b'\n_START_ARTICLE_\nJarula\n_START_PARAGRAPH_\nJarula je pripovjedno djelo u stihu Jurja Barakovi\xc4\x87a na temu biblijske povijesti, sastavljeno od oko 4000 stihova razli\xc4\x8ditih metri\xc4\x8dkih i strofi\xc4\x8dkih oblika. Djelo je objavljeno u Veneciji 1618., a poslije autorove smrti jo\xc5\xa1 pet puta u istom gradu (1636., 1656., 1701., 1702. i 1720.) te posljednji put 1889. u XVII. knjizi Akademijine edicije "Stari pisci hrvatski".\n_START_SECTION_\nSadr\xc5\xbeaj\n_START_PARAGRAPH_\nSadr\xc5\xbeaj Barakovi\xc4\x87eve Jarule (jarula = "vrtna gredica", "lijeha") mo\xc5\xbee se svesti na biblijske pri\xc4\x8de iz razli\xc4\x8ditih dijelova Svetoga pisma, Staroga i Novoga zavjeta, koje je autor prema vlastitom kriteriju odlu\xc4\x8dio uvrstiti u svoje djelo. Puni je naslov: JARULA ure\xc5\xa1ena cvitjem od \xc5\xa1est vikof svita slo\xc5\xbeena u slovinski jazik po Jurju Barakovi\xc4\x87u Zadraninu a poklonjena prisvitlomu i pripo\xc5\xa1tovanu gospodinu Nikoli Dra\xc5\xbei\xc4\x87u pridostinomu biskupu od Osora._NEWLINE_Barakovi\xc4\x87 na po\xc4\x8detak stavlja proslov, Pisnik onima koji \xc5\xa1te, u kojemu se obra\xc4\x87a \xc4\x8ditateljima mole\xc4\x87i ih za razumijevanje tijekom \xc4\x8ditanja zbog silnoga truda koji je ulo\xc5\xbeio pi\xc5\xa1u\xc4\x87i djelo. Obra\xc4\x87anje \xc4\x8ditatelju prote\xc5\xbee se do 62. stiha nakon kojega slijedi "pri\xc4\x8da" Jarule, odnosno stvaranje svijeta u sedam dana. Pjesnik nagla\xc5\xa1ava jedinstvo \xc4\x8detiriju elemenata: vatre, vode, zraka i zemlje. Pri\xc4\x8da o stvaranju u skladu je s biblijskim opisom \xe2\x80\x93 po volji privi\xc4\x8dnjega. Prvoga dana stvaranja odijeljena je tmina od svjetlosti te tako nastaju dan i no\xc4\x87, drugoga dana nastaje nebo s an\xc4\x91eoskim korom, a tre\xc4\x87ega su odijeljene vode od zemlje na kojoj nastaje razli\xc4\x8dito zelenilo. \xc4\x8cetvrtoga dana stvoreni su Sunce, Mjesec i zvijezde, a petoga je dana Bog stvorio ribe i ptice. Zaklju\xc4\x8duje se da su time svi elementi razdvojeni i svaki ima svoje mjesto u slici novostvorenoga svijeta: zrak u sredini (pod nebom), vatra gore visoko, zemlja dolje nisko, a voda na njoj. \xc5\xa0estoga dana Bog stvara ostale \xc5\xbeivotinje te naposljetku \xc4\x8dovjeka na svoju sliku: od svakog elementa uzima dio i stvara Adama. Potom stvara i \xc5\xbeenu iz Adamova rebra. Ime \xc5\xbeenino pjesnik ovdje ne spominje. No, nagla\xc5\xa1ava se poznato upozorenje prvim ljudima da iz rajskoga vrta smiju jesti sve osim sa Stabla spoznaje dobra i zla. Sedmoga je dana Bog po\xc4\x8dinuo od rada. Na kraju uvodnog dijela spjeva najavljuje se prvi grijeh._NEWLINE_Cvitje prvoga vika po\xc4\x8dinje upozorenjem \xc4\x8dovjeku