b'\n_START_ARTICLE_\nHenri Giraud\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nGiraud je ro\xc4\x91en u Parizu u obitelji alza\xc5\xa1kog podrijetla. \xc5\xa0kolovao se na vojnoj akademiji Saint-Cyr te je jedno vrijeme slu\xc5\xbeio u Maroku prije nego je pozvan natrag po po\xc4\x8detku Prvog svjetskog rata. Sa \xc4\x8dinom satnika, Giraud je te\xc5\xa1ko ranjen tijekom bitke kod Charleroija u kolovozu 1914. godine. Francuzi su smatrali kako je umro na boji\xc5\xa1tu, no Nijemci su ga prona\xc5\xa1li i uzeli kao ratnog zarobljenika te su ga poslali u kamp u Belgiju. Giraud je uspio pobje\xc4\x87i dva mjeseca kasnije, prave\xc4\x87i se da je \xc4\x8dlan putuju\xc4\x87eg cirkusa. Zatra\xc5\xbeio je pomo\xc4\x87 medicinske sestre Edith Cavell te se, preko Nizozemske, vratio u Francusku._NEWLINE_Godine 1933. vra\xc4\x87a se u Sjevernu Afriku kako bi pomogao u borbi protiv pobunjenika u Maroku. Pomogao je u zarobljavanju pobunjenika Abd el-Krima, zbog \xc4\x8dega je odlikovan Legijom \xc4\x8dasti. U me\xc4\x91uratnom periodu je i predavao na "\xc3\x89cole de Guerre", dr\xc5\xbee\xc4\x87i vojnu strategiju. Jedan od njegovih tada\xc5\xa1njih u\xc4\x8denika bio je i Charles de Gaulle._NEWLINE_Giraud je Drugi svjetski rat do\xc4\x8dekao kao zapovjednik savezni\xc4\x8dkih jedinica na sjeveru Francuske. Ipak, nakon pada Sedana, postao je ratni zarobljenik i odveden u Njema\xc4\x8dku. Izveden je pred vojni sud zbog pogubljenja dvojice njema\xc4\x8dkih sabotera koji su bili odjeveni u civilu, no oslobo\xc4\x91en je i poslan u dvorac K\xc3\xb6nigstein blizu Dresdena, zapravo zatvor za ratne zarobljenike. Kao i u Prvom svjetskom ratu, Giraud je planirao pobje\xc4\x87i. Dvije je godine pomno planirao svoj bijeg. Nau\xc4\x8dio je njema\xc4\x8dki i memorirao mapu okolice dvorca. Sam je izradio dovoljno dugo u\xc5\xbee da se spusti kroz prozor i jednostavno kodiranim telegramom informirao obitelj o svom bijegu. Dana 17. travnja 1942., spustio se niz dvorac i, obrijan i nose\xc4\x87i tirolski \xc5\xa1e\xc5\xa1ir, oti\xc5\xa1ao do Schandaua. Tamo ga je \xc4\x8dekao operativac s odje\xc4\x87om, novcem i la\xc5\xbenim dokumentima. Vlakom je uspio do\xc4\x87i do \xc5\xa1vicarske granice, a onda se probijao kroz planine kako bi izbjegao stra\xc5\xbeare. Na kraju je otkriven i poslan u Basel. Giraud je uspio pobje\xc4\x87i u Vi\xc5\xa1ijevsku Francusku, gdje je otkrio svoj identitet i poku\xc5\xa1ao nagovoriti P\xc3\xa9taina da digne otpor protiv Tre\xc4\x87eg Reicha, \xc4\x8diji je poraz bio izvjestan. Njegova ideja je odba\xc4\x8dena, no vlada u Vichyju ga je odbila izru\xc4\x8diti Njema\xc4\x8dkoj._NEWLINE_Vijest o Giraudovom bijegu ubrzo se pro\xc4\x8dula po cijeloj Francuskoj. Pierre Laval ga je poku\xc5\xa1ao nagovoriti da se vrati u Njema\xc4\x8dku, no Giraud je to odbio. Ostao je vjeran P\xc3\xa9tainu i Vi\xc5\xa1ijevskoj vladi, no odbio je podr\xc5\xbeati Njema\xc4\x8dku. U me\xc4\x91uvremenu, kako bi se osvetio, Heinrich Himmler je naredio da ga se poku\xc5\xa1a ubiti i da se uhite svi \xc4\x8dlanovi njegove obitelji koje uspiju prona\xc4\x87i, \xc5\xa1to je Girauda trebalo odbiti od suradnje sa Saveznicima. Ukupno sedamnaest \xc4\x8dlanova Giraudove \xc5\xa1ire obitelji je uhi\xc4\x87eno. Saveznici su ubrzo kontaktirali Girauda, kojemu su dali nadimak "Kingpin". Dogovoreni su planovi za njegovo oslobo\xc4\x91enje u sklopu savezni\xc4\x8dkog iskrcavanja u Sjevenoj Africi. Giraud se uputio u Francuski Al\xc5\xbeir gdje je, nakon atentata na admirala Darlana, imenovan vrhovnim zapovjednikom francuskih snaga koje su pre\xc5\xa1le na stranu Saveznika. Giraud je osobno naredio da se Darlanov atentator, mladi monarhist Fernand Bonnier de La Chapelle, izvede pred sud._NEWLINE_Vo\xc4\x91a Slobodne Francuske, Charles de Gaulle, slo\xc5\xbeio se s tim da Giraud, kao vojno iskusniji, ostane vrhovni zapovjednik dok je za sebe rezervirao politi\xc4\x8dke funkcije. Obojica su sudjelovala na konferenciji u Casablanci 1943. godine, zajedno s Churchillom i Rooseveltom. Nedugo zatim, obojica su postali dopredsjednici Francuskog komiteta Narodnog oslobo\xc4\x91enja, no tu su se pojavile prve nesuglasice. Naime, de Gaulle je, kao bolji poznavatelj politi\xc4\x8dkih prilika, gradio svoju karijeru na \xc5\xa1tetu Giraudove, koji je sam sebi odmogao nekolicinom pogre\xc5\xa1nih poteza. Prvi od njih je bilo slanje dvaju francuskih razara\xc4\x8da na Korziku kako bi pomogao ustanicima, ali mimo Komiteta, dok je drugi bilo odr\xc5\xbeavanje vlastite obavje\xc5\xa1tajne mre\xc5\xbee. Zbog prvog je izgubio predsjedni\xc4\x8dko mjesto, a zbog drugog je razrije\xc5\xa1en du\xc5\xbenosti vrhovnog zapovjednika. Iako mu je ponu\xc4\x91en drugi polo\xc5\xbeaj, Giraud se 1944. povukao u mirovinu. U o\xc5\xbeujku 1944. godine primio je telegram su\xc4\x87uti od Winstona Churchilla zbog smrti svoje k\xc4\x87erke, koja je uhap\xc5\xa1ena u Tunisu i odvedena sa svoje \xc4\x8detvero djece. Dana 28. kolovoza 1944. pre\xc5\xbeivio je poku\xc5\xa1aj atentata u Al\xc5\xbeiru._NEWLINE_U lipnju 1946. je izabran u skup\xc5\xa1tinu kao republikanski zastupnik te je pomogao u izradi ustava \xc4\x8cetvrte Republike. Nakon rata je objavio i dvije knjige u kojima je opisao svoje doga\xc4\x91aje iz rata. Preminuo je 11. o\xc5\xbeujka 1949. u Dijonu.'