b'\n_START_ARTICLE_\nMiG-9\n_START_SECTION_\nPozadina\n_START_PARAGRAPH_\nKako se MiG-1 u borbama nije pokazao najboljim ubrzo je razvijen MiG-3, kojih je napravljeno nekoliko tisu\xc4\x87a. Iako se MiG-3 pokazao boljim od MiG-a 1 njegova pokretljivost u zra\xc4\x8dnoj borbi nije bila naro\xc4\x8dita te je, zbog maksimalne brzine od 630 km/h na visini od 7000 metara uglavnom rabljen u izvidni\xc4\x8dkim zada\xc4\x87ama. U me\xc4\x91uvremenu je razvijen MiG-5 - te\xc5\xa1ki dvomotorni lovac kojih nije mnogo proizvedeno. Na osnovama MiG-ova 1 i 3 1943. razvijen je MiG-7 koji je trebao otkloniti sve uo\xc4\x8dene nedostatke svojih prethodnika. O\xc4\x8digledno se u tome nije uspjelo u dovoljnoj mjeri jer MiG-7 nikada nije u\xc5\xa1ao u serijsku proizvodnju. Tako je projektni biro MiG kraj 2. svjetskog rata do\xc4\x8dekao u vrlo nepovoljnom polo\xc5\xbeaju, posebice u odnosu na projektni biro Jakovljev koji je sovjetskom ratnom zrakoplovstvu dao najbolje lova\xc4\x8dke avione. U boljem je polo\xc5\xbeaju bio i projektni biro Lavo\xc4\x8dkin koji je svoje lovce La-5NF i La-7 u velikim serijama proizvodio sve do kraja 2. svjetskog rata. Zbog toga ne \xc4\x8dudi da su Mikojan i Gurjevi\xc4\x8d svoju posljednju \xc5\xa1ansu za opstanak vidjeli u Staljinovom zahtjevu za ekspresnim razvojem prvog sovjetskog lovca na mlazni pogon._NEWLINE_Nakon \xc5\xa1to je po\xc4\x8detkom 1944. postalo definitivno jasno da je samo pitanje vremena kad \xc4\x87e Saveznici uspjeti svladati otpor nacisti\xc4\x8dke Njema\xc4\x8dke i u Moskvi su po\xc4\x8deli razmi\xc5\xa1ljati o vremenu nakon pobjede. Saznanja da Nijemci, ali i Britanci i Amerikanci ubrzano razvijaju svoje borbene avione s mlaznim pogonom potaknuli su Staljina da u velja\xc4\x8di 1945. zatra\xc5\xbei po\xc4\x8detak razvoja prvog sovjetskog lovca na mlazni pogon. Avion je trebao poletjeti u rekordno kratkom roku, po mogu\xc4\x87nosti za najvi\xc5\xa1e godinu dana. Mikojan i Gurjevi\xc4\x8d su se jo\xc5\xa1 prije toga, a nakon neuspjeha sa serijom lovaca s klipnim motorima MiG-1/3/7, odlu\xc4\x8dili na razvoj naprednog lova\xc4\x8dkog aviona koji \xc4\x87e kombinirati klasi\xc4\x8dni klipni i mlazni motor. Rezultat tih napora bio je I-250 koji je poletio 1945, a kojeg \xc4\x87e poslije ozna\xc4\x8diti kao MiG-13. Za pogon MiG-a 13 iskori\xc5\xa1ten je klipni motor Klimov VK-107R s 12 cilindara snage 1650 KS smje\xc5\xa1ten u nosu i mlazni motor Khalshchevnikov VRDK smje\xc5\xa1ten u stra\xc5\xbenji dio. I uz takav kombinirani pogon I-250/MiG-13 postizao je skromnih 825 km/h. Kako je to za 225 km/h bilo br\xc5\xbee od tada najbr\xc5\xbeeg sovjetskog lovca Jakovljev Jak-9D razmi\xc5\xa1ljalo se o njegovoj serijskoj proizvodnji i operativnoj uporabi. MiG se oku\xc5\xa1ao i u projektiranju lovca na raketni pogon koji je dobio oznaku I-270 ali je i njegov razvoj vrlo brzo prekinut.