b'\n_START_ARTICLE_\nPio iz Pietrelcine\n_START_SECTION_\nDjetinjstvo i mladena\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nRodio se 25. svibnja 1887. g. u Pietrelcini, u pokrajini Campania u Italiji od roditelja Gracija Forgione i majke Marije Josipe ro\xc4\x91. De Nunzio. Ve\xc4\x87 je sljede\xc4\x87eg dana kr\xc5\xa1ten i nadjenu\xc5\xa1e mu ime Franjo (Francesco). _NEWLINE_Djetinjstvo i mladena\xc4\x8dku dob pro\xc5\xbeivio je u vedrom i mirnom okoli\xc5\xa1u: u ku\xc4\x87i, crkvi, na poljima i ne\xc5\xa1to kasnije u \xc5\xa1koli. U dvanaestoj godini primio je sakrament krizme i prvu pri\xc4\x8dest. Sa \xc5\xa1esnaest godina, 6. sije\xc4\x8dnja 1903. g. ulazi u novicijat Manje bra\xc4\x87e Kapucina u Marcane. Obukav\xc5\xa1i redovni\xc4\x8dko odijelo zamijeni ime Francesco i bi nazvan fra Pio. Uspje\xc5\xa1no zavr\xc5\xa1iv\xc5\xa1i godinu ku\xc5\xa1nje tj. novicijata, vremena preispitivanja sebe i svoje odluke o tome mo\xc5\xbee li ustrajati u Redu kapucina, polo\xc5\xbeio je privremene redovni\xc4\x8dke zavjete, a potom, 27. sije\xc4\x8dnja 1907. g. i do\xc5\xbeivotne zavjete.\n_START_SECTION_\nZrela dob\n_START_PARAGRAPH_\nZa sve\xc4\x87enika je zare\xc4\x91en 10. kolovoza 1910. g. u katedrali u Beneventu. Radi zdravstvenih razloga ostao ke kod svojih u Pietrelcini do 1916. godine. U rujnu iste godine, poslan je u samostan u San Giovanni Rotondo i tu ostaje, uz kra\xc4\x87e prekide, sve do smrti pru\xc5\xbeaju\xc4\x87i ljudima primjer uzornog redovnika._NEWLINE_5. kolovoza 1918. na sebe prima znakove muke Gospodinove. Ljudi oko njega svjedoci su ovih \xc4\x8dudesnih znakova te mnogih drugih karizmatskih darova koje je primio od Boga. Raspaljen ljubavlju prema Bogu i bli\xc5\xbenjima, fra Pio je \xc5\xbeivio puninu svoga zvanja doprinose\xc4\x87i svojim slu\xc5\xbeenjem spasenju \xc4\x8dovjeka kroz posebno poslanje koje je obilje\xc5\xbeilo \xc4\x8ditav njegov \xc5\xbeivot. _NEWLINE_Ostvarivao je svoj \xc5\xbeivotni program pomo\xc4\x87u triju sredstava: sebedarnim predanjem u vo\xc4\x91enju du\xc5\xa1a, sakramentalnim pomirenjem ljudi s Bogom i slu\xc5\xbeenjem svete mise. Sveta misa je za njega predstavljala vrhunac i puninu duhovnosti. Na socijalnom ili dru\xc5\xa1tvenom podru\xc4\x8dju fra Pio se zalagao oko ubla\xc5\xbeivanja patnji mnogih obitelji, posebno bolesnih i siroma\xc5\xa1nih. U tu je svrhu utemeljio "Casa Sollievo della Sofferenza", tj. izgradnjom "Ku\xc4\x87a za ubla\xc5\xbeavanje patnji" koja je sve\xc4\x8dano bila otvorena 5. svibnja 1956. g. te je u to vrijeme bila najsuvremenije ure\xc4\x91ena bolnica u Italiji, sa svim odjelima. _NEWLINE_Na duhovnom planu je  po\xc4\x8deo organizirati \xe2\x80\x9eMolitvene skupine\xe2\x80\x9c ve\xc4\x87 1940. godine, ali svoj procvat skupine su zadobile izme\xc4\x91u 1947. i 1950. g. s crkvenim odobrenjem i podr\xc5\xa1kom pape Pija XII. _NEWLINE_Fra Pio je svoje \xe2\x80\x9eMolitvene skupine\xe2\x80\x9c prozvao "Rasadi\xc5\xa1te vjere i ognji\xc5\xa1te ljubavi". Kasnije \xc4\x87e ih papa Pavao VI. nazvati "velika rijeka ljudi koji mole". _NEWLINE_U tim molitvenim skupinama je ishodi\xc5\xa1te i svim kasnije osnovanim molitvenim skupinama pod razli\xc4\x8ditim nazivima diljem cijeloga svijeta. _NEWLINE_Jo\xc5\xa1 od svoje mladosti fra Pio nije bio nikada posebno dobrog zdravlja, posebno ne u posljednjim godinama svojega \xc5\xbeivota. _NEWLINE_Smrt ga je zatekla vedrog raspolo\xc5\xbeenja, 23. rujna 