na njegovu prolaznost i sklonost grijehu te na neizbje\xc5\xbenost smrti. Kao primjer gre\xc5\xa1nosti navodi se Adam te se opisuje kako je prvi grijeh po\xc4\x8dinjen i \xc5\xa1to se nakon toga dogodilo. Dakle, pri\xc4\x8da polazi od grijeha prvih ljudi, njihova pokajanja i izgona iz raja. U zemaljskom blagostanju od Adama potje\xc4\x8du razumni i lijepi ljudi. Me\xc4\x91utim, Kajin uzrokuje nesklad jer ubija brata Abela. Pjesnik u tom \xc4\x8dinu vidi uzrok patnje ljudi i Bo\xc5\xbeje kazne te slijedi njegov komentar u propovjednom tonu sve do sada\xc5\xa1njosti. U daljnjem je tijeku pri\xc4\x8de najavljen jedan od klju\xc4\x8dnih doga\xc4\x91aja za ljudski rod \xe2\x80\x93 veliki potop. Izabrani starac Noa gradi korablju i plovi po potopnim vodama. Spasila se samo njegova obitelj i \xc5\xbeivotinje u korablji. Od Noe se razvija cijeli ljudski rod. Pri\xc4\x8da se opet vra\xc4\x87a temi morala u 378. stihu i isti\xc4\x8de se da je takva osuda do\xc5\xa1la zbog grijeha. U moralizatorskom je govoru izra\xc5\xbeeno jasno mi\xc5\xa1ljenje da je \xc5\xbeena izvor prvog grijeha i kasnijeg zla koje je sna\xc5\xa1lo svijet. Pjesnik je u zavr\xc5\xa1nim stihovima apostrofira kao onu koja je kriva za sve patnje ljudskoga roda._NEWLINE_Drugo pjevanje, Cvitje drugoga vika, govori o poslijepotopnom razdoblju. U tome razdoblju nastaju gradovi i dr\xc5\xbeave, ali opet se pojavljuje grijeh, prije svega lakomost koja uzrokuje razli\xc4\x8dite ratove i mr\xc5\xbenju. Noin unuk Nembrot ure\xc4\x91uje svoju dr\xc5\xbeavu te odlu\xc4\x8duje sagraditi toranj kojim \xc5\xbeeli pobje\xc4\x87i u nebesa, boje\xc4\x87i se ponovnog potopa. Bog se rasrdio i u\xc4\x8dinio da graditelji govore razli\xc4\x8ditim jezicima. Zbog jezi\xc4\x8dnih nesporazuma prestaje gradnja Kule babilonske te narodi koji su gradili toranj odlaze i naseljavaju druge krajeve. Pri\xc4\x8da dalje te\xc4\x8de prema kralju Beli, vladaru Sirije, koji osniva grad Ninivu u kojoj po\xc4\x8dinje idolopoklonstvo. Pojavljuje se i puteni grijeh te Bog ka\xc5\xbenjava gre\xc5\xa1ne narode: Sodoma i Gomora bivaju razorene, jedino je spa\xc5\xa1en starac Lot sa svojim k\xc4\x87erima. To se sve odvija u Abrahamovo vrijeme, Barakovi\xc4\x87 od 270. stiha govori o njemu i njegovoj \xc5\xbeeni \xc5\xa0ari (Sari). Tu je uba\xc4\x8dena pri\xc4\x8da o ovome paru: kralj Gerare zato\xc4\x8di Saru, a Abrahama se prika\xc5\xbee kao boja\xc5\xbeljiva \xc4\x8dovjeka, koji svoju \xc5\xbeenu, u strahu od kralja, predstavi kao sestru. Sve se, me\xc4\x91utim, dobro zavr\xc5\xa1i i Abraham dobije od kralja natrag svoju \xc5\xbeenu koja mu rodi sina I\xc5\xbeaka (Izaka), ali nakon \xc5\xa1to je dobio sina Ismaela sa slu\xc5\xa1kinjom