b'\n_START_ARTICLE_\nGeorgi Dimitrov\n_START_PARAGRAPH_\nGeorgi Dimitrov Mihajlov (Bugarski: \xd0\x93\xd0\xb5\xd0\xbe\xd1\x80\xd0\xb3\xd0\xb8 \xd0\x94\xd0\xb8\xd0\xbc\xd0\xb8\xd1\x82\xd1\x80\xd0\xbe\xd0\xb2 \xd0\x9c\xd0\xb8\xd1\x85\xd0\xb0\xd0\xb9\xd0\xbb\xd0\xbe\xd0\xb2), poznat i kao Georgi Mihajlovi\xc4\x8d Dimitrov (ruski: \xd0\x93\xd0\xb5\xd0\xbe\xd1\x80\xd0\xb3\xd0\xb8\xd0\xb9 \xd0\x9c\xd0\xb8\xd1\x85\xd0\xb0\xd0\xb9\xd0\xbb\xd0\xbe\xd0\xb2\xd0\xb8\xd1\x87 \xd0\x94\xd0\xb8\xd0\xbc\xd0\xb8\xd1\x82\xd1\x80\xd0\xbe\xd0\xb2), (Kova\xc4\x8devci, okolica Pernika 18. lipnja 1882. - Moskva 2. srpnja 1949.) bio je dugogogodi\xc5\xa1nji vo\xc4\x91a Bugarske komunisti\xc4\x8dke partije, jedan od vo\xc4\x91a me\xc4\x91unarodnog komunisti\xc4\x8dkog pokreta i predsjednik bugarske vlade.\n_START_SECTION_\nRani \xc5\xbeivot i karijera\n_START_PARAGRAPH_\nGeorgi Dimitrov se je rodio kao prvo od osam djece u izbjegli\xc4\x8dkoj obitelji u selu Kova\xc4\x8devci, okolica Pernika, njegovi roditelji bili su iz Pirinske Makedonije. U Sofiji se \xc5\xa1kolovao za slovoslagara, kao mladi\xc4\x87 postao je \xc4\x8dlan Socijaldemokratske stranke Bugarske 1902. godine, slijedbenik lijevog krila Dimitra Blagoejeva iz kojeg je 1919. godine oformljena Bugarska komunisti\xc4\x8dka partija. Od 1904. do 1923. godine bio je tajnik Federacije bugarskih sindikata. O\xc5\xbeenio se 1906. godine za srpsku emigranticu, knji\xc5\xbeevnicu Ljubicu Ivo\xc5\xa1evi\xc4\x87, s kojom je ostao u braku sve do njene smrti 1933. godine. Za vrijeme Prvog svjetskog rata izabran je u bugarski parlament 1915. godine, kao opozicijski vo\xc4\x91a odbio je glasati za novi ratni kredit, zbog toga je zatvoren sve do 1917. godine._NEWLINE_Nakon \xc5\xa1to je tada\xc5\xa1nji bugarski premijer Aleksandar Stambolijski zba\xc4\x8den u dr\xc5\xbeavnom udaru 1923. godine, Georgi Dimitrov i komunisti organizirali su ustanak protiv novog predsjednika vlade Aleksandra Cankova. Nakon gu\xc5\xa1enja ustanka, Dimitrov je s naju\xc5\xbeim rukovodstvom pobjegao u Kraljevinu Jugoslaviju, - u Bugarskoj je organizirano njegovo su\xc4\x91enje u odsutnosti na kojem je osu\xc4\x91en na smrtnu kaznu. Nakon bijega, Dimitrov je \xc5\xbeivio u SSSR-u pod raznim pseudonim]]a sve do 1929. godine, kad je oti\xc5\xa1ao u Njema\xc4\x8dku kao kominternin \xc4\x8dovjek zadu\xc5\xbeen za Srednju Europu.\n_START_SECTION_\nLeipzi\xc5\xa1ki proces\n_START_PARAGRAPH_\nDimitrov je uhi\xc4\x87en u Berlinu 1933. godine zbog navodne umije\xc5\xa1anosti u podmetanje po\xc5\xbeara pod zgradu njema\xc4\x8dkog parlamenta. Zapravo su nacisti iskoristili paljenje Reichstaga za progon svih politi\xc4\x8dkih protivnika i potpuno preuzimanje vlasti - njihov fokus usmjerio se na komuniste, socijaliste i socijaldemokrate koji su im bili najopasnija opozicija. Dimitrov je izveden pred sud u Leipzigu 21. rujna 1933. godine zajedno sa svojim sugra\xc4\x91anima i suradnicima Vasilom Tanevim i Blagojem Popovom, Nizozemcom biv\xc5\xa1im komunistom i du\xc5\xa1evnim bolesnikom Marinusom van der Lubbeom i vo\xc4\x91om parlamentarne skupine njema\xc4\x8dkih komunista Ernstom Torglerom. Dimitrov se na su\xc4\x91enju sam branio, to je radio toliko briljantno, da je na kraju od branjenika gotovo ispao