b'\n_START_ARTICLE_\nRudolf I., njema\xc4\x8dki kralj\n_START_SECTION_\nUspon na carsko prijestolje\n_START_PARAGRAPH_\nRudolf I. Utemeljitelj bio je sin habsbur\xc5\xa1kog grofa Alberta IV. (\xe2\x80\xa0 o. 1239.) i Hedvige, kibur\xc5\xa1ke grofice. Poslije o\xc4\x8deve smrti naslijedio je zemlje u Gornjem Alzasu, Aargau i Breisgau sa sjedi\xc5\xa1tem u Ka\xc5\xa1telu Habsburg. Bio je prista\xc5\xa1a njema\xc4\x8dkih careva Fridrika II. (1220.-1250.) i njegova sina Konrada IV. (1250.-1254.), uz \xc4\x8diju je pomo\xc4\x87 pove\xc4\x87ao svoje posjede i stekao mo\xc4\x87. Nakon izumiranja dinastije Hohenstaufen, nastalo je bezvla\xc5\xa1\xc4\x87e u Svetom Rimskom Carstvu i sukobi me\xc4\x91u razli\xc4\x8ditim kandidatima za njema\xc4\x8dku kraljevsku \xc4\x8dast. Izborni knezovi, koji su odlu\xc4\x8divali o tome tko \xc4\x87e biti vladar, nisu se preko dvadeset godina mogli dogovoriti i posti\xc4\x87i jedinstveni izbor, \xc5\xa1to je izazvalo borbe za krunu me\xc4\x91u brojnim kandidatima. U takvim je okolnostima, grof Rudolf ulo\xc5\xbeio dosta diplomatske vje\xc5\xa1tine i novaca u pregovore sa svih sedam izbornih knezova. U prilog mu je i\xc5\xa1la \xc4\x8dinjenica \xc5\xa1to je bio sposoban i mudar, ali ipak nedovoljno bogat i mo\xc4\x87an da bi ugrozio gotovo neovisne vladarske polo\xc5\xbeaje knezova-izbornika. Zbog toga su izbornici bili skloniji izabrati njega za novoga njema\xc4\x8dkog kralja, a ne njegova protukandidata, \xc4\x8de\xc5\xa1kog kralja Otokara II. P\xc5\x99emysl (1253.-1278.), koji je bio i bogat i previ\xc5\xa1e mo\xc4\x87an. Uza sve to, i rimskom papi Grguru X. (1271.-1276.) u\xc4\x8dinilo se da bi Rudolf mogao napokon uvesti red i mir, ne samo u Njema\xc4\x8dkoj, nego i u Italiji, pa ga je i on podr\xc5\xbeao, uz uvjet da se odrekne carskih pretenzija na Rim. _NEWLINE_Tako je napokon 1273. Rudolf I. izabran za njema\xc4\x8dkog kralja i okrunjen 24. listopada iste godine u katedrali u Aachenu, istom mjestu gdje su se krunili njegovi prethodnici jo\xc5\xa1 od vremena Karla Velikog (\xe2\x80\xa0 814.). Tim \xc4\x8dinom je Rudolf uzdigao obitelj Habsburga na pozornicu europske politike i od roda koji, ma kako ugledan bio, nije bio va\xc5\xbean izvan lokalnih okvira svojih posjeda, stvorio jednu od najva\xc5\xbenijih europskih dinastija. Svoju pozornost usmjerio je na Njema\xc4\x8dku, Podunavlje i austrijske zemlje s kojima \xc4\x87e Habsburzi ubudu\xc4\x87e biti nedjeljivo vezani, za razliku od svojih prethodnika koji su iscrpljivali svoje snage nastoje\xc4\x87i u\xc4\x8dvrstiti svoju vlast u Italiji.\n_START_SECTION_\nSukob Rudolfa I. i Otokara II.