b'\n_START_ARTICLE_\nChar D2\n_START_SECTION_\nRazvoj\n_START_PARAGRAPH_\nFrancuska vojska od samog po\xc4\x8detka nije bila zadovoljna novim juri\xc5\xa1nim tenkom. Jo\xc5\xa1 tijekom razvoja i prvih testiranja D1 nije zadovoljio zahtjeve francuskih oklopnih snaga. Tijelo tenka spajano zakovicama bilo je prete\xc5\xa1ko, a poseban se problem javio s kupolom ST2 koja je bila gotovo neuporabljiva. Ni cijena od 470 000 franaka nije bila mala. Zbog toga ne za\xc4\x8du\xc4\x91uje \xc5\xa1to je jo\xc5\xa1 tijekom razvoja Chara D1 francuska vojska od Renaulta zatra\xc5\xbeila razvoj naprednijeg tenka, kojim \xc4\x87e otkloniti sve njegove nedostatke._NEWLINE_Tako je ve\xc4\x87 23. sije\xc4\x8dnja 1930. francusko ministarstvo obrane objavilo zahtjev za novim tenkom. U njemu je tra\xc5\xbeeno da se debljina oklopnog tijela tenka pove\xc4\x87a na najmanje 40 mm. Pove\xc4\x87anje mase trebalo se kompenzirati ugradnjom motora snage 120 KS, koji bi osigurao brzinu od 20 do 22 km/h. Du\xc5\xbeina novog tenka nije smjela biti ve\xc4\x87a od pet metara, \xc5\xa1irina 2,34, a visina 2,3 metra. Za glavno oru\xc5\xbeje odre\xc4\x91en je top kalibra 47 mm, a uz njega tenk je trebao dobiti i dvije strojnice. Cijela ova kombinacija nije smjela biti te\xc5\xbea od 15,5 tona, a trup se trebao izra\xc4\x91ivati varenjem. Tako je poprili\xc4\x8dno precizno opisan Char D2, koji je trebao dobiti kupolu ST3. Unato\xc4\x8d ranom odabiru kupole ST3, prvi drveni mock-up i prvi prototip dobili su kupolu tenka FT 17._NEWLINE_Iako se formalno radilo o standardnom natje\xc4\x8daju, od po\xc4\x8detka je bilo jasno da je tako "skrojen" da se na njega mogao javiti samo Renault, koji je ve\xc4\x87 14. travnja predstavio svoj prijedlog novog tenka, a ve\xc4\x87 u svibnju Louis Renault potpisuje s ministarstvom obrane ugovor o njegovu razvoju. Zanimljivo je da je ugovor, uz razvoj tenka Char D2, predvi\xc4\x91ao i razvoj "kolonijalnog" tenka Char D3, od kojega se naknadno odustalo. Ubrzo se pokazalo da niti Renault niti ijedna druga tvrtka u Francuskoj nemaju iskustva s varenjem pancirnih \xc4\x8deli\xc4\x8dnih plo\xc4\x8da. Taj se problem mogao brzo i u\xc4\x8dinkovito rije\xc5\xa1iti dovo\xc4\x91enjem stranih stru\xc4\x8dnjaka, ali je Louis Renault zahtijevao da se taj tro\xc5\xa1ak prebaci na ra\xc4\x8dun ministarstva obrane, bez obzira na to \xc5\xa1to bi najvi\xc5\xa1e koristi od svega imao upravo Renault. Nakon \xc5\xa1to je ministarstvo obrane odgovorilo da nema raspolo\xc5\xbeivih sredstava cijeli je projekt upao u krizu. Izlaz je na\xc4\x91en 8. prosinca 1931. u rje\xc5\xa1enju da Renault prvo napravi "nezavareni" (izra\xc4\x91en zakivanjem) prototip, ozna\xc4\x8den kao UZ Renault. Prvi je prototip dovr\xc5\xa1en u o\xc5\xbeujku 1932., a vojska ga je preuzela u travnju iste