b'\n_START_ARTICLE_\nDavid Livingstone\n_START_PARAGRAPH_\nDavid Livingstone (Blantyre, 19. o\xc5\xbeujka 1813. - Zambija, 1. svibnja 1873.), \xc5\xa1kotski misionar i istra\xc5\xbeiva\xc4\x8d iz viktorijanske ere._NEWLINE_Prvi je obavljao istra\xc5\xbeivanja u bazenu rijeke Zambezi i otkrio Viktorijine slapove, zatim jezero Nyasa i ve\xc4\x87i broj drugih jezera. Vi\xc5\xa1e od trideset godina proveo je u Africi i najvi\xc5\xa1e je pridonio istra\xc5\xbeivanju toga kontinenta._NEWLINE_Najvi\xc5\xa1e ga pamtimo po njegovim istra\xc5\xbeivanjima i susretom sa novinarom pod imenom Henry Morton Stanley i po njegovim rije\xc4\x8dima: - Dr. Livingstone, I Presume (Dr. Livingstone, pretpostavljam)_NEWLINE_Kao najve\xc4\x87i britanski istra\xc5\xbeiva\xc4\x8d Afrike pokopan u Westminsterskoj katedrali u Londonu.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0kotski doktor i misionar, smatra se najva\xc5\xbenijim europskim istra\xc5\xbeiva\xc4\x8dem Afrike. David Livingstone ro\xc4\x91en je 19. o\xc5\xbeujka 1813. u mjestu Blantyre u \xc5\xa0kotskoj. Godine 1823. po\xc4\x8deo je raditi u tvornici tekstila. Kasnije, za vrijeme studija medicine u Glasgowu, poha\xc4\x91ao je i sate teologije. Godine 1838., nakon zavr\xc5\xa1enog te\xc4\x8daja teologije, svoje usluge ponudio je Londonskom misionarskom dru\xc5\xa1tvu. Kako bi usavr\xc5\xa1io znanje ste\xc4\x8deno na te\xc4\x8daju 1840. godine poslan je u misiju u Ju\xc5\xbenu Afriku. Godine 1841. stigao je u Kuruman, naselje koje je osnovano u Bechuanalandu (sada Bocvana) \xc5\xa1kotski misionar Robert Moffat. Ovo podru\xc4\x8dje kasnije u XIX. stolje\xc4\x87u pripojiti \xc4\x87e kolonija Cape i postati \xc4\x87e dio Ju\xc5\xbene Afrike. Livingstone je svoj rad zapo\xc4\x8deo me\xc4\x91u afri\xc4\x8dkim crncima Bechuanalanda, unato\xc4\x8d neprijateljstvu Afrikanera i Bura koji su bili uglavnom nizozemskom porijekla._NEWLINE_O\xc5\xbeenio se s Mary Moffat, k\xc4\x87erkom Roberta Moffata, 1845. godine, a koja \xc4\x87e pomagati na njegovim putovanjima u podru\xc4\x8dja gdje jo\xc5\xa1 nijedan Europljanin nije kro\xc4\x8dio. Godine 1849. pre\xc5\xa1ao je pustinju Kalahari i postao prvi Europljanin koji je ugledao jezero Ngami. Godine 1851. pra\xc4\x87en svojom suprugom i djecom stigao je na rijeku Zambezi. Na drugoj ekspediciji (1852. - 1856.), tragao je za putem koji vodi od isto\xc4\x8dne ka zapadnoj obali. Tada je pre\xc5\xa1ao put koji vodi sjeverno od Cape Towna do Zambezija i potom preko Luande do Atlanske obale. Poslije je pratio tok rijeke Zambezi slijede\xc4\x87i je do Indijskog oceana, tako je otkrio \xc4\x8duvene Viktorijine slapove na rijeci Zambezi (1855.)._NEWLINE_Livingstoneove ekspedicije uzrokovale su reviziju svih postoje\xc4\x87ih mapa. Kada se vratio u Veliku Britaniju (1856.) smatran je veliki istra\xc5\xbeiva\xc4\x8dem, a njegova knjiga Misionarska putovanja i istra\xc5\xbeivanja u Ju\xc5\xbenoj Africi (Missionary Travels and Researches in South Africa) iz 1857. godine u\xc4\x8dinila ga je slavnim. Uskoro je napustio misionarsku slu\xc5\xbebu, a 1858. britanska vlada imenovala ga je britanskim konzulom u Quelimaneu (sada Mozambik) i vo\xc4\x91om ekspedicije koja je trebala istra\xc5\xbeiti isto\xc4\x8dnu i sredi\xc5\xa1nju Afriku._NEWLINE_Nakon svog povratka u Afriku 1858. predovodio je ekspedicju do rijeke Shire i stigao do jezera Nyasa, a 1859. istra\xc5\xbeivao je rijeku Ruvuma i jezero Chilwa. Za vrijeme svoje ekspedicije u okolici jezera Nyasa postao je veoma zabrinut zbog pojave arapskih i portugalskih trgovaca robljem koji su afri\xc4\x8dke crnce odvodili kao robovsku radnu snagu. Rodnu Englesku posjetio je 1865. godine i napisao djelo "Narrative of an Expedition to the Zambezi and Its Tirbutaries" u kojem je osudio trgovce robljem i opisao komercijalne mogu\xc4\x87nosti regije (danas uglavnom dijelove Malavija i Mozambika). Godinu dana kasnije (1866.) predvodio je ekspediciju koja je otkrila izvor Nila i istra\xc5\xbeivala razvo\xc4\x91e sredi\xc5\xa1nje Afrike. Putuju\xc4\x87i uz rijeku Ruvuma prona\xc5\xa1ao je put do jezera Tanganjika (1869.), nakon \xc5\xa1to je otkrio jezero Mweru i jezero Bangweulu. Naredne godine (1870.) zapo\xc4\x8deo je istra\xc5\xbeivanje iz Ujijija na jezeru Tanganjika kre\xc4\x87u\xc4\x87i se prema podru\xc4\x8dju koje se nalazi zapadno od jezera. To ga je u\xc4\x8dinilo prvim Europljaninom koji je putovao rijekom Lualaba u dana\xc5\xa1njem Zairu._NEWLINE_Nakon nesta\xc5\xa1ice koja je uslijedila na putu vratio se u Ujiji gdje se susreo s angloameri\xc4\x8dkim novinarom Mortonom Stanleyem koji \xc4\x87e izre\xc4\x87i, kasnije \xc4\x8duvenu, re\xc4\x8denicu: Dr. Livingstone, I presume?. Nakon ove ekspedicije Livingstone i Stanley zajedno su istra\xc5\xbeivali podru\xc4\x8dje sjeverno od jezera Tanganyika. Kasnije se Livingstone samostalno upustio u istra\xc5\xbeivanje izvora rijeke Nil. Preminuo je u mjestu Chitambo (danas: Zambija), najvjerovatnije 30. travnja 1873. godine, a prona\xc4\x91en je mrtav 1. svibnja. Njegovi sljedbenici sahranili su njegovo srce u dnu drveta ispod kojega je preminuo, a njegovo su tijelo prenijeli u Zanzibar na isto\xc4\x8dnoj obali. U travnju 1874. godine njegovi ostaci sahranjeni su u opatiji Westminster u Londonu. Livinstone se danas smatra jednom od najve\xc4\x87ih modernih istra\xc5\xbeiva\xc4\x8da Afrike i jednim od pionira borbe za ukidanje trgovine robljem.'