b'\n_START_ARTICLE_\nEugen Savojski\n_START_PARAGRAPH_\nEugen Savojski (Pariz, 18. listopada 1663. \xe2\x80\x93 Be\xc4\x8d, 21. travnja 1736.), bio je princ, austrijski vojskovo\xc4\x91a i dr\xc5\xbeavnik. Smatran je najve\xc4\x87im vojskovo\xc4\x91om svoga doba. Potje\xc4\x8de iz sporedne linije savojske dinastije.\n_START_SECTION_\nUspon\n_START_PARAGRAPH_\nStudirao je matematiku i prirodne znanosti. Stupio je u austrijsku vojsku nakon neuspjelog poku\xc5\xa1aja da bude primljen u francusku vojsku. Istaknuv\xc5\xa1i se u ratovima protiv Turaka  kod Be\xc4\x8da, Pe\xc5\xa1te i Beograda i protiv Francuza u Pijemontu postao je general, a 1693. i feldmar\xc5\xa1al. Od 1703. do smrti bio je predsjednik Dvorskoga ratnoga vije\xc4\x87a / savjeta. Bio je isto toliko sposoban dr\xc5\xbeavnik i politi\xc4\x8dar koliko i vojskovo\xc4\x91a pa je imao veliki utjecaj na vo\xc4\x91enje poslova u Austriji prve polovine 18. stolje\xc4\x87a.\n_START_SECTION_\nPobjede nad Osmanlijama\n_START_PARAGRAPH_\n_NEWLINE_Njegove pobjede nad Turcima (predvo\xc4\x91enim sultanom) kod Sente 1697., kod Petrovaradina 1716. i kod Beograda 1717. zna\xc4\x8dile su prekid turskih osvajanja u Europi, a rezultati tih pobjeda, Karlova\xc4\x8dki odnosno Po\xc5\xbeareva\xc4\x8dki mir, kojima je Austrija stekla velike dijelove Hrvatske i Slavonije, Banat, dana\xc5\xa1nju sjevernu Srbiju, dio Bosne, Vla\xc5\xa1ke, Ugarske i Erdelj, zna\xc4\x8dili su u\xc4\x8dvr\xc5\xa1\xc4\x87enje Austrije u Podunavlju. Pobjede Eugena Savojskog nad Francuzima u \xc5\xa0panjolskom nasljednom ratu (1701.\xe2\x80\x931709.) zna\xc4\x8dile su istodobno ja\xc4\x8danje austrijskih pozicija u zapadnoj Europi, gdje je Francuska bila u prvom planu politi\xc4\x8dkih zbivanja.\n_START_SECTION_\nSrbija\n_START_PARAGRAPH_\nZnatno je utjecao na ure\xc4\x91enje Srbije za vrijeme austrijske vladavine 1718-1739. U Beogradskoj tvr\xc4\x91avi ostala je kapija princa Evgenija, a donedavno su postojali i ostatci njegovoga dvora na Dor\xc4\x87olu u Beogradu.\n_START_SECTION_\nPohod na Sarajevo\n_START_PARAGRAPH_\n_NEWLINE_\xc5\xa0estoga listopada 1697. godine sa 6.500 ratnika (4.000 kopljanika, 2.500 pje\xc5\xa1aka s pu\xc5\xa1kama, 12 malih topova i dva mu\xc5\xbeara) krenuo je iz Osijeka i pre\xc5\xa1av\xc5\xa1i rijeku Savu kod Broda zapo\xc4\x8deo kratkotrajni napad na Bosnu. Za jedanaest dana stigao je do Visokog koje je oplja\xc4\x8dkao i zapalio. Dne 22. listopada princ Eugen \xc5\xa1alje u Sarajevo truba\xc4\x8da i barjaktara, sa zahtjevom da se grad preda i izbjegnu \xc5\xbertve. U pismu koje je uputio vlastima Sarajeva stoji:_NEWLINE_ Mi, Eugen Princ, vojvoda od Savoje i Piemonta, vitez zlatnog runa i generalni feldmar\xc5\xa1al Negova Veli\xc4\x8danstva rimskog cara i ugarskog i \xc4\x8de\xc5\xa1kog kralja, glavni zapovjednik jedne dragunske pukovnije i zapovjedni general glavne vojske Njegova Veli\xc4\x8danstva, koja je u ratu s otomanskom Portom,\xc2\xa0ovim dajemo na znanje\xc2\xa0odli\xc4\x8dnim gra\xc4\x91anima i svim stanovnicima, da se, po\xc5\xa1to smo Bo\xc5\xbejom milo\xc5\xa1\xc4\x87u s istom ovom vojskom 11. rujna ove godine pobijedili velikog sultana u logoru kod Sente na Tisi, nalazimo ovdje u provinciji Bosni i da smo u blizini plemenite varo\xc5\xa1i Sarajeva, po\xc5\xa1to smo pobjedni\xc4\x8dkim oru\xc5\xbejem Njegovog carskog i kraljevskog Veli\xc4\x8danstva, premilostivog na\xc5\xa1eg gospodara sretno osvojili sve pozicije i utvrde na koje smo nai\xc5\xa1li, i da usljed toga na\xc5\xa1e dalje prodiranje tim manje ima zapreka, \xc5\xa1to