b'\n_START_ARTICLE_\nJosip Pazman\n_START_PARAGRAPH_\nMons. dr. Josip Pazman (Pakrac, 18. velja\xc4\x8de 1863. - 5. prosinca 1925.) je bio hrvatski sve\xc4\x87enik, teolog, filozof, sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1ni profesor i politi\xc4\x8dar. Poznavao je nekoliko jezika. Osim materinskog hrvatskog znao je latinski, talijanski i njema\xc4\x8dki._NEWLINE_Poznati je hrvatski kanonist, poznavatelji i prevoditelj kanonskog prava.  Uz imena kao \xc5\xa1to su fra Ante Crnica, Franjo Herman, Matija Beli\xc4\x87, Josip \xc5\xa0alkovi\xc4\x87, Nikola \xc5\xa0kalabrin, Mato Mi\xc4\x87an spada me\xc4\x91u najve\xc4\x87e hrvatske kanoniste.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0kolovanje\n_START_PARAGRAPH_\nRodio se u Pakracu 1863. godine. U Pakracu je i\xc5\xa1ao u pu\xc4\x8dku \xc5\xa1kolu. Gimnaziju je poha\xc4\x91ao u Po\xc5\xbeegi. Zadnje razrede gimnazije je zavr\xc5\xa1io u gimnaziji u Nadbiskupskom sjemeni\xc5\xa1tu u Zagrebu. Nakon \xc5\xa1to je maturirao 1883. godine, oti\xc5\xa1ao je u Rim na kolegij Germanico-Hunagricum pri papinskom sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1tu Gregoriani. Ondje je odslu\xc5\xa1ao filozofiju i teologiju. Prvu je doktorirao 1887., a drugu 1890. godine. Nakon toga je diplomirao i crkveno pravo. Kao student rje\xc5\xa1avao je zadane slu\xc4\x8daje casus constientiae. Za rimskog je razdoblja uvidio va\xc5\xbenost Marijine kongregacije za odgoj katoli\xc4\x8dke mlade\xc5\xbei. Stoga je sedam poslije zavr\xc5\xa1etka studija osnovao Marijinu kongregaciju za u\xc4\x8denike zagreba\xc4\x8dke gornjogradske gimnazije, a njegov kasniji suradnik Fran Barac dvije godine poslije njega je osnovao isto za u\xc4\x8denike po\xc5\xbee\xc5\xa1ke gimnazije.\n_START_SECTION_\nRad u hrvatskim \xc5\xa1kolama\n_START_PARAGRAPH_\nNakon zavr\xc5\xa1etka studija iste 1890. vratio se u Hrvatsku. Ondje je predavao klasi\xc4\x8dnu filologiju u Zagrebu na Nadbiskupskom liceju. Sljede\xc4\x87e godine postao je nadstojnikom klerika u Nadbiskupskom sjemeni\xc5\xa1tu. Vladinom odlukom 1892. je povjerenikom za ni\xc5\xbeu realku. Nakon dvije godine je suplentom na katedri moralnog bogoslovlja zagreba\xc4\x8dkog Bogoslovnog fakulteta. 1896. postaje izvanrednim profesorom na istoj katedri. Pazmanov kvalitetni rad privukao je pozornost crkvenih vlasti. Zagreba\xc4\x8dki nadbiskup Juraj Posilovi\xc4\x87 ga je imenovao 1899. prosynodalnim eksaminatorom kod ispita za kuratni kler. Drugu polovicu ovog desetlje\xc4\x87a bio je urednikom Glasnika sv. Josipa.