\n_START_SECTION_\nPo\xc4\x8detak razvoja\n_START_PARAGRAPH_\nZbog svih tih neuspjeha MiG je po\xc4\x8detkom 1945. s velikim rizikom u\xc5\xa1ao u projektiranje prvog sovjetskog lovca na mlazni pogon, \xc4\x8diji bi neuspjeh vjerojatno doveo do ga\xc5\xa1enja biroa. Po\xc4\x8detni zahtjevi sovjetskog ratnog zrakoplovstva bili su da novi lovac mora rabiti dva turbomlazna motora Ljulka TR-1, te nositi naoru\xc5\xbeanje od jednog topa 57 mm i dva topa 23 mm. Zahtjev za tako te\xc5\xa1kim naoru\xc5\xbeanjem dokazuje da je ve\xc4\x87 po\xc4\x8detkom 1945. sovjetski vrh \xc5\xbeelio lova\xc4\x8dki avion koji \xc4\x87e se mo\xc4\x87i nositi s ameri\xc4\x8dkim te\xc5\xa1kim bombarderima, koji su u to vrijeme jo\xc5\xa1 uvijek bili saveznici. Kako je top kalibra 57 mm ipak bio prete\xc5\xa1ko oru\xc5\xbeje za tako mali avion ubrzo je zahtjev promijenjen te se tra\xc5\xbeila ugradnja topa kalibra 37 mm._NEWLINE_Drugi problem bio je \xc5\xa1to su se motori TR-1 pokazali preslabim i krajnje nepouzdanim te je odlu\xc4\x8deno da se u budu\xc4\x87i sovjetski lovac ugra\xc4\x91uju kopije njema\xc4\x8dkih turbomlaznih motora Junkers Jumo-004 (sovjetska oznaka RD-10) i BMW-003 (sovjetska oznaka RD-20). Kako ni ti motori nisu imali niti neku pouzdanost ni snagu, MiG je odlu\xc4\x8dio da u svoj projekt I-300 ugradi dva motora BMW-003/RD-20, ali tako da avion bude maksimalno jednostavan i \xc5\xa1to lak\xc5\xa1i. Iako ni danas nije poznato jesu li Mikojan i Gurjevi\xc4\x8d ve\xc4\x87 tada znali za Messerschmittov eksperimentalni lovac P.1101 \xc4\x8dinjenica je da je I-300 jako sli\xc4\x8dio na ne\xc5\xa1to pove\xc4\x87anu ina\xc4\x8dicu njema\xc4\x8dkog aviona._NEWLINE__NEWLINE_Prvi od tri prototipa poletio je 24. travnja 1946., tek jedan sat prije najve\xc4\x87eg suparnika Jakovljevog mlaznog lovca Jak-15. Avionom je upravljao probni pilot Aleksej N. Grin\xc4\x8dik, koji je samim time postao prvi sovjetski pilot aviona na mlazni pogon. Na \xc5\xbealost Grin\xc4\x8dik nije dugo u\xc5\xbeivao u slavi jer se njegov I-300 sru\xc5\xa1io 11. srpnja 1946. tijekom demonstracijskog leta tri prototipa koji je organiziran za visoke sovjetske du\xc5\xbenosnike i \xc4\x8dasnike._NEWLINE_Iako je i ta nesre\xc4\x87a pokazala da avion I-300 ima velike nedostatake, njegova velika brzina leta i ponajvi\xc5\xa1e psiholo\xc5\xa1ka potreba da sovjetsko ratno zrakoplovstvo dobije lova\xc4\x8dki avion na mlazni pogon dovela je do toga da su Mikojan i Gurjevi\xc4\x8d dobili Staljinovu nagradu te da je I-300 pod oznakom MiG-9 ve\xc4\x87 krajem 1946. u\xc5\xa1ao u serijsku proizvodnju. Zbog tako va\xc5\xbenog psiholo\xc5\xa1kog problema MiG je dobio zada\xc4\x87u da u vrlo kratkom vremenu napravi devet predserijskih primjeraka \xc4\x8dija je jedina namjena bila da prelete Crveni trg tijekom parade u \xc4\x8dast Oktobarske revolucije u studenom 1946. jer je Staljin htio doma\xc4\x87oj i stranoj javnosti predstaviti sovjetski mlazni lova\xc4\x8dki avion koji se mo\xc5\xbee nositi s tada najnovijim britanskim i ameri\xc4\x8dkim proizvodima. \xc4\x8cinjenica da se serijska proizvodnja MiG-a 9 u tom trenutku tek pripremala nije imala ba\xc5\xa1 nikakvu va\xc5\xbenost. Isto tako sovjetskom politi\xc4\x8dkom vrhu nije bilo va\xc5\xbeno da je tih devet aviona patilo od brojnih nedostataka, te da su i piloti i projektanti bili sretni \xc5\xa1to se nijedan nije sru\xc5\xa1io tijekom parade. Puno va\xc5\xbenije je bilo da MiG nije uspio otkloniti sve nedostatke do po\xc4\x8detka serijske proizvodnje MiG-a 9 te da su i serijski primjerci bili opasni za letenje. U serijsku je proizvodnju zapravo u\xc5\xa1la ina\xc4\x8dica I-301 na kojoj su MiG-ovi projektanti poku\xc5\xa1ali na brzinu ispraviti otkrivene nedostatke.