smo ve\xc4\x87 stigli do ravnice._NEWLINE_Kako nismo do\xc5\xa1li u ovu zemlju s namjerom da pravednom carskom oru\xc5\xbeju \xc5\xbertvujemo jo\xc5\xa1 ljudske krvi, nego da i one koji tra\xc5\xbee milost i ho\xc4\x87e da se pokore rimskom caru a ljubavlju i dobrotom pripazimo, odlu\xc4\x8dili smo se iz osobitih obzira prema Sarajevu da ovo pismo po\xc5\xa1aljemo s napomenom, ako \xc5\xbeelite da se spasite od zla, da nam po\xc5\xa1aljete jednoga ili vi\xc5\xa1e izaslanika, ali odmah, jer \xc4\x87emo ina\xc4\x8de mi bez oklijevanja nastaviti svoj pohod, a onda ne\xc4\x87emo ni\xc5\xa1ta uva\xc5\xbeiti, jer ne\xc4\x87e biti vremena za to, da se nanovo sporazumijevamo kada se sa svojom vojskom primaknemo bli\xc5\xbee._NEWLINE_Ova na\xc5\xa1a opomena u\xc4\x8dinjena je u dobroj namjeri, ali izjavljujemo, ako se ona ne uva\xc5\xbei, i ako ostanete uporni, da \xc4\x87e se na\xc5\xa1a dobrota izvrgnuti u strogost, pa \xc4\x87emo sve uni\xc5\xa1titi ma\xc4\x8dem i vatrom. Ne\xc4\x87emo po\xc5\xa1tediti ni dijete u maj\xc4\x8dinoj utrobi jer je pripravljeno i te\xc5\xa1ko topni\xc5\xa1tvo._NEWLINE_Neka se nitko ne zavarava slabom nadom u otpor, jer se dobro jo\xc5\xa1 sje\xc4\x87amo koliko je osmanske krvi proliveno u ovom pohodu i kako je ovih pro\xc5\xa1lih dana postupano s onima koji su se oduprli na\xc5\xa1em mo\xc4\x87nom oru\xc5\xbeju, tako da je i \xc4\x8dehaja bosanskog pa\xc5\xa1e morao pobje\xc4\x87i._NEWLINE_Mi ponavljamo svoju dobronamjernu opomenu i uvjeravamo vas da \xc4\x87emo dati sigurnu pratnju i za ovamo i za tamo onima koje nam vi po\xc5\xa1aljete._NEWLINE_ \xe2\x80\x93 _NEWLINE_Nakon \xc5\xa1to je njegovo pismo ostalo bez odgovora, a truba\xc4\x8d i barjaktar napadnuti i oplja\xc4\x8dkani, princ Eugen zapovjeda napad na grad. Tijekom napada, grad je oplja\xc4\x8dkan i zapaljen. Uslijed dolaska zime, austrijska vojska se vra\xc4\x87a u Osijek. S njom je Bosnu napustilo oko 40.000 katolika. Oni su se naselili u opusto\xc5\xa1enoj Slavoniji nakon protjerivanja Turaka. Poslije tog egzodusa, katolici su postali najmanja vjerska skupina u Bosni, dok na drugo mjesto, iza muslimana, dolaze pravoslavci._NEWLINE_Pohod na Sarajevo zna\xc4\x8dio je kraj za sarajevsku katoli\xc4\x8dku \xc4\x8detvrt.\n_START_SECTION_\nBelvedere\n_START_PARAGRAPH_\nPotkraj \xc5\xbeivota sudjelovao je s manje uspjeha i u Ratu za poljsku ba\xc5\xa1tinu. Neko vrijeme bio je carski namjesnik u Italiji i Flandriji. U svom dvorcu Belvedere (tal.: "lijep vidik") u Be\xc4\x8du skupio je vrijednu zbirku umjetni\xc4\x8dkih djela i veliku knji\xc5\xbenicu. Porijeklom Talijan, po odgoju Francuz, postao je jedna od najistaknutijih osoba u Austriji, ratuju\xc4\x87i pod devizom "Austrija iznad svega".\n_START_SECTION_\nBelje\n_START_PARAGRAPH_\nGodine 1697. austrijski car Leopold I., u skladu s tada\xc5\xa1njim obi\xc4\x8dajima, a za posebne zasluge u pobjedi nad Turcima kod Sente, podario mu je imanje u ju\xc5\xbenoj Baranji. U sklopu imanja nalazilo se 13 sela, kojima je kasnije dodano jo\xc5\xa1 6 sela, povr\xc5\xa1ine oko 800 km\xc2\xb2. Za sjedi\xc5\xa1te imanja vlasnik je izabrao selo Bilje, gdje je izme\xc4\x91u 1707. i 1712. sagradio Dvorac. Cijelo imanje dobilo je ime Belje po ma\xc4\x91arskom izgovoru imena tog sela (Bellye)._NEWLINE_Poslije smrti Eugena Savojskog, koji je bio ne\xc5\xbeenja i nije imao izravnih nasljednika, po\xc4\x8dev od 1736. pa do kraja Prvog svjetskog rata, Belje je bilo naizmjeni\xc4\x8dno u vlasni\xc5\xa1tvu austrijskog dvora i pojedinih pripadnika njegovog plemstva.'