b'\n_START_ARTICLE_\nNacionalni park Grand Teton\n_START_SECTION_\nZemljopisni podaci\n_START_PARAGRAPH_\nOvaj se nacionalni park nalazi na sjeverozapadu savezne dr\xc5\xbeave Wyoming, ju\xc5\xbeno od nacionalnog parka Yellowstone u blizini grada Jackson. Naziv je dobio po planini Grand Teton, koja je visinom od 4.197 m najvi\xc5\xa1a planina planinskog vijenca Teton Range. Park zauzima povr\xc5\xa1inu od 1.254,51 km\xc2\xb2. U parku postoji pribli\xc5\xbeno 320 km staza za izletnike i planinare.\n_START_SECTION_\nNaziv\n_START_PARAGRAPH_\nPark je dobio naziv po istoimenom planinskom vijencu Grand Teton, kojem je taj naziv dodijelo jedan francuski lovac jer ga je ovaj vijenac podsje\xc4\x87ao na \xc5\xbeensko tijelo.\n_START_SECTION_\nPovijest\n_START_PARAGRAPH_\nJo\xc5\xa1 prije oko 12.000 godina Indijanci su u ovom podru\xc4\x8dju du\xc5\xbe obala jezera Jackson Lake tijekom lova gradili svoje kampove. Jackson Hole je tisu\xc4\x87ama godina slu\xc5\xbeio kao raskri\xc5\xbeje putni\xc4\x8dkih i trgova\xc4\x8dkih ruta._NEWLINE_Prvi bijelac koji je posjetio ovo podru\xc4\x8dje bio je John Colter, \xc4\x8dlan poznate ekspedicije Lewis i Clark, koji je ovdje boravio 1805. do 1806. Godine 1860. podru\xc4\x8dje je posjetio geolog Ferdinand Vandeveer Hayden koji je bio \xc4\x8dlan ekspedicije Raynolds. Jedan od prvih doseljenika, ran\xc4\x8der imenom Pierce Cunningham, zapo\xc4\x8deo je borbu za o\xc4\x8duvanje krajolika dana\xc5\xa1njeg nacionalnog parka._NEWLINE_Godine 1897. tada\xc5\xa1nji je glavni intedant nacionalnog parka Yellowstone Samuel Baldwin Marks Young predlo\xc5\xbeio \xc5\xa1irenje parka prema jugu. Na taj je na\xc4\x8din htio za\xc5\xa1tititi migracije velikih krda losova.\n_START_SECTION_\nBiljni svijet\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0ume u se u ovom podru\xc4\x8dju uglavnom sastoje od dvije do tri razli\xc4\x8dite vrste drve\xc4\x87a koje rastu zajedno u odre\xc4\x91enom stani\xc5\xa1tu, a Nacionalni park Grand Teton stani\xc5\xa1te je oko 1.000 razli\xc4\x8ditih vrsta vaskularnih biljki. Neke od njih poput munike, bora, jele ili smreke obitavaju na nadmorskoj visini do 3.000 metara.'