b'\n_START_ARTICLE_\nKosta Angeli Radovani\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nKosta Angeli Radovani rodio se je u Londonu 1916. godine. Otac mu je bio hrvatski slikar i karikaturist Frano Branko Angeli Radovani. Osnovno \xc5\xa1kolovanje te potom klasi\xc4\x8dnu gimnaziju polazio je u Zagrebu (1922.-1934.). Nakon toga studirao je od 1934. do 1938. godine na Accademia di belle arti di Brera u Milanu (prof. Francesco Messina) i povijest umjetnosti na Filozofskome fakultetu u Zagrebu 1939. godine. Ratno vrijeme 1941.-1945. provodi na Zagreba\xc4\x8dkoj likovnoj Akademiji gdje polazi specijalku za kiparstvo i grafiku kod Frana Kr\xc5\xa1ini\xc4\x87a i Tomislav Krizmana. Nakon Drugoga svjetskog rata Radovani je me\xc4\x91u osniva\xc4\x8dima Akademije primijenjenih umjetnosti u Zagrebu 1950. godine, gdje vodi katedru kiparstva. Tu radi do njezina zatvaranja 1955. godine. Od 1977. godine radi kao redovni profesor na kiparskom odjelu na Fakultetu likovnih umjetnosti u Sarajevu, sve do umirovljenja 1987. godine. Kao gost profesor radio je na Me\xc4\x91unarodnoj ljetnoj akademiji u Salzburgu 1987., 1988. i 1991. godine._NEWLINE_Radovani je bio redoviti \xc4\x8dlan Hrvatske Akademije znanosti i umjetnosti od 1992. godine.\n_START_SECTION_\nDjela\n_START_PARAGRAPH_\nKao kipar bio je opsjednut samo jednim - ljudskim likom, tako da se sav njegov opus svodi na aktove i portrete. Izveo je vi\xc5\xa1e od 30 velikih javnih skulptura. U njegovu opusu posebno mjesto imaju Dunje, kojih je izveo 20-ak, to su \xc5\xbeenski aktovi punih zrelih oblina (Dunja kao vo\xc4\x87e koje se ostavlja da dozrije je za Radovanija bila personifikacija \xc5\xbeenskog tijela kao prapo\xc4\x8dela i trajanja)._NEWLINE_Radovani se zarana posvetio sitnoj plastici i medaljerstvu (radio je jako puno za zagreba\xc4\x8dkim Ikomom 1960-ih), u njegovu opusu je 400 portreta i gotovo isto toliko portretnih medalja te preko 800 malih figura (sitna plastika). Autor je Rektorskog lanca - ra\xc4\x91enog u povodu sve\xc4\x8dane proslave 300-te godi\xc5\xa1njice Zagreba\xc4\x8dkog Sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1ta, to je lanac s 14 srebrnih medalja na kojima su reljefni portreti \xc4\x8detrnaestorice velikana hrvatske povijesti. Uz lanac ide i velika medalja s likovima Marka Maruli\xc4\x87a, Ivana Ma\xc5\xbeurani\xc4\x87a i Ivana Gunduli\xc4\x87a na jednoj, te Josipa Jurja Strossmayera na drugoj strani.\n_START_SECTION_\nIzlo\xc5\xbebe\n_START_PARAGRAPH_\nRadovani je jako puno izlagao, 59 puta samostalno u zemlji i inozemstvu, te vi\xc5\xa1e od 600 puta na skupnim izlo\xc5\xbebama od kojih je 50 bilo me\xc4\x91unarodnog zna\xc4\x8daja. 1950. godine izla\xc5\xbee na Venecijanskom bijenalu uz Vanju Radau\xc5\xa1a, Vojina Baki\xc4\x87a i Zorana Musi\xc4\x87a.\n_START_SECTION_\nKnji\xc5\xbeevno stvarala\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nRadovani se oku\xc5\xa1ao i kao pisac, 1985. godine Matica hrvatska izdala mu je knjigu eseja Kip bez grive: teze, portreti, karamboli. Erasmus naklada iz Zagreba posmrto mu je objavila \xc4\x8detiri knjige izabranih eseja koje je priredio Ive \xc5\xa0imat Banov: Kip s grivom: o Ivanu Me\xc5\xa1trovi\xc4\x87u, 2006.; Izme\xc4\x91u proroka i radnika: ogledi o stolje\xc4\x87u hrvatskoga kiparstva, 2007.; Gorila u nama: Kosta o drugima - drugi o Kosti, 2007.; Zapisi iz osamljenosti: dnevnik 1949-1993., 2009.'