b'\n_START_ARTICLE_\nPokolj na otoku Daksi\n_START_PARAGRAPH_\nPokolj na Daksi, (\xe2\x80\x9cDaksa 1944./45.") ozna\xc4\x8dava pokolj kojeg su po\xc4\x8dinili partizani u listopadu 1944. tijekom Drugog svjetskog rata na oto\xc4\x8di\xc4\x87u Daksi. _NEWLINE_Nakon ulaska partizanskih postrojbi u Dubrovnik, partizani su na otoku Daksi likvidirali 53 istaknuta gra\xc4\x91anina, civila Hrvata, bez ikakvog su\xc4\x91enja. Ekshumacijom i DNK analizom utvr\xc4\x91en je identitet 18 osoba, dok je 35 ostalo nepoznato, a tako\xc4\x91er je utvr\xc4\x91en i pravi broj \xc5\xbertava jer se do ekshumacije sigurno znalo za 35 \xc5\xbertava. Dana 19. lipnja 2010. godine \xc5\xbertve s oto\xc4\x8di\xc4\x87a Dakse napokon su dostojno pokopane. Me\xc4\x91u mu\xc4\x8dki ubijenima bio je poznati sve\xc4\x87enik Petar Perica ("padre Perica", zvali su ga Dubrov\xc4\x8dani), autor pjesama Zdravo Djevo Kraljice Hrvata i Do nebesa nek\' se ori.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdrtve pokolja\n_START_PARAGRAPH_\nRije\xc4\x8d je o manjem dijelu od danas poimence poznatih 697 \xc5\xbertava (369 civila i 327 ratnih zarobljenika) s dubrova\xc4\x8dkog podru\xc4\x8dja koje su jugokomunisti pobili nakon "oslobo\xc4\x91enja" 1944. godine; me\xc4\x91utim je kao pojedina\xc4\x8dno najve\xc4\x87e strati\xc5\xa1te i grobi\xc5\xa1te Daksa postala simbol komunisti\xc4\x8dkog terora nad stanovni\xc5\xa1tvom dubrova\xc4\x8dkog kraja . _NEWLINE_Ve\xc4\x87a grupa uhi\xc4\x87enih je preve\xc5\xbeena na otok u no\xc4\x87i sa 23. na 24. listopada 1944. godine, i smje\xc5\xa1tena u staroj samostanskoj crkvi. Potom su jedan po jedan izvo\xc4\x91eni "u \xc5\xa1etnju", svla\xc4\x8deni, mu\xc4\x8deni i ubijani. Prete\xc5\xbeni dio pobijenih ubijen je hicima iz oru\xc5\xbeja kalibra 9 mm (pi\xc5\xa1toljski kalibar) u potiljak; svi su bili bosi i bez odje\xc4\x87e._NEWLINE_Komunisti su 29. listopada 1944. po cijelom gradu Dubrovniku polijepili letke, koji su bili sastavljeni u vidu presude koju je (navodno) 26. listopada 1944. "u ime naroda Jugoslavije" donijelo "Sudsko vije\xc4\x87e Vojnog suda Komande Ju\xc5\xbeno dalmatinskog podru\xc4\x8dja". Na letku su istaknuta imena 36 osoba koje su komunisti "osudili" (danas se zna da nikakvog su\xc4\x91enja bilo nije) na smrt strijeljanjem. Bra\xc4\x87a franjevci, \xc4\x8diji je subrat o. Marijan Bla\xc5\xbei\xc4\x87 tako\xc4\x91er jedan od smaknutih, skinuli su letak i sa\xc4\x8duvali ga._NEWLINE_Premda su jo\xc5\xa1 1944. godine bila objavljena imena ve\xc4\x87ine pobijenih, nisu komunisti\xc4\x8dke vlasti nikad dopustile da rodbina dostojno pokopa pobijene, \xc4\x8dak nije otkrivena ni to\xc4\x8dna lokacija grupnih grobova._NEWLINE_Makar je \xc5\xbdupanijsko