b'\n_START_ARTICLE_\nMatej Ninoslav\n_START_SECTION_\nPo\xc4\x8detak vladavine\n_START_PARAGRAPH_\nRazdoblje od po\xc4\x8detka XII stolje\xc4\x87a pa do dolaska na vlast bana Mateja Ninoslava 1232. godine u Bosni je obilje\xc5\xbeeno ja\xc4\x8danjem i \xc5\xa1irenjem Crkve bosanske i njenog u\xc4\x8denja, te naglim porastom mo\xc4\x87i i uticaja lokalnog plemstva. Umjesto da se nakon \xc4\x8dina odricanja 1203. godine hereza u Bosni smiri, kako su to u Rimu o\xc4\x8dekivali, do\xc5\xa1lo je do njenog \xc5\xa1irenja na Slavoniju. Dok su bosanski krstjani stupili u kontakt sa patarenima na zapadu. Jedna srednjovjekovna hronika bilje\xc5\xbei da je 1233. godine antipapa albi\xc5\xbeana boravio u Bosni. Budu\xc4\x87i da Rim u Bosni nije uspio oja\xc4\x8dati katoli\xc4\x8dko pravovjerje, u Bosnu 1233. godine iz Rima dolazi kardinal Jakob. On je u Bosni zatekao novog bana, Mateja Ninoslava, porijeklom iz hereti\xc4\x8dke porodice, kojega je privolio, vjerojatno uz pritisak Kalo\xc4\x8dke nadbiskupije da prihvati katoli\xc4\x8danstvo. Zajedno sa Ninoslavom na katoli\xc4\x8danstvo je pre\xc5\xa1ao i budu\xc4\x87i ban Prijezda I. Kotromani\xc4\x87. Prijezda je svog sina Stjepana predao dominikancima morao predti kao taoca, \xc4\x8dime je jam\xc4\x8dio da ne\xc4\x87e odstupiti od Rima. Budu\xc4\x87i da dubrova\xc4\x8dki nadbiskup nije poduzimao ni\xc5\xa1ta protiv hereze u Bosni (Dubrovniku su bili va\xc5\xbeni privredni interesi u Bosni) kardinal Jakob za biskupa u Bosni postavlja dominikanca Ivana Teutonca. Dominikanci su istovremeno preuzeli vr\xc5\xa1enje inkvizitorske du\xc5\xbenosti, koju im je povjrio papa Grgur IX., za zasluge u borbi protiv albi\xc5\xbeana u ju\xc5\xbenoj Francuskoj.\n_START_SECTION_\nRazvoj feudalizma\n_START_PARAGRAPH_\nRazvoj bosanskog feudalizma poja\xc4\x8dan je u prve tri decenije XIII stolje\xc4\x87a, istvoremeno feudalzam se razvijao i u Srbiji, Hrvatskoj, Ugarskoj... Krupni velika\xc5\xa1i nastoje da \xc5\xbeupe i oblasti, kojima su tada upravljali kao vladarevi slu\xc5\xbebenici, pretvore u svoje posjede. Ban Matej Ninoslav je pisao papi Grguru IX. kako mu se vlastela ne pokorova po starom obi\xc4\x8daju, nego samostalnoupravljaju povjerenim \xc5\xbeupama. Dok su njegovi prethodnici, \xc5\xbealio se ban, povjeralavali \xc5\xbeupe onim kome su htjeli i oduzimali \xc5\xbeupe kada su htjeli. I sada meni kada sam pre\xc5\xa1ao na katoli\xc4\x8dku vjeru i po\xc4\x8deo da gonim heretike, vlastela uskr\xc4\x87uje poslu\xc5\xa1nost kr\xc5\xa1e stare obi\xc4\x8daje i zadr\xc5\xbeavaju posjede protiv moje volje. To bi bilo na korist vjere a na propast hereti\xc4\x8dke opa\xc4\x8dine. Ne smije se dopustiti da budem u gorem polo\xc5\xbeaju nego \xc5\xa1to su bili moji preci