\n_START_SECTION_\nDizajn\n_START_PARAGRAPH_\nDa bi do maksimuma iskoristili mali potisak motora RD-20 MiG se odlu\xc4\x8dio projektirati najmanji mogu\xc4\x87i avion u kojem \xc4\x87e biti dovoljno prostora za smje\xc5\xa1taj dva motora. Iako se ne zna jesu li Mikojan i Gurjevi\xc4\x8d znali za Messerschmittov P.1101 projekt (vjerojatno jesu) odabrali su istu konfiguraciju srednjokrilca. Motore su smjestili u kratak trup du\xc5\xbeine 9,83 m. Nisu htjeli ni\xc5\xa1ta riskirati te su ih smjestili na samu sredinu aviona u visini krila. Dobavu zraka do motora osigurali su velikim usisnicima u nosu aviona, rje\xc5\xa1enje od kojeg \xc4\x87e MiG odustati tek na MiG-u 23. Kako su motore smjestili jedan pored drugog morali su napraviti veliki ba\xc4\x8dvasti trup. Potrebnu stabilnost osigurali su "helikopterskim" repom. Takva konfiguracija aviona poznata je kao "tadpole" (punoglavac)._NEWLINE_Konstrukcija je bila potpuno metalna jer su i svi prija\xc5\xa1nji MiG-ovi izra\xc4\x91ivani isklju\xc4\x8divo od metala. Iako su se projektanti najvi\xc5\xa1e bojali pregrijavanja motora koje su smjestili jedan pored drugog u uski trup, ispitivanja u letu su pokazala da je puno ve\xc4\x87i problem bio s zagrijavanjem spoja repa s trupom koji je rije\xc5\xa1en dodavanjem \xc4\x8deli\xc4\x8dne plo\xc4\x8de. Naime, iako "tadpole" koncepcija aviona pru\xc5\xbea zadovoljavaju\xc4\x87u stabilnost aviona istodobno uvjetuje da se vreli ispu\xc5\xa1ni plinovi mlaznih motora ispu\xc5\xa1taju tek malo iza sredine aviona \xc5\xa1to \xc4\x8desto dovodi do nepo\xc5\xbeeljnog zagrijavanja repa. Uz to ne pru\xc5\xbea dovoljnu \xc4\x8dvrsto\xc4\x87u za letenje nadzvu\xc4\x8dnim brzinama, stoga se vi\xc5\xa1e ne rabi za konstrukcije borbenih aviona._NEWLINE_Iako su otprije znali za strelasta krila na Messerchmittovom lovcu 262 sovjetski projektanti po\xc4\x8detkom 1945. nisu mogli u potpunosti shvatiti njihovu svrhu te je I-300 dobio velika ravna krila koja bi vi\xc5\xa1e pristajala na neki lovac s klipnim motorom. Opremili su ih s predkrilicima i zakrilcima kako bi smanjili brzinu uzlijetanja i slijetanja. Raspon krila bio je to\xc4\x8dno 10 metara i imala su povr\xc5\xa1inu 18,2 m\xc2\xb2. I-300 je dobio podvozje tipa tricikl postav\xc5\xa1i prvi sovjetski borbeni avion s takvim rje\xc5\xa1enjem. MiG zapravo i nije imao drugog izbora jer bi vreli ispu\xc5\xa1ni plinovi turbomlaznih motora spalili repni kota\xc4\x8d. Sve su noge dobile jedan kota\xc4\x8d. Prednja se je uvla\xc4\x8dila prema natrag u prostor usisnika zraka, dok su se noge glavnog podvozja uva\xc4\x8dili u krila, kao kod Messershmitta 109. To ba\xc5\xa1 i nije najsretnije rje\xc5\xa1enje