b'\n_START_ARTICLE_\nSamostan sv. Marije Rata\xc4\x8dke\n_START_PARAGRAPH_\nSamostan sv. Marije Rata\xc4\x8dke (talijanski i latinski: Santa Maria de Rotezo) je nekada\xc5\xa1nja rimokatoli\xc4\x8dka benediktinska opatija.  Ostatci samostana se nalaze na morskom rtu izme\xc4\x91u Bara i Sutomora, a ime Ratac je od mali rt (kopnena izbo\xc4\x8dina u moru), rat, ratac. Opatija nastaje i razvija se od 9. do 16. stolje\xc4\x87a, a jedno vrijeme je bila pod za\xc5\xa1titom srpskih kraljeva.   Danas se nalazi u ru\xc5\xa1evinama, ali ga i pored toga posje\xc4\x87uju vjernici iz okolice koji u njima pale svije\xc4\x87e, dok se oko dijela vlasni\xc5\xa1tva spore rimokatoli\xc4\x8dka i Srpska pravoslavna crkva, jer je pravoslavcima jedno vrijeme bila ustupljena jedna kapela. Danas ru\xc5\xa1evine samostana pripadaju Kotorskoj biskupiji, a ne Barskoj nadbiskupiji. Granica ove dvije biskupije je rijeka \xc5\xbdeljeznica  u Baru, gdje su ranije grani\xc4\x8dile Austro-Ugarska i Osmansko Carstvo, a kasnije, kratko, Austro-Ugarska i Kne\xc5\xbeevina Crna Gora.\n_START_SECTION_\nPovijest\n_START_PARAGRAPH_\nRatac se prvi put spominje 1247. godine, ali je sigurno da je i ranije postojao. Ovdje je, pretpostavlja se, u drugoj polovici 12. stolje\xc4\x87a nastao i Ljetopis popa Dukljanina, najzna\xc4\x8dajnije knji\xc5\xbeevno-povijesno djelo srednjeg vijeka na ovim prostorima. Po\xc4\x8detkom 14. stolje\xc4\x87a kralj Milutin (1282.\xe2\x80\x941321.) potvr\xc4\x91uje poveljom darove svoje majke, kraljice Jelene samostanu. Tokom 14. stolje\xc4\x87a samostan se \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e spominje u Dubrova\xc4\x8dkom arhivu. U ovo vrijeme na Ratcu se najvi\xc5\xa1e gradilo, da bi se 1468. godine na\xc5\xa1ao na udaru Mle\xc4\x8dana koji su ga bombardirali s brodova. Izgleda da je samostan napu\xc5\xa1ten poslije jedne turske plja\xc4\x8dke 1532. godine, a razoren je 1571. godine. U vrijeme Drugog svjetskog rata, Talijani su dio samostana pretvorili u svoj bunker, \xc5\xa1to je dovelo do dodatnog ru\xc5\xa1enja kompleksa. Jedan od opata rata\xc4\x8dkog samostana bio je i \xc4\x90or\xc4\x91e Pelinovi\xc4\x87 (sredinom 15. stolje\xc4\x87a) koji je bio u slu\xc5\xbebi i Mletaka i Skenderbega. Radio je sve \xc5\xa1to je mogao da Bar ne padne pod Turke, a 1500. godine pri turskoj opsadi, okolni narod se skalanja u rata\xc4\x8dku tvr\xc4\x91avu. _NEWLINE_Nadbiskup barski i primas Srbije Andrija Zmajevi\xc4\x87 je o ostatcima samostana Sv. Marije Rata\xc4\x8dke 1671. godine, zapisao: ...jedna druga (crkva), sru\xc5\xa1ena, na jednom rtu blizu mora, zvana je sv. Marija Rata\xc4\x8dka, sa samostanom, tako\xc4\x91e razvaljenim, koji je pripadao ocima benediktincima, vrlo prostranih posjeda, koje sada dr\xc5\xbee Turci. U kapelama navedene crkve koje su opstale celebrira se vi\xc5\xa1e puta godi\xc5\xa1nje, naro\xc4\x8dito na dan Navje\xc5\xa1tanja i Tijelova, a u molitvama u\xc4\x8destvuje cijeli okolni kraj.  