b'\n_START_ARTICLE_\nDubljani\n_START_SECTION_\nZemljopis\n_START_PARAGRAPH_\nSelo Dubljani smje\xc5\xa1teno je na sjeveroisto\xc4\x8dnome obodu Popova polja. Sa sjeverne ga strane zatvara visoki brdski vapnena\xc4\x8dki masiv (u kojemu je najvi\xc5\xa1i vrh Ki\xc4\x8din, 980 m), a s juga rijeka Trebi\xc5\xa1njica. Selo je na gotovo idealnome polo\xc5\xbeaju: za\xc5\xa1ti\xc4\x87eno je od sjevernih vjetrova, zbog svojega je prisojnoga polo\xc5\xbeaja izlo\xc5\xbeeno suncu tijekom \xc4\x8ditave godine, a \xc5\xa1ljunkovita tla idealna su za vinogradarstvo. K tome je okru\xc5\xbeje sela, zahvaljuju\xc4\x87i siparima, pogodno za ispa\xc5\xa1u.\n_START_SECTION_\nDrugi svjetski rat\n_START_PARAGRAPH_\nRujan 1941. godine Dubljani su do\xc4\x8dekali s 345 Hrvata u 50 doma\xc4\x87instava. Procjene samih Dubljanaca su da je rujna 1941. ovdje \xc5\xbeivjelo 430 Hrvata. \xc4\x8cetnici su ih oru\xc5\xbeano prognali, a pri tome mu\xc4\x8dki ubili nekoliko mjesnih Hrvata. Prognani Dubljani prvo su prognani u susjedno mjesto Ravno, pa onda uglavnom u okolicu Dubrovnika. Dubljanskim Hrvatima \xc4\x8detnici su oplja\xc4\x8dkali i spalili ku\xc4\x87e. Velikosrpska narav budu\xc4\x87e nove Jugoslavije pokazala je svoje lice pred kraj rata, 13. svibnja 1945. godine. \xc5\xa0estorica uglednih Hrvata iz Dubljana i jedan iz Prhinja javno su obje\xc5\xa1eni, radi zastra\xc5\xa1ivanja ovda\xc5\xa1njih Hrvata da da se ne poku\xc5\xa1avaju vratiti. Drugi svjetski rat je prema istra\xc5\xbeivanju Stanislava Vukorepa, uzeo \xc5\xbeivote 50 Hrvata iz Dubljana. Prvi poslijeratni popis stanovni\xc5\xa1tva u Jugoslaviji pokazao je razmjere etni\xc4\x8dkog \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x87enja. Od 326 katoli\xc4\x8dkih Hrvata prema popisu vjeroispovijesti iz 1937., 1948. je u Dubljanima bilo samo 80 stanovnika, od kojih se samo jedan izjasnio kao Hrvat. 1953. popisom su popisana samo 72 stanovnika, 1961. 69 stanovnika, 1971. 86 stanovnika, 1981. 31 stanovnika (od \xc4\x8dega 29 Srba i 2 Jugoslavena) te 1991. na popisu je popisano 29 stanovnika (28 Srba i 1 Hrvat).\n_START_SECTION_\nNova Jugoslavija\n_START_PARAGRAPH_\nLa\xc5\xbena ravnopravnost u novoj Jugoslaviji pokazale su se 1946. i 1947. godine. Titova Jugoslavija nije \xc5\xa1titila Hrvate. Cilj joj je bio da ne bude Hrvata, ponaosob u isto\xc4\x8dnoj Hercegovini. Prognani ovda\xc5\xa1nji Hrvati ponadali su se da \xc4\x87e se mo\xc4\x87i vratiti na svoja u ratu spaljena i oplja\xc4\x8dkana imanja. Po\xc5\xa1li su obnoviti svoje spaljene domove, ali ve\xc4\x87 po\xc4\x8detak 1948. donosi "nepoznate po\xc4\x8dinitelje" koji su jo\xc5\xa1 vi\xc5\xa1e poru\xc5\xa1ili i oplja\xc4\x8dkali netom obnovljene ku\xc4\x87e. "Revolucionarna" "slobodarska" i la\xc5\xbena antifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dka op\xc4\x87inska vlast u Trebinju kojim je vladao isti "dr\xc5\xbeavotvorni" narod kao u kara\xc4\x91or\xc4\x91evi\xc4\x87evskoj Jugoslaviji, ovo je iskoristila da bi pomogla etni\xc4\x8dko \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x87enje od Hrvata. Umjesto istrage i ka\xc5\xbenjavanja po\xc4\x8dinitelja, u roku od samo tri mjeseca, travnja 1948., proglasila je ljudskom rukom uni\xc5\xa1tena imanja "napu\xc5\xa1tenim" te bez ikakve naknade mjesnim Hrvatima oduzela sve zemlji\xc5\xa1te, ku\xc4\x87e i gospodarske zgrade a u korist dr\xc5\xbeavnog zemlji\xc5\xa1nog fonda agrarne reforme. Eksproprijacija je sprovedena na nepravni na\xc4\x8din, u pravom smislu bija\xc5\xa1e to otima\xc4\x8dina. Sprovedena je je bez sudjelovanja i znanja vlasnika zemlji\xc5\xa1ta ili njihovih pravnih slijednika. Bespravno razvla\xc5\xa1teni vlasnici nisu dobili nikakvu od\xc5\xa1tetu, niti pisanu odluku o eksproprijaciji. Oteta imovina Hrvata knji\xc5\xbeena je u korist Selja\xc4\x8dke radne zadruge \xe2\x80\x98Prvoborac\xe2\x80\x99 iz Veli\xc4\x8dana, pa u korist Poljoprivredne stanice \xe2\x80\x98Dubljani\xe2\x80\x99, pa RO \xe2\x80\x98Popovo polje\xe2\x80\x99 Trebinje, pa DP \xe2\x80\x98Popovo polje\xe2\x80\x99 Trebinje, te kona\xc4\x8dno u korist AD \xe2\x80\x98Popovo polje\xe2\x80\x99 Trebinje, u ve\xc4\x87inskom vlasni\xc5\xa1tvu Manastira Tvrdo\xc5\xa1 iz Trebinja, odnosno Srpske pravoslavne crkve u Trebinju. Do 1958. sve su ku\xc4\x87e Hrvata poru\xc5\xa1ene do temelja. Ostale su gustjerne koje koriste njihovi biv\xc5\xa1i susjedi Srbi. S poru\xc5\xa1enih hrvatskih ku\xc4\x87a u Dubljanima pokraden je fasadin kamen i od njega je izgra\xc4\x91ena zgrada zadru\xc5\xbenog doma i osnovne \xc5\xa1kole u susjednom srpskom selu Veli\xc4\x8danima. Otima\xc4\x8dina se nastavlja i dalje. Dr\xc5\xbeavne institucije u Republici Srpskoj (BiH), i dalje negiraju postojanje dokumentacije o oduzetim imanjima nadle\xc5\xbenih osoba.'