jer se dodatno optere\xc4\x87uje konstrukcija krila te moraju biti dovoljno debela da u njih stane noga, ali smje\xc5\xa1taj motora u sredinu trupa jednostavno nije omogu\xc4\x87avao druk\xc4\x8dije rje\xc5\xa1enje. I-300 je postavljen na relativno kratke noge te mu je visina bila samo 3,22 metra._NEWLINE_Pilot je smje\xc5\xa1ten u veliku kabinu malo ispred napadnog ruba krila. Velike povr\xc5\xa1ine od neprobojnog stakla pru\xc5\xbeale su izvrsnu vidljivost na sve strane, ba\xc5\xa1 onakvu kakva je potrebna lova\xc4\x8dkom avionu. I-300 nije dobio kabinu s natpritiskom iako je mogao dosegnuti visinu leta od \xc4\x8dak 13 500 metara. Umjesto toga dobio je oklop u skladu s tradicijom sovjetskih lovaca iz 2. svjetskog rata. Nisu ga opremili ni s izbacivim sjedalom pilota koje \xc4\x87e ugra\xc4\x91ivati tek u kasnije ina\xc4\x8dice. Cijela ova konstrukcija prazna je te\xc5\xbeila samo 3420 kilograma. U \xc4\x8detiri spremnika goriva u trupu i tri u svakom krilu stalo je 1625 litara goriva, te je uz streljivo za topove najve\xc4\x87a uzletna masa dosezala 5054 kg. Sve to pokretala su dva turbomlazna motora RD-20 (u nekim prototipovima i predserijskim avionima rabljeni su i originalni motori BMW-003) pojedina\xc4\x8dnog potiska 7,85 kN. Iako relativno malog potiska ti motori su osiguravali maksimalnu brzinu od \xc4\x8dak 911 km/h (neki izvori navode podatak o 920 km/h). U to vrijeme (po\xc4\x8detkom 1946.) ni ameri\xc4\x8dki ni britanski lovci na mlazni pogon nisu bili ni\xc5\xa1ta br\xc5\xbei. Slabost motora najvi\xc5\xa1e se ogledala u maloj brzini penjanja. Tako je I-300 do 5000 metara trebalo \xc4\x8dak 4,5 minuta od trenutka otpu\xc5\xa1tanja ko\xc4\x8dnica, \xc5\xa1to je bilo identi\xc4\x8dno vrijeme kao i za lova\xc4\x8dki avion Jak-9D s klipnim motorom. Do visine od 10 000 metara I-300 popeo bi se za 14,3 minute. Taj se nedostatak u operativnoj uporabi otklanjao tako da su MiG-ove 9 opremili s dva odbaciva spremnika goriva na vrhovima krila zapremine 250 litara \xc4\x8dime im se dolet pove\xc4\x87ao s 800 na 1100 kilometara i omogu\xc4\x87avao du\xc5\xbee zadr\xc5\xbeavanje u zraku. Umjesto da ciljeve presre\xc4\x87u sa zemlje MiG-ovi 9 bi se prvo popeli na ve\xc4\x87e visine. Zatim su odbacili prazne spremnike s krila te se nakon toga obru\xc5\xa1ili prema cilju brzinama od oko 900 km/h.\n_START_SECTION_\nIna\xc4\x8dice\n_START_PARAGRAPH_\nIako je patio od zna\xc4\x8dajnih konstrukcijskih nedostataka I-300 je poslu\xc5\xbeio, u nedostatku boljeg, kao osnova za veliki broj ina\xc4\x8dica. Prva je bila I-301 koja je zapravo serijski MiG-9. Na I-301 projektanti su poku\xc5\xa1ali u kratkom vremenu otkloniti uo\xc4\x8dene nedostatke i osposobiti avion za sigurno letenje. Prvi je I-301 poletio 22. listopada 1946. Ukupno je proizvedeno 610 MiG-ova 9. I-301FT je dvosjedna ina\xc4\x8dica namijenjena prijelaznoj obuci pilota. U\xc4\x8denik i instruktor sjedili su jedan iza drugog. Zadr\xc5\xbeano je naoru\xc5\xbeanje s I-301. To je i prvi sovjetski avion opremljen izbacivim sjedalo pilota koji je preuzet s njema\xc4\x8dkog lovca