dr\xc5\xbeavno odvjetni\xc5\xa1tvo u Dubrovniku otvorilo 2004. godine spis u povodu ovih doga\xc4\x91aja, te su saslu\xc5\xa1ani razni svjedoci, navodno nisu utvr\xc4\x91eni sudionici tog ratnog zlo\xc4\x8dina protiv civilnog pu\xc4\x8danstva._NEWLINE_O ovom je zlo\xc4\x8dinu pisao hrvatski knji\xc5\xbeevnik Ivan Dragojevi\xc4\x87 u alegorijskom romanu R 2 koji je hrvatska knji\xc5\xbeevna kritika i povijest knji\xc5\xbeevnosti nepravedno zapostavila. Zbog tog romana, koji je odmah po izlasku 1973. zabranjen, Ivan Dragojevi\xc4\x87 je osu\xc4\x91en na godinu i pol dana zatvora. Roman je ipak objavljen u hrvatskoj emigrantskoj izdava\xc4\x8dkoj ku\xc4\x87i u Njema\xc4\x8dkoj.\n_START_SECTION_\nIzvje\xc5\xa1taj Ante Jurjevi\xc4\x87a Baje\n_START_PARAGRAPH_\nNa okolnosti pokolja na Daksi baca svjetlo izvje\xc5\xa1taj tada\xc5\xa1njeg civilnog upravitelja "narodne vlasti" u Dubrovniku Ante Jurjevi\xc4\x87a Baje (1913. - 2001., 1953. god. odlikovan ordenom Narodnog heroja) od 25. listopada 1944. god.: rije\xc4\x8d je o vrlo vrijednom arhivskom materijalu, koji baca svjetlo na okolnosti u kojima je mogu\xc4\x87e vr\xc5\xa1iti ovakve masovne ratne zlo\xc4\x8dine nad civilnim stanovni\xc5\xa1tvom._NEWLINE_Izvje\xc5\xa1taj ukazuje da su partizani osvojili glavni dio dubrova\xc4\x8dkog podru\xc4\x8dja bez borbi, izuzev \xc5\xa1to su jedinice partizanske XXVI. divizije presrele kolonu na povla\xc4\x8denju kod Stona, uz obostrane te\xc5\xa1ke gubitke. Stanovni\xc5\xa1tvo dubrova\xc4\x8dkog podru\xc4\x8dja nije bilo ni za usta\xc5\xa1e, ni za partizane - ali se mnogo nadalo od Engleza, \xc4\x8dijih je oko tisu\xc4\x87u vojnika doista i bilo pristiglo u okolinu Dubrovnika. Izgleda da je prisutnost engleskih snaga donekle ograni\xc4\x8dila teror partizana nad lokalnim stanovni\xc5\xa1tvom; izrijekom se u izvje\xc5\xa1taju ka\xc5\xbee da \xc4\x87e neprijatelje (misli se na civile koji su sumnjivi) nakon dolaska Engleza biti te\xc5\xbee hvatati i ubijati: "...mnogi se kriju i ne mo\xc5\xbee ih se otkrit a sad \xc4\x87e bit i te\xc5\xbee obzirom na saveznike koji \xc4\x87e ih \xc5\xa1tititi". _NEWLINE_U izvje\xc5\xa1taju se potvr\xc4\x91uje da nije bilo nikakvog suda nad ubijenim "narodnim neprijateljima", me\xc4\x91u kojima je bilo "8 popova, odnosno fratara": "...mi smo nakon streljanja objavili plakatom ali dosad ne sve samo tek sutra izlazi jedan dio u javnost a potpisali smo sud komande podru\xc4\x8dja jer drugog nismo imali o ovome svemu dajte va\xc5\xa1e mi\xc5\xa1ljenje bilo kako bilo ubit ih se mora a za ove koji se kriju trebat \xc4\x87e u\xc4\x8dinit sve da ih se uhvati" (interpunkcije u tekstu nema, jer je partizanski visoki rukovodilac Ante Jurjevi\xc4\x87 bio polupismen).'