godine. Prva su testiranja obavili tehni\xc4\x8dari iz Cocks de Rueil, a zavr\xc5\xa1no testiranje novog tenka obavila je u svibnju 1933. u Rueilu 503 Regiment de Chars de Combat (RCC), nakon \xc4\x8dega je, unato\xc4\x8d tome \xc5\xa1to je tijelo tenka bilo spojeno zakovicama, a ne vareno, odobrena nabava novog tenka. Odluku je 12. prosinca 1933. slu\xc5\xbebeno donio Conseil Consultatif de l\'Armement. Unato\xc4\x8d tome, Renault je prvu narud\xc5\xbebu dobio tek kad je Glavni sto\xc5\xbeer francuske vojske 14. sije\xc4\x8dnja 1934. kona\xc4\x8dno odobrio kupnju prvih pedeset tenkova. Zanimljivo je da su sve ove odluke donesene na temelju iskustava ste\xc4\x8denih na prvom zakovanom tenku, a obrazlo\xc5\xbeenja su \xc4\x8desto spominjala da se o\xc4\x8dekuje kako \xc4\x87e se kvaliteta tenka znatno pobolj\xc5\xa1ati kad se napravi zavareno tijelo._NEWLINE_Sad kad je po\xc4\x8detak serijske proizvodnje Chara D2 bio izgledan, i Louis Renault je bio spremniji ulo\xc5\xbeiti ne\xc5\xa1to svog novca u razvoj tehnologije varenja. Prva dva zavarena prototipa naru\xc4\x8dena su u prosincu 1932., a Renault ih je dovr\xc5\xa1io u kolovozu idu\xc4\x87e godine. Kasnije je otkriveno da su oba prototipa tek djelomi\xc4\x8dno izra\xc4\x91ena varenjem. Uz to su opremljena kupolom s tenka FT 17, \xc5\xa1to i nije bio neki nedostatak jer su prototipovi tek trebali pro\xc4\x87i testiranja pokretljivosti i izdr\xc5\xbeljivosti._NEWLINE_Nije poznato s kojim su motorima prototipovi isporu\xc4\x8deni, ali sigurno ne s onima koji su ugra\xc4\x91ivani u serijske primjerke, jer je testiranje motora na dva prototipa i na UZ zapo\xc4\x8delo u prosincu 1934. Testiranje je provela Commission de Vincennes, koja je odlu\xc4\x8dila da \xc4\x87e jedan prototip opremiti benzinskim motorom snage 120 KS, a ostala dva dizelskim motorom Lorraine-Dietrich (Renault V6) snage 123 KS. Ve\xc4\x87 na prvom testu prototipa s benzinskim motorom, 25. prosinca, do\xc5\xa1lo je do kvara. Nakon popravka i dogradnje postignuta je maksimalna brzina od 23 km/h. Me\xc4\x91utim, ubrzo je otkriveno da je motor prebu\xc4\x8dan, te da je tenk te\xc5\xbeak za upravljanje. Zbog toga je 14. velja\xc4\x8de 1935. prototip poslan na doradu, koja je obuhvatila pomicanje ispu\xc5\xa1nog sustava na lijevu stranu tijela, te postavljanje pregrade izme\xc4\x91u borbenog i motornog odjeljka. Postavljena su i dodatna \xc4\x8detiri spremnika za gorivo. Izvje\xc5\xa1taji su ponovno uvjeravali da \xc4\x87e se svi nedostaci otkloniti kad stignu prva potpuno zavarena tijela. U me\xc4\x91uvremenu je Commission de Vincennes, iz danas nepoznatih razloga, potpuno odbacila mogu\xc4\x87nost uporabe dizelskih motora. Tako po\xc4\x8detkom 1935. jo\xc5\xa1 uvijek nije bio dovr\xc5\xa1en odabir motora za Char D2._NEWLINE_Sve se ovo