zara\xc5\xbeeni hereti\xc4\x8dkim krivovjerejem. Ovo pismo zna\xc4\x8di da je do\xc5\xa1lo do odre\xc4\x91enog sukoba izme\xc4\x91u bana i plemstva. Nakon izvje\xc5\xa1taja da je ban Ninoslav ponovno pri\xc5\xa1ao hereticima i da je njihov pokret zahvati i susjedne zemlje, naro\xc4\x8dito Slavoniju, papa obnovio zahtjev da se pokrene kri\xc5\xbearski rat protiv Bosne. Papa je u aktu iz 1234. godine ustanovio naraslo je mno\xc5\xa1tvo nevjernika tako da je sva zemlja \xc5\xbealosna i neprohodna pustinja, zarasla u trnje i koprive. Kri\xc5\xbearska akcija se nije mogla sprovesti bez u\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87a vrhovne vlasti Hrvatsko-ugarske kraljevine.\n_START_SECTION_\nKri\xc5\xbearski pohod\n_START_PARAGRAPH_\nBosanskom biskupu Ivanu Teutoncu je nare\xc4\x91eno da poziva u kri\xc5\xbearski rat protiv bosanskih i slavonskih heretika. Kri\xc5\xbearska vojska je povjerena Kolomanu, hrvatskom banu. Prema odluci ugarskog kralja, sa kojom se slo\xc5\xbeio papa, Bosnu je trebalo vratiti pod vlast hercega Kolomana. Tako se ban Ninoslav bez razmi\xc5\xa1ljanja suprostavio Rimu i Kolomanu. Kada je optu\xc5\xbeen da je otpao od katolo\xc4\x8danstva, ban je izjavio\xc2\xa0: iz nevolje primio pomo\xc4\x87 heretika protiv svojih neprijatelja. Rat je po\xc4\x8deo 1235. godine i trajao tri godine sa prekidima. Kri\xc5\xbearima je pru\xc5\xbeen velik i jak otpor, pa je usljed te\xc5\xa1ko\xc4\x87a ratovanja Ivan Teutonac napustio Bosnu. Herceg Koloman je uspio uz velike gubitke pro\xc4\x87i kroz Bosnu i Hum. Rat je okona\xc4\x8dan neuspjehom Hercega u slamanju pobune, pa je briga o herezi u Bosni je predana Kalo\xc4\x8dkoj nadbiskupiji. Nasljednik Ivana Teutonca, doma\xc4\x87i bosanski dominikanac Ponsa je 1239. godine od herecega Kolomana dobio \xc4\x90akovo.\n_START_SECTION_\nVladavina\n_START_PARAGRAPH_\nNakon dobivenog rata, ban Ninoslav je u prolje\xc4\x87e 1240. godine zaklju\xc4\x8dio ugovor s Dubrovnikom o trgovini. Tim je povodom veliki ban bosanski izdao povelju zajedno sa svojim plemstvom: vojovodom Juri\xc5\xa1om, tep\xc4\x8dijom Radonjom i njegovim bratom Simeonom, peharnikom Mironom i sa Zabarem, Prada\xc5\xa1em, Prijezdom, Sfironom, Slavkom Pal\xc4\x8di\xc4\x87em, Gredsilavom Trubi\xc4\x87e obe\xc4\x87ao vje\xc4\x8dni mir Dubrovniku. Ban se obavezao da \xc4\x87e \xc5\xa1titi Dubrovnik ukoliko zarati s nekom dr\xc5\xbeavom. Hrvatsko-ugarsku dr\xc5\xbeavu je 1241. i 1242. godine pogodila tatarska najezda. Nije poznato iz kojih razloga su Tatari zaobi\xc5\xa1li Bosnu. Ova tatarska provala je dodatno oja\xc4\x8dala pobunjenu isto\xc4\x8dnu granicu u Bosni u odnosu na sredi\xc5\xa1nju vlast u Hrvatskoj. Ban se osje\xc4\x87ao toliko mo\xc4\x87nim da je prihvatio poziv Splita, koji