tu\xc5\xbeitelj._NEWLINE_To su\xc4\x91enje izazvalo je pa\xc5\xbenju svjetske javnosti, u Londonu je \xc4\x8dak organizirano paralelno su\xc4\x91enje prije samog leipzi\xc5\xa1kog, kao neki oblik korelativa pravom su\xc4\x91enju. Su\xc4\x91enje je trajalo do kraja godine, na kraju je sud osudio na smrt Marinusa van der Lubbea, a Dimitrov i njegovi bugarski kolege oslobo\xc4\x91eni su zbog nedostatka dokaza i protjerani u SSSR. To je ono \xc5\xa1to se zaista dogodilo, no kao u svemu tako i u ovom slu\xc4\x8daju postoji puno teorija o pozadini Leipzi\xc5\xa1kog procesa, i razloga zbog \xc4\x8dega je on na kraju pu\xc5\xa1ten._NEWLINE_Po jednoj od teorija, upravo za vrijeme su\xc4\x91enja Dimitrovu, u SSSR-u je uhi\xc4\x87eno nekoliko njema\xc4\x8dkih pilota, koji su tada bili na tajnom \xc5\xa1kolovanju u SSSR-u. Njihovo pu\xc5\xa1tenje na slobodu, uvjetovano je pu\xc5\xa1tanjem na slobodu bugarskih komunista Georgi Dimitrova, Vasilija Taneva i Blagoja Popova.\n_START_SECTION_\nGeneralni sekretar Kominterne\n_START_PARAGRAPH_\nVelika popularnost koju je stekao za vrijeme su\xc4\x91enja, pomogla mu je da bude izabran za Generalnog sekretara Kominterne 1934. godine. Na toj du\xc5\xbenosti ostao je sve do 1943., kad je Staljin odlu\xc4\x8dio rasformirati Kominternu. U SSSR-u se o\xc5\xbeenio po drugi put za \xc4\x8cehinju Rozu Julijevnu, nakon smrti prve supruge._NEWLINE_Za vrijeme staljinskih \xc4\x8distki, Dimitov se osje\xc4\x87ao sigurno jer bio uvjereni Staljinov sljedbenik. Zapa\xc5\xbeen je njegov govor na Sedmom kongresu Kominterne 1935. godine, Dimitrov je istaknuo ulogu organiziranja Narodnog fronta, protiv nadiru\xc4\x87eg fa\xc5\xa1izma, \xc5\xa1to se uskoro pokazalo to\xc4\x8dnim za \xc5\xa0panjolskog gra\xc4\x91anskog rata._NEWLINE_Drugi svjetski rat proveo je u Moskvi odakle je rukovodio komunisti\xc4\x8dkim pokretom otpora u Bugarskoj, koji je u rujnu 1944. godine nakon ulaska Crvene armije u Bugarsku organizirao ustanak i svrgnuo monarhisti\xc4\x8dku vladu, nakon \xc4\x8dega je Bugarska objavila rat Njema\xc4\x8dkoj i pridru\xc5\xbeila se Crvenoj armiji u zavr\xc5\xa1nim operacijama rata.\n_START_SECTION_\nPredsjednik bugarske vlade\n_START_PARAGRAPH_\nNakon rata vratio se u Bugarsku i vodio Bugarsku komunisti\xc4\x8dku partiju, nakon prvih parlamentarnih izbora 1946. godine na kojima je pobijedila njegova koalicija, naslijedio je Kimona Georgijeva kao predsjednik vlade. Uz to zadr\xc5\xbeao je poziciju generalnog sekretara partije, tako da je imao prakti\xc4\x8dki neograni\xc4\x8denu vlast u Bugarskoj._NEWLINE_Nakon rata Jugoslavija i Bugarska imale su vi\xc5\xa1e nego odli\xc4\x8dne odnose, 1946. godine, Dimitrov i Tito po\xc4\x8deli su pregovore o ujedinjenju u Balkansku federaciju, u sklopu koje bi bila puno ve\xc4\x87a Makedonija (Vardarska, Pirinska, i vjerojatno Egejska oko koje se tada vodila bitka). Konkretizacija tih ideja nastavljena je Bledskim dogovorom 1947. godine o daljnjoj suradnji. Nakon tih dogovora Jugoslavija je poslala preko tisu\xc4\x87u u\xc4\x8ditelja iz Makedonije u Pirinsku Makedoniju - dana\xc5\xa1nju Blagojevgradsku oblast - koji su u\xc4\x8dili djecu makedonski. Bugarska je dozvolila stanovnicima toga kraja da se izja\xc5\xa1njavaju kao Makedonci. Po istom