Vicko Zmajevi\xc4\x87, nadbiskup barski i Primas Srbije je zapisao da je samostan izgra\xc4\x91en 1473. godine, uni\xc5\xa1ten od zemljotresa i zbog nepa\xc5\xbenje katoli\xc4\x8dkih sve\xc4\x87enika kapela je uzurpirana od pravoslavnih, ali je trudom biskupskog vizitatora vra\xc4\x87ena katolicima. Tu se uz u\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e \xc4\x8ditave biskupije proslavljao dan Tijela i krvi Kristove s dugom procesijom.  U vrijeme svog najvi\xc5\xa1eg razvojnog stupnja kojeg je u 15. stolje\xc4\x87u Opatija postigla, stekla je toliku financijsku mo\xc4\x87 da je mogla pozajmljivati i pozama\xc5\xa1ne nov\xc4\x8dane sume vladarima za njihove potrebe, o \xc4\x8demu govore ugovori o pozajmicama, Bal\xc5\xa1i III. 1505 perpera, Jeleni Bal\xc5\xa1i\xc4\x87 250 dukata, dug zetskoj vladarici koji je do polovice bio opro\xc5\xa1ten. _NEWLINE_U 18. stolje\xc4\x87u, drevna Rata\xc4\x8dka opatija dobija bikonfesionalno obilje\xc5\xbeje. Iako je i tada bila u ru\xc5\xa1evnom stanju, lokalno stanovni\xc5\xa1tvo je do\xc5\xbeivljava kao hodo\xc4\x8dasni\xc4\x8dko mjesti. U procesiji na Tijlovo sudjelovali su i katolici i pravoslavci. Pisanja barskih nadbiskupa potvr\xc4\x91uje putopis ruskog oficira Jegora Kovaljevskog, koji je obilaze\xc4\x87i ove krajeve 1838. godine zapisao: Dvije veoma stare crkve, koje su se sa\xc4\x8duvale iz vremena srpske vlastele, na razvalinama Ratca, privla\xc4\x8de k sebi stanovnike cijele Dalmacije, Crne Gore i Albanije, bez obzira na vjeroispovjest pravoslavnih i katolika. Posebno se mnogo naroda skupi na dan praznovanja svetitelja u \xc4\x8dije ime su izgra\xc4\x91ene, u kolovozu i rujnu. Izgled tih crkava i razvalina na vrhu brda vrlo je \xc5\xbeivopisan. Tek je od sredine 19. stolje\xc4\x87a odre\xc4\x91en zaseban sakralni prostor za vjernike jedne, odnosno druge crkve_NEWLINE_unutar samostanskog kompleksa. Dakle, u kripti bazilike Sv. Marije dr\xc5\xbeana je katoli\xc4\x8dka misa na Tijelovo i Veliku Gospu, dok_NEWLINE_je u kapeli Sv. Hodo\xc4\x8dasnika na dan Svetog cara Konstantina i carice Jelene slu\xc5\xbeena pravoslavna liturgija. _NEWLINE_I danas katolici organizirano posje\xc4\x87uju ovo mjesto na blagdane Tijelova i Velike Gospe, a pravoslavci na dan svetih, cara Konstantina i carice Helene. Katoli\xc4\x8dki \xc5\xa0u\xc5\xa1anjani i Spi\xc4\x8dani su imali prijepor oko prvenstva na Ratac. Kako su \xc5\xa0u\xc5\xa1anjani bili brojniji, Spi\xc4\x8dani su na procesiju dolazili s pravoslavnima, i tako, kao brojniji su imali prednost, a zauzvrat su pravoslavnima ustupili jednu kapelu. Nakon jedne propovjedi koju je izgovorio nadbiksup Karlo Pooten, pravoslavni su bili uvrije\xc4\x91eni, te su godinama samo pratili Spi\xc4\x8dane katolike na Ratac, a \xc4\x8dekali su ih kod jedne masline, pa bi se ku\xc4\x87i vra\xc4\x87ali zajedno. Metropolita ra\xc5\xa1ko-prizrenski i skenderijski Melentije je odredio pravoslavnima da tu bogoslu\xc5\xbee na dan svetog cara Konstantina i carice Jelene i pravoslavni po\xc5\xa1tuju tu tradiciju. Tako je Amfilohije Radovi\xc4\x87 ovdje slu\xc5\xbeio liturgiju 4. lipnja 2014. godine, na dan kada Srpska pravoslavna crkva proslavlja cara Konstantina i njegovu majku caricu Helenu.  