b'\n_START_ARTICLE_\nReformacija\n_START_SECTION_\nPo\xc4\x8deci reformacije\n_START_PARAGRAPH_\nMe\xc4\x91u prvima koji su po\xc4\x8deli raspravu o pravovaljanosti Rimske crkve bili su valde\xc5\xbeani, lolardi i husiti. Ono \xc5\xa1to nisu uspjeli kona\xc4\x8dno se je obistinilo po njema\xc4\x8dkom sve\xc4\x87eniku Martinu Lutheru, kako se \xc4\x8dini zbog plemstva koje mu je dalo podr\xc5\xa1ku, nije\xc4\x8du\xc4\x87i politi\xc4\x8dku vlast papinstva i plijene\xc4\x87i crkveno bogatstvo._NEWLINE_Va\xc5\xbeno je spomenuti da je \xc5\xbeelja za reformom tako\xc4\x91er bila prisutna i u monarhijama. Neki dokumenti pokazuju \xc5\xbeelju za promjenom me\xc4\x91u engleskim i francuskim plemstvom. Dokumenti su poznati kao Provisors and Praemunire koje su pisali Englezi i Pragmati\xc4\x8dna sankcija gra\xc4\x91anstva koju su pisali Francuzi. Nakana ovih dokumenata je bila uspostava nacionalnih crkava s ciljem manje kontrole iz Rima i financija za kuriju. Kako je vrijeme teklo bilo je sve vi\xc5\xa1e protivljenja i negativnog stava prema politi\xc4\x8dkom utjecaju i profanosti Rimske kurije. Bilo je \xc4\x8destih napada na rastro\xc5\xa1nost papinstva i kurije, njihovu svjetovnost i umije\xc5\xa1anost u dinasti\xc4\x8dku politiku Italije._NEWLINE_Kako mnoge promjene dolaze valjanim povodom tako je vjerska reforma zapo\xc4\x8dela buntom jednog sve\xc4\x87enika, koji je bio toliko predan instituciji kojoj je pripadao da je smatrao da ju treba promijeniti na bolje. Tako je Martin Luther 31. listopada 1517. odlu\xc4\x8dio zapo\xc4\x8deti raspravu na tada uobi\xc4\x8dajen na\xc4\x8din i iznio svojih 95 teza na vrata \xc5\xbeupne zgrade u Witenbergu._NEWLINE_Nekako u isto vrijeme izme\xc4\x91u 1523. i 1525., nadahnut Rije\xc4\x8dju Bo\xc5\xbejom, mudar, predan i bogobojzan sve\xc4\x87enik Huldrych Zwingli je po\xc4\x8deo razmi\xc5\xa1ljati o promjenama koje su bile nu\xc5\xbene za duhovni i dru\xc5\xa1tveni napredak. Njegove je zamisli podr\xc5\xbealo gradsko vije\xc4\x87e koje mu je pomoglo staviti u praksu dru\xc5\xa1tvene i vjerske reforme, uglavnom u Zurichu, ali je to imalo velik utjecaj i na cijelu \xc5\xa0vicarsku kao i na mnoga druga podru\xc4\x8dja u Europi. Jean Calvin je va\xc5\xbean lik za razumijevanje reformacije jer je njegovo djelovanje oko 1541. utemeljilo teokratsko dru\xc5\xa1tvo.S izuzetkom Izraelskog kraljevstva nijedno drugo dru\xc5\xa1tvo u povijesti nije imalo nakanu biti organizirano i upravljano po Bo\xc5\xbejim standardima kao \xc5\xbdeneva za vrijeme Calvinova \xc5\xbeivota. Calvin je tako\xc4\x91er imao zna\xc4\x8dajan utjecaj na teologiju i djelo Institutio Christiane Religionis (1536.) jo\xc5\xa1 uvijek je jedno od najboljih djela sustavne teologije. Njegove su ideje imale zna\xc4\x8dajan utjecaj na vjerski i dru\xc5\xa1tveni aspekt mnogih dru\xc5\xa1tava: njema\xc4\x8dkog, francuskog, nizozemskog, engleskog, \xc5\xa1kotskog, ma\xc4\x91arskog i dr.