Agarom. Ismael kao sin neslobodne \xc5\xbeene nema pravo na o\xc4\x8devinu, a sin Izak kao sin slobodne \xc5\xbeene ima to pravo._NEWLINE_Tre\xc4\x87e pjevanje, Cvitje tretoga vika, govori o vremenu koje je u svjetlosti, blagoslovljeno, upravo zbog Abrahamove kreposti. Slijedi pri\xc4\x8da o Abrahamovu \xc5\xbertvovanju Izaka, njegovoj vjernosti Bogu. Dalje se Barakovi\xc4\x87eva pri\xc4\x8da kre\xc4\x87e preko Izakova potomstva \xe2\x80\x93 Ezava i Jakova, do Mojsija koji je izbavio izraelski narod iz egipatskoga ropstva i poveo ga u 40-godi\xc5\xa1nje lutanje pustinjom do Obe\xc4\x87ane zemlje. Prije dolaska na cilj, bitna je epizoda s Bo\xc5\xbejim gnjevom u kojoj Mojsije igra va\xc5\xbenu ulogu. On je ovdje prikazan kao razborit \xc4\x8dovjek koji Bogu savjetuje kako da postupa s Izraelcima koji su potaknuli Njegov gnjev. Mojsije, po poznatoj biblijskoj pri\xc4\x8di, prima od Boga deset zapovijedi koje Barakovi\xc4\x87 donosi u zadnjih 40 stihova tre\xc4\x87eg pjevanja._NEWLINE_\xc4\x8cetvrto pjevanje, Cvitje \xc4\x8detvrtoga vika, donosi pri\xc4\x8du o Davidu i Golijatu koja se u nekim dijelovima razlikuje od biblijske. Barakovi\xc4\x87 u isticanju Davidove hrabrosti navodi da se David obratio Filistejcima i izazvao ih na borbu. Ne izostaje pri\xc4\x8da o Davidovu kraljevanju i o grijehu sa \xc5\xbeenom Urijinom, kojega je poslao u boj kako bi mogao nesmetano do\xc4\x87i do njegove \xc5\xbeene. Dalje pri\xc4\x8da kre\xc4\x87e prema Salomonu (kod Barakovi\xc4\x87a Salumun) kojega je krasila neizreciva mudrost. U ovom je pjevanju i epizoda o proroku Danielu koji je prikazan kao oli\xc4\x8denje pravednosti, vjernosti i nepokolebljivosti u vjeri u Boga._NEWLINE_Cvitje petoga vika, peto pjevanje, po\xc4\x8dinje pri\xc4\x8dom o Olofernu (Holofernu) i udovici Juditi. Holoferno je sa svojom vojskom opsjedao grad Betuliju, dok udovica Judita, pobo\xc5\xbena \xc5\xbeena iz Betulije, nije odlu\xc4\x8dila stati na kraj tiraninu. Odlu\xc4\x8dno je oti\xc5\xa1la u babilonski tabor \xe2\x80\x93 Holoferno ju je zapazio i za\xc5\xbeelio da mu bude \xc5\xbeena. Istoga dana pripremio je ve\xc4\x8deru s njom nakon koje je zaspao, a Judita je hrabro uzela ma\xc4\x8d i odsjekla mu glavu. Odmah se vratila u Betuliju, a na gradske su zidine postavili Holofernovu glavu. Upla\xc5\xa1ena babilonska vojska bje\xc5\xbei te je Betulija opet slobodna. Uz gnomi\xc4\x8dke iskaze, pri\xc4\x8da kre\xc4\x87e prema Dariju koji je milostivi kralj, a imao je slugu Zorobabela koji ga je molio za milost prema \xc5\xbdidovima. Slijedi molitva svetaca upu\xc4\x87ena Bogu da po\xc5\xa1alje zraku koju narod \xc4\x8deka. Barakovi\xc4\x87 ka\xc5\xbee da su toliko molili da je milost morala s vremenom