ticalo razvoja isklju\xc4\x8divo razvoja tijela jer je kupola razvijana odvojeno. Razvoj kupole ST3 (Schneider Tourelle 3) tvrtka Schneider zapo\xc4\x8dela je jo\xc5\xa1 1930. kao opciju za ugradnju na Char D1. Kad je Char D1 opremljen kupolom ST2, tvrtka je o\xc4\x8dekivala da \xc4\x87e dobiti posao da kupolom ST3 opremi tenkove Char D2. Prvotno je Commission de Vincennes odabrala ST3 za novi tenk, ali se potom predomislila i ponovno odabrala ST2 i za Char D2. Nakon o\xc4\x8dajnih iskustava s ovim kupolama na Cahrovima D1, Commission de Vincennes se ponovno predomislila i za Char D2 odabrala kupolu APX1A Tower, koja je razvijena za te\xc5\xa1ke tenkove Char B1._NEWLINE_Unato\xc4\x8d \xc4\x8dinjenici da nisu dovr\xc5\xa1ena ni najosnovnija testiranja, a kamoli da je obavljeno testiranje kompletiranog tenka, francusko ministarstvo obrane je 29. prosinca 1934. Renaultu dodijelilo ugovor o isporuci prvih 50 Chara D2 po pojedina\xc4\x8dnoj cijeni od "samo" 410 000 franaka. Ugovor je pokrivao isporuku samo tijela tenka, dok je isporuka kupola pokrivena zasebnim ugovorom i svaka je stajala dodatnih 200 000 franaka. Tako je ukupna cijena svakog Chara D2 prema\xc5\xa1ivala 600 000 franaka. Kako je od svibnja 1936. do velja\xc4\x8de 1937. Renault uspio isporu\xc4\x8diti samo pet primjeraka, do daljnjeg je odgo\xc4\x91ena narud\xc5\xbeba novih 150 Chara D2, za koje je Renault trebao dobiti 90 milijuna franaka. Tome sigurno nije pogodovala ni odluka francuske vlade da 1936. nacionalizira tvrtku.\n_START_SECTION_\nOperativna uporaba\n_START_PARAGRAPH_\nKako je isporuka novih tenkova bila vrlo spora, francuska je vojska tek 1. listopada 1937. uspjela formirati jednu bojnu unutar 507. RCC-a, pod zapovjedni\xc5\xa1tvom Charlesa de Gaullea. Bojna je dobila 45 tenkova, a pet preostalih odre\xc4\x91eno je za obuku posada. Iako su svi \xc5\xbeeljno o\xc4\x8dekivali zamjenu za tenkove Char D1 (koji su poslani u Tunis), uskoro su otkrili da ni Char D2 nije bitno bolji. Osim \xc5\xa1to su bili te\xc5\xa1ki za vo\xc5\xbenju, novi su se tenkovi neprestano kvarili._NEWLINE_Kako se, nakon dolaska Adolfa Hitlera na vlast u Njema\xc4\x8dkoj, politi\xc4\x8dka situacija u Europi neprestano pogor\xc5\xa1avala, uz o\xc4\x8digledne naznake da \xc4\x87e sve zavr\xc5\xa1iti sveop\xc4\x87im ratom, francuska je vojska neophodno trebala nove tenkove. Kad je svoje Charove D1 morala poslati u sjevernu Afriku, nije joj preostalo ni\xc5\xa1ta drugo nego da nastavi kupovati Charove D2. Zbog toga je u svibnju 1937. Conseil Consultatif de l\'Armement odobrio ugovor za kupnju dodatnih 50 D2. Povrije\xc4\x91en odlukom francuske vlade da mu oduzme tvrtku, Louis Renault vi\xc5\xa1e nije mario za njezin razvoj, pa ni za ispunjenje ugovora o isporuci tenkova. Zbog toga je Conseil Consultatif de