\n_START_SECTION_\nReformacija u Francuskoj\n_START_PARAGRAPH_\nU Francuskoj reformacija je uzela velikog maha, ali kako je do\xc5\xa1la tako je i pro\xc5\xa1la, dodu\xc5\xa1e vi\xc5\xa1e silom nego milom, ponajvi\xc5\xa1e zbog istrebljivanja, zlostavljanja i ubijanja Hugenota, kako su nazivani reformirani kr\xc5\xa1\xc4\x87ani. Nakon serije vjerskih sukoba koji nisu zavr\xc5\xa1ili samo na usmenim nego i fizi\xc4\x8dkim okr\xc5\xa1ajima Hugenoti izvukli deblji kraj, tako je kalvinizam u Francuskoj gotovo uni\xc5\xa1ten, a poznata Bartolomjeska no\xc4\x87 u literaturi poznata kao pokolj kr\xc5\xa1\xc4\x87ana reformacije ostala sinonim za ubojstvo i nasilje inspirirano vjerskom netrpeljivo\xc5\xa1\xc4\x87u i mr\xc5\xbenjom. Reformacija je uzela velikog zamaha u Nizozemskoj, a u \xc5\xa0kotskoj je John Knox uveo prezbiterijalni sustav, po uzor na Kalvinov eklezijalni ustroj u \xc5\xbdenevi, po kojemu su naveliko postale poznate Prezbiterijanske crkve.\n_START_SECTION_\nReformacija u Engleskoj\n_START_PARAGRAPH_\nEngleska je pri\xc4\x8da za sebe. Reformacija koja se tamo dogodila nije bila potaknuta duhovnim nego pragmati\xc4\x8dnim i politi\xc4\x8dkim potrebama. Naime kralj Henrik VIII. nije mogao iz politi\xc4\x8dkih razloga dobiti od Pape rastavu braka. Tako je Henrik po\xc4\x8deo promi\xc5\xa1ljati i zaklju\xc4\x8dio da je on glava monarhije, a Crkva koju pla\xc4\x87a i koja ubire danak za biskupa u Rimu mogla bi slu\xc5\xbeiti njemu, i novaca bi vi\xc5\xa1e ostalo kod ku\xc4\x87e. Tako je donio Akt o supremaciji 1534. te je ni vi\xc5\xa1e ni manje nego odbacio kontrolu pape, posebno onu politi\xc4\x8dku, te uspostavio nacionalnu crkvu koju prozva\xc5\xa1e Anglikanskom. I tako glava te Crkve, barem \xc5\xa1to se ti\xc4\x8de zemaljske, nije vi\xc5\xa1e bio biskup u Rimu nego kralj u Londonu. Iako potaknuta politikom Reformacija u Engleskoj bila je pod utjecajem tzv. Kalvinisti\xc4\x8dke teologije te je imala znakoviti utjecaj na razvijanje teologije i prakse Anglikanske crkve._NEWLINE_U trenutku pojave i na njenim po\xc4\x8detcima reformatori slabo su se slagali iako je bilo poku\xc5\xa1aja usagla\xc5\xa1avanja stavova. Razjedinjenost je pomogla protureformaciji da ubere vi\xc5\xa1e ploda te mnoge odbjegle vrati pod skute majke Crkve. \xc5\xbdalosna i sramotna epizoda je Tridesetgodi\xc5\xa1nji rat koji je donio mnogo tuge, devastirao Europu uzdu\xc5\xbe i poprijeko, a kada je okon\xc4\x8dan 1648. donio je stabilnost te je od tog vremena zavladao mir i relativna sno\xc5\xa1ljivost, a protestantizam je postao vrlo mo\xc4\x87na i rasprostranjena konfesija u Europi._NEWLINE_Reformacija je donijela mnogo zna\xc4\x8dajnih promjena te utjecala na razvitak dru\xc5\xa1tvenih zajednica i kr\xc5\xa1\xc4\x87anstva op\xc4\x87enito. Naglasak na pojedincu i njegovoj odgovornosti za \xc5\xbeivot te potrebi obra\xc4\x87enja, slobodi i jednakosti neke su od vrijednosti koje su danas sastavni dio na\xc5\xa1ih svjetonazora, a svoje za\xc4\x8detke nalaze u reformacijskim idejama.