do\xc4\x87i, a ostvarit \xc4\x87e se ro\xc4\x91enjem Bo\xc5\xbejeg sina. Ovo pjevanje zavr\xc5\xa1ava An\xc4\x91eoskim pozdravljenjem i pohvalom Mariji i \xc5\xbeenama op\xc4\x87enito._NEWLINE_Cvitje \xc5\xa1estoga vika donosi pri\xc4\x8du o cvitu koji zni\xc4\x8de z Davidove hi\xc5\xbee \xe2\x80\x93 dakle, rije\xc4\x8d je o ro\xc4\x91enju Isusovu u Betlehemu. Uz razli\xc4\x8dite epizode iz Isusova \xc5\xbeivota, tu su i kr\xc5\xa1tenje u Jordanu te detaljan opis su\xc4\x91enja Isusu u kojemu pjesnik mnogo pa\xc5\xbenje poklanja Pilatu, kojemu se i izravno obra\xc4\x87a u 373. stihu. Nakon Isusove muke, smrti i uskrsnu\xc4\x87a, dolazi Duh Sveti te uslijedi opis djelovanja prve Crkve. Tako spominje prvomu\xc4\x8denika Stipana, za njim Jakova te Petra kao prvoga papu. Tako\xc4\x91er isti\xc4\x8de i progone kr\xc5\xa1\xc4\x87ana u Rimskome Carstvu. Mnogo pa\xc5\xbenje posvetio je Petru pa pri\xc4\x8da o njegovom bijegu iz Rima i susretu s Isusom (Quo vadis, Domine?). Uz Petra se pojavljuje i Pavao. Spominje pjesnik i rimskoga cara Nerona te razli\xc4\x8dite nevolje kroz koje su morali prolaziti prvi kr\xc5\xa1\xc4\x87ani. U zavr\xc5\xa1nom dijelu apostrofiraju se gre\xc5\xa1nici te slijedi vrlo duga\xc4\x8dak ulomak s persuazivnom funkcijom o sedam smrtnih grijeha te o pet osjetila kroz koje ulazi grijeh i vodi \xc4\x8dovjeka u vje\xc4\x8dne muke. Poslije molitve Bogu za pomo\xc4\x87 u dolasku na nebo, tra\xc5\xbei se i zagovor svetaca. Pjevanje se privodi kraju molitvom koja zavr\xc5\xa1ava rije\xc4\x8dju Amen._NEWLINE_Na samome kraju postoji jo\xc5\xa1 jedan dio pod nazivom Du\xc5\xa1a skru\xc5\xa1ena. To je zapravo svojevrsna zavr\xc5\xa1na molitva u kojoj se autor obra\xc4\x87a svetome Franji i povjerava mu brigu o svojoj du\xc5\xa1i te ukratko prikazuje njegov sveta\xc4\x8dki put.\n_START_SECTION_\nBiblijski intertekst\n_START_PARAGRAPH_\nBarakovi\xc4\x87evo se djelo na razli\xc4\x8dite na\xc4\x8dine odnosi prema biblijskome predlo\xc5\xa1ku.\n_START_SECTION_\nSadr\xc5\xbeajno podudaranje dvaju djela\n_START_PARAGRAPH_\nU Jaruli se slijedi biblijski predlo\xc5\xbeak u ve\xc4\x87ini sadr\xc5\xbeaja. Prije svega rije\xc4\x8d je o starozavjetnim temama (stvaranje svijeta, prvi ljudi, Kajin i Abel, grijesi, veliki potop, Noina arka, uni\xc5\xa1tenje Sodome i Gomore, Babilonska kula, Abraham, Mojsije, David, Salomon, Daniel, Suzana, Judita) te o novozavjetnim (Isus, Marija i Josip, Poncije Pilat, u\xc4\x8denici, Isusovo kr\xc5\xa1tenje, su\xc4\x91enje i muka)._NEWLINE_Kao primjer sadr\xc5\xbeajnoga podudaranja mo\xc5\xbee se navesti tre\xc4\x87e pjevanje koje se otvara Abrahamovim \xc5\xbertvovanjem sina Izaka. U postupku Izakova spa\xc5\xa1avanja i \xc5\xbertvovanja ovna umjesto njega jasno uvi\xc4\x91amo pjesnikovo slavljenje Bo\xc5\xbeje milosti i dobrote. Spominje ukratko Izakove sinove, Ezava i Jakova te njihovu majku Rebeku. Me\xc4\x91utim, sredi\xc5\xa1nja li\xc4\x8dnost ovoga pjevanja svakako je Mojsije. On ostavlja Arona da privremeno vlada narodom dok odlazi na goru gdje mu Bog daje deset zapovijedi. I ovoga puta upozorava na negativne posljedice idolopoklonstva. Tako\xc4\x91er isti\xc4\x8de Bo\xc5\xbeju mo\xc4\x87 kada je pomogao izraelskome narodu pri prijelazu Crvenoga mora: "Moji\xc5\xbees kako ban svoj narod obrani, / Faraun li u\xc5\xbegan da ve\xc5\xbee i rani / sa svimi pogani rad krvi ku popi, / na ravnoj poljani more ga poklopi, / Egipci potopi, ki na zlo prista\xc5\xa1e, / kakono i snopi po moru osta\xc5\xa1e." (Jarula, III, s. 197-202). Biblijski izvor glasi ovako: "Mosije pru\xc5\xbei ruku nad more, i u cik zore more se vrati u svoje korito. Kako su Egip\xc4\x87ani, bje\xc5\xbee\xc4\x87i, jurili prema moru, Jahve ih strmoglavi usred voda. Tako vode, slijevaju\xc4\x87i se natrag, potope kola, konjanike, i svu vojsku faraonovu koja bija\xc5\xa1e po\xc5\xa1la u potjeru za Izraelcima u more. I ne ostade od njih ni jedan jedini." (Izl 14, 27-28).\n_START_SECTION_\nSadr\xc5\xbeajno odstupanje Jarule od biblijskoga predlo\xc5\xa1ka\n_START_PARAGRAPH_\nPosebno je zanimljiva mizogina tematika u zavr\xc5\xa1nim stihovima prvoga pjevanja gdje se krivica za prvi grijeh svaljuje na \xc5\xbeenu. U Bibliji, me\xc4\x91utim, odgovornost snosi zmija, a mu\xc5\xa1karac i \xc5\xbeena podjednako su ka\xc5\xbenjeni: "Nato Jahve, Bog, re\xc4\x8de zmiji: Kad si to u\xc4\x8dinila, prokleta bila me\xc4\x91u svim \xc5\xbeivotinjama i svom zvjeradi divljom! Po trbuhu svome puzat \xc4\x87e\xc5\xa1 i zemlju jesti sveg \xc5\xbeivota svog! Neprijateljstvo ja zame\xc4\x87em izme\xc4\x91u tebe i \xc5\xbeene, izme\xc4\x91u roda tvojeg i roda njezina: on \xc4\x87e ti glavu satirati, a ti \xc4\x87e\xc5\xa1 mu vrebati petu. A \xc5\xbeeni re\xc4\x8de: Trudno\xc4\x87i tvojoj muke \xc4\x87u umno\xc5\xbeit, u mukama djecu \xc4\x87e\xc5\xa1 ra\xc4\x91ati. \xc5\xbdudnja \xc4\x87e te mu\xc5\xbeu tjerati, a on \xc4\x87e gospodarit nad tobom. A \xc4\x8dovjeku re\xc4\x8de: Jer si poslu\xc5\xa1ao glas svoje \xc5\xbeene te jeo sa stabla s kojega sam ti zabranio jesti rekav\xc5\xa1i: S njega da nisi jeo! \xe2\x80\x93 evo: Zemlja neka je zbog tebe prokleta: s trudom \xc4\x87e\xc5\xa1 se od nje hraniti svega vijeka svog!" (Post 3, 14-17)._NEWLINE_U Barakovi\xc4\x87evu pripovijedanje katkad se mije\xc5\xa1a vremenski redoslijed: u dijelu o Zorobabelu u \xc5\xa1estome pjevanju prvo se govori da je o progla\xc5\xa1eni upravitelj Judeje, a