Heinkel He-162. Napravljena su samo dva prototipa. Ina\xc4\x8dica I-305 razvijena je kako bi se u nju ugradio turbomlazni motor A.M.Lyulka TR-1A koji je trebao imati potisak od 13,2 kN. Napravljen je samo jedan prototip koji nikada nije poletio jer se TR-1A neprestano kvario tijekom ispitivanja na zemlji._NEWLINE_Ina\xc4\x8dica I-301FS/MiG-9FF u osnovi je bila identi\xc4\x8dna ina\xc4\x8dici I-301 osim \xc5\xa1to je dobila dva motora RD-20F opremljena ure\xc4\x91ajima za naknadno izgaranje i potiska 9,8 kN. Ja\xc4\x8di motori su pove\xc4\x87ali maksimalnu brzinu leta na 950 km/h, te smanjili vrijeme potrebno za dostizanje 5000 metara na 2,9 minuta. Jedina razlika izme\xc4\x91u ina\xc4\x8dice I-301FS i I-307 bio je u poku\xc5\xa1aju da se kod ove druge ispu\xc5\xa1ni plinovi topa NS-37 preusmjere prema gore kako ne bi ulazili u usisnike zraka za turbomlazne motore te je zadr\xc5\xbeana oznaka MiG-9FF. Kako se niti jedno rje\xc5\xa1enje nije pokazalo uspje\xc5\xa1nim, na kraju je redizajniran cijeli nos tako da je top NS-37 premje\xc5\xa1ten iznad usisnika. Zbog toga je pilotska kabina pomaknuta vi\xc5\xa1e prema sredini aviona. Ta je ina\xc4\x8dica dobila oznaku MiG-9M. Uz premje\xc5\xa1taj topa izmjene su obavljene i u pilotskoj kabini koja je dobila izbacivo sjedalo i natpritisak. MiG-9M dobio je i sna\xc5\xbenije motore RD-21 potiska 10,3 kN. Zahvaljuju\xc4\x87i njima maksimalna je brzina pove\xc4\x87ana na 960 km/h, a vrijeme potrebno za dostizanje 5000 metara smanjeno je na 2,7 minuta. Prvi MiG-9M poletio je u srpnju 1947. ali su ubrzo ispitivanja prekinuta jer je 30. prosinca iste godine prvi put poletio znatno napredniji MiG-15._NEWLINE_Ina\xc4\x8dica I-320 trebala je dobiti motor RD-45 koji je razvijen na osnovi britanskog motora Rolls-Royce Nene II, ali samo u slu\xc4\x8daju da nije uspio razvoj MiG-a 15. Nakon \xc5\xa1to se MiG-15 pokazao kao veliki uspjeh razvoj I-320 je prekinut._NEWLINE__NEWLINE_Tijekom 1949. razvijena je ina\xc4\x8dica MiG-9L sa samo jednim ciljem - testiranje avionike za tada revolucionarno novi protubrodski vo\xc4\x91eni projektil KS-1 Komet (NATO oznaka AS-1 Kennel). Kako je Komet bio neznatno manji od MiG-a 9 odlu\xc4\x8deno je da se s "devetke" skine sve naoru\xc5\xbeanje kako bi se dobio slobodni prostor za smje\xc5\xa1taj dodatne avionike. Redizajniran je i nos u koji je smje\xc5\xa1ten mali radarski oda\xc5\xa1ilja\xc4\x8d, dok su antene za prijam odbijenih radarskih zraka smje\xc5\xa1tene na prednje rubove krila. MiG-9L je znatno pomogao da Komet u\xc4\x91e u operativnu uporabu.\n_START_SECTION_\nNaoru\xc5\xbeanje\n_START_PARAGRAPH_\nPrvobitna namjera da se MiG-9 opremi topom Nudelman N-57 kalibra 57 mm pokazala se nerealnom za tako mali avion te je vrlo brzo odlu\xc4\x8deno da se umjesto njega ugradi top NS-37 kalibra 37 mm. Uz njega u nos su ugra\xc4\x91ena i dva topa NS-23 kalibra 23 mm. Brzina vatre topa NS-37 bila je 250 granata u minuti i po\xc4\x8detne brzine granate na ustima cijevi od 900 m/s, te mu je osnovna namjena bila obaranje velikih ciljeva kao \xc5\xa1to su \xc4\x8detveromotorni