Isti metropolit Melentije je naredio 1865. godine da se pravoslavni Spi\xc4\x8dani ne mije\xc5\xa1anu s katolicma, kao pri ranijim zajedni\xc4\x8dkim bogoslu\xc5\xbeenjima u samostanu Ratac. Obi\xc4\x8daj je bio da su prvo slu\xc5\xbeila liturgija pa misa. Prethodno je nadbiskup i Karlo Pooten uvredio pravoslavne na jednoj misi, rekav\xc5\xa1i da tko nije katolik nema bo\xc5\xbeju milost, tako da su zajedni\xc4\x8dka bogoslu\xc5\xbeenja prestala 1860. godine. Crkveni poglavari su naru\xc5\xa1ili narodno jedinstvo. Melentije je bio Grk, a Karlo Pooten Nijemac.\n_START_SECTION_\nUnutra\xc5\xa1njost kompleksa\n_START_PARAGRAPH_\nUnutra\xc5\xa1njost se sastoji od crkava i gra\xc4\x91evina drugih namjena. Najstarija gra\xc4\x91evina na Ratcu je crkva C podignuta najvjerojatnije po\xc4\x8detkom 9. stolje\xc4\x87a. Kapela A je romani\xc4\x8dka gra\xc4\x91evina nastala u drugoj polovici 12. ili prvoj polovici 13. stolje\xc4\x87a i na njoj se isti\xc4\x8de dobra zidarska tehnika. Nedovr\xc5\xa1ena bazilika B, \xc4\x8dije zidanje je zapo\xc4\x8delo sredinom 14. stolje\xc4\x87a, trebala je biti najve\xc4\x87a crkvena gra\xc4\x91evina u kompleksu pa i bli\xc5\xbeoj okolici, uklju\xc4\x8duju\xc4\x87i srednjovjekovni Bar. Gra\xc4\x91ena je u romansko-gotskom stilu, u ju\xc5\xbenom dijelu samostana i najprije je bila posve\xc4\x87ena svetom Mihaelu arkan\xc4\x91elu, a zatim svetoj Mariji (Bogorodici). Titul Opatije se mijenja u 13. stolje\xc4\x87u dolaskom ikone sv. Marije u Ratac, \xc4\x8dije je \xc5\xa1tovanje naglo raslo da bi vrlo skoro bila \xc5\xa1iroko poznata. Na o\xc4\x8duvanom latinskom natpisu pi\xc5\xa1e da je crkva osnovana 1347. godine, u vrijeme opata Pavla Ru\xc4\x91era. Mogu\xc4\x87e je da su graditelji Visokih De\xc4\x8dana neposredno u\xc4\x8destvovali u podizanju ove rata\xc4\x8dke crkve, zbog visoke klesarske tehnike, dvobojne obrade fasada (u bijelom i crvenom kamenu), kao i na\xc4\x8dinu konstruiranja zidova i pilastera. Klaustar je podignut uz crkvu, u 12. ili 13. stolje\xc4\x87u, s kulom G, koja je u obrani opatije imala zna\xc4\x8dajnu ulogu, a samostan je gotovo uni\xc5\xa1ten u Drugom svjetskom ratu. Posljednji udarac ovom nekad monumentalnom mona\xc5\xa1ko-sakralnom zdanju, krajem pedesetih godina 20. stolje\xc4\x87a, zadaje biv\xc5\xa1a JNA ru\xc5\xa1enjem obrambene kule. Gra\xc4\x91evine za obranu su bile: manja kula I, dio zida K, obrambena terasa L, zid M... Smatra se da je ve\xc4\x87ina ostataka obrambenih zidova mla\xc4\x91a od kompleksa D, iako se misli da je kompleks morao biti utvr\xc4\x91en i ranije (zidovi su se vjerojatno obru\xc5\xa1ili u more). \xc5\xbdive vode je bilo nedaleko od samostana idu\xc4\x87i prem Baru, a svakako je postojala i cisterna vjerojatno u klaustru, no nije na\xc4\x91ena.'