b'\n_START_ARTICLE_\nNovoasirsko Carstvo\n_START_PARAGRAPH_\nNovoasirsko carstvo ozna\xc4\x8duje razdoblje u povijesti Asirije izme\xc4\x91u 1075. i 884. pr. Kr., \xc5\xa1to je posljednje razdoblje u kojem je ova zemlja imala zna\xc4\x8dajnu ulogu na drevnom Bliskom istoku.\n_START_SECTION_\nPo\xc4\x8detak Novoasirskog carstva (1075.-884. pr. Kr.)\n_START_PARAGRAPH_\nNakon smrti Tiglat-Pilesera I. (1076. pr. Kr.) ponovno je smanjena asirska mo\xc4\x87 i malo je o toj zemlji poznato sve do dolaska na vlast A\xc5\xa1ur-Dana II. (935. pr. Kr.). Razlog je tome vjerojatno bila nemogu\xc4\x87nost ostvarivanja u\xc4\x8dinkovite i sustavne uprave na ogromnom teritoriju \xc5\xa1to ga je Tiglat-Pileser osvojio, ali i izuzetno sna\xc5\xbean pritisak \xc5\xa1to su ga na asirsko kraljevstvo vr\xc5\xa1ili Aramejci. Stanje se popravilo po\xc4\x8detkom prvog tisu\xc4\x87lje\xc4\x87a kad su trojica uzastopnih kraljeva ostvarili unutarnju stabilnost i poduzeli vojne pohode za vra\xc4\x87anje izgubljenih teritorija._NEWLINE_Prvi je od njih A\xc5\xa1ur-Dan II. (935.-912. pr. Kr.), \xc4\x8dije kraljevanje ozna\xc4\x8dava i po\xc4\x8detak Novoasirskog carstva. On je bio prvi kralj, nakon vi\xc5\xa1e od jednog stolje\xc4\x87a, koji je redovito poduzimao vojne pohode izvan Asirije, u prvom redu protiv Aramejaca od kojih je ponovno preuzeo izgubljena podru\xc4\x8dja na zapadu. Tada je do\xc5\xa1lo i do obnove grada A\xc5\xa1ura, a osobito njegovih gradskih zidina._NEWLINE_Drugi je va\xc5\xbean kralj Adad-nirari II. (911.-891. pr. Kr.), sin A\xc5\xa1ur-Dana. Osim \xc5\xa1to je nastavio pritisak protiv Aramejaca, poveo je i pohode protiv Babilonije na jugu i zemlje Nairi na istoku. Prilikom ovih pohoda, asirska je vojska stigla do rijeke Balih na zapadu, do srednjeg Eufrata na jugu, do jezera Van na sjeveru i do sredi\xc5\xa1njeg dijela gorja Zagros na istoku. U sredi\xc5\xa1tu svih pohoda bili su Aramejci protiv kojih je povedeno \xc4\x8dak osam pohoda, koji su bili tako uspje\xc5\xa1ni da je Adad-nirari na kraju pro\xc5\xa1ao aramejskim podru\xc4\x8djima, a mjesni su mu aramejski poglavari dragovoljno odavali po\xc4\x8dasti. Ovi pohodi trebali su ponajprije dati sliku o asirskoj mo\xc4\x87i i tom \xc4\x87e se strategijom slu\xc5\xbeiti i kasniji asirski kraljevi. Druga novost bilo je postavljanje velikih skladi\xc5\xa1ta s namirnicama za vojsku na strate\xc5\xa1kim mjestima novoosvojenih prostora. Ova \xc4\x87e se skledi\xc5\xa1bena mjesta kasnije pretvoriti u administrativna sredi\xc5\xa1ta, \xc4\x8dime po\xc4\x8dinje ure\xc4\x91ivanje carstva po provincijama._NEWLINE_Tre\xc4\x87i va\xc5\xbean kralj ovoga razdoblja bio je Tukulti-Ninurta II. (891.