je bio sukobljen s Belom IV., da pomogne Spli\xc4\x87anima u ratu protiv Trogira. Zapis o ovme je ostavio Toma Arhi\xc4\x91akon. On navodi da su Spli\xc4\x87ani pozvalo bana Ninoslava, platili mu novcem iz gradske blagajne i izabrali ga za svog kneza. Ban Ninoslav je prihvatio poziv i sa svojom vojskom kaznio Trogirane, nakon \xc4\x8dega je ban postao knez Splita. Poslije bitke ban je oti\xc5\xa1ao u Bosnu dok je u Splitu ostavio jednog od sinova sa jakom konjicom. Iz ovga je jasno da Split bana Ninoslava nije gledao kao heretika, po\xc5\xa1to im gradskim statutom iz 1242. godine bilo zabranjeno da primaju heretike. Kralj Bela IV. je poveo kazneni pohod protiv bana Ninoslava, te je ban Ninoslav bio prisiljen priznati Belu IV. Ban je morao priznati prava \xc4\x90akova\xc4\x8dke nadbiskupije u Bosni. Od 1246. godine zahtjevi iz Rima de se povede novi kri\xc5\xbearski rat nije uspio jer u to vrijeme nije bilo volje niti uvjeta. Na kraju bosanski biskup se ponovo vratio u \xc4\x90akovo odakle se vi\xc5\xa1e nije vra\xc4\x87ao u Bosnu. Ban Ninoslav se razbolio 1249. godine i ve\xc4\x87 sljede\xc4\x87e godine uz ugarski pritisak ban Ninoslav je napustio du\xc5\xbenost bana u korist svog ro\xc4\x91aka Prijezde I. Radi koketiranja s herezom, Bana Ninoslava nije naslijedio nijedan sin, nego Prijezda I., kao uzoran katolik koji se uspio dobiti na bansku slu\xc5\xbebu. Oko 1251. godine izbio je gra\xc4\x91anski rat izme\xc4\x91u Stjepana, sina bana Ninoslava i Pirjezde I. Rat je zavr\xc5\xa1en pobjedom Prijezde I. Nakon toga se dogodila podjela banovine te su Usora i Soli su preba\xc4\x8dene pod vlast ma\xc4\x8dvanskog bana dok je Bosna s Donjim krajima ostala Kotromani\xc4\x87ima. Ban Ninoslav je umro oko 1253. godine.\n_START_SECTION_\nPovelja Dubrovniku\n_START_PARAGRAPH_\n"U ime Oca i Sina i Svetago Duha amin! Az rab Bozji Matej, a odm\xc4\x9blom Ninoslav, ban bos\'nski veliki, kle se knezu Dubrov\'\xc4\x8dkomu \xc5\xbdan Dandolu i vsej op\'\xc4\x87ine Dubrov\'\xc4\x8dkoj. Takom s\'m se kletv\'ju klel, kakom se je ban Kulin klel: Da hode Vlasi svobodno, ih dobit\'k, tako kako su u bana Kulina hodili, bez vse habe i zl\xc4\x9bdi. A ja kud\'je oblada, tud\'je si hodite prostrano i zdravo, a ja prijati kako-re sam sebje, i nauk dati od vse zl\xc4\x9bdi. A se pisah, imenom Desoe, gramatig bana Ninoslava, veliega bos\'nskoga, tako v\xc4\x9brno kako-re u prvih. A se jeste: ako v\xc4\x9bruje Srbljin Vlaha, da se pri pred\xc4\x9b knezem; ako v\xc4\x9bruje Vlah Srbljina, da se pri pred\xc4\x9b banom, a inomu Vlahu da ne bude izma. Boze-re ti daj zdravie."