom odjelu na kojem se diureza pratila rutinski. Premda slab antisifilitik, merbafen je primijenjen u mnogih edematoznih bolesnika i pokazao se djelotvornim diuretikom iako je bio toksi\xc4\x8dan. Uskoro ga je zamijenio mersalil koji je danas zastario._NEWLINE_Idu\xc4\x87i va\xc5\xbean korak bilo je zapa\xc5\xbeanje da se u bolesnika koji su uzimali sulfonamide pojavila acidoza (to ne vrijedi za primjenu dana\xc5\xa1njih sulfonamida). Otkriveno je da se acidoza pojavljuje zbog blokade enzima karboanhidraze u bubrezima. Daljnja istra\xc5\xbeivanja dovela su godine 1951. do uvo\xc4\x91enja u terapiju sna\xc5\xbenog blokatora anhidraze, acetazolamida. Nakon ispitivanja spojeva srodnih acetazolamidu, slijedio je 1957. godine i klorotiazid. Iako je bio dobar diuretik, klorotiazid je bio posve slab inhibitor karboanhidraze - njegov diuretski u\xc4\x8dinak potpuno je neovisan o tom svojstvu. Daljnje modifikacije strukturne molekule dovele su do uvo\xc4\x91enja sna\xc5\xbenijih diuretika (furosemid, etakrinska kiselina, bumetanid) i diuretika koji \xc5\xa1tede kalij (amilorid i triamteren). Diuretici se primjenjuju kod hipertenzije, bubre\xc5\xbene insuficijencije, edema i dr.\n_START_SECTION_\nInhibitori karboanhidraze\n_START_PARAGRAPH_\nNajpoznatiji predstavnik skupine je acetazolamid. Diuretski u\xc4\x8dinak nije jak, a temelji se na inhibiciji enzima karboanhidraze. Ona omogu\xc4\x87uje reapsorpciju natrijeva hidrogenkarbonata i sekreciju vodikovih iona u po\xc4\x8detnom dijelu proksimalnog tubula. Dolazi do intenzivnog izlu\xc4\x8divanja hidrogenkarbonata, kalija i natrija uz istodobno smanjenje izlu\xc4\x8divanja klorida. To je pra\xc4\x87eno poja\xc4\x8danom diurezom. Karboanhidraza sudjeluje u sekreciji o\xc4\x8dna vodica (humor aqueous),te se njenom inhibicijom smanjuje sekrecija o\xc4\x8dne vodice, \xc5\xa1to je zna\xc4\x8dajno u lije\xc4\x8denju glaukoma.\n_START_SECTION_\nDiuretici Henleove petlje\n_START_PARAGRAPH_\nDiuretici hanelove petlje imaju brzo i sna\xc5\xbeno djelovanje. Najva\xc5\xbeniji predstavnik je furosemid, to je sulfonamidski derivat sli\xc4\x8dan tiazidima. Furosemid u proksimalnim i distalnim tubulima blokira aktivni transport hlora,\xc5\xa1to za posljedicu ima smanjenu reasorpciju natrija sa pove\xc4\x87anom diurezom. Smanjena reasorpcija elektrolita pove\xc4\x87ava osmolarnost intratubularne teku\xc4\x87ine, i tako smanjuje reasprpciju vode. Pove\xc4\x87ana je eliminacija kalija, vodika, kalcija, magnezija, amonijaka, bikarbonata i vjerojatno fosfata. Indikacije\xc2\xa0: indicirani su u slu\xc4\x8dajevima kada treba brzo intervenisati,kao kod hipertenzivnih kriza, akutnog edema plu\xc4\x87a, ciroze jetre, edema kod opeklina,za forsiranu diurezu u slu\xc4\x8daju trovanja jodom, bromom. Primjenjuju se oralno i parenteralno. Ne\xc5\xbeeljni efekti\xc2\xa0: su posljedica poreme\xc4\x87aja ravnote\xc5\xbee elektrolita i teku\xc4\x87ine a javljaju se u vidu hipotenzije, hiperglikemije, hiperurikemije, hipokalemije i hipomagnezemije. Drugi ne\xc5\xbeeljni efekti furosemida su: dermatitis, parestezije, anoreksija, dijareja, trombocitopenija, a u velikim dozama gluho\xc4\x87a.