\n_START_PARAGRAPH_\nTaj je prvi veliki uspon Habsburga bio ozna\xc4\x8den i jednim oru\xc5\xbeanim sukobom, kojega Rudolf nije \xc5\xbeelio. Ve\xc4\x87 spomenuti \xc4\x8de\xc5\xa1ki kralj Otokar II. \xc5\xbeenidbenim je vezama do\xc5\xa1ao u posjed Austrije, \xc5\xa0tajerske, Koru\xc5\xa1ke i Kranjske i postao jednim od najmo\xc4\x87nijih europskih vladara. Njegovi su ljudi imali utjecaja i u Slavoniji, pa su tako primjerice podigli samoborsku utvrdu. Otokaru se \xc4\x8dinilo da Rudolf nije dostojan njema\xc4\x8dke krune, jer nije bio ni pribli\xc5\xbeno tako jak kao \xc4\x8de\xc5\xa1ki kralj, koji se tako\xc4\x91er natjecao za njema\xc4\x8dko kraljevstvo. Zbog toga je do\xc5\xa1ao u sukob s Rudolfom, pa ga je njema\xc4\x8dki sabor, podr\xc5\xbeavaju\xc4\x87i zakonitog vladara, proglasio izdajnikom i nalo\xc5\xbeio da mu se oduzmu svi posjedi, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i i samu \xc4\x8ce\xc5\xa1ku, tada dio njema\xc4\x8dkog carstva._NEWLINE_Rudolf je trebao izvr\xc5\xa1iti ovu presudu uz pomo\xc4\x87 velike vojske \xc5\xa1to ju je sakupio u ju\xc5\xbenoj Njema\xc4\x8dkoj. Tri tisu\xc4\x87e vitezova krenulo je prema Austriji, a stalno su im se pridru\xc5\xbeivali novi, jer je Otokar ionako imao mnogo neprijatelja, koji su jedva \xc4\x8dekali da mu sre\xc4\x87a okrene le\xc4\x91a, pa da se i oni pridru\xc5\xbee protivni\xc4\x8dkom savezu. Rudolf je i opet imao potporu Crkve, a i ugarski je kralj Ladislav IV. stao na njegovu stranu. Otokar je, nakon \xc5\xa1to je Rudolf opsjeo Be\xc4\x8d, bio prisiljen potpisati primirje kojim se odrekao austrijskih zemalja. No, zapravo mu nije bilo ni na kraj pameti, dr\xc5\xbeati se dogovorenoga. Sakupiv\xc5\xa1i novu vojsku, zapo\xc4\x8deo je pohod protiv Rudolfa, u nadi da \xc4\x87e ga izbaciti iz Austrije._NEWLINE_Tako je 26. kolovoza 1278. do\xc5\xa1lo do odlu\xc4\x8dne bitke kod D\xc3\xbcrnkruta, na mjestu gdje \xc4\x8de\xc5\xa1ka rijeka Morava utje\xc4\x8de u dunavsku ravnicu. Vite\xc5\xa1ke su se vojske hrabro borile, sve dok Otokara nije ubio njegov vlastiti peharnik, koji je jedva \xc4\x8dekao da osveti svoje roditelje, osu\xc4\x91ene na smrt zbog suprotstavljanja \xc4\x8de\xc5\xa1kom kralju. Time je okon\xc4\x8dan sukob koji je Rudolfu Utemeljitelju omogu\xc4\x87io da pod svoju vlast podvrgne austrijske zemlje (osim Tirola), \xc4\x8dime je Habsburge iz dalekog Alsacea doveo u Podunavlje i Srednju Europu._NEWLINE_Rudolfa su suvremenici opisivali kao visokog mu\xc5\xa1karca, dugih nogu i nje\xc5\xbene konstitucije, umjerena u hrani i pi\xc4\x87u. Zanimljivo je da su onda\xc5\xa1nji kroni\xc4\x8dari zapazili kao jednu od njegovih zna\xc4\x8dajki dugi nos, obilje\xc5\xbeje koje \xc4\x87e pratiti Habsburge kroz \xc4\x8ditavu njihovu povijest. Njegove moralne vrline odgovarale su vite\xc5\xa1kom idealu srednjega vijeka: bio je pobo\xc5\xbean, hrabar, velikodu\xc5\xa1an i skroman. Ukratko, u Rudolfu Utemeljitelju Habsburzi su dobili osniva\xc4\x8da dinastije kakvog je tradicija njihova roda mogla samo po\xc5\xbeeljeti. Mnogi od njegovih nasljednika te\xc5\xbeili su o\xc5\xbeivotvoriti sve njegove vrline, ali svima to nije polazilo za rukom. Uostalom, ve\xc4\x87 se neposredni nasljednici njegova sina, koji je bio dorastao ocu, nisu pokazali jednako sposobnima, pa nisu bili \xc4\x8dak niti u stanju odr\xc5\xbeati ono \xc5\xa1to je Rudolf postigao.'