\n_START_SECTION_\nRavnanje Zavodom sv. Jeronima\n_START_PARAGRAPH_\n1900. je opet u Rimu, gdje je postao ravnateljem Zavoda sv. Jeronima. Dekretom ga je papa imenovao po\xc4\x8dasnim kanonikom i prepo\xc5\xa1tom ilirskog kaptola te upraviteljem gostinjca Svetojeronimskog zavoda._NEWLINE_\xc4\x8cim je do\xc5\xa1ao na du\xc5\xbenost, nije gubio vrijeme, nego je po\xc5\xa1ao raditi za hrvatsku stvar. Hrvatski biskupi i nadbiskup su ga opunomo\xc4\x87ili podnijeti nacrt za papinsku bulu. Njime se je trebalo ukinuti kaptol svetojeronimske crkve i osnovati Hrvatski zavod u Rimu. Nacrt koji je podnio sadr\xc5\xbeavao je nacrt statuta Zavoda. Pazman je to podnio kardinalu Vannutelliju. Pazmanov nacrt papa Lav XIII. je prihvatio. Sljede\xc4\x87e 1901. godine objavio je apostolsko pismo Slavorum gentem. Kaptol je ukinuo, a hrvatski je narod dobio sve\xc4\x87eni\xc4\x8dki zavod od biv\xc5\xa1eg gostinjca._NEWLINE_Ovaj uspjeh je izazvao me\xc4\x91unarodni problem. Dr\xc5\xbeave koje su imale pretenzije na hrvatske zemlje i ba\xc5\xa1tinu su reagirale. Austrijske, talijanske i ugarske vlasti su pobjesnile, a nezadovoljnim se na\xc5\xa1ao i crnogorski knez. Krenuli su politi\xc4\x8dki i diplomatski pritisci. Radi onemogu\xc4\x87enja provedbe ove crkvene stvari, velike su sile nasilno ometale posjed. Zadiranje svjetovnih vlasti u crkvene stvari nije bila neobi\xc4\x8dna stvar u ono vrijeme. Tih su se desetlje\xc4\x87a Austrija, Italija i Ugarska izrazito bojale bu\xc4\x91enja, konsolidiranja i povezivanja slavenskog svijeta, posebice Hrvata s ostalim Ju\xc5\xbenim Slavenima i ja\xc4\x8danja utjecaja Rusije u tom podru\xc4\x8dju, pa su tako istisnule u\xc4\x8denje glagoljice i hrvatske \xc4\x87irilice iz crkvenih \xc5\xa1kola (sam Pazman je argumentirao za uporabu glagoljice u bogoslu\xc5\xbeju), u izrazito hrvatskim mjestima ukidali su bogoslu\xc5\xbeja na hrvatskom jeziku te prekrajali crkvene pokrajine na na\xc4\x8din da bi ih izuzeli iz hrvatskih crkvenih jedinica i podredili ih nadbiskupijama u svojim zemljama, sve radi grabe\xc5\xbei nad hrvatskim zemljama. Zbog takvih su akcija hrvatski katoli\xc4\x8dki vjernici bili prisiljeni na o\xc4\x8dajni\xc4\x8dke buntovne poteze, kao \xc5\xa1to su prijetnje prelaskom na gr\xc4\x8dko-isto\xc4\x8dno kr\xc5\xa1\xc4\x87anstvo, \xc5\xa1to se demonstrativno i dogodilo u nekim krajevima. Posljedica ovih pritisaka je bila da su ti svjetovni pritisci urodili revidiranjem crkvene stvari, re\xc4\x8denog apostolskog pisma. Pored ostalog, uklonjen je atribut "hrvatski" iz imena Zavoda. Pazman nije posustao, nego je bio uporan. Zbog svega toga na\xc5\xa1ao se u te\xc5\xa1kom polo\xc5\xbeaju. Talijanske su ga vlasti smatrale nepo\xc5\xbeeljnim strancem te su ga namjeravale prognati. Stoga se ne\xc5\xa1to prije prosinca 1901. vratio u Hrvatsku, u Zagreb. Svjedo\xc4\x8danstvo iz tih vremena su njegovo dopisivanje s publicistom \xc5\xa0imom Mazzurom i \xc4\x8dlanci u Obzoru. Radi branjenja hrvatskog prava na taj Zavod, pripremao se i za obra\xc4\x8dun sudskim putem. Ishod njegove borbe nije bio siguran. Situaciju je opisao kao "gadnu i nepravednu otima\xc4\x8dinu". Financijski su ga pomogli nadbiskup Juraj Posilovi\xc4\x87, biskup Josip Juraj Strossmayer i kaptol \xc4\x91akova\xc4\x8dki i biskup, Prva hrvatska \xc5\xa1tedionica te inih drugi hrvatski domoljubi i rodoljubi, a dobio je brojne brzojavke u kojima su mu izrazili potporu._NEWLINE_U Rimu je ostao do 1902. godine.