b'\n_START_ARTICLE_\nSparina\n_START_PARAGRAPH_\nSparina, omara, omorina ili zapara je vrijeme s visokim temperaturama i velikom relativnom vla\xc5\xbeno\xc5\xa1\xc4\x87u zraka. Ljudima neugodni osje\xc4\x87aj mo\xc5\xbee biti poja\xc4\x8dan ti\xc5\xa1inom i oblacima koji vra\xc4\x87aju dugovalno, i infracrveno zra\xc4\x8denje (takozvano  toplinsko zra\xc4\x8denje) prema tlu.\n_START_SECTION_\nVla\xc5\xbenost zraka\n_START_PARAGRAPH_\nVla\xc5\xbenost zraka je koli\xc4\x8dina vodene pare koja je sadr\xc5\xbeana u zraku ili atmosferi. Vla\xc5\xbenost zraka se izra\xc5\xbeava na razli\xc4\x8dite na\xc4\x8dine, i to kao\xc2\xa0apsolutna vla\xc5\xbenost,\xc2\xa0relativna vla\xc5\xbenost, parcijalni tlak vodene pare i drugo.  Vodena para upija (apsorbira) dugovalno zra\xc4\x8denje Zemlje i o koli\xc4\x8dini vodene pare ovisi vjerojatnost pojave oborina. Tako\xc4\x91er, vodena para u atmosferi sadr\xc5\xbei znatnu koli\xc4\x8dinu latentne topline. Vodena para u atmosferu dolazi na razne na\xc4\x8dine. Jedan od njih je transpiracija ili isparavanje s povr\xc5\xa1ine biljaka. 75% vode s tla, biljnog pokrova i vodenih povr\xc5\xa1ina na kopnu ispari natrag u atmosferu. Najve\xc4\x87e isparavanje je u podru\xc4\x8dju tropskog i suptropskog dijela Indijskog oceana, izme\xc4\x91u Madagaskara i Australije. Isparavanje se smanjuje pribli\xc5\xbeavanjem kopnu, to jest obali. Dnevni hod relativne vlage obratan od dnevnog hoda temperature, to jest relativna vlaga zraka najve\xc4\x87a je ujutro, a najmanja poslije podne, kad je temperatura najvi\xc5\xa1a.\n_START_SECTION_\nProtuzra\xc4\x8denje atmosfere\n_START_PARAGRAPH_\nOsim kratkovalnog zra\xc4\x8denja Sunca, u atmosferu prodire i dugovalno zra\xc4\x8denje, emitirano s povr\xc5\xa1ine Zemlje. Za razliku od kratkovalnog zra\xc4\x8denja Sunca, koje atmosfera uglavnom propu\xc5\xa1ta i od njega se samo vrlo malo zagrijava, dugovalno zra\xc4\x8denje Zemlje emitirano u atmosferu apsorbiraju vodena para, ugljikov dioksid i ozon, a vrlo malo neki spojevi du\xc5\xa1ika i ugljikovodici. Ugljikov dioksid i vodena para selektivno apsorbiraju infracrveno zra\xc4\x8denje u podru\xc4\x8dju od 5 do 7 \xce\xbcm i valove duljine od 17 \xce\xbcm, a uop\xc4\x87e ne apsorbiraju zra\xc4\x8denje u podru\xc4\x8dju od 8,5 do 12 \xce\xbcm za koje je atmosfera potpuno propusna. Zato zra\xc4\x8denja valne duljine \xce\xbb = 8,5 - 12 \xce\xbcm odlaze u me\xc4\x91uplanetarni prostor i za Zemlju su izgubljena. Zbog apsorpcije dugovalnog zra\xc4\x8denja, atmosfera se zagrijava, a prema Wienovu zakonu pomaka, zbog svojih niskih temperatura atmosfera emitira dugovalno zra\xc4\x8denje velikih valnih duljina od 2 do 80 \xce\xbcm. Jedan dio tog zra\xc4\x8denja odlazi iz atmosfere u svemir (oznaka L\xe2\x88\x9e\xe2\x86\x91), pa je izgubljen za sustav Zemlje i atmosfere, a drugi dio, koji je usmjeren prema povr\xc5\xa1ini Zemlje (oznaka L0\xe2\x86\x93), vra\xc4\x87a energiju zra\xc4\x8denja prema tlu i naziva se protuzra\xc4\x8denjem atmosfere. _NEWLINE_Protuzra\xc4\x8denje atmosfere ima svoj dnevni hod s najni\xc5\xbeim vrijednostima sat poslije izlaska Sunca. Protuzra\xc4\x8denje atmosfere ovisi i o vlazi zraka i naoblaci. Pove\xc4\x87anjem vlage i naoblake protuzra\xc4\x8denje atmosfere se pove\xc4\x87ava._NEWLINE_Razlika izme\xc4\x91u dugovalnog zra\xc4\x8denja tla i protuzra\xc4\x8denje atmosfere naziva se efektivnim zra\xc4\x8denjem. Temperatura je atmosfere naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e ni\xc5\xbea od temperature Zemljine povr\xc5\xa1ine, pa je stoga efektivno zra\xc4\x8denje ve\xc4\x87inom negativno, osim pri jakim inverzijama i visokoj vlazi, kad je protuzra\xc4\x8denje atmosfere ja\xc4\x8de od dugovalnog zra\xc4\x8denja podloge. Najve\xc4\x87e vrijednosti efektivnog zra\xc4\x8denja javljaju se ljeti pri vedrom nebu.'