\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xa1tveno okru\xc5\xbeje i poticaj za Reformaciju\n_START_PARAGRAPH_\nEuropa \xc5\xa1esnaestog stolje\xc4\x87a imala je mnogo dru\xc5\xa1tvenih i ne manji ekonomskih problema oni su doveli do stvaranja klime nezadovoljstva, a nezadovoljnici prije ili kasnije zapo\xc4\x8dinju promjene, te\xc5\xbenje za promjenama dovele su i do reformacije. Manjina je bila bogata, oni su bili plemi\xc4\x87i i institucionalna Crkva, a ni kleru nije bilo lo\xc5\xa1e. Ve\xc4\x87ina, uglavnom kmeti, bili su siroma\xc5\xa1ni a prehranjivali su imenovane skupine. Europa je bila ujedinjena oko religije i kontrolom rimskog biskupa, od milja zvanog Papa. Bila je ujedinjena oko jezika i pisma \xe2\x80\x93 latinskog, te obrazovnog sustav koji je razvila Crkva._NEWLINE_Europa 16. stolje\xc4\x87a nije bila gusto naseljena, a kuga je stolje\xc4\x87e i pol ranije usmrtila oko 30\xc2\xa0% populacije. Oko 60 \xe2\x80\x93 80 milijuna ljudi je \xc5\xbeivjelo u Europi na po\xc4\x8detku 16. stolje\xc4\x87a, tek je po\xc4\x8detkom 17. stolje\xc4\x87a broj stanovnika dosegao onaj prije \xc2\xabcrne smrti\xc2\xbb, a izme\xc4\x91u 85 i 100 milijuna. Ve\xc4\x87ina stanovnika bijahu poljodjelci koji su \xc5\xbeivjeli u selima, manjina je ljudi \xc5\xbeivjela u gradovima, a \xc5\xbeivot je \xc5\xa1kodljiv i neugodan. Ipak po\xc4\x8dinju i pozitivne promjene, tako dobivanje hrane postaje lak\xc5\xa1e, ali je i dalje bilo te\xc5\xa1ko stvoriti profit uzgojem, a organizirani sustav proizvodnje se polako po\xc4\x8dinje razvijati u nekim regijama, fabricirana dobra su se uglavnom prodavala na tr\xc5\xbenicama. Glavni je proizvod bio tekstil, ovaj proces je poznat kao predindustrijalizacija, po\xc4\x8dinje se razvijati konkurencija i te nastaju monopoli u industriji i trgovini. Renesansa je polo\xc5\xbeila temelje za razvoj reformacije, a humanizam koji je bio prete\xc5\xbeito kr\xc5\xa1\xc4\x87anski orijentiran je poticao ljude da razmi\xc5\xa1ljaju o budu\xc4\x87nosti i napretku. Tiskarstvo je razvijalo izdava\xc4\x8dku industriju, a sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1ta su rasla i \xc5\xa1irila se u Europi._NEWLINE_U Srednjem vijeku Rimo-katoli\xc4\x8dka crkva je bila najve\xc4\x87a politi\xc4\x8dka i vjerska sila tog vremena. Utjecaj na dru\xc5\xa1tveni \xc5\xbeivot je bio velik, pod njenim vodstvom do\xc5\xa1lo je do mnogih promjena