\n_START_SECTION_\nPovratak u Hrvatsku\n_START_PARAGRAPH_\nPritisci su se nastavili nakon povratka u Hrvatsku gdje je namjeravao nastaviti u prosvjetnom radu. Iako ga je narod do\xc4\x8dekao kao junaka, banske su ga vlasti (ban je bio K\xc3\xa1roly Khuen-H\xc3\xa9derv\xc3\xa1ry) optu\xc5\xbeile da se "ogrije\xc5\xa1io o subordinaciju du\xc5\xbenu najvi\xc5\xa1oj nastavnoj oblasti", nisu mu dali tromjese\xc4\x8dni dopust i t.d. Potom je predavao moralno bogoslovlje na Bogoslovnom fakultetu u Zagrebu._NEWLINE_1904. preuzeo je ure\xc4\x91ivanje Katoli\xc4\x8dkog lista. 1905. je osnovao Hrvatsko katoli\xc4\x8dko tiskovno dru\xc5\xa1tvo na dionice. Bio je suosniva\xc4\x8dem Katoli\xc4\x8dkog kasina. 1907. je bio me\xc4\x91u onima koji su uredili Hrvatsko katoli\xc4\x8dko tiskovno dru\xc5\xa1tvo. Tijekom ure\xc4\x91ivanja je kao posebni prilog tog lista 1910. pokrenuo Bogoslovsku smotru u suradnji s Edgarom Leopoldom. Prve dvije godine su pokreta\xc4\x8di ujedno i urednici \xc4\x8dasopisa._NEWLINE_1910. je izabran u Hrvatski sabor kao zastupnik kotara Nove Gradi\xc5\xa1ke, kao zastupnik frankova\xc4\x8dke Stranke prava._NEWLINE_Nazo\xc4\x8dio je sjednici od 4. listopada 1911. koja se je odr\xc5\xbeala u Zagrebu, a koja je okupila predstavnike pokrajinskih prava\xc5\xa1kih stranaka, na kojoj je uspostavljena Vrhovnu upravu ujedinjene Stranke prava za sve hrvatske zemlje. Pazmana su izabrali za rizni\xc4\x8dara Vrhovne uprave Sveprava\xc5\xa1ke organizacije._NEWLINE_Ure\xc4\x91ivanje Katoli\xc4\x8dkog lista zavr\xc5\xa1io je 1912. Nakon toga obna\xc5\xa1ao je du\xc5\xbenost rektora Sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1ta u Zagrebu do 1913. godine. Od III. Godi\xc5\xa1ta (1912.) ure\xc4\x91uju Bogoslovsku smotru profesori Pazman i Fran Barac sve do 1919.. godine._NEWLINE_Nakon \xc5\xa1to je izbio prvi svjetski rat, bio je aktivan u saborskim raspravama. Na raspravi od velja\xc4\x8de 1916. je podupro planove podmar\xc5\xa1ala Conrada von H\xc3\xb6tzendorfa. U istoj raspravi je rekao za jugoslavensko pitanje da se mo\xc5\xbee rije\xc5\xa1iti ili pobjedom hrvatske dr\xc5\xbeavnopravne nacionalne misli ili srpske nacionalne misli. Sam Pazman se izjasnio za "uskrsnu\xc4\x87e Hrvatske na razvalinama velikosrpskih osnova". Kad su se predstavnici svih hrvatskih, srpskih i slovenskih stanaka okupili sredinom svibnja 1917. godine na poziv Austrijskog politi\xc4\x8dkog dru\xc5\xa1tva radi raspravljanja o jugoslavenskom pitanju, nazo\xc4\x8dili su i neki prava\xc5\xa1i, me\xc4\x91u njima Pazman i Dragutin \xc5\xa0afar. Indikativno je da su na taj sastanak odbili do\xc4\x87i Hrvatsko-srpska koalicija, Star\xc4\x8devi\xc4\x87eva stranka