b'\n_START_ARTICLE_\nTias Mortigjija\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nMortigjija je osnovnu \xc5\xa1kolu i Realnu gimnaziju poha\xc4\x91ao u rodnom Dubrovniku. Jo\xc5\xa1 kao srednjo\xc5\xa1kolac po\xc4\x8deo je objavljivati pjesme, osvrte, \xc4\x8dlanke i rasprave u tada\xc5\xa1njem hrvatskom tisku; Hrvatskoj reviji, Hrvatskom narodu, Spremnosti, Glasu Matice Hrvatske, Lu\xc4\x8di, Hrvatskoj stra\xc5\xbei, Novom dobu, Hrvatskoj smotri... Nakon gimnazije 1931. odlazi na Filozofski fakultet Zagreba\xc4\x8dkog sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1ta na studij povijesti i zemljopisa koji je zavr\xc5\xa1io tek pred Drugi svjetski rat - 1940. Dugo je studirao jer se zapravo \xc4\x8ditavo vrijeme studija bavio izdava\xc5\xa1tvom, ure\xc4\x91ivao je razne \xc4\x8dasopise od 1933. do 1936., poput: Krijesa, Alma Matera, Dubrave i Hrvatskog Juga. U to vrijeme napisao je i knji\xc5\xbeicu (zapravo pamflet) Dinko Toma\xc5\xa1i\xc4\x87 u pravom svijetlu, a za tisak je priredio knjigu Josipa Berse Dubrova\xc4\x8dke slike i prilike, za koju je napisao i predgovor. Mortigjija je izabran za asistenta na katedri ekonomske povijesti Visoke ekonomsko-komercijalne \xc5\xa1kole u Zagrebu, no na tom mjestu nikada nije po\xc4\x8deo raditi zbog zauzetosti uredni\xc4\x8dkim poslovima. Mortigjija u svojoj autobiografiji tvrdi da je u ranoj mladosti bio odu\xc5\xa1evljen jugoslavenstvom, ali da je ono prekinuto krvavim doga\xc4\x91ajima u beogradskoj skup\xc5\xa1tini 20. lipnja 1928. Od tad se okre\xc4\x87e hrvatskom nacionalizmu, \xc4\x8dita hrvatsku knji\xc5\xbeevnost i povijest. Za Mortigjiju je istinski nacionalizam - nadstrana\xc4\x8dki, onaj koji izlazi iz uskih gra\xc4\x91anskih okvira, obrambeni, oslobodila\xc4\x8dki i star\xc4\x8devi\xc4\x87anski. Za vrijeme Kraljevine Jugoslavije vi\xc5\xa1e je puta uhi\xc4\x87ivan zbog "antidr\xc5\xbeavnog djelovanja".\n_START_SECTION_\nKarijera za Nezavisne Dr\xc5\xbeave Hrvatske\n_START_PARAGRAPH_\nOd samog utemeljenja NDH, od travnja 1941., Mortigjija je bio odgovorni urednik tada glavnog dr\xc5\xbeavnog dnevnika Hrvatskog naroda, sve do velja\xc4\x8de 1942. kad odlazi u novoutemeljeni tjednik Spremnost gdje je radi kao ravnatelj i glavni urednik sve do pred kraj prosinca 1944. godine kada je smijenjen, a na njegovo mjesto postavljen Franjo Nevisti\xc4\x87. Smijenjen je, po nekim izvorima, zbog objavljivanja crte\xc5\xbea Vladimira Nazora u bo\xc5\xbei\xc4\x87nom broju. U kasno ljeto ili ranu jesen (po vlastitu svjedo\xc4\x8denju) 1944. godine biva uhi\xc4\x87en nakratko, po nalogu Ante Paveli\xc4\x87a, koji ga je i saslu\xc5\xa1ao, zbog jedne notice u Hrvatskom narodu. Preostalih 4 mjeseca 1945. nije obavljao nikakvu du\xc5\xbenost. Mortigjija je bio \xc4\x8dlan Usta\xc5\xa1kog pokreta od 1941., te pri\xc4\x8duvni zastavnik Usta\xc5\xa1ke vojnice a kasnije satnik._NEWLINE_Tjednik Spremnost bio je glavno idejno glasilo usta\xc5\xa1kog pokreta, i zapravo jedini tjednik, nakon \xc5\xa1to su usta\xc5\xa1e zabranili izla\xc5\xbeenje svih ostalih gra\xc4\x91anskih \xc4\x8dasopisa\xc2\xa0\xc2\xbbtada\xc5\xa1njeg vremena\xc2\xab. I Hrvatski narod kao i tjednik Spremnost bile su tipi\xc4\x8dno marionetska glasila koja su slijedila politiku Sila osovine a napose Tre\xc4\x87eg Reicha, za ilustraciju vrijedi navesti, da je ve\xc4\x87 20. travnja 1941., Hrvatski narod prenio tekst iz Deutsche Zeitunga pod naslovom\xc2\xa0\xc2\xbbProtiv \xc5\xbdidova treba poduzeti najstro\xc5\xbee mjere\xc2\xab, koji zavr\xc5\xa1ava rije\xc4\x8dima:\xc2\xa0\xc2\xbbBez rje\xc5\xa1enja \xc5\xbeidovskog pitanja nema kona\xc4\x8dnog smirenja u jugoisto\xc4\x8dnom prostoru. A isto je tako sigurno da ove mjere nikada ne mogu biti dosta o\xc5\xa1tre.\xc2\xab Hrvatski narod nije samo prenosio tu\xc4\x91e tekstove, ve\xc4\x87 je donosio i vlastite poput \xc4\x8dlanka od 26. lipnja 1941. pod naslovom:\xc2\xa0\xc2\xbbUnato\xc4\x8d zabrani, \xc5\xbdidovi se jo\xc5\xa1 uvijek kupaju u Savi\xc2\xab. U sli\xc4\x8dnom rasisti\xc4\x8dkom tonu pisani su i \xc4\x8dlanci o Srbima, Ciganima i drugim rasama koje je nacisti\xc4\x8dka ideologija smatrala manje vrijednim. Kao glavni urednik Spremnosti, prema vlastitim rije\xc4\x8dima, nastojao je da tjednik bude\xc2\xa0\xc2\xbbnacionalisti\xc4\x8dko glasilo na \xc5\xa1irokoj osnovi\xc2\xab, da bude i kulturno a ne samo strana\xc4\x8dko i ideolo\xc5\xa1ko, da bude svjedo\xc4\x8danstvo stupnja duhovnih sloboda (\xc5\xa1to je nerijetko izazivalo sumnji\xc4\x8davost kod odre\xc4\x91enih krugova usta\xc5\xa1kog pokreta te i zaplijenu jednog broja)._NEWLINE_Bio je suradnik Hrvatske enciklopedije (1941.-1945.) a uredio je i Zbornik hrvatskih sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1taraca (1942.)._NEWLINE_Svibanjska katastrofa 1945. nije zaobi\xc5\xa1la ni njega. Kad je slom Nezavisne Dr\xc5\xbeave Hrvatske, bio vi\xc5\xa1e nego jasan, zajedno s tridesetoricom drugih novinara iz Prosvjetne bojne odlazi u zbjeg 6. svibnja 1945. prema Zapadu u nadi da \xc4\x87e se mo\xc4\x87i predati zapadnim Saveznicima koji bi ih za\xc5\xa1titili od indoktriniranih jugokomunisti\xc4\x8dkih partizana i konvertiranih \xc4\x8detnika. Kad je bio u Austriji, u Lavam\xc3\xbcndu je zajedno s Milivojem Magdi\xc4\x87em i Jurom Petri\xc4\x8devi\xc4\x87em sastavio Memorandum skupine hrvatskih intelektualaca upu\xc4\x87en nadle\xc5\xbenim mjestima Britanske armije.\n_START_SECTION_\nDani u izbjegli\xc5\xa1tvu\n_START_PARAGRAPH_\nU Austriji je proveo vi\xc5\xa1e od godinu dana (od svibnja 1945. do kolovoza 1946.) i to u izbjegli\xc4\x8dkom logoru, \xc4\x8dija se lokacija povremeno premje\xc5\xa1tala. U logoru se Mortigjija prihvatio posla, organiziranja dru\xc5\xa1tvenog \xc5\xbeivota; priredaba, predavanja o hrvatskoj povijesti, organiziranja Inicijativnog odbora Hrvata-izbjeglica u Koru\xc5\xa1koj. Izdao je i jedne novine 1. o\xc5\xbeujka 1946. (jedan jedini broj, na svega dvije stranice) koji je trebao postati glas hrvatskih izbjeglica u Austriji - Danas i sutra.