sporazumu Bugarskoj bi u Balkanskoj federaciji bili vra\xc4\x87eni dijelovi oko Pirota u Srbiji._NEWLINE_No uskoro su iskrsnule razlike u gledanju na budu\xc4\x87u Federaciju izme\xc4\x91u Tita i Dimitrova i poziciju Makedonije unutar nje. Po Dimitrovu, Jugoslavija i Bugarska, bile bi stavljene u istopravnu poziciju, dok bi Makedonija bila vi\xc5\xa1e pod okriljem Bugarske, Tito je pak na Bugarsku gladao isklju\xc4\x8divo samo kao sedmu republiku. Razlika je bila i u gledanju na Makedonce, po Dimitrovu, oni su bili ogranak Bugara, za Tita su bili samostalna nacija. Uskoro je slijedilo ko\xc4\x8denje procesa toleriranja Makedonaca u Bugarskoj._NEWLINE_Nakon 1948. godine i jugoslavenskog razila\xc5\xbeenja sa Kominternom, do\xc5\xa1lo je do zahla\xc4\x91enja odnosa sa Bugarskom i napu\xc5\xa1tanja podr\xc5\xa1ke gr\xc4\x8dkom ELAS-u. Dimitrov je to iskoristio i optu\xc5\xbeio Jugoslaviju za ekspanzionisti\xc4\x8dku politiku prema Bugarskoj preko makedonskog pitanja, nakon toga svi su u\xc4\x8ditelji protjerani iz Bugarske. Ipak i nakon svega se jo\xc5\xa1 i dan danas na Dimitrova gleda pozitivno u Makedoniji, dok se o njemu u Bugarskoj u izvjesnim krugovima gleda kao na nacionalnog izdajicu._NEWLINE_Na doma\xc4\x87em planu Dimitrov je potpunosti slijedio tada\xc5\xa1nju sovjetsku politiku, proveo je nacionalizaciju svih velikih industrijskih poduze\xc4\x87a i banaka, na selu je provo\xc4\x91ena kolektivizacija. Tako da je dr\xc5\xbeava uskoro imala potpun nadzor nad cijelom ekonomijom. Na politi\xc4\x8dkom planu zabranio je bilo koji oblik opozicije, a protiv rijetkih koji su se osudili di\xc4\x87i glas organizirao je su\xc4\x91enja i egzekucije. U tipi\xc4\x8dnoj staljinovskoj maniri organizirao je su\xc4\x91enje biv\xc5\xa1em izvr\xc5\xa1nom sekretaru komunisti\xc4\x8dke partije Traj\xc4\x8du Kostovom.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nNo nije dugo vladao, naglo je obolio i ubrzo nakon toga umro 2. srpnja 1949. godine u sanatoriju Borviha nedaleko Moskve._NEWLINE_Neki sumnjaju da je otrovan, jer se Staljinu nije svidjelo njegovo zalaganje za Balkansku federaciju, ni njegova bliskost s Titom. Drugi odbacuju ovakve spekulacije._NEWLINE_Nakon tog je mumificiran po uzoru na Lenjina, te sahranjen u mauzoleju podignutom za njega u Sofiji. Njegova rodna ku\xc4\x87a je pretvorena u muzej.\n_START_SECTION_\nNaslje\xc4\x91e\n_START_PARAGRAPH_\nNakon njegove smrti u Bugarskoj je stvoren kult Dimitrova. Njegovo ime dano je mnogim tvornicama, \xc5\xa1kolama i ulicama. Po njemu je nazvana i organizacija komunisti\xc4\x8dke omladine Bugarske, - kao i grad Dimitrovgrad, ta moda se pro\xc5\xa1irila i na Srbiju i SSSR. Po uzoru na sli\xc4\x8dan sovjetski - Lenjinov, i u Bugarskoj je utemeljen Orden Dimitrova kao najvi\xc5\xa1e doma\xc4\x87e odlikovanje. Njegovo ime imale su i druge najve\xc4\x87e nagrade, za doprinos u znanosti, tehnici, knji\xc5\xbeevnosti i umjetnosti._NEWLINE_Njegov kult pro\xc5\xa1irio se i do Afrike, do Benina, tamo u glavnom gradu Cotonou na Bugarskom trgu jo\xc5\xa1 uvijek stoji spomenik Dimitrovu. Za razliku od Afrike, u njegovoj rodnoj Bugarskoj ve\xc4\x87ina je njegove ostav\xc5\xa1tine napu\xc5\xa1tena ili poru\xc5\xa1ena (mauzolej je sru\xc5\xa1en 21. srpnja 1999.).'