prava te politi\xc4\x8dari iz BiH. Pazman je naglasio da je va\xc5\xbeno da se ujedine Hrvati i Slovenci. Istakao je i pitanje Istre i Slovenskog primorja._NEWLINE_Pazman i jo\xc5\xa1 neki frankovci su poduprijeli vrhbosanskog nadbiskupa Josipa Stadlera koji se je usprotivio Svibanjskoj deklaraciji (30. svibnja 1917.) jugoslavenskog kluba zastupnika u Carevinskom vije\xc4\x87u, za razliku od jednog dijela hrvatskog katoli\xc4\x8dkog sve\xc4\x87enstva._NEWLINE_Ni kad je uspostavljeno Narodno vije\xc4\x87e Slovenaca, Hrvata i Srba nije sudjelovao u njegovu radu. Pazman kao ni ini frankovci nisu bili pozvani u to vije\xc4\x87e, iako su bili zna\xc4\x8dajnim u Hrvatskom saboru. Razlog je bio taj jer su ih optu\xc5\xbeivali da su do zadnjeg trena radili na tome da Austrija opstane - jo\xc5\xa1 18. listopada 1918. bili su i\xc5\xa1li kod austrijskog cara._NEWLINE_Nakon rata list koji je ure\xc4\x91ivao, Bogoslovska smotra je zbog poratnih neprilika iza\xc5\xa1la samo u 2 broja i po tom prestala. 25. o\xc5\xbeujka 1919. policija mu je do\xc5\xa1la u stan i uhitila ga bez ikakve pravne podloge, a po stanu mu izvr\xc5\xa1ila premeta\xc4\x8dinu. U zatvoru je boravio do kraja velja\xc4\x8de 1920. godine. Ondje je boravio sa Stjepanom Radi\xc4\x87em i inim hrvatskim politi\xc4\x8darima._NEWLINE_Unutar te nepune godine dana nijednom nije bio izveden pred sud. Pritisci su se nastavili i poslije. Ostao je bez posla na sveu\xc4\x8dili\xc5\xa1tu jer su ga umirovili jo\xc5\xa1 te iste 1919. godine zbog njegovih politi\xc4\x8dkih gledi\xc5\xa1ta._NEWLINE_Po oslobo\xc4\x91enju iz zatvora pre\xc5\xbeivljavao je od mirovine i iznajmljivanja sobe. Obna\xc5\xa1ao je po\xc4\x8dasne du\xc5\xbenosti kao \xc5\xa1to su defensor matrimonii, promotor iustitiae, dijecezanski cenzor i druge. Od 1923. bio je \xc5\xbeupnikom u Zagrebu u \xc5\xbeupi sv. Petra. Bio je redovnim sudionikom konferencija sv. Vinka Paulskog. Papa ga je 1925. imenovao ku\xc4\x87nim prelatom._NEWLINE_Umro je 1925. godine._NEWLINE_Napisao je \xc5\xbdivot Bla\xc5\xbeene Djevice Marije, presvete Matere Bo\xc5\xbeje 1898.-1899. u izdanju Dru\xc5\xbetva sv. Jeronima i \xc5\xbdivot sv. Josipa\xc2\xa0: po sv. pismu po predaji sv. otaca i po nekim piscima 1900. tako\xc4\x91er u izdanju Dru\xc5\xa1tva sv. Jeronima. Velika je njegova rukopisna ostav\xc5\xa1tina, no nije poznato kamo je nestala. Izvjesno je jedino da je sa\xc4\x8duvan Zapisnika sjednica konferencije sv. Vinka Paulskog._NEWLINE_O Pazmanu su pisali Ivan Mikleni\xc4\x87, Matija Berljak, Juraj Magjerec, Ivica Zvonar i drugi.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dki rad\n_START_PARAGRAPH_\nAnga\xc5\xbeirao se i politi\xc4\x8dki. Bio je prista\xc5\xa1om zamisli o "potrebi fuzije hrvatskih kr\xc5\xa1\xc4\x87anskih socijala i \xe2\x80\x98frankova\xc4\x8dkih\xe2\x80\x99 prava\xc5\xa1a". Financijski je pomagao prava\xc5\xa1ke tiskovine.'