u \xc5\xbeivotu ljudi onoga vremena. Bilo je to vrijeme koje je donosilo odra\xc4\x91eni napredak vrijeme budu\xc4\x87i su se razvijali univerziteti i umjetnost, uglavnom pod patronatom Crkve, ali bilo je to i vrijeme mnogih kontaverzi u njoj. Rimska kurija je prerasla u veliku instituciju koja je imala ogroman politi\xc4\x8dki, ekonomski i vojni utjecaj. Bilo je to vrijeme skolasticizma, goti\xc4\x8dke arhitekture ali i kri\xc5\xbearskih vojni, \xc5\xa1izme papinstva i nastanka nekoliko papa te mnoge amoralnosti u institucionaliziranoj Crkvi. Papinstvo je bilo u izrazito velikoj krizi tako je jedno vrijeme bilo dvoje, a kra\xc4\x87e \xc4\x8dak tri Pape, a Pape su stolovale u Avigonu 122 g. U papinstvu onog vremena, \xc5\xa1to ne zna\xc4\x8di nu\xc5\xbeno da su sve pape bili takovi, bilo je mnogo amoralnosti i srebroljublja. Tako je Inocent VII. (1484.-1492.) imao vanbra\xc4\x8dnu djecu, a Alexandar VI. (1492.-1503.) koje mu je bilo ime Rodrigo Borga postao je poznat kao jedan od najraskala\xc5\xa1enijih Papa tog vremena ali i uop\xc4\x87e. Njegova skandaloznost o\xc4\x8ditovala se je i u \xc4\x8dinjenici da je tijekom skoba s Francuzima u pomo\xc4\x87 pozvao Turskog sultana \xc5\xa1to je pored svega dodalo \xc2\xabulje na vatru\xc2\xbb zbog \xc4\x8dinjenice da je za pomo\xc4\x87 u sukobu s kr\xc5\xa1\xc4\x87anskom subra\xc4\x87om pozvao pozivao u pomo\xc4\x87 \xc2\xabneznabo\xc5\xa1ca\xc2\xbb. Ovakvi ali i primjeri Lav X. koji je imao slogan \xc2\xabBog nam je dao papinstvo \xe2\x80\x93 u\xc5\xbeivajmo!\xc2\xbb, te je 1517. uveo nauk o kupnji oprosta stvaralo je prostor ali i poticalo nezadovoljnike, iskrene vjernike, ali i razne hoh\xc5\xa1taplere da po\xc4\x8dnu razmi\xc5\xa1ljati o mogu\xc4\x87oj izmjeni do tada stoljetnog uvrije\xc5\xbeenog dru\xc5\xa1tvenog sustava._NEWLINE_Me\xc4\x91u iskrenim vjernicima i intelektualcima onog vremena nesumnjivo treba izdvojiti Johna Wyclifa (\xe2\x80\xa0 1384.) kojega jo\xc5\xa1 nazivaju \xc2\xabZvijezda koja je najavila Reformaciju\xc2\xbb, Jana Husa (\xe2\x80\xa0 1415.), Girolamo Savonarola (\xe2\x80\xa0 1498.), Desiderius Erasmus (\xe2\x80\xa0 1536.) te mnoge druge. Wyclif je bio me\xc4\x91u prvima i ne jedini koji je progovorio o grijesima institucije kojoj je i sam pripadao, poglavito je nagla\xc5\xa1avao probleme povezane s papinstvom. U to vrijeme Engleska, iako jo\xc5\xa1 uvijek pod upravom Rimskog Biskupa, je tada ve\xc4\x87 bila prili\xc4\x8dno u ambivalentnim odnosima s Primatom. Jedan od razloga je bio i taj \xc5\xa1to je Papa stolovao me\xc4\x91u toliko im omra\xc5\xbeenim susjedima. Wyclif je iznosio primjedbe glede redovnika i klera te fokusirao njihovu pasivnost i neprimjereno \xc4\x87udore\xc4\x91e. Odbacio je primat pape, te smatrao da financijska korupcija treba