b'\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x96kokriitika\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x96kokriitika (ka kirjandus\xc3\xb6koloogia; inglise keeles ecocriticism) on kirjandusteaduse suund, mis tegeleb keskkonna ning kirjanduse ja kultuuri suhete uurimisega._NEWLINE_\xc3\x96kokriitika peamisteks uurimisteemadeks on kirjanduse seosed looduskeskkonna kui kirjanduse laiema kontekstiga; looduskeskkonna ning loomade ja taimede kujutamine kirjandusteostes; keskkonnakasutuse ja \xc3\xb6koloogiliste probleemide kultuurilised ning ideoloogilised aspektid; \xc3\xb6kokriitika teooria arendamine jm. \xc3\x96kokriitika materjaliks on looduskirjandus (loodusest kirjutatud esseed ja l\xc3\xbchijutud) ning klassikalise kirjanduse t\xc3\xb5lgendamine looduskujutuse ja -kasutuse vaatenurgast._NEWLINE_Eestis on \xc3\xb6kokriitikaga tegelenud Tiiu Speek, Kadri T\xc3\xbc\xc3\xbcr, Timo Maran, Ene-Reet Soovik, Julia Tofant\xc5\xa1uk, Maris S\xc3\xb5rmus, T\xc3\xb5nis Vilu.'