bombarderi. Da bi se postigla \xc5\xa1to ve\xc4\x87a preciznost paljbe topa NS-37 postavljen je u nos to\xc4\x8dno po sredini, pri \xc4\x8demu je do izra\xc5\xbeaja do\xc5\xa1lo neiskustvo projektanata s uporabom turbomlaznih motora. Naime, prilikom djelovanja topa NS-37 ispu\xc5\xa1ni su plinovi ulazili u usisnike motora te u najboljem slu\xc4\x8daju dovodili tek do smanjivanja snage motora, a u najgorem do otkaza jednog ili \xc4\x8dak oba motora i gubitka aviona._NEWLINE_Za borbu protiv malih i okretnih ciljeva kao \xc5\xa1to su lova\xc4\x8dki avioni znatno su pogodniji bili topovi NS-23 brzine paljbe 550 granata u minuti i po\xc4\x8detne brzine granate na ustima cijevi od 690 m/s. Svaki MiG-9 nosio je do 40 granata kalibra 37 mm i do 80 granata kalibra 23 mm.\n_START_SECTION_\nPovijest kori\xc5\xa1tenja\n_START_PARAGRAPH_\nMiG-9 bio je, unato\xc4\x8d svim nedostacima, toliko veliki korak naprijed za sovjetsko ratno zrakoplovstvo da ni svi uo\xc4\x8deni nedostaci nisu mogli poljuljati odlu\xc4\x8dnost da se \xc5\xa1to br\xc5\xbee uvede u operativnu uporabu. Zbog toga ne \xc4\x8dudi da je vrlo brzo postao osnovni lova\xc4\x8dki avion sovjetskog zrakoplovstva u zadnjim godinama \xc4\x8detvrtog desetlje\xc4\x87a dvadesetog stolje\xc4\x87a. Njegova velika brzina od \xc4\x8dak 911 km/h omogu\xc4\x87avala je da za samo 4,3 minute dostigne 5000 metara i presretne sve ameri\xc4\x8dke bombardere, a te\xc5\xa1ko topni\xc4\x8dko naoru\xc5\xbeanje dovoljno vatrene mo\xc4\x87i da ih obori. Zanimljivo je da su perfomanse MiG-a 9 bile pribli\xc5\xbeno iste kao perfomanse zapadnih konkurenata iako su njegovi motori imali znatno manji potisak. Nesretan smje\xc5\xa1taj topa u sam nos aviona, \xc4\x8diji su ispu\xc5\xa1ni plinovi tijekom pucanja ulazili u motore, samo je dodatno smanjivao snagu motora u klju\xc4\x8dnim trenucima zra\xc4\x8dne borbe. Pilot je zapravo trebao biti sretan ako ispu\xc5\xa1ni plinovi topa kalibra 37 mm nisu u potpunosti ugasili motore te tako oborili avion._NEWLINE_Kako MiG-9 nije imao radar piloti su se morali osloniti na navo\xc4\x91enje sa zemlje uz pomo\xc4\x87 radarskih postaja \xc4\x8diji se broj ubrzano pove\xc4\x87avao. To se pokazalo tako dobrim da je MiG i svoje budu\xc4\x87e lovce, sve do MiG-a 23 u\xc4\x8dinio ovisnim o takvom na\xc4\x8dinu djelovanja. Ipak je nedostatak radara ozbiljno umanjivao u\xc4\x8dinkovitost po no\xc4\x87i i tijekom lo\xc5\xa1eg vremena. Neki MiG-ovi 9 dobili su mogu\xc4\x87nost no\xc5\xa1enja odbacivih spremnika za gorivo kako bi mogli obavljati zada\xc4\x87e pratnje bombardera na velikim udaljenostima._NEWLINE__NEWLINE_Va\xc5\xbenost MiG-a 9 ogleda se i u \xc4\x8dinjenici da je raspore\xc4\x91en u sve lova\xc4\x8dke eskadrile prve crte obrane te da je veliki broj raspore\xc4\x91en i u Isto\xc4\x8dnu Njema\xc4\x8dku. Uz to MiG-9 nije prodavan tada jo\xc5\xa1 nesigurnim savezni\xc4\x8dkim dr\xc5\xbeavama u Europi, a kad su komunisti u njima u\xc4\x8dvrstili svoju vlast ve\xc4\x87 je na raspolaganju bio puno bolji MiG-15. Naknadno je isporu\xc4\x8den komunisti\xc4\x8dkoj Kini.'