\n_START_SECTION_\nSu\xc4\x91enje i smrt\n_START_PARAGRAPH_\nNa zahtjev novih jugoslavenskih vlasti Tiasa Mortigjiju su britanske okupacione snage u Austriji predale Jugoslaviji, te je 2. rujna 1946. dopremljen preko Maribora u Zagreb. Nakon toga otpo\xc4\x8dela je istraga, na osnovu koje ga je zagreba\xc4\x8dki Okru\xc5\xbeni sud 8. rujna 1947. osudio na smrt strijeljanjem i gubitak svih gra\xc4\x91anskih prava. Vrhovni sud Hrvatske je tu osudu potvrdio 23. rujna 1947. Strijeljan je 23. listopada 1947. negdje u okolici Samobora.\n_START_SECTION_\nObnova su\xc4\x91enja\n_START_PARAGRAPH_\nObnovu sudskog postupka iz 1947. i poni\xc5\xa1tenje onda\xc5\xa1nje presude K-417/47, zatra\xc5\xbeio je njegov sin Mato Mortigjija (u trenutku strijeljanja oca imao je 4 godine) preko svog dubrova\xc4\x8dkog odvjetnika Antuna Miho\xc4\x8devi\xc4\x87a krajem 1990-ih. Nakon dugotrajnog sudskog procesa je \xc5\xbdupanijski sud u Zagrebu, u sastavu; sutkinja Erna Dra\xc5\xbean\xc4\x8di\xc4\x87 (predsjednica) i suci Ivan Turudi\xc4\x87 i Vladimir Pavlekovi\xc4\x87 (\xc4\x8dlanovi), 18. velja\xc4\x8de 2003. poni\xc5\xa1tilo pravomo\xc4\x87nu presudu Okru\xc5\xbenog suda za grad Zagreb od 8. rujna 1947. (broj K-417/47), kojom je Tias Mortigjija, glavni urednik Spremnosti, naj\xc4\x8ditanijeg tjednika u NDH, te odgovorni urednik dnevnika Hrvatski narod, bio progla\xc5\xa1en krivim i osu\xc4\x91en na kaznu smrti strijeljanjem, trajan gubitak politi\xc4\x8dkih prava, roditeljskih prava, prava na mirovinu i pomo\xc4\x87 socijalnog osiguranja, te na konfiskaciju imovine, a zbog kaznenih djela iz \xc4\x8dlanka 3. to\xc4\x8dke 6. i drugih Zakona o krivi\xc4\x8dnim djelima protiv naroda i dr\xc5\xbeave._NEWLINE_U obrazlo\xc5\xbeenju presude navedeno je da su onda\xc5\xa1nje komunisti\xc4\x8dke vlasti osudile Tiasa Mortigjiju\xc2\xa0\xc2\xbbza politi\xc4\x8dki motivirana kaznena djela, zlouporabom politi\xc4\x8dke mo\xc4\x87i\xc2\xab\xc2\xa0(komunista i njihovih sudova), odnosno da su ga osudili\xc2\xa0\xc2\xbbzato \xc5\xa1to je bio organizirani \xc4\x8dlan Usta\xc5\xa1kog pokreta kao usta\xc5\xa1ki zastavnik, promaknut u \xc4\x8din rezervnoga usta\xc5\xa1kog satnika, te zato \xc5\xa1to je kao \xc4\x8dlan uredni\xc5\xa1tva, odnosno kao odgovorni urednik u dnevniku Hrvatski narod, zatim u tjedniku Spremnost i drugima objavio niz \xc4\x8dlanaka o Nezavisnoj Dr\xc5\xbeavi Hrvatskoj i o borbi hrvatskog naroda za neovisnost\xc2\xab._NEWLINE_Vije\xc4\x87e \xc5\xbdupanijskog suda u Zagrebu uvjerilo se, naime, da je Tias Mortigjija 1947. progla\xc5\xa1en krivim zato \xc5\xa1to je \xe2\x80\x93\xc2\xa0\xc2\xbbpo\xc4\x8dinio krivi\xc4\x8dno djelo politi\xc4\x8dke suradnje s neprijateljem\xc2\xab\xc2\xa0(to\xc4\x8dka 1), i\xc2\xa0\xc2\xbbkrivi\xc4\x8dno djelo ratnog zlo\xc4\x8dina\xc2\xab, i to opet\xc2\xa0\xc2\xbbsuradnjom s neprijateljem, poticanjem na ubojstva, osu\xc4\x91ivanja na smrtne kazne i njihova po\xc4\x8dinjenja, na uhi\xc4\x87enja, mu\xc4\x8denja, prisilno iseljavanje i odvo\xc4\x91enje u konclogore, prisilno prevo\xc4\x91enje na drugu vjeru itd.