b'\n_START_ARTICLE_\nOtkrivenje\n_START_SECTION_\nNaziv\n_START_PARAGRAPH_\nGr\xc4\x8dka rije\xc4\x8d \xe1\xbc\x88\xcf\x80\xce\xbf\xce\xba\xce\xac\xce\xbb\xcf\x85\xcf\x88\xce\xb9\xcf\x82 (Apok\xc3\xa1lypsis) ozna\xc4\x8duje objavu Bo\xc5\xbeju ljudima o ne\xc4\x8dem skrovitom i samo njemu poznatom, \xc4\x8desto s obzirom na budu\xc4\x87nost. Hrvatski naslov \xc2\xbbOtkrivenje\xc2\xab\xc2\xa0doslovan je prijevod gr\xc4\x8dkoga izraza.\n_START_SECTION_\nKnji\xc5\xbeevna vrsta\n_START_PARAGRAPH_\nNije sasvim jasna razdioba izme\xc4\x91u knji\xc5\xbeevne vrste otkrivenja i knji\xc5\xbeevne vrste proro\xc5\xa1tva. Op\xc4\x87enito, dr\xc5\xbei se da se apokalipti\xc4\x8dka knji\xc5\xbeevna vrsta nadovezuje na proro\xc4\x8dku, no dok su proroci slu\xc5\xa1ali Bo\xc5\xbeje objavi, autori raznih otkrivenja imaju vi\xc4\x91enja, koja obi\xc4\x8dno imaju simboli\xc4\x8dna zna\xc4\x8denja. Tako u apokalipsi posebno zna\xc4\x8denje imaju brojevi, stvari, likovi, dijelovi tijela. Pritom ne treba tra\xc5\xbeiti neki me\xc4\x91usobni sklad svih upotrebljenih simbola, a prilikom tuma\xc4\x8denja potrebno je poznavanje nakane, vremena i na\xc4\x8dina mi\xc5\xa1ljenja autora apokalipse, kako se ne bi do\xc5\xa1lo do krivih i proizvoljnih tuma\xc4\x8denja. Knji\xc5\xbeevnu vrstu apokalipse, osim kr\xc5\xa1\xc4\x87ana i prije njih, koristile su i neke \xc5\xbeidovske sljedbe, osobito to vrijedi za kumranske spise, ali ve\xc4\x87 i za neke \xc5\xbeidovske starozavjetne proroke, poput Ezekiela, Zaharije i Daniela.\n_START_SECTION_\nAutor\n_START_PARAGRAPH_\nAutor Otkrivenja predstavlja se kao Ivan, koji se nalazio na otoku Patmosu u progonstvu (usp. Otk 1,9). Kr\xc5\xa1\xc4\x87anska ga predaja poistovje\xc4\x87uje s Ivanom evan\xc4\x91elistom. Justin mu\xc4\x8denik (oko 150.) spominje tu tradiciju jo\xc5\xa1 vi\xc5\xa1e ra\xc5\xa1irenu krajem 2. stolje\xc4\x87a. \xc4\x8cini se da ipak nisu sve drevne Crkve dijelile to mi\xc5\xa1ljenje, pa ni sama knjiga nije sve do 5. stolje\xc4\x87a uvr\xc5\xa1tena u njihov biblijski kanon. Od ostalih Ivanovih spisa ili onih proiza\xc5\xa1lih iz njegove \xc5\xa1kole (Evan\xc4\x91elje po Ivanu, poslanice), ovo se razlikuje jezikom i stilom, kao i odre\xc4\x91enim teolo\xc5\xa1kim pogledima. Danas se op\xc4\x87enito dr\xc5\xbei da je spis napisao netko iz neposrednog Ivanova okru\xc5\xbeenja.\n_START_SECTION_\nVrijeme nastanka\n_START_PARAGRAPH_\nOtkrivenje je najvjerojatnije nastalo u doba vladanja cara Domicijana, oko 95. godine. Jedan manji dio znanstvenika dr\xc5\xbei da je knjiga napisana ve\xc4\x87 za Neronova progonstva kr\xc5\xa1\xc4\x87ana, malo prije 70. godine.\n_START_SECTION_\nStruktura\n_START_PARAGRAPH_\nOtkrivenje zapo\xc4\x8dinje kratkim uvodom (Otk 1,1-3), a nastavlja se pismima sedmerim maloazijskim crkvama (Otk 1,4-3,22), nakon \xc4\x8dega slijede proro\xc4\x8dka vi\xc4\x91enja o doga\xc4\x91ajima prije i za vrijeme \xc2\xbbvelikoga dana Bo\xc5\xbejega\xc2\xab\xc2\xa0(Otk 4,1-22,15), te zaklju\xc4\x8dak (Otk 22,16-21).