-884. pr. Kr.) koji se posvetio sustavnom unutarnjem ure\xc4\x91ivanju carstva. Usto, bio je vrlo poduzetan graditelj te je poduzeo velike obnove i gradnje u A\xc5\xa1uru i u Ninivi.\n_START_SECTION_\nKraljevi iz Kalaha (883.-824. pr. Kr.)\n_START_PARAGRAPH_\nOvo razdoblje predstavlja jedan od vrhunaca Novoasirskog carstva (drugi \xc4\x87e biti onaj u doba Sargona II. i njegovih nasljednika). Prvi od kraljeva ovog razdoblja bio je A\xc5\xa1ur-nasir-pal II. (884.-859. pr. Kr.) koji je svoju prijestolnicu premjestio u grad Kalah. Za njega se mo\xc5\xbee re\xc4\x87i da je postao uzorom idealnog asirskog kralja, koji je doveo Asiriju do dotad nevi\xc4\x91ene mo\xc4\x87i i bogatstva, a sve zahvaljuju\xc4\x87i njegovu na\xc4\x8delu da asirski kralj redovito, svake godine mora polaziti u vojne pohode. Povjesni\xc4\x8darima je dosad poznato 14 velikih pohoda u 24 godine njegove vlasti. Poveo je tri pohoda prema istoku, odakle je doveo stanovni\xc5\xa1tvo kao roblje u Kalah. Poveo je tako\xc4\x91er vi\xc5\xa1e pohoda prema sjeveru i sjeveroistoku, gdje je osvojio zemlje Urartu i Nairu, gdje je proveo opse\xc5\xbene administrativne mjere koje su mu osigurale stalne prihode kroz cijelo kraljevanje. Kroz \xc4\x8ditavo vrijeme svoje vlasti ratovao je i na zapadu, gdje su si Asirci uspjeli bez borbe osigurati redovite prihode iz Karkemi\xc5\xa1a. Pre\xc5\xa1li su i preko gornjeg toka Eufrata i kona\xc4\x8dno stigli i do Sredozemnog mora, a libanonski gradovi iskazivali su po\xc4\x8dast ovom kralju. A\xc5\xa1ur-nasir-pal II. poduzeo je, koriste\xc4\x87i libanonsku cedrovinu, nove gra\xc4\x91evinske radove u Kalahu. Poveo je i nekoliko kaznenih pobuna protiv pobunjenika na ju\xc5\xbenoj granici carstva._NEWLINE_U ovom je razdoblju zapo\xc4\x8dela podjela carstva na provincije s upraviteljem na \xc4\x8delu, iz kojih je redovito morao stizati porez._NEWLINE_A\xc5\xa1ur-nasir-pala II. naslijedio je njegov sin, \xc5\xa0almanasar III. (858.-824. pr. Kr.) koji je nastavio voditi vojne pohode. Na zapadu se suo\xc4\x8dio s dva podru\xc4\x8dja otpora, onim sjevernijim oko Karkemi\xc5\xa1a i onim ju\xc5\xbenijim oko Damaska. Sa sjevernijim protuasirskim savezom lako se obra\xc4\x8dunao i utemeljio ondje asirsku upravu, dok je ve\xc4\x87e borbe vodio sa savezom oko Damaska koji je okupljao vi\xc5\xa1e naroda, a me\xc4\x91u njima i kraljevstvo Izrael, \xc5\xa1to ga je predvodio kralj Ahab. Najve\xc4\x87i sukob dogodio se kod Karkara na rijeci Orontu 853. pr. Kr. Premda je pobjedu odnio \xc5\xa0almanasar, dama\xc5\xa1\xc4\x8danski savez uni\xc5\xa1ten je tek kasnijim ustrajnim asirskim pohodima, kad \xc4\x87e \xc5\xa0almanasar sti\xc4\x87i sve do brda Karmel gdje je postavio i svoju stelu. Na sjeveru se sukobio s kraljevstvom Urartu, a najve\xc4\x87i je pohod bio 