naknadno se govori o progla\xc5\xa1enju (usp. Jarula, V, s. 154-157 i s. 273-275). Isusovo se kr\xc5\xa1tenje dva puta opisuje, kao da je rije\xc4\x8d o dvama razli\xc4\x8ditim doga\xc4\x91ajima (usp. Jarula, VI, s. 141-150 i s. 175-188). Nadalje, putovanje trojice mudraca koji su se i\xc5\xa1li pokloniti novoro\xc4\x91enome Isusu (Jarula, VI, s. 67-90) opisuje se bez spomena susreta s kraljem Herodom i njegova nagovaranja da mu jave gdje se nalazi Isusovo prebivali\xc5\xa1te (usp. Mt 2, 7-12). Odudaranje je prisutno i u dijelu Jarule o Isusovu su\xc4\x91enju. (usp Mt 27, 23-24 i Jarula, VI, s. 351-359). U Matejevu evan\xc4\x91elju scena Isusova su\xc4\x91enja ima sljede\xc4\x87e dijelove: 1. Isusovo uhi\xc4\x87enje, 2. Petrovo zatajivanje, 3. Isus odveden pred Pilata koji ga ispituje, 4. Poncijeva \xc5\xbeena je govorila o svome snu i molila mu\xc5\xbea da se mani toga pravednika, 5. svjetina je tra\xc5\xbeila da se povodom Pashe pusti Baraba, 6. Poncije je oprao ruke. U Barakovi\xc4\x87a se pri\xc4\x8da odvijala ne\xc5\xa1to sa\xc5\xbeetije: 1. Isusa su uhitili i odveli pred Pilata (nema Petrova zatajivanja), 2. Poncije je oprao ruke, 3. Velik je dio posve\xc4\x87en molbi Poncijeve \xc5\xbeene da se Isusa ne osudi, 4. Pilat je osudio Isusa._NEWLINE_Pripovjeda\xc4\x8d u Jaruli ima moralno-didakti\xc4\x8dnu ulogu. Me\xc4\x91utim, mogu se uo\xc4\x8diti i naznake duhovitosti, pogotovo u prvom pjevanju gdje se govori o Bogu, stvoritelju svijeta, koji je sedmi dan po\xc4\x8dinuo: "Ne recimo: trudan bi\xc5\xa1e, / i prem ako mnogo stvori, / za\xc4\x8d se nigdar ne umori, / neg stvorenju ve\xc4\x87 ne hti\xc5\xa1e." (predgovor, s. 155-158)\n_START_SECTION_\nPoeti\xc4\x8dke osobitosti\n_START_PARAGRAPH_\nJarula se \xc5\xbeanrovski odre\xc4\x91uje kao stihovana kronika biblijske povijesti. Kompozicijski gledano, Jarula se sastoji od \xc5\xa1est pjevanja koja Barakovi\xc4\x87 naziva cvitjem te uvodne pjesme koju Barakovi\xc4\x87 posve\xc4\x87uje onim koji \xc5\xa1te, odnosno svojem \xc4\x8ditatelju. Nadalje, svako se pjevanje, pa i uvodno, dijeli na dva dijela: prvi dio stihi\xc4\x8dkom kompozicijom nalikuje epskoj formi, dok drugi dio teksta, napisan u strofama, nosi lirska obilje\xc5\xbeja. To prepletanje lirskog i epskog karakteristika je Barakovi\xc4\x87eva stila. Premda zbog samog \xc5\xbeanra i tematike nije toliko istaknut kao u Vili Slovinki, Barakovi\xc4\x87ev stil mogao bi se sagledati upravo u njegovu poigravanju razli\xc4\x8ditim rodovima, ali i u poigravanju metrom. U uvodnoj pjesmi Barakovi\xc4\x87 rabi jedanaesterac raspore\xc4\x91en u deset strofa, dok se drugi dio uvodne pjesme sastoji od dvadeset i pet strofa sastavljenih od osmeraca raspore\xc4\x91enih