b'\n_START_ARTICLE_\nSimbol\n_START_PARAGRAPH_\nSimbol je svaki fenomen kojemu je dru\xc5\xa1tveno ili kulturalno pripisano neko zna\xc4\x8denje, to je mehanizam komunikacije kojeg koriste samo ljudi. Simbol je rije\xc4\x8d ili izraz pro\xc5\xa1irenog zna\xc4\x8denja, na primjer srce je ljudski organ, ali simboli\xc4\x8dki predstavlja i ljubav.\n_START_SECTION_\nU analiti\xc4\x8dkoj psihologiji\n_START_PARAGRAPH_\nPo Carl Gustav Jungu simbol se po svom zna\xc4\x8denju strogo razlikuje od pojma prostog znaka. Znak je semioti\xc4\x8dan, on je analogija koja ukazuje na shva\xc4\x87anje neke poznate stvari unutar dru\xc5\xa1tvene konvencije, dok simbol u sebi sadr\xc5\xbeava najjasnije mogu\xc4\x87e shva\xc4\x87anje, ili najbolju mogu\xc4\x87u formulaciju neke relativno nepoznate stvari, simbol je stoga uvijek bremenit zna\xc4\x8denjima, to jest on je \xc5\xbeiv pa izaziva intelektualni, filozofski, eti\xc4\x8dki i esteti\xc4\x8dki interes. Simbol dakle nije namjeran opis neka poznate stvari, to jest alegorija, simbol je ono obja\xc5\xa1njenje koje upu\xc4\x87uje ne neko jo\xc5\xa1 nepoznato i nerazumljivo (transcendentno) stanje stvari. Simbol je po Jungu izrazito kompleksna pojava, on nije ni racionalne ni iracionalne prirode, ima jednu stranu koja se odaziva razumu ali i jednu koja je razumu nepristupa\xc4\x8dna iz razloga \xc5\xa1to se simbol sastavlja iz svih psihi\xc4\x8dkih funkcija, onih racionalnih ali i onih iracionalnih \xc4\x8dinjenica \xc4\x8disto unutarnjeg i vanjskog opa\xc5\xbeanja.'