856. pr. Kr., pri \xc4\x8demu su Asirci osvojili veliko podru\xc4\x8dje i prili\xc4\x8dan plijen, koji je uklju\xc4\x8divao i brojne konje, odveli u Asiriju. Dva pohoda u Babiloniju bila su manjeg zna\xc4\x8denja._NEWLINE_\xc5\xa0almanasar je, poput svoga oca, izgra\xc4\x91ivao Kalah, a uz taj grad izgradio je i utvrdu \xc2\xbb\xc5\xa0almanasar\xc2\xab\xc2\xa0koji je bio najve\xc4\x87a vojna konstrukcija u zapadnoj Aziji. Obnovio je zidine A\xc5\xa1ura i tamo\xc5\xa1nje hramove, a gradio je i u Ninivi. Kraj njegove vladavine ozna\xc4\x8den je pomutnjom iz koje kao kralj izlazi jedan od njegovih sinova, a nije poznato kako je \xc5\xa0almanasar zavr\xc5\xa1io \xc5\xbeivot.\n_START_SECTION_\nAsirija i Urartu (823.-745. pr. Kr.)\n_START_PARAGRAPH_\nKroz gotovo stotinu godina nakon smrti \xc5\xa0almanasara III., povijest Asirije obilje\xc5\xbeena je upadima snaga kraljevstva Urartu, koje je u tom trenutku postalo sna\xc5\xbenije i od same Asirije. Ovakvu asirsku slabost iskoristili su ostali narodi, poglavito Babilonija na jugu, te Aramejci i ostali narodi na zapadu, koji su se oslobodili vazalskog odnosa prema Asiriji. Ovo je najtamnije razdoblje Novoasriskog carstva, \xc4\x8demu je doprinio i \xc5\xa0almanasarov sin, \xc5\xa0am\xc5\xa1i-Adad V. (823.-811. pr. Kr.). Njega je naslijedio Adad-nirari III. (811.-783. pr. Kr.), uz kojega je kao namjesnica, barem na po\xc4\x8detku kraljevanja, vladala njegova majka, Samu-ramat, poznatija kao Semiramida. U to je doba Asirija ponovno po\xc4\x8dela rasti, te je osvojila Damask, a Kraljevstvo Izrael pla\xc4\x87alo joj je danak. Usto, obnovljena je i prevlast u Babiloniji. Ipak, vi\xc5\xa1e nego sam kralj, vlast su u osvojenim podru\xc4\x8djima imali mjesni mo\xc4\x87nici kojima je kralj davao osobite povlastice._NEWLINE_Osim nastavka gradnje i obnove gradova (Kalah, utvrda \xc5\xa0almanasar, Niniva), za ovo je razdoblje zna\xc4\x8dajan i sna\xc5\xbean utjecaj babilonske religije u Asiriji i va\xc5\xbeno mjesto koje tada u Asiriji zauzima babilonski bog Nabu._NEWLINE_Od 782. do 745. pr. Kr. kraljevala su nominalno tri kralja, no u stvarnosti je zemlja bila podijeljena na zapravo neovisne dr\xc5\xbeavice, a ja\xc4\x8danjem kraljevstva Urartu, Asirija se na\xc5\xa1la pred nestankom.\n_START_SECTION_\nKasno Asirsko carstvo (744.-612. pr. Kr.)\n_START_PARAGRAPH_\nKad je Tiglat-Pileser III. (745.