1968. g. u dobi od 81 godine. Njegov \xc5\xbeivot je bio obilje\xc5\xbeen patnjom, jer ga je Bog htio pridru\xc5\xbeiti bolima i patnjama ljudi i Isusa Krista za spasenje svijeta. To se nije o\xc4\x8ditovalo samo po stigmama, tj. po Isusovim ranama, nego i u cjelokupnom njegovom \xc5\xbeivotu. _NEWLINE__NEWLINE_Papa Pavao VI. u svom nagovoru vi\xc5\xa1im redovni\xc4\x8dkim poglavarima kapucinskog Reda je istaknuo veliku popularnost oca Pija rekav\xc5\xa1i: _NEWLINE_ \xe2\x80\x9eGledajte koliku je popularnost stekao, koliko je mno\xc5\xa1tvo ljudi okupio oko sebe! Za\xc5\xa1to? Zar zato \xc5\xa1to je bio veliki mislilac? Ili mo\xc5\xbeda zato \xc5\xa1to je bio veliki u\xc4\x8denjak? Ili mo\xc5\xbeda zbog toga \xc5\xa1to je imao velika sredstva na raspolaganju? Ne! To je zato \xc5\xa1to je ponizno slu\xc5\xbeio svete mise, \xc5\xa1to je ispovijedao od jutra do ve\xc4\x8deri i zato, \xc5\xa1to je  ;ka\xc5\xbeem to odgovorno!; bio predstavnik otiska rana na\xc5\xa1ega Gospodina. Bio je \xc4\x8dovjek molitve i patnje.\xe2\x80\x9d\n_START_SECTION_\nNakon smrti\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x87 za vrijeme zemaljskoga \xc5\xbeivota u\xc5\xbeivao je veliku popularnost svetosti zbog svojih kreposti i svoga duha molitve, zbog \xc5\xbertava i jer se potpuno posvetio dobru svih du\xc5\xa1a. U godinama poslije smrti sve vi\xc5\xa1e se \xc5\xa1irio glas o njegovoj svetosti i o \xc4\x8dudesima koja su se doga\xc4\x91ala po preporukama na njegov zagovor. Ta \xc4\x8dinjenica je postala nezaobilazni crkveni fenomen koji se pro\xc5\xa1irio po cijelom svijetu i u svim slojevima ljudi. Tako Bog otkriva Crkvi \xc5\xbeelju, da ga proglasi i na zemlji njegovim vjernim Slugom. Nije pro\xc5\xa1lo mnogo vremena i kapucinski Red je pokrenuo korake prema propisima ckrvenoga prava za po\xc4\x8detak procesa za njegovo progla\xc5\xa1enje bla\xc5\xbeenim i svetim. _NEWLINE_Nakon utvr\xc4\x91enih \xc4\x8dinjenica koje su se tra\xc5\xbeile, Crkva je Pija proglasila bla\xc5\xbeenim 2. svibnja 1999. g. na Trgu sv. Petra u Rimu. Obred progla\xc5\xa1enja  Pija bla\xc5\xbeenim predvodio je sam papa Ivan Pavao II., ali niti dva najve\xc4\x87a trga u Rimu, Svetog Petra i Svetog Ivana Lateranskog, nisu mogli primiti sve hodo\xc4\x8dasnike koji su za tu prigodu do\xc5\xa1li u Rim. Bla\xc5\xbeenik se liturgijski slavi 23. rujna.\n_START_SECTION_\nKritike\n_START_PARAGRAPH_\nZbog neobi\xc4\x8dnih sposobnosti za koje se tvrdilo da ih Pio posjeduje, Sveta Stolica je pokrenutala brojne istrage. Mjesni nadbiskup Pasquale Gagliardi nije vjerovao u Pijina navodna \xc4\x8duda, tvrde\xc4\x87i da su ga njegova bra\xc4\x87a kapucini iskori\xc5\xa1tavali s ciljem stjecanja financijske dobiti. Kada je Pio XI. izabran za papu 1922. godine, Sveta Stolica je postala iznimno sumnji\xc4\x8dava te je podvrgnula Pija brojnim istragama. _NEWLINE_Sveta Stolica nametnula je Piji brojne zabrane s ciljem smanjivanja njegove eksponiranosti u javnosti i to: zabrane slu\xc5\xbeenja mise za javnost, blagoslova ljudi, odgovaranja na pisma, javnog pokazivanje stigmi te razgovaranja s Benedettom, Pijinim duhovnikom. Kada je Sveta Stolica naredila da se Pio preseli u samostan u sjevernoj Italiji, lokalni mje\xc5\xa1tani su po\xc4\x8deli prosvjedovati \xc5\xa1to je nagnalo Svetu Stolicu da na kraju odustane od prvotnoga zahtjeva te da dozvoli Piju da i dalje nastavi \xc5\xbeivjeti u istom samostanu. Od 1921. do 1922., Piju je bilo