b'\n_START_ARTICLE_\nDraperija\n_START_PARAGRAPH_\nDraperija (francuski: la draperie = zastor; engleski: drapery, njema\xc4\x8dki: Faltenwurf, talijanski: pannegiamento) je tkanina slo\xc5\xbeena u nabore; primjenjuje se u slikarstvu i kiparstvu u prikazima ljudske odje\xc4\x87e, te kao dekoracija u arhitektonskim interijerima i namje\xc5\xa1taju (zavjese prozora,vrata, ni\xc5\xa1a, zidova, otara, baldahina, pozornica i dr.).\n_START_SECTION_\nPovijest\n_START_PARAGRAPH_\nRaspored nabora i masa draperije zna\xc4\x8dajan je izra\xc5\xbeajni i dekorativni element u likovnim umjetnostima. Igra nabora pokorava se stilskim zakonima i prati strujanja i izmjene u razvoju umjetnosti od davnine. Tako je u umjetnosti starih naroda (egipatska umjetnost, mezopotamska umjetnost) draperija konzervativno stilizirana usporednim pravilnim i simetri\xc4\x8dnim linijama. U klasi\xc4\x8dnoj umjentosti stare Gr\xc4\x8dke, s nastojanjem za anatomskom to\xc4\x8dno\xc5\xa1\xc4\x87u, javljaju se nabori koji prate osnovnu gra\xc4\x91u tijela slo\xc5\xbeenim prevjesima tkanine, da bi potkraj 5. st. pr. Kr. Grci uspjeli simulirati sitno nabrani veo koji se prijanja uz gotovo nago tijelo._NEWLINE_U rimskoj umjetnosti se postupno napu\xc5\xa1ta pojedinost u korist cjelovitog izra\xc5\xbeaja, da bi se u bizantskoj umjetnosti draperija svela na sustav apstraktnih linija. U srednjem vijeku draperija se udaljava od stvarnosti i ponovno stilizira, te ponegdje poprima fnatasti\xc4\x8dne deformacije. Umjetnici karolin\xc5\xa1ko-otonske epohe (9. i 10. st.) prikazuju lepr\xc5\xa1avu kaligrafsku igru nabora, a francuski se kipari kasne romanike i rane gotike pribli\xc5\xbeavaju klasi\xc4\x8dnom prikazu. U talijanskoj rensansi je potpuno revitalizirana, da bi u baroku, gdje je umjetnik tretira krajnjom virtuozno\xc5\xa1\xc4\x87u, postala bitnim izra\xc5\xbeajnim sredstvom kompozicije, pokreta i gestikulacije figura, podrcrtavaju\xc4\x87i njihove karaktere i emocije (Bernini). Od 18. st. draperija gubi svoje zna\xc4\x8denje, da bi se izrazito stilizirana javila potkraj 19. st. kao dekorativni element secesije.'