b'\n_START_ARTICLE_\nPower Jets W.1\n_START_PARAGRAPH_\nPower Jets W.1 (ponegdje nazvan Whittle W.1) je bio britanski turbomlazni motor koji su dizajnirali Frank Whittle i Power Jets. W.1 je sagra\xc4\x91en po ugovoru s British Thomson-Houstonom (BTH) ranih 1940-ih. Poznat kao prvi britanski mlazni motor za let, kao "Whittle Supercharger Type W1", a bio je pogonom za Gloster E.28/39 na njegovu prvom letu kod RAF-ove postaje Cranwella 15. svibnja 1941. godine. Nadomjestio ga je Power Jets W.2. Daljnjim razvijanjem W.1 razvijen je u General Electric J31. W.1 je prvi put pokrenut 14. prosinca 1940. godine.\n_START_SECTION_\nDizajn i razvoj\n_START_PARAGRAPH_\nNakon razdoblja ravnodu\xc5\xa1nosti, demonstracija Power Jetsa WU lipnja 1939. pred izaslanstvom ministarstvom zrakoplovstva, s naglaskom na Pyea, direktora znanstvenog istra\xc5\xbeivanja. Demonstracija je bila tako uspje\xc5\xa1na da je ministarstvo brzo pripremilo za otkup motor radi davanja kapitala za rad Power Jetsu, posu\xc4\x91uju\xc4\x87i im ga nazad radi testiranja._NEWLINE_Istovremeno je ugovoren "letni motor", the W.1. Za razliku od Whittlea WU, koji je zapo\xc4\x8deo testiranja 1937., W.1 je bio simetri\xc4\x8dni motor dizajniran da nakon razvoja bude ugra\xc4\x91en u zrakoplov. W.1 slu\xc5\xbeio se dvostranim centrifugalnim kompresorom od slitine hiduminija RR.59, komora za izgaranje \'Lubbock\' obrnutog toka i vodom hla\xc4\x91enu turbinsku sekciju. Turbina je poslije preina\xc4\x8dena da se mo\xc5\xbee hladiti zrakom. Lopatice turbine bile su Firth-Vickersove Rex 78, nehr\xc4\x91aju\xc4\x87i \xc4\x8delik razvijen je pod dr. W. H Hatfieldom. Prema projektu, trebala je biti 860 funta snage (lbf, kN) pri 16500 rpm, pove\xc4\x87ano do 17750 rpm na iznad 4000 stopa. S W.1 manevriranje zrakoplovom bi posljedi\xc4\x8dno bilo ograni\xc4\x8deno na 2g. Najvi\xc5\xa1a temperatura ispu\xc5\xa1nih plinova u mlaznici bila je 597\xc2\xb0C.'