\n_START_SECTION_\nTiazidi i tiazidima sli\xc4\x8dni diuretici\n_START_PARAGRAPH_\nTiazidni diuretici su derivati sulfonamida, pa ih stoga nazivamo i sulfonamidskim diureticima. To je veoma va\xc5\xbena skupina diuretika pouzdanog djelovanja, s vrlo malo ne\xc5\xbeeljenih efekata. Najva\xc5\xbeniji predstavnici su tiazidi klortiazid i hidroklorotiazid, a tiazidima sli\xc4\x8dni diuretici jesu klortalidon i indapamid. Primarno tiozidni diuretici pove\xc4\x87avaju diurezu, tako \xc5\xa1to inhibiraju reasorpciju natrija i hlora u distalnim tubulama. Pove\xc4\x87ano izlu\xc4\x8divanje hlora i natrija povla\xc4\x8di za sobom ve\xc4\x87u eliminaciju vode. Tiazidi pove\xc4\x87avaju izlu\xc4\x8divanje kalija , dok zna\xc4\x8dajno smanjuju izlu\xc4\x8divanje kalcija. akutna primjena hidroklortiazida poja\xc4\x8dava, a kroni\xc4\x8dna smanjuje ekskreciju uri\xc4\x8dne kiseline, \xc5\xa1to mo\xc5\xbee uticati na pojavu gihta. Mjesto djelovanja tiazidnih diuretika su distalni tubuli , ali proksimalno od mjesta gdje se zamjenjuje natrij za kalij. U manjoj mjeri djeluju i na proksimalne tubule. Mehanizam antihipertenzivnog djelovanja tiazida uklju\xc4\x8duje pove\xc4\x87ano izlu\xc4\x8divanje natrija, smanjenje ekstracelularne teku\xc4\x87ine i volumena plazme, te smanjenje perifernog vaskularnog otpora. Primjenjuju se u lije\xc4\x8denju hipertenzije, edema izazvanih dekompenzacijom srca, cirozom jetre i nefrotskim sindromom. \xc4\x8cesto se primjenjuju u kombinaciji sa drugim antihipertenzivnim lijekovima. Naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87i ne\xc5\xbeeljni efekti su hipokalijemija,koja mo\xc5\xbee izazvati sr\xc4\x8dane aritmije sa letalnim ishodom, mo\xc5\xbee se javiti kod pacijenata koji istovremeno primaju kardiotoni\xc4\x8dke glikozide. Nadoknada kalija provodi se uno\xc5\xa1enjem hrane bogatom kalijem (raj\xc4\x8dica, banana, i drugo vo\xc4\x87e) ili oralnom primjenom kalij-klorida ili intravenskom primjenom 0,3% otopinom kalij-klorida u 5%-tnoj glukozi.\n_START_SECTION_\nOsmotski diuretici\n_START_PARAGRAPH_\nGlavni predstavnik skupine je manitol. Po kemijskom sastavu je alkohol. Primjenjuje se intravenski, a mehanizam djelovanja mu je jednostavno osmotsko zadr\xc5\xbeavanje vode u tubularnoj teku\xc4\x87ini. Stoga, glavni je u\xc4\x8dinak manitola znatno izlu\xc4\x8divanje vode uz neznatno izlu\xc4\x8divanje natrija. Manitol je jak diuretik i koristi se kod forsirane diureze u stanjima akutnog trovanja (kemikalije, bakterijski toksini), kad prijeti akutno zatajivanje bubrega, te za smanjenje intrakranijalnog i intraokularnog tlaka. Naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87i ne\xc5\xbeeljni efekti manitola su: dehidracija, glavobolja, mu\xc4\x8dnina, poreme\xc4\x87aj ravnote\xc5\xbee teku\xc4\x87ina i elektrolita._NEWLINE_Napomena: Ovaj tekst ili jedan njegov dio je preuzet s neko\xc4\x87 aktivnih danas ugaslih internetskih stranica Farmakologija.com. Vidi Dozvola Farmakologija.com.'