b'\n_START_ARTICLE_\nPetar Abelard\n_START_PARAGRAPH_\nPetar Abelard (latinski: Petrus Abaelardus, francuski: Pierre Ab\xc3\xa9lard ili Pierre Abailard\xc2\xa0; Le Pallet kod Nantesa, 1079. - St. Marcel, 21. travnja 1142.), francuski filozof i teolog.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivotopis\n_START_PARAGRAPH_\nRo\xc4\x91en je u obitelji sitnog plemi\xc4\x87a. Umjesto vojne karijere izabrao je studij zbog \xc4\x8dega dolazi u Pariz gdje se vrlo brzo sukobljava s utjecajnim u\xc4\x8diteljem Vilim iz Champeauxa. Zbog sukoba je prisiljen napustiti Pariz, ali reputacija sjajnog predava\xc4\x8da ga prati te dr\xc5\xbei predavanja u Corbeilu i Melunu. Uspjeh ga je potaknuo na povratak u Pariz, ali zbog obnovljenog sukoba s Vilimom vra\xc4\x87a se u Melun. Ipak, nakon Vilimovog umirovljenja, Abelard preuzima njegov polo\xc5\xbeaj vrhovnog filozofskog autoriteta u Parizu. Njegovu karijera naglo se prekinula 1118. zbog ljubavne veze s Heloizom, k\xc4\x87erkom kanonika Fulberta. Veza je bila skandal zbog kojeg je Abelard kastriran, a oboje su zatvoreni u samostan. Heloiza je ondje rodila sina Astrolaba. Iako javno osramo\xc4\x87en, Abelard se uskoro vratio u javni \xc5\xbeivot, te je nakon sukoba s crkvenim autoritetima 1122. osnovao samostan koji je posvetio Duhu Svetom, Paraklet. Probleme iz prehodnih godina opisao je u djelu Povijest nevolja koje je klasi\xc4\x8dan primjer srednjovjekovne autobiografije s moralnom porukom.\n_START_SECTION_\nFilozofija\n_START_PARAGRAPH_\nBio je francuski filozof kr\xc5\xa1\xc4\x87anske skolastike (zrele faze srednjovjekovne filozofije, nakon razdoblja patristike). Europska intelektualna scena bila je do pojave renesanse unutar okvira teolo\xc5\xa1kih, skolasti\xc4\x8dkih kanona unutar kojih nije bilo puno prostora za sna\xc5\xbenije inovacije. Me\xc4\x91utim, u tim istim okvirima se vodila o\xc5\xa1tra diskusija u kojoj je Abelard bio na razini Tome Akvinskog ili Roscelina. Abelard je puno radio na problemu univerzalija i nije ga lako svrstati ni u realiste niti u nominaliste. Uobi\xc4\x8dajeno ga se stoga smatra pripadnikom "nominalisti\xc4\x8dko-konceptualnog" krila. Ono op\xc4\x87e, po njemu, nije ni puka rije\xc4\x8d, a ni transcendentna zbiljnost, nego je pojam u ljudskom umu. Dakle, Abelard je smatrao da se rije\xc4\x8d ne izri\xc4\x8de kao doga\xc4\x91aj nego kao smisao. Abelard je pritom po mi\xc5\xa1ljenju srodan spomenutom Rosceliniju, te Guanilomu. Zbog svojih djela bio je osu\xc4\x91ivan (na saboru u Soissonu 1121. te na saboru u Sensu 1141.)._NEWLINE_Njegov glasoviti sic et non klju\xc4\x8dna je srednjovjekovna metoda istan\xc4\x8danog pozivanja na autoritete kojom se nastoje ukloniti prividna razmimoila\xc5\xbeenja izme\xc4\x91u njih i temelju komparacije napraviti njihova hijerarhija.'