b'\n_START_ARTICLE_\nAtanazije II. Aleksandrijski\n_START_SECTION_\nPregled\n_START_PARAGRAPH_\nNakon odlaska pape Petra III. Mongusa, po mi\xc5\xa1ljenju okupljnih vjernika, biskupa i redovnika svi su se slo\xc5\xbeili da on zaslu\xc5\xbeuje da bude zere\xc4\x91enjen kao patrijarh Aleksandrije. To se odvijalo u vrijeme neposredno nakon pada Zapadnog rimskog carstva 476. godine i vladavine rimskog cara Zenon (474. - 491.) koji je i prihvatio raspad i doprinio stabilizaciji i opstanku Isto\xc4\x8dnog dijela rimske dr\xc5\xbeave._NEWLINE__NEWLINE_Atanazije je bio obrazovan \xc4\x8dovjek i veliki vjernik ispunjen Duhom Svetim, poznat po svome integritetu kao i po integritetu njegove vjere. Kada je postao patrijarh, najve\xc4\x87u brigu je poklanjao Kristovim vjernicima kroz svoje molitve i propovjedi.\n_START_SECTION_\nPreviranja\n_START_PARAGRAPH_\nU vrijeme svoga patrijarhata u Aleksandriji, de\xc5\xa1avala su se ozbiljna previranja jer su sve apostolske crkve u zemlji odbijale razmotriti, a kamoli prihvatiti vjerovanja Vije\xc4\x87a Kalcedona, te su posljedi\xc4\x8dno odbacile i pismo, \xc4\x8duveni Thomos pape Lava I.. Za vrijeme njegovog papinstva, nakon smrti cara Zenona 491. godine, za cara isto\xc4\x8dnog rimskog carstva je izabran Anastazije I. 11. travnja 491. AD.\n_START_SECTION_\nKraj previranja\n_START_PARAGRAPH_\nPatrijarh je stekao naklonost cara Anastazija, te je s njime dijelio zabrinutost i tra\xc5\xbeio na\xc4\x8din kako da uspostavi mir na Istoku op\xc4\x87enito, a posebno u Egipatu. Obostrana \xc5\xbeelja je bila da se vjerski sukobi ne bi smjeli ponoviti, te da se moraju okon\xc4\x8dati, a car je, kao posebno va\xc5\xbeno, nagla\xc5\xa1avao potrebu da svaka osoba mora imati mogu\xc4\x87nost slobodnog izbora koju doktrinu ili religiju \xc4\x87e prihvatiti. Kad je car vidio da su neki biskupi skloni pretresanju pro\xc5\xa1losti i raspravama, on ih je odlu\xc4\x8dno dao smjeniti kako ne bi ponovno uzburkali atmosferu i mir u Crkvi. Dakle, duh mira je napokon prevladao u svim crkvama, osim u kritikama katoli\xc4\x8dke crkve, \xc4\x8diji se respektabilni \xc4\x8delnici nisu prestali suprotstavljati onima koji se nisu slagali sa odlukama sabora Kalcedona . Neki izvori navode da se to prvenstveno odnosilo na "rimske biskupe".\n_START_SECTION_\nOdlazak\n_START_PARAGRAPH_\nAtanazije I. je ostao na Tronu Sv. Marka \xc5\xa1est godina i devet mjeseci, i \xc5\xbeivio je u razdoblju mira sve do svoga odlaska 1. listopada 496. AD. (20. thouta godine 212 A.M. prema koptskom ra\xc4\x8dunanju vremena). Zabilje\xc5\xbeen je u sinaksarionu - kalendaru svetaca koptske crkve 20. dana mjeseca thouta, koji je dan njegove smrti.'