u katrene. Pripovjedni dijelovi pjevanj\xc3\xa2, od prvog do posljednjega, ispisani su dvostruko rimovanim dvanaestercima \xc4\x8dakavskog tipa (rima s kraja prva dva stiha nastavlja se jo\xc5\xa1 i na kraj sljede\xc4\x87ih dvaju polustihova), dok je lirski dio pjevanja ispisan osmercima. Barakovi\xc4\x87 upotrebljava i opkora\xc4\x8denje \xc5\xa1to je zanimljivo i za vrijeme u kojem pi\xc5\xa1e, ali i za \xc5\xbeanr. Poigravanje metrom nije bilo toliko karakteristi\xc4\x8dno za njegove prethodnike te je njegovo djelo jo\xc5\xa1 dojmljivije upravo zbog te igre._NEWLINE_Barakovi\xc4\x87 "upozorava" svoje \xc4\x8ditatelje kako njegovo djelo ne obiluje stilskim figurama (prem ako ni u ovih knjigah mudrosti, neg slo\xc5\xbeene prez kriposna uresa, s. 9-10), no Jarula ipak sadr\xc5\xbei i povelik broj pjesni\xc4\x8dkih figura. Pjesni\xc4\x8dko umije\xc4\x87e uspore\xc4\x91uje se sa sposobnosti pauka (pomislite i naravske oprave / na priliku male zviri pauka / komu narav sama sobom odlu\xc4\x8di / prez nauka \xc4\x8dudno dilo nau\xc4\x8di, s. 21-24). Metafori\xc4\x8dkim izrazom nagla\xc5\xa1ava kako za ljepotu i vrijednost napisanog nije potrebno bogatstvo i mnogo novca (mnokrat cvitak po naravi iznika\xe2\x80\x99 / lipi bude iz planine i skra\xc4\x8de / neg usajen od mudroga \xc4\x8dlovika /na prozori pribogate pola\xc4\x8de, s. 25-28) nego ma\xc5\xa1ta, sloboda i trud (i pti\xc4\x8dica koja sama pribiva / prez nauka posrid luga zelena / po naravi ta\xc4\x8d prilipo pridiva, / budu\xc4\x87i van svoga jata lu\xc4\x8dena, s 33-36; mnokrat pastir, ki za stadom postupa / al\xe2\x80\x99 pod jelom, al\xe2\x80\x99 pod gustom planikom, /gdi ga liti od suna\xc5\xa1ca zastupa, / pisam slo\xc5\xbei sam srebarskim jezikom, s. 41-44). U Barakovi\xc4\x87evu su stilskom repertoaru i figure nabrajanja, poredbe (lipih \xc5\xbeen kako vil, s. 149), retori\xc4\x8dka pitanja (kad brata ubije \xc4\x8dlovik prez razbora / \xc4\x8demu se nadije sa neba od zgora?, s. 227-228), anafore (niki se nadiju ute\xc4\x87i na goru, / gdi se orli viju, kasni na pokoru, / niki na javoru visokomu vi\xc4\x8de, / a niki na boru vrsi mu doti\xc4\x8de, s. 267-270), apostrofe (ki kraluje\xc5\xa1 na nebesi, / milosrdan znam da jesi, / pravednikom tvojim o\xc4\x8de, s. 287-289), metonimije, epiteti koji su postali "ustaljenima" i tradicionalnima u autorovu razdoblju (stra\xc5\xa1na zvir, krvnik oholi, mlad pastir, po\xc5\xa1ten dar, mudar \xc4\x8dlovik, kripostan duh, sudac himbeni, pravedan pastir, tempal prisveti, vesele mudrosti) i dr._NEWLINE_Barakovi\xc4\x87 ne rabi \xc5\xa1iroki spektar stilskih figura nego rabi one koje dobro poznaje i koje su tradicionalno \xc4\x8desto kori\xc5\xa1tene.'