\n_START_SECTION_\nSadr\xc5\xbeaj\n_START_PARAGRAPH_\nOtkrivenje je namijenjeno da podigne moral kr\xc5\xa1\xc4\x87ana u vrijeme progonstva, te to progonstvo promatra u svjetlu \xc2\xbbvelikoga Dana\xc2\xab, preuzimaju\xc4\x87i tu temu iz Staroga zavjeta. Progonitelji Crkve, u prvom redu tada\xc5\xa1nje Rimsko Carstvo, prikazano je kao \xc2\xbbZvijer\xc2\xab\xc2\xa0koja, na poticaj Sotone (Otk 12; 13,2-4), \xc5\xbeeli nauditi Crkvi._NEWLINE_U uvodnom vi\xc4\x91enju Bog je prikazan kao vrhovni gospodar svemira i ljudske sudbine (Otk 4), a on daje Jaganjcu, koji predstavlja Krista, nalog o uni\xc5\xa1tenju progonitelja (Otk 5). Vi\xc4\x91enje predvi\xc4\x91a i ratove, bolesti i glad (Otk 6). Bo\xc5\xbeji vjernici pritom u\xc5\xbeivaju posebnu za\xc5\xa1titu, ali njihova prava pobjeda ostvarit \xc4\x87e se tek na nebu (Otk 7). Gre\xc5\xa1nike Bog ne \xc5\xbeeli uni\xc5\xa1titi, nego ih ovim zlima opominje da se obrate (Otk 8-9). Poglavlja 10-16 drugim slikama ponavljaju istu poruku. Kona\xc4\x8dno, gre\xc5\xa1nici koji se ne obra\xc4\x87aju bivaju ka\xc5\xbenjeni (Otk 17), nakon \xc4\x8dega slijedi tu\xc5\xbealjka nad razorenim Babilonom, koji predstavlja Rim (Otk 18), te pobjedna pjesma otkupljenih pravednika (Otk 19,1-10)._NEWLINE_Novi krug vi\xc4\x91enja ponovno govori o uni\xc5\xa1tenju \xc2\xbbZvijeri\xc2\xab\xc2\xa0djelovanjem proslavljenoga Krista (Otk 19,11-21). Crkva isku\xc5\xa1ava blagostanje, nakon kojega slijedi novi napad Sotone i njegovo uni\xc5\xa1tenje (Otk 20). Time kona\xc4\x8dno biva uspostavljeno nebesko kraljevstvo u kojem je savr\xc5\xa1ena radost i u kojem je smrt uni\xc5\xa1tena, a sve zavr\xc5\xa1ava slikom novoga Jeruzalema (Otk 21).\n_START_SECTION_\nPoruka knjige\n_START_PARAGRAPH_\nGlavna poruka knjige je da se Boga mo\xc5\xbee voljeti, ali da se Boga treba i bojati. Bog je pak u liku Jaganjca (Isus Krist) prisutan uza sve one koji slu\xc5\xa1aju rije\xc4\x8d Gospodnju, kroz sve vrijeme i u svim te\xc5\xa1ko\xc4\x87ama, ku\xc5\xa1njama i progonstvima. Zbog toga se iskreni vjernici, oni kojima je od postanka svijeta ime zapisano u Knjizi \xc5\xbdivota, ne trebaju ni\xc4\x8dega bojati, jer na kraju \xc4\x87e zlo biti pobije\xc4\x91eno, a oni \xc4\x87e na\xc4\x87i svoje mjesto u nebeskom kraljevstvu radosti i vje\xc4\x8dnoga \xc5\xbeivota._NEWLINE_Svaki ljudski nara\xc5\xa1taj ponavlja dramu Otkrivenja u svom vremenu i prostoru. Sotona stalno zavodi ljude, \xc5\xbeele\xc4\x87i ih uvjeriti, da se mo\xc5\xbee izgraditi ljudska sre\xc4\x87a bez Ljubavi, bez Boga i Krista njegova. Stara lukava Zmija uvijek zapo\xc4\x8dinje lijepim obe\xc4\x87anjima, ali na kraju \xc5\xbeeli \xc5\xbeigosati ljude na glavi i na ruci, \xc5\xbeeli im zarobiti um i savjest i djelovanje. Sotona ne podnosi ljudsku slobodu. A Jaganjac okuplja svoje, da sve te sotonske \xc5\xbeigove kojima su ranjeni i okovani iznutra i izvana peru u njegovoj krvi, da se \xc4\x8diste kroz borbu i smrt.'