prestati. Tako je po\xc4\x8deo obrazovati tzv. \xc2\xabsiroma\xc5\xa1ne propovjednike\xc2\xbb koji su trebali propovijedati ljudima na narodnom jeziku i na\xc4\x8dinu koji su oni mogli shvatiti i razumjeti. Ali kao i svi \xc2\xabheretici\xc2\xbb tako je i on kona\xc4\x8dno rekao ne\xc5\xa1to \xc5\xa1to nije smio. Naime po\xc4\x8deo je odbacivati nauk da se kruh i vino u \xc4\x8dinu Euharistije pretvaraju u Tijelo i Krv Kristovu jo\xc5\xa1 poznata kao trasupstancijacija ili pretvorba, to je samo po sebi bilo dovoljno da zavr\xc5\xa1i na loma\xc4\x8di. Napisav\xc5\xa1i djelo "O razdoru papa" Wycliffe je pozvao svoje \xc4\x8ditatelje da ozbiljno promisle ne govore li obojica (suprotstavljenih) protupapa istinu kad jedan drugoga nazivaju antikristom. "Neprijatelj vi\xc5\xa1e ne vlada u jednom sve\xc4\x87eniku", govorio je, "nego je podjelio vlast izme\xc4\x91u dvojice kako bi vjernici, u Kristovo ime mogli lak\xc5\xa1e pobijediti obojicu". Izjava da je Papa antikrist osigurale su mu podeblju koli\xc4\x8dinu panjeva za potpalu. Wyclif je zanimljiv i zbog \xc4\x8dinjenice da je preveo Bibliju na narodni jezik tj. engleski 1380. Na kraju je skon\xc4\x8dao u miru ali njegove kosti nisu tako zavr\xc5\xa1ile jer mu odlukom Koncila u Konstaci presu\xc4\x91eno za hereze, tijelo, ili bolje ono \xc5\xa1to je ostalo, iskopano a njegovi ostaci spaljeni zajedno s njegovim spisima za upozorenje i utjerivanja \xc2\xabstraha u kosti\xc2\xbb ostalima._NEWLINE_Desiderius Erasmus (\xe2\x80\xa0 1536.) iako do smrti odan Rimu i neprihvativ\xc5\xa1i ideje reformatora neslavno je zavr\xc5\xa1io. Nalik Wyclifu stigmatiziran kao heretik devet godina nakon svoje smrti ozna\xc4\x8den na Koncilu u Tridentu (1545.-1547., 1551.-1552., 1562.-1563.). Njegova djela na\xc5\xa1la su se na popisu Indeks librorum prohibitorum (1559.) koji je ostao na snazi u Rimo-katoli\xc4\x8dkoj Crkvi sve do 1969. Hereti\xc4\x8dnost njegovih radova o\xc4\x8ditovala se u \xc4\x8dinjenici da je satiri\xc4\x8dno opisivao ili bolje ismijavao kler i redovnike. Zapo\xc4\x8deo je i biblijska istra\xc5\xbeivanja tiskao Gr\xc4\x8dki Novi zavjet 1516._NEWLINE_Iako mo\xc4\x87na Rimska institucija nije bila omiljena, a prevladavao je antiklerikalni stav. Lokalne vlasti su imale pravo postavljati sve\xc4\x87enika na funkciju, kao posljedica dolazilo je do toga da su omiljeni vlastima dobivali pozicije, ali oni nisu nu\xc5\xbeno bili omiljeni puka, a mnogi uz to ni odve\xc4\x87 radi\xc5\xa1ni. Tako su uglavnom mislili o zemaljskoj pla\xc4\x87i, dok im je nebeska bila ideal o kojemu su govorili uglavnom siroma\xc5\xa1nom puku, ilustracije poradi, kad se pojavila u Njema\xc4\x8dkoj Reformacija je bila prigrlljena od mnogih kako i zbog \xc4\x8dinjenice da kler nije bio odve\xc4\x87 omiljen, te da je bogatstvo