l\'Armement 1938. godine odlu\xc4\x8dio da potpuno odustane od kupnje novih Charova D2 te da sva raspolo\xc5\xbeiva sredstva prenamijeni za kupnju drugih tenkova. Me\xc4\x91utim, to se nije pokazalo niti mudrom niti provedivom odlukom jer ostali proizvo\xc4\x91a\xc4\x8di nisu imali dovoljno proizvodnih kapaciteta da "preko no\xc4\x87i" pove\xc4\x87aju proizvodnju. Nakon izbijanja II. svjetskog rata i francusko/britanske objave rata Njema\xc4\x8dkoj nakon napada na Poljsku, Conseil Consultatif de l\'Armement ponovno je promijenio politiku i naru\xc4\x8dio novih 50 Charova D2. Naravno, bilo je prekasno naru\xc4\x8diti ve\xc4\x87i broj tenkova kojima bi se opremile nove postrojbe. Plan je predvi\xc4\x91ao da se u velja\xc4\x8di 1940. isporu\xc4\x8di pet tenkova, u o\xc5\xbeujku osam, te nadalje pet svakog mjeseca. Velikim zalaganjem radnika u Renaultu u velja\xc4\x8di je isporu\xc4\x8deno \xc5\xa1est tenkova, u travnju \xc4\x8dak sedamnaest, a u svibnju i lipnju trinaest. Tako brzo pokretanje proizvodnje imat \xc4\x87e i svoje negativne posljedice._NEWLINE_Izbijanjem II. svjetskog rata, prva bojna 507 RCC-a spojena je s 19 Bataillon the Chars (tenkovska bojna) pod zapovjedni\xc5\xa1tvom Pete armije. Od 9. o\xc5\xbeujka 1940. pokrenut je proces modernizacije kupola APX1A Tower i zamjene starog topa SA 34 novim SA 35, koji je bio znatno u\xc4\x8dinkovitiji protiv tenkova. SA 34 zapravo je bio namijenjen uni\xc5\xa1tavanju fortifikacija i za njega nikada nije razvijena protuoklopna granata. Najmodernija granata za taj top namijenjena protutenkovskoj borbi bila je Obus B Modele 1932 mase 1410 grama. Projektil ove granate imao je eksplozivno punjenje od samo 142 grama i slabu po\xc4\x8detnu brzinu na ustima cijevi od 480 m/s. Zbog toga je na udaljenosti od samo 100 metara mogao probiti oklop debljine tek 25 mm. Novi je top na istoj udaljenosti mogao probiti dvostruko deblji oklop. Iako se danas spominjanje udaljenosti od 100 metara \xc4\x8dini \xc4\x8dudnim, u obzir se mora uzeti da su po\xc4\x8detkom II. svjetskog rata ciljni\xc4\x8dke sprave tenkova bile relativno primitivne te je njihova preciznost bila preslaba da bi se mogli ga\xc4\x91ati ciljevi na ve\xc4\x87im udaljenostima. Uz to, ru\xc4\x8dno pokretanje kupole u pravilu je onemogu\xc4\x87avalo ga\xc4\x91anje ciljeva u pokretu. U slu\xc4\x8daju Chara D2, sve je bilo jo\xc5\xa1 gore jer je zapovjednik tenka ujedno bio i ciljatelj i punitelj. Do njema\xc4\x8dkog napada na Francusku 10. svibnja, navodno je samo pet Charova D2 dobilo kupole APX1A s topovima AS 35. Neki izvori navode da su zapravo ugra\xc4\x91ivane kupole APX4._NEWLINE_Nakon prodora njema\xc4\x8dkih tenkovskih divizija u unutra\xc5\xa1njost Francuske, tamo\xc5\xa1nja je vojska odlu\xc4\x8dila na brzinu formirati nove tenkovske postrojbe