b"\n_START_ARTICLE_\nPovijest \xc5\xa0ibenika\n_START_SECTION_\nPrapovijesno doba\n_START_PARAGRAPH_\nIako se grad \xc5\xa0ibenik prvi put spominje u 11. stolje\xc4\x87u, tragovi naseljenosti mogu se uo\xc4\x8diti ve\xc4\x87 od prapovijesnog doba. \xc5\xa0ire podru\xc4\x8dje grada bilo je naseljeno ve\xc4\x87 u neolitiku, o \xc4\x8demu svjedo\xc4\x8de bogati arheolo\xc5\xa1ki nalazi s lokaliteta Danilo, eponimnog nalazi\xc5\xa1ta Danilske kulture. U \xc5\xbeeljeznom dobu podru\xc4\x8dje grada naseljavalo je ilirsko pleme Liburna. S obzirom da je \xc5\xa1ibenska luka jedna od prirodno najza\xc5\xa1ti\xc4\x87enijih luka isto\xc4\x8dnog Jadrana, u koju je ulaz mogu\xc4\x87 samo kroz uski kanal Sv. Ante, oduvijek je bila logi\xc4\x8dna pretpostavka da su Liburni, kao vrsni pomorci, morali imati nekakvu vrstu kontrole nad njom. Va\xc5\xbenost kontrole nad \xc5\xa1ibenskom lukom bila je utoliko ve\xc4\x87a i zbog njenog polo\xc5\xbeaja na u\xc5\xa1\xc4\x87u rijeke Krke kojom se dalje moglo nastaviti prema Skradinu, jednom od va\xc5\xbenijih liburnskih sjedi\xc5\xa1ta. Dokazi za ovu pretpostavku su materijalni ostaci liburnske kulture (uglavnom se radi o ostacima keramike) prona\xc4\x91eni prilikom istra\xc5\xbeivanja tvr\xc4\x91ave Sv. Mihovila podignute nad gradom, a o\xc4\x8dito na mjestu nekada\xc5\xa1nje liburnske gradine.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0ibenik do 1412.godine\n_START_PARAGRAPH_\nUlaskom Hrvatske u dr\xc5\xbeavnu zajednicu s Ugarskom 1102. godine ugarsko - hrvatski kraljevi postali su i suvereni \xc5\xa0ibenika. Godine 1116. \xc5\xa0ibenik su osvojili Mle\xc4\x8dani i zadr\xc5\xbeali ga do 1124. godine, a 1167. \xc5\xa0ibenik se sklopljenim mirom izme\xc4\x91u Hrvatsko-Ugarske i Bizanta na\xc5\xa1ao pod vla\xc5\xa1\xc4\x87u Bizanta do 1180. god. Nakon toga \xc5\xa0ibenik je vra\xc4\x87en u sastav ugarsko-hrvatske dr\xc5\xbeave. Godine 1169. je Benesmiro/Bonumiro/Bon de Siponto odvjetnik redovni\xc4\x8dke crkve svetog Leonarda (advocatus milite ecclesie Sancti Leonardi) u Sipontu i justicijar brda Svetog An\xc4\x91ela (iustitiarius Monte Sant'Angelo), unuk Bitaliana sina Petra, kojemu je bizantski car Mihajlo VII. Duka godine 1077. neka zemlji\xc5\xa1ta poklonio, bio poslani od pape Aleksandra III. kao njegov obavjestitelj u \xc5\xa0ibenik. Guoffrido de Sevenico, sin Benesmira/Bonumira/Bone de Siponto spominje se u \xc5\xa0ibeniku kao vojskovo\xc4\x91a cara Fridrika I. Barbarose u Bosni. Godine 1177. omi\xc5\xa1ki gusari otjerali su iz \xc5\xa0ibenika grofove Perlata/Poclata/Percala (po kojem su pleme Prklji blizu Ervenika na Zrmanji bili nazvani), sina Guoffrida de Sevenica, i Nestrosa (valjda bizantskog suupravitelja uz rimskog upravitelja."