i mo\xc4\x87 ovoga svijeta bila previ\xc5\xa1e u rukama onih koji su propovijedali o neprolaznom blagu._NEWLINE_Renesansa je potakla da zapadna civilizacija iz srednjeg, neki vole re\xc4\x87i mra\xc4\x8dnog, srednjeg vijeka napravi tranziciju ka modernim vremenima. Do tada stigmatizirana, odjednom prihva\xc4\x87ena i poticana postaje sloboda izra\xc5\xbeavanja pojedinca. Tako je svjetovno i prolazno postalo centar zanimanja, a umjetnost sve slobodnija, otvorenija, opu\xc5\xa1tenija i pomalo raskala\xc5\xa1enija. Bilo je to vrijeme razvitka u svim podru\xc4\x8djima tako znanje i znanost po\xc4\x8dinju uzimati zamaha, a ne manje va\xc5\xbena je i ekspanzija trgovine. Kako svako lice ima svoje nali\xc4\x8dje tako je i ovo doba po\xc4\x8delo donositi i propagirati egocentrizam kao ideal, tako je \xc4\x8dovjek postao mjerilo i centar svega, a njegov um predmet obo\xc5\xbeavanja._NEWLINE_Na \xc5\xbealost ili na sre\xc4\x87u, zavisi kako se gleda, ove ideje su pomogle i Reformaciji, naime sada kada je \xc4\x8dovjek postajao centar, Kurija to prestaje biti. Ve\xc4\x87ina ljudi koji su te\xc5\xa1ko dirin\xc4\x8dili za svoj svakida\xc5\xa1njih kruh nije razmi\xc5\xa1ljala o plemenitim i visokim idealima, zapravo nije imala vremena jer su od jutra do sutra kopali, orali, muzli i dvorili dvor i kler. Ipak se je \xc4\x8dinilo njima da bi manje rada za gazde moglo i njima dobro do\xc4\x87i. Luther ili bolje pater jer je bio dio klera kao i mnogi mudri ljudi onoga vremena shvatio da u svojim reformama treba naglasiti va\xc5\xbenost slobode ali odgovornosti pojedinca. Tako je u njegovoj teologiji osoba po\xc4\x8dela uzimati va\xc5\xbeno mjesto, a spasenje nije vi\xc5\xa1e bilo dio kolektiva nego pojedinca. Ta u\xc4\x8denja pomalo novotarije razotkrivene iz Sv. Pisma ostavile su veliku utjecaj te potaknule ljude da preuzmu svoj dio odgovornosti._NEWLINE_Na kraju skre\xc4\x87em pozornost na jo\xc5\xa1 jednu teolo\xc5\xa1ku zanimljivost kr\xc5\xa1\xc4\x87anstva onoga vremena, a to je misticizam. Misticizam je poticao pojedinca, uglavnom su to bili redovnici, u direktan odnos s Bogom, apsolutnim i unificiraju\xc4\x87im principom \xc5\xbeivota. Kontemplativan dio misticizma poticao je pojedinca na prolazak kroz pojedine etape u duhovnom rastu i uzrastanju u Bogu. Kontemplativan put vodio je kroz seriju \xc2\xa8stepenica\xc2\xa8 do otkrivanja nadnaravnog i duhovnog, a razli\xc4\x8diti rituali ponekad i trapljenja pomagala su da se do\xc4\x91e do nadnaravne spoznaje, jezik koji su mistici rabili bio je pun simbola te uzornih biografija i autobiografija svetih ljudi \xc4\x8dije prou\xc4\x8davanje je pomagalo da se do\xc4\x91e do spoznaje.