koje \xc4\x87e se mo\xc4\x87i suprotstaviti njema\xc4\x8dkoj strategiji masovne uporabe oklopnih snaga. Tako je prva bojna 507 RCC-a 26. travnja 1940. postala 345 Company Autonomous de Chars the Combat. Do tog je vremena Renault uspio isporu\xc4\x8diti 12 novih Charova D2, koji su svi serijski opremljeni kupolama APX4 s topovima SA 35. Uz \xc4\x8detrnaest tenkova koji su ve\xc4\x87 bili u 345 Compagnie Autonome de Chars the Combat (CACC), 10 novih je raspore\xc4\x91eno u 346, a 12 u 350 CACC. Brzo pokretanje proizvodnje imalo je i negativnih posljedica. Naime, ve\xc4\x87i dio novih tenkova nije bio ispravan, a neki uop\xc4\x87e nisu funkcionirali. Zbog toga su odmah krenula govorkanja o sabota\xc5\xbeama iako se radilo o pukoj \xc5\xbeelji da se u \xc5\xa1to kra\xc4\x87em vremenu isporu\xc4\x8di \xc5\xa1to ve\xc4\x87i broj tenkova. Premda "na papiru" Char D2 nije bio bitno lo\xc5\xa1iji od tada\xc5\xa1njih njema\xc4\x8dkih tenkova, \xc4\x8desti kvarovi, neiskustvo posada i lo\xc5\xa1e vo\xc4\x91enje na kraju su doveli do katastrofe._NEWLINE_Ve\xc4\x87 15. svibnja 345 CACC je u Versaillesu ukrcan na vlak, a dan poslije iskrcao se u Cossonsu te se jo\xc5\xa1 istog dana prebacio u Crouy, \xc4\x8detiri kilometra sjeveroisto\xc4\x8dno od Soissonsa. Prvi dodir s neprijateljem 345 CACC je imao 16. svibnja kod Moncorneta. Devetnaestog svibnja 345 CACC sudjeluje u napadu na Serre Crecy, a idu\xc4\x87eg dana brani cestu izme\xc4\x91u Eppea i Laona. U tri dana borbi 345 CACC je izgubio deset tenkova i nakon 20. svibnja vi\xc5\xa1e nije bio operativan. Nakon \xc5\xa1to je sto\xc5\xbeer francuske vojske uvidio da male oklopne postrojbe ne mogu zadr\xc5\xbeati njema\xc4\x8dke tenkovske i oklopne divizije na brzinu je donio planove za formiranje ve\xc4\x87ih postrojbi. Tako je 16. svibnja formirana 4 Division Cuirassee the Reserve (DCR) pod zapovjedni\xc5\xa1tvom Charlesa de Gaulea, u koju su, izme\xc4\x91u ostalih, u\xc5\xa1li 346 i 350 CACC. De Gaulle je ve\xc4\x87 idu\xc4\x87i dan svoje snage poslao u borbu, u protunapad kod grada Laona, koji je neuspje\xc5\xa1no trajao do 19. svibnja. Nakon toga poku\xc5\xa1ao je protunapadom vratiti most kod Amiensa, koji tako\xc4\x91er nije uspio. Do po\xc4\x8detka lipnja 1940., 4 DCR je uglavnom razbijen, a dio njegova ljudstva pre\xc5\xa1ao je preko Dunkerquea u Veliku Britaniju. Tijekom borbi po\xc4\x8detkom 1940., Nijemci su zarobili oko 20 uporabljivih Charsova D2, koje su preimenovali u Panzer D2 733 (f). Ne postoje izvje\xc5\xa1taji da su rabljeni u borbama. Zapravo se u nekoliko razli\xc4\x8ditih izvora spominje podatak da su s njih skinute kupole APX4 i poslane u Hrvatsku, gdje su uporabljene na oklopnim vlakovima.