\xc2\xab\xc2\xa0(to\xc4\x8dka 2. \xe2\x80\x93 9.), ponovno\xc2\xa0\xc2\xbbpoliti\xc4\x8dkom suradnjom s neprijateljem\xc2\xab\xc2\xa0(to\xc4\x8dka 10) i\xc2\xa0\xc2\xbbkrivi\xc4\x8dnim djelom nasilnog obaranja i ugro\xc5\xbeavanja postoje\xc4\x87ega dr\xc5\xbeavnog ure\xc4\x91enja FNRJ, njene vanjske sigurnosti, osnovne demokratske, politi\xc4\x8dke, nacionalne i ekonomske tekovine NOB-a\xc2\xab\xc2\xa0(to\xc4\x8dka 11.) zbog \xc4\x8dega je osu\xc4\x91en na kaznu smrti strijeljanjem, trajan gubitak ve\xc4\x87 spomenutih prava i konfiskaciju imovine. Analizom presude 1947. ustanovljeno je: da je sud iz 1947. optu\xc5\xbeenikovu krivnju temeljio na njegovu priznanju da je bio \xc4\x8dlan Usta\xc5\xa1kog pokreta, u \xc4\x8dinu pri\xc4\x8duvnoga zastavnika pa satnika, da je bio odgovorni urednik Hrvatskog naroda i odgovorni i glavni urednik Spremnosti, a nije uva\xc5\xbeio Mortigjijinu izjavu kako nije napisao inkriminirane tekstove. Svoje priznanje, me\xc4\x91u ostalim, Mortigjija je obrazlagao \xc4\x8dinjenicom da su u njegovim tekstovima sadr\xc5\xbeani elementi njegova uvjerenja i shva\xc4\x87anja onda\xc5\xa1nje politi\xc4\x8dke situacije._NEWLINE_\xc2\xbbU svojim tekstovima\xc2\xab, konstatiralo je vije\xc4\x87e \xc5\xbdupanijskog suda u Zagrebu,\xc2\xa0\xc2\xbbMortigjija nije osobno izlagao pozitivne totalitaristi\xc4\x8dke elemente, a ni u kojem slu\xc4\x8daju nije odobravao zlopotrebe i zastra\xc5\xa1ivanja...\xc2\xab_NEWLINE_Budu\xc4\x87i da se na tu presudu \xc5\xbdupanijsko dr\xc5\xbeavno odvjetni\xc5\xa1tvo nije \xc5\xbealilo, ona je postala pravomo\xc4\x87na - a ona zna\xc4\x8di da je Tias Mortigjija osu\xc4\x91en nevin._NEWLINE_O\xc4\x8dekuje se da bi uskoro mogli uslijediti sli\xc4\x8dni sudski procesi (40 novinara NDH strijeljano je nakon svibnja 1945., 47-sedmorici je do\xc5\xbeivotno zabranjen svaki javni rad, 13 je ubijeno u zavr\xc5\xa1nim operacijama).\n_START_SECTION_\nReakcija na presudu\n_START_PARAGRAPH_\nTa presuda izazvala je i negativne reakcije u dijelu javnosti. Tako je svoje \xc4\x8du\xc4\x91enje izrazio novinar Vjesnika Ivo Horvat, - koji se zapravo nije okomio na osloba\xc4\x91aju\xc4\x87u presudu Mortigjiji, ve\xc4\x87 na njezin prikaz od svojega kolege Josipa Grbelje. Ivo Horvat, ukratko re\xc4\x8deno, ka\xc5\xbee\xc2\xa0\xc2\xbbda se bez obzira na poni\xc5\xa1tenje presude iz 1947., ne mo\xc5\xbee se rehabilitirati politika i praksa koju su odgovorni i glavni urednici usta\xc5\xa1kih listova provodili u slu\xc5\xbebi Paveli\xc4\x87eva re\xc5\xbeima. To je danas valjda jasno u svim segmentima na\xc5\xa1e politi\xc4\x8dke scene, i lijevo i desno, pogotovo u novinarstvu. Osim u izoliranim skupinama filousta\xc5\xa1kih nostalgi\xc4\x8dara.\xc2\xab Na taj osvrt Horvata reagirao je i prozvani Grbelja, - prozvav\xc5\xa1i Horvata da ne sudi trijezno i objektivno, ve\xc4\x87 emotivno - jer da ima predrasude o usta\xc5\xa1tvu, te da se u stvari ne obra\xc4\x8dunava s njim ve\xc4\x87 sa pravomo\xc4\x87nom sudskom odlukom._NEWLINE_Ta presuda je u nekim krugovima do\xc4\x8dekana kao rijetki primjer ispravljanja nepravdi po\xc4\x8dinjenih za vrijeme komunisti\xc4\x8dke Jugoslavije, tako da se je i predsjednik Hrvatskog doma u Buenos Airesu An\xc4\x91elko Jurun u svom pismu predsjedniku vlade Sanaderu pozvao na nju.'