\n_START_SECTION_\nJean Calvin i kalvinizam\n_START_PARAGRAPH_\nJean Calvin - 1509. -\'64. Francuz po nacionalnosti, jedan od najzna\xc4\x8dajnijih teologa Reformacije ro\xc4\x91en u Noyonu, Pikardija. Tijekom studija teologije i prava 1533. je do\xc5\xbeivio obra\xc4\x87enje odnosno duhovni susret s Kristom, a onda igrom \xc5\xbeivotnih okolnosti susre\xc4\x87e s naukom reformacije koje prihva\xc4\x87a. No kako je u to vrijeme bilo opasno slijediti taj nauk tako je i njegov \xc5\xbeivot polako postajao pod pritiskom, a glava vi\xc5\xa1e \xc2\xabu torbi nego na ramenu\xc2\xbb upravo je ta \xc4\x8dinjenica uvjetovala da pobjegne u Genevu tako su njegove aktivnosti u tom gradu zapo\xc4\x8dele 1536. Ispo\xc4\x8detka su njegove ideje \xc4\x8dinile previ\xc5\xa1e radikalne i rigidne, tako je zbog op\xc4\x87eg neprihva\xc4\x87anja morao pobje\xc4\x87i 1538. te je boravio u Baselu i Strasburgu, ipak ono \xc5\xa1to nisu odmah razumjeli poslije su sve vi\xc5\xa1e po\xc4\x8deli prihva\xc4\x87ati tako je ponovo pozvan da se vrati u Genevu i nastavi tamo gdje je po\xc4\x8deo s reformama. Svoja teolo\xc5\xa1ka razmi\xc5\xa1ljanja je otpo\xc4\x8deo sistematizirati u svojim (Christianae Religionis Institutio) Institucijama kr\xc5\xa1\xc4\x87anske religije 1536. Ono \xc5\xa1to ga je stavilo na listu nepo\xc4\x87udnih bila je \xc4\x8dinjenica da je u klju\xc4\x8dnim elementima oti\xc5\xa1ao od doktrine Rima. Tako je odbacio vrhunski autoritet sv. Oca, te nagla\xc5\xa1avao spasenje po vjeri neovisno od dijela, ali je i reanimirao i pristao uz nauk temeljen na sv. Pismu poznat kao predestinacija. On je tako\xc4\x91er vjerovao da je Biblija jedini izvor Bo\xc5\xbejeg zakona i teologije, a da vjernici trebaju inertpretirati ali i o\xc4\x8duvati u njenom izvornom nau\xc4\x8davanju, isto tako i svijet koji je Bog stvorio i uspostavio zakonitosti. Poku\xc5\xa1ao je ne\xc5\xa1to \xc5\xa1to je bilo nezamislivo u to vrijeme, on je uspostavio teokratsko dru\xc5\xa1tveno ure\xc4\x91enje, kada se izuzme Izrael, onda je to jedino dru\xc5\xa1tvo koje je funkcioniralo po teokratskom principu. Zakoni koji su dono\xc5\xa1eni imali su izvori\xc5\xa1te i temelj na Sv. Pismu, ne zna\xc4\x8di da je tamo sve bilo u savr\xc5\xa1enom stanju ali kr\xc5\xa1\xc4\x87anstvo je imalo znakovit dru\xc5\xa1tveni utjecaj. Njegovim naporima razvijena je tzv. kalvinisti\xc4\x8dka teologija iako on nikada nije imao namjeru razvijati svoju teologiju i praksu unutar kr\xc5\xa1\xc4\x87anstva. Protivno svojoj volji postao je uzor mnogima, a njegov teolo\xc5\xa1ki sustav imao veliki utjecaj na Europsku misao te u kasnijim stolje\xc4\x87ima pro\xc5\xa1irio diljem cijelog svijeta poglavito u anglo-ameri\xc4\x8dkim i saksonskim zemljama. Kalvinizam je ima utjecaj na podru\xc4\x8dju teologije, ekonomije, dru\xc5\xa1tvenog i pravnog sustava. Termini kalvinizam se rabi u nekoliko razli\xc4\x8ditih