\n_START_SECTION_\nOpis tenka\n_START_PARAGRAPH_\nIako je nastao kao pobolj\xc5\xa1ani Char D1, D2 je u mnogo\xc4\x8demu bio druk\xc4\x8diji tenk, \xc5\xa1to ne zna\xc4\x8di i bolji. Zapravo su ostali svi problemi. Tako je zadr\xc5\xbeana tro\xc4\x8dlana posada (zapovjednik, voza\xc4\x8d i radiooperater), u kojoj je zapovjednik morao motriti okolinu tenka i otkrivati ciljeve, te upravljati kupolom. U najboljem slu\xc4\x8daju, pri punjenju topa mogao mu je pomo\xc4\x87i radiooperater. U miru se to mo\xc5\xbeda \xc4\x8dinilo racionalnim rje\xc5\xa1enjem, ali su ve\xc4\x87 u prvim bitkama s njema\xc4\x8dkim tenkovima posade Chara D2 (kao i D1) uvidjele da na taj na\xc4\x8din ne mogu djelovati. U praksi je to izgledalo otprilike ovako: zapovjednik tenka bi sjedio na vrhu kupole i motrio okolinu kroz okretnu kupolicu na krovu, te usmjeravao voza\xc4\x8da u kojem smjeru \xc5\xbeeli kretanje tenka. Nakon \xc5\xa1to bi otkrio cilj, zapovjednik bi se morao spustiti do glavnog oru\xc5\xbeja u kupoli. To nije bio ve\xc4\x87i problem ako je cilj bio stacionaran, recimo bunker. Znatno bi ve\xc4\x87i problem bio ako je cilj bio njema\xc4\x8dki tenk u pokretu, jer je zapovjednik nakon spu\xc5\xa1tanja u kupolu mogao birati ho\xc4\x87e li prvo ponovno prona\xc4\x87i cilj kroz ciljni\xc4\x8dku spravu ili napuniti top. Naravno, zapovjednik je mogao ili napuniti top prije ulaska u akciju ili je to umjesto njega mogao u\xc4\x8diniti radiooperater. U svakom slu\xc4\x8daju, zapovjednik bi tijekom spu\xc5\xa1tanja iz vrha kupole do ciljni\xc4\x8dke sprave izgubio vizualni kontakt sa ciljem. Tijekom borbi u Francuskoj 1940., to su naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x87e bili srednji tenkovi Panzer III i Panzer IV, koji su mogli voziti najve\xc4\x87om brzinom od 40 km/h. Da su, zbog konfiguracije terena morali voziti i upola manjom brzinom, u tih nekoliko sekundi pre\xc5\xa1li bi dovoljnu udaljenost da bi ih zapovjednik Chara D2 te\xc5\xa1ko mogao na\xc4\x87i na svojoj ciljni\xc4\x8dkoj spravi. Da sve bude jo\xc5\xa1 gore po francuske posade, njema\xc4\x8dki Panzer III i Panzer IV imali su posadu od \xc4\x8dak petero ljudi (zapovjednik, ciljatelj, punitelj, voza\xc4\x8d i radiooperater/ciljatelj na strojnici). Zbog toga njema\xc4\x8dke posade nisu imale problema kao francuske. Osim toga, tenkovi Char D1 i D2 imali su dotad jedinstveno rje\xc5\xa1enje da je voza\xc4\x8d istodobno upravljao i strojnicom u prednjem dijelu tenka. Zanimljivo bi bilo pro\xc4\x8ditati koliko je voza\xc4\x8da tijekom vo\xc5\xbenje u bitki uspjelo i pucati iz strojnice._NEWLINE_Jo\xc5\xa1 se jedna, naizgled minimalna razlika pokazala kao odlu\xc4\x8duju\xc4\x87a: za razliku od njema\xc4\x8dkih, na francuskim kupolicama na krovu kupole nije postojao pokretni poklopac. Naime, tijekom bitke njema\xc4\x8dki bi zapovjednici tenkova \xc4\x8desto otvarali poklopce kupolica i izvirivali