zabranjeno javno obavljanje sve\xc4\x87eni\xc4\x8dke du\xc5\xbenosti, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i ispovijedanje i slavljenje mise. Od 1924. do 1931., Sveta Stolica je u slu\xc5\xbebenim izjavama o\xc5\xa1tro negirala da su doga\xc4\x91aji u Pijinu \xc5\xbeivotu bili povezani s nadnaravnim._NEWLINE_Osniva\xc4\x8d milanskog katoli\xc4\x8dkog sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1ta Presvetog Srca, lije\xc4\x8dnik i psiholog, fratar Agostino Gemelli jednom se na nekoliko minuta susreo s Pijom koji mu tada nije dozvolio da pregleda njegove stigme. Prema Gemelli, Pio je bio "neuk psihopat sklon samoozlje\xc4\x91ivanju koji iskori\xc5\xa1tava lakovjernost ljudi." Gemelli je naga\xc4\x91ao da je Pio dr\xc5\xbeao svoje rane otvorenima uz pomo\xc4\x87 karbolne kiseline zbog \xc4\x8dega je morao zavijati rane u gazu te je redovito nosio rukavice. Prema vjernicima, njegova krvarenja su se nastavila narednih 50 godina te su se rane zatvorile svega nekoliko sati nakon njegove smrti. Ljekarnik je 1919. Piju prodao \xc4\x8detiri grama karbolne kiseline \xc5\xa1to je nadbiskup Gagliardi smatrao nepobitnim dokazom da je Pio sam utjecao na nastanak rana/stigmi. Ovo mi\xc5\xa1ljenje je ispitano i naposlijetku odba\xc4\x8deno od strane Svete Stolice. _NEWLINE_1933. godine je Papa Pio XI. naredio da se Piju ukloni zabrana koja mu je onemogu\xc4\x87avala javno slavljenje mise. Papa je izjavio: "Ja se nisam lo\xc5\xa1e postavio prema Piju, ali sam bio lo\xc5\xa1e informiran." Naredne godine, Pio je dobio pravo ispovijedati, kao i po\xc4\x8dasnu papinu dozvolu za propovijedanje iako nikada nije polo\xc5\xbeio ispit za dobivanje licence propovjednika. Papa Pio XII., koji je stupio u slu\xc5\xbebu 1939., poticao je vjernike da posje\xc4\x87uju Pija._NEWLINE_Godine 1940., Pio je zapo\xc4\x8deo s ostvarivanjem planova za otvaranje bolnice u San Giovanni Rotondnou, koja je trebala biti nazvana "Casa Sollievo della Sofferenza" iliti "Dom koji smanjuje patnju." Bolnica je naposlijetku otvorena 1956. Britanska humanitaraka i novinara Barbara Ward je odigrala zna\xc4\x8dajnu ulogu u prikupljanju nov\xc4\x8danih sredstava za ovaj projekt, osigurav\xc5\xa1i zajam Administracije Ujedinjenih naroda za rehabilitaciju (UNRRA) u iznosu od $325.000 (cca. $2,800.000 2016. godine). Kako bi mogao upravljati bolnicom, Papa Pio XII. je 1957. Pija odrije\xc5\xa1io redovni\xc4\x8dkog zavjeta siroma\xc5\xa1tva. Pijini kriti\xc4\x8dari su iskoristili ovaj projekt kako bi ga napali, optu\xc5\xbeuju\xc4\x87i ga za pronevjeru novca._NEWLINE_Papa Pavao VI (papa od 1963. do 1978.), je sredinom 1960-ih odbacio sve optu\xc5\xbebe upu\xc4\x87ene na Pijin ra\xc4\x8dun._NEWLINE_Godine 1947. mladi poljski sve\xc4\x87enik Karol J\xc3\xb3zef Wojtyla (kasnije papa Ivan Pavao II.), posjetio je Pija koji ga je tom prilikom ispovjedio. Austrijski kardinal Alfons Stickler rekao je kako mu je Wojtyla povjerio da mu je Pijo tijekom susreta rekao da \xc4\x87e se jednog dana uspeti na "najvi\xc5\xa1i polo\xc5\xbeaj u Crkvi, iako ti je potreban daljnji razvoj." Kardinal Stickler tako\xc4\x91er je izjavio da je Wojtyla vjerovao kako se ovo proro\xc4\x8danstvo ispunilo kada je postao kardinal. Osobni tajnik Pape Ivana Pavala II., Stanis\xc5\x82aw Dziwisz, negira istinitost Sticklerovih tvrdnji, dok George Weigel u svojoj biografiji "Svjedok u nadu" spominje susret, ali ne i Pijino proro\xc4\x8danstvo.'