slu\xc4\x8dajeva, ono ozna\xc4\x8dava u\xc4\x8denje Jean Calvina koji je razvio teolo\xc5\xa1ki sustav doktrine i prakse koji je prona\xc5\xa1ao na\xc4\x8dina da se razvije posebno u zemljama gdje je reformacija pustila svoje korijene; pr. \xc5\xa0vicarska, Njema\xc4\x8dka, Nizozemska, Velika Brianija, Skandinavija, Srednja i Centralna Europa, USA, Kanda i Novi Zeland i Australija. Taj sustav korespondirao je sa socijalnim, politi\xc4\x8dkim, eti\xc4\x8dkim, ekonomskim napose teolo\xc5\xa1kim aspektima \xc5\xbeivota i ponudio odgovore i dao smjernice u tim podru\xc4\x8djima. U teologiji posebni naglasak stavlja se na dvije doktrinalne specifi\xc4\x8dnosti, a to je sakramentalnost Ve\xc4\x8dere Gospodnje ili Euharistije u smislu misti\xc4\x8dne i duhovne nazo\xc4\x8dnosti Krista u \xc4\x8dinu, ali ne i elementima te biblijski nauk o predestinaciji ili predodre\xc4\x91enju svetih za spasenje i vje\xc4\x8dni \xc5\xbeivot s Bogom._NEWLINE_Teolo\xc5\xa1ki nauk o predestinaciji se uglavnom povezuje s Jeanom Calvinom, \xc4\x8desto tuma\xc4\x8di kao da je on \xc2\xa8stvorio\xc2\xa8 taj sustav. Ipak to nije u potpunosti to\xc4\x8dno jer je nauk vrlo jasno izra\xc5\xbeen u Bibliji, a sv. Augustin je tako\xc4\x91er izra\xc5\xbeavao sli\xc4\x8dne stavove. Dakle to je teolo\xc5\xa1ki nauk koji nau\xc4\x8dava da Bog na temelju svog sveznanja (omnisciencia) i svemo\xc4\x87i (omnipotencija), polaze\xc4\x87i od mogu\xc4\x87nosti da je predvidio sve unaprijed i voli ljude te im iskazuje milost i milosr\xc4\x91e, pojedine predodre\xc4\x91uje (predestinira) za spasenje, a druge za vje\xc4\x8dnu propast. U tom nauku koji se podudara i s Rimokali\xc4\x8dkim razumijevanju predestinacije pojavljuje se jedna razli\xc4\x8ditost, a ta je da \xc2\xabkalvinisti\xc4\x8dka\xc2\xbb teologija slobodnu volju podre\xc4\x91uje Bo\xc5\xbejem pozivu dok Rimokatoli\xc4\x8dka nagla\xc5\xa1ava da Bo\xc5\xbeja sura\xc4\x91uje s ljudskom voljom._NEWLINE_Ako bi trebalo u nekoliko re\xc4\x8denica istaknuti ono \xc5\xa1to je Kalvin nau\xc4\x8davao onda biti mogli ovako formulirati: On je nagla\xc5\xa1avao suverenost Suverena \xe2\x80\x93 Boga, Biblija je Bo\xc5\xbeja objava \xc4\x8dovjeku, a sve knjige Sv. Pisma su nadahnute i Bo\xc5\xbeja objava, Crkva je zajednica odabranih za vje\xc4\x8dno spasenje, a Objava vodi kr\xc5\xa1\xc4\x87anina u razvijanju osobnog karaktera. Dru\xc5\xa1tvo i Crkva su jedinstvene cjeline a dr\xc5\xbeava ne smije kontrolirati Crkvu, Krist je uspostavio dva sakramenta (kr\xc5\xa1tenje i Ve\xc4\x8deru Gospodnju), a vjerska disciplina i crkveno vodstvo zajednice trebaju biti usmjeravani od prezbitera (staratelja ili starje\xc5\xa1ina), edukacija je sastavni i va\xc5\xbean dio crkvenog \xc5\xbeivota, a predestinacija temelj spasenja i vje\xc4\x8dne utjehe.'