van kako bi imali \xc5\xa1to bolji pregled boji\xc5\xa1ta. Zapovjednici na tenkovima Char D2 to nisu mogli ve\xc4\x87 su morali okretati cijelu kupolicu. Na taj su na\xc4\x8din izgubili jednu od rijetkih prednosti pred njema\xc4\x8dkim tenkovima, ve\xc4\x87u visinu._NEWLINE_Po uzoru na sve dotada\xc5\xa1nje tenkove tvrtke Renault i Char D2 imao ve\xc4\x87u visinu (2,66 m) nego \xc5\xa1irinu (2,22 m). Od toga je visina tijela bila \xc4\x8dak 1,75 metara. Zanimljivo je da neki izvori navode \xc5\xa1irinu od 2,34 i visinu od 2,3 metra. Za ono vrijeme, razina oklopne za\xc5\xa1tite bila je sasvim solidna. Prednji dio tijela i kupole imali su 40 mm debeli oklop, dok su krov i podnica bili su debeli 20 mm. Pove\xc4\x87anje debljine oklopa donijelo je i pove\xc4\x87anje mase na 19 750 kg (Char D1 imao je 14 000 kg)._NEWLINE_Zbog velike visine tijela posada je "u\xc5\xbeivala" u velikom unutarnjem prostoru. Ali kombinacija velike visine i katastrofalno lo\xc5\xa1e rije\xc5\xa1enog prednjeg oblika tijela pokazala se gubitni\xc4\x8dkom kombinacijom u ratu. Naime, prednji dio tijela Chara D2 bio je prakti\xc4\x8dki okomita plo\xc4\x8da od koje se granata nije odbijala (riko\xc5\xa1etirala). Zbog toga su njema\xc4\x8dke tenkovske posade vrlo brzo zaklju\xc4\x8dile da je, zbog relativno male i dobro za\xc5\xa1ti\xc4\x87ene kupole, mnogo lak\xc5\xa1e pogoditi prednji dio tijela tenka Char D2, \xc5\xa1to je zbog njegove visine i lo\xc5\xa1eg oblika bila laka zada\xc4\x87a._NEWLINE_Ugra\xc4\x91eni benzinski motor Renault V-6 zapremine 9,5 litara davao je 150 KS, a to je bilo dovoljno za maksimalnu brzinu od 23 km/h, \xc5\xa1to je bilo za gotovo 20 km/h manje od njema\xc4\x8dkih tenkova. Izvan ceste brzina bi pala na 16 km/h. Benzinski je motor imao veliku potro\xc5\xa1nju te je autonomija tenka bila, uz maksimalno 352 litre u spremnicima, samo 100 kilometara._NEWLINE_Uz kupolu APX1A i top AS34 i\xc5\xa1ao je borbeni komplet od 120 granata, a uz kupolu APX4 i top AS35 komplet sa 108 granata. U obje kupole s topom bila je spregnuta strojnica Chatellerault MAC mle 1931 kalibra 7,5 mm. Istovjetna se strojnica nalazila i u prednjem dijelu tijela tenka te je njome upravljao voza\xc4\x8d. Borbeni komplet za strojnice iznosio je 5100 metaka._NEWLINE_Napravljena su i dva zapovjedna tenka (serijskih brojeva 2016 i 2049), koje su opremili s dva (standardno je bio jedan) radioure\xc4\x91aja ER52._NEWLINE_Jedan je Char D2 tijekom 1938. godine iskori\xc5\xa1ten kao prototip za oklopni baca\xc4\x8d plamena. Razvoj baca\xc4\x8da dodijeljen je tvrtki Chaubeyre. Sastojao se od spremnika benzina i lakog ulja zapremine 900 litara. Iako je cijeli projekt bio vi\xc5\xa1e nego zanimljiv, od njega se moralo odustati u prolje\xc4\x87e 1940. jer je i taj jedan tenk morao u postrojbu.'