-727. pr. Kr.) do\xc5\xa1ao na vlast, na\xc5\xa1ao je zemlju u gotovo potpunom rasulu. Poveo je vrlo uspje\xc5\xa1ne pohode na sjever i osvojio podru\xc4\x8dje kraljevstva Urartu. Ovi su uspjesi potakli vladare narod\xc3\xa2 na zapadu da mu dragovoljno pla\xc4\x87aju danak i zapravo postanu njegovim vazalima. Nakon smirivanja stanja na sjeveru, Tiglat-Pileser 734. pr. Kr. kre\xc4\x87e prema zapadu, prolazi kroz Siriju, Feniciju i Judu, te osvaja grad Gazu, koja je bila va\xc5\xbena radi uspostavljanja izravne trgovine s Egiptom. Nakon pobune zapadnih zemalja, kralj ih pokorava, te ih uklju\xc4\x8duje u Asirsko carstvo. Tiglat-Pileser vi\xc5\xa1e \xc4\x87e se puta uplitati i u stvari Babilonije, dok na koncu ne zasjedne osobno na babilonsko prijestolje, te tako ujedini dva mo\xc4\x87na carstva, \xc5\xa1to \xc4\x87e dovesti do pobune Merodah-Baladana. U ovom je razdoblju provedeno opse\xc5\xbeno preustrojstvo dr\xc5\xbeavne uprave, a mno\xc5\xa1tvo je osvojenog naroda preseljeno u druge krajeve. Ovaj kralj nije mnogo gradio, a najva\xc5\xbenija je njegova gra\xc4\x91evina pala\xc4\x8da u Kalahu.\n_START_SECTION_\nPokoravanje zapada i borbe s Merodah-Baladanom\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov nasljednik \xc5\xa0almanasar V. gotovo je sigurno osvojio Samariju i kraljevstvo Izrael oko 722. pr. Kr., a njegovi su stanovnici preseljeni u Asiriju. Na koncu je kralj ubijen, a njegovo mjesto zauzima uzurpator Sargon II. koji nastavlja s osvajanjima. Ipak, morao se suo\xc4\x8diti i s unutarnjim nemirima, koji su dali povoda vazalinim dr\xc5\xbeavama, Damasku, Arpadu i Samariji, da se pobune. U bitci kod Karkara Sargon ih pora\xc5\xbeava i ponovno sti\xc5\xbee do Gaze, gdje pobje\xc4\x91uje i egipatsku vojsku. Svoj je utjecaj pro\xc5\xa1irio i na Cipar. Vodio je borbe i na sjeverozapadu, te uspio posti\xc4\x87i mir na tim granicama. U Babiloniji su nastavljene borbe s Merodah-Baladanom. Sargon je izgradio sasvim novu prijestolnicu - Dur \xc5\xa0arukin (Utvrda Sargon) - ne\xc5\xa1to sjevernije od Ninive. Sredi\xc5\xa1nja zgrada novog grada bila je kraljevska pala\xc4\x8da, no ondje su se uzdizali i veli\xc4\x8danstveni hramovi i zigurati, a \xc4\x8ditav je kompleks bio opasan sna\xc5\xbenim zidinama. Iz svih dijelva Sarogonova carstva stanovni\xc5\xa1tvo je preseljavano u Dur \xc5\xa0arukin, kako bi se napunio novi grad._NEWLINE_Sargonov sin i nasljednik, Sanherib (705.-681. pr. Kr.) morao je svoju pozornost okrenuti prema zapadu. Kraljevstvo Juda s kraljem Ezekijom na \xc4\x8delu, odbijalo je pokornost Asiriji, te je sklopilo savez s Egiptom. Povjesni\xc4\x8dari se do danas nisu slo\xc5\xbeili valja li govoriti o jednom ili vi\xc5\xa1e vojnih pohoda prema Jeruzalemu. Ipak, jasno je da je asirska vojska porazila egipatsko-etiopsku vojsku kod mjesta Eltekeh na podru\xc4\x8dju Jude. Nakon toga je po\xc4\x8dela opsada Jeruzalema, a grad nije nasilno pao, nego je Ezekija Sanheribu dao bogate darove. Ostali judejski gradovi bili su te\xc5\xa1ko razoreni, a osobito Laki\xc5\xa1. U sljede\xc4\x87em sukobu s etiopskom vojskom