\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dko-ideolo\xc5\xa1ke konotacije\n_START_PARAGRAPH_\nIstra\xc5\xbeivanje o etnodru\xc5\xa1tvenom razvoju srednjovjekovne Bosnesuo\xc4\x8dava se s te\xc5\xa1ko\xc4\x87ama ve\xc4\x87 pri tuma\xc4\x8denju narodnosnih izraza u bosanskim \xc4\x87irilskim ispravama XIII. stolje\xc4\x87a, naprimjer u trima ispravama bana Mateja Ninoslava. U njima Matej Ninoslav stanovnika Bosne naziva "Srblinom" i suprotstavlja ga "Vlahu", tj. stanovniku Dubrovnika. To je nazivlje bilo uzrokom brojnim tuma\xc4\x8denjima \xc5\xa1to su se gibala u rasponu od apsolutnog odbacivanja do potpuna prihva\xc4\x87anja. Da bismo mogli objasniti tu zagonetku historiografije, nu\xc5\xbeno je pomnije razmotriti \xc4\x87irilske isprave XII. i XIII. stolje\xc4\x87a i njihovo narodnosno nazivlje._NEWLINE_Analiza tih isprava pokazuje, prije svega drugoga, da sporni izraz o narodnosnoj suprotnosti: "Srblin" \xe2\x86\x94 "Vlah" nije potekao iz srednjovjekovne Bosne, nego iz srednjovjekovne Srbije. U sa\xc4\x8duvanoj gra\xc4\x91i ti se izrazi prvi put pojavljuju u ispravi ra\xc5\xa1kog velikog \xc5\xbeupana Stefana Dubrovniku, napisanoj oko godine 1215. Tu ispravu danas poznajemo u prijepisu dubrova\xc4\x8dkog notara Paskala, \xc5\xa1to je za obja\xc5\xa1njenje naziva "Srblin" i "Vlah" veoma va\xc5\xbeno, jo\xc5\xa1 vi\xc5\xa1e \xc4\x8dinjenica da je isti notar pisao i dvije od tri spomenute isprave bana Mateja Ninoslava, iz 1240. i 1249. Prvu Ninoslavovu ispravu (prije 1235.) pisao je, dodu\xc5\xa1e, "gramatik" Desoje, a ne notar Paskal, ali to ne mijenja zaklju\xc4\x8dak da je narodnosna suprotnost "Srblin" \xe2\x86\x94 "Vlah" u bosanske isprave dospjela iz ra\xc5\xa1kih isprava,i to posrednistvom dubrova\xc4\x8dke kancelarije. Da nazivlje Ninoslavovih isprava nije odra\xc5\xbeavalo narodnosno ustrojstvo Bosne u prvoj polovini XIII vijeka i da se ono u njoj nije upotrebljavalo, pokazuje \xc4\x8dinjenica da isprava bana Kulina Dubrovniku iz godine 1189. ne samo da ne poznaje naziv "Srblin", a kao starija od Ninoslavovih isprava ona bi taj naziv morala poznavati da se on upotrebljavao u Bosni, nego ni Dubrov\xc4\x8danina ne naziva "Vlahom". Naziv "Vlah" za Dubrov\xc4\x8danina u ispravama Mateja Ninoslava o\xc4\x8digledno nije bio bosanskog porijekla, jednako ni naziv "Srblin" za stanovnike Bosne._NEWLINE_Sasvim je mogu\xc4\x87e da je u ono vrijeme, za Dubrov\xc4\x8dane, svo stanovni\xc5\xa1tvo ubutra\xc5\xa1njeg Balkana bili Vlaji ili Vlasi, \xc5\xa1to se i do danas odr\xc5\xbealo, ne samo kod njih, nego i kod srednjejadranskih oto\xc4\x8dana i priobalnih Dalmatinaca za \xc5\xbeivalj od Dalmatinske zagore ka unutra\xc5\xa1njosti.\n_START_SECTION_\nPotomstvo i porodica\n_START_PARAGRAPH_\nOtac mu je bio izvjesni Radivoj, a brat Simeon. Ban Ninoslav je imao mnogo potomstva, ali je samo poznat Stjepan, dok od ostalih imena nisu sa\xc4\x8duvana.'