asirske su se snage naglo povukle. Povijesni izvori nude vi\xc5\xa1e razloga tome povla\xc4\x8denju, no do danas nije jasno \xc5\xa1to se doista dogodilo. U Babiloniji otpor protiv Sanheriba predvodio je i dalje Kaldejac Merodah-Baladan, a nakon njegove smrti, njegov sin. Babiloncima su se pridru\xc5\xbeili i Elamiti, no Marodah-Baladan je pora\xc5\xbeen i morao se skloniti u Elam. Sanherib, nakon \xc5\xbeestokih borbi osvaja Babilon, razara ga, te ubija ili iseljava sve stanovni\xc5\xa1tvo grada, kao \xc5\xa1to pi\xc5\xa1e na Sanheribovim kraljevskim natpisima. Ovaj doga\xc4\x91aj iz 689. predstavlja najtamniju to\xc4\x8dku u povijesti Babilonije kroz mnoga stolje\xc4\x87a. Sanherib je za svoju prijestolnicu izabrao Ninivu, te je vodio njezinu opse\xc5\xbenu obnovu. Izgra\xc4\x91ena je nova pala\xc4\x8da, a grad je nanovo utvr\xc4\x91en sasvim novim obzi\xc4\x91em i gradskim vratima. Obnavljao je i A\xc5\xa1ur, nastoje\xc4\x87i tako obnoviti i asirsku religiju. Prema toj Sanheribovoj obnovi, babilonski bog Marduk morao je biti podre\xc4\x91en asirskome bogu A\xc5\xa1uru. Nije do kraja poznato kako je zavr\xc5\xa1ilo Sanheribovo kraljevanje, no gotovo je sigurno da ga je ubio jedan od njegovih vlastitih sinova.\n_START_SECTION_\nKulturna i religijska obnova\n_START_PARAGRAPH_\nMla\xc4\x91i Sanheribov sin, Asarhadon (681.-669. pr. Kr.), manje se bavio vojnim pohodima, a vi\xc5\xa1e pitanjima kulture i religije, \xc5\xa1to je vidljivo iz njegovih kraljevskih natpisa i pisama. Na\xc4\x91eni su i brojni kraljevi zahtjevi za proro\xc5\xa1tvima upu\xc4\x87eni bogovima \xc5\xa0ama\xc5\xa1u i Adadu, kako bi dali smjernice za dr\xc5\xbeavnu politiku. Ipak, poveo je i vojne pohode protiv Egipta, a uspjeh je postigao 671. pr. Kr. osvojiv\xc5\xa1i egipatsku prijestolnicu Memfis. Za jednog od sljede\xc4\x87ih pohoda, kojim je htio u\xc4\x8dvrstiti vlast u Egiptu, Asarhadon je i umro. U Babiloniji je nastojao primiriti stanovni\xc5\xa1tvo rade\xc4\x87i oko obnove i ustrojavaju\xc4\x87i dobru upravu. Sredi\xc5\xa1te radova u Babiloniji bila je obnova samog Babilona i Mardukova hrama. Velike radove provodio je i u Ninivi, A\xc5\xa1uru, Arbeli i Kalahu. U Asarhadonovo je vrijeme osobitu ulogu u upravljanju dr\xc5\xbeavom imala njegova majka, Nakija, koja je \xc4\x8dak pisala kraljevske natpise i primala izvje\xc5\xa1\xc4\x87a slu\xc5\xbebenika o religijskim i vojnim pitanjima. Nakon Asarhadonove smrti ona \xc4\x87e nastaviti imati vode\xc4\x87u ulogu i za vlasti svoga unuka, Asurbanipala.\n_START_SECTION_\nAsurbanipal\n_START_PARAGRAPH_\nAsurbanipal (669. - oko 631. ili 627. pr. Kr.) je nastavio s vojnim djelovanjem u Egiptu kako bi ga sasvim podlo\xc5\xbeio, tako da je 667. pr. Kr. ponovno osvojio Memfis, koji se bio pobunio, ba\xc5\xa1 kao i nekoliko godina kasnije. Tada, 663. pr. Kr., osvaja i Tebu, no asirska \xc4\x87e vlast ondje naglo po\xc4\x8deti slabiti zbog briga na drugom kraju carstva, pa \xc4\x87e Egipat kona\xc4\x8dno vratiti svoju neovisnost. Najve\xc4\x87i Asurbanipalov problem bila je Babilonija i njezini saveznici Elamiti. Asurbanipalova brata, \xc5\xa0ama\xc5\xa1-\xc5\xa1uma-ukina, njihov otac, Asarhadon, postavio je za kralja u Babilonu, \xc5\xa1to je dovelo do rata me\xc4\x91u bra\xc4\x87om, koji je trajao od 652. do 648. pr. Kr. Ve\xc4\x87ina se sukoba odigrala na babilonskom podru\xc4\x8dju, tako da je najve\xc4\x87e \xc5\xbertve i podnijelo babilonsko stanovni\xc5\xa1tvo. Za posljednje opsade Babilona izbilo je siroma\xc5\xa1tvo i glad. \xc5\xa0ama\xc5\xa1-\xc5\xa1uma-ukin na koncu je pora\xc5\xbeen, unato\xc4\x8d pomo\xc4\x87i saveznika - Elamaca i Arapa. Asurbanipal je tada osvojio i elamski glavni grad Suzu, pa elamska dr\xc5\xbeava prestaje postojati._NEWLINE_I za Asurbanipala sredi\xc5\xa1te je kraljevstva bila Niniva, u kojoj je izveo velike grak\xc4\x91evinske radove, a osobito veli\xc4\x8danstvenu sjevernu pala\xc4\x8du s velikom terasom, travnjacima i egzoti\xc4\x8dnim biljkama i \xc5\xbeivotinjama, brojnim prostorijama s velikim kamenim reljefima koji do\xc4\x8daravaju Asurbanipalove pobjede. Osim toga, gradio je u A\xc5\xa1uru, Arbeli i Kalahu, a nastavio je i Asarhadonov plan obnove Babilona. Kao jedan od vjerojatno rijetkih pismenih asirskih kraljeva, Asurbanipal je u knji\xc5\xbenicama Ninive skupio veliku zbirku spisa pisanih klinastim pismom, koji su danas povjesni\xc4\x8darima glavni izvor za poznavanje asirske i babilonske kulture.\n_START_SECTION_\nPad Asirije\n_START_PARAGRAPH_\nNakon Asurbanipala slijedilo je nekoliko manje va\xc5\xbenih kraljeva. Babilonci su sklopili savez s Medijcima, vi\xc5\xa1e puta provaljivali na podru\xc4\x8dje Asirije, dok 614. pr. Kr. nisu osvojili i sam grad A\xc5\xa1ur. Nakon toga su krenuli na prijestolnicu Ninivu koja je pala 612. pr. Kr., nakon tromjese\xc4\x8dne opsade. Premda je asirski kralj jo\xc5\xa1 neko vrijeme vladao iz Harana, Asirsko je carstvo prestalo postojati._NEWLINE_Vi\xc5\xa1e je razloga propasti Asirije. Me\xc4\x91u njih spada i \xc4\x8detverogodi\xc5\xa1nji gra\xc4\x91anski rat izme\xc4\x91u dovojice bra\xc4\x87e (652.-648. pr. Kr.), koji je oslabio asirsku vojnu mo\xc4\x87, a vanjski su neprijatelji oja\xc4\x8dali. S druge strane, tu su i nutarnji razlozi. Ponajprije, asirski je sustav pokrajinske uprave bio vrlo primitivan i nije vi\xc5\xa1e mogao odgovoriti zahtjevima obrane zemlje. Usto, asirski je kralj bio apsolutni vladar i sva je snaga zemlje ovisila o osobinama kralja.'