b'\n_START_ARTICLE_\nDanegeld\n_START_PARAGRAPH_\nDanegeld ("Taani maks", s\xc3\xb5na-s\xc3\xb5nalt "taanlaste tribuut") oli maks, mida koguti viikingitest sissetungijatele tribuudi maksmiseks, et viimased maad r\xc3\xbc\xc3\xbcstamisest s\xc3\xa4\xc3\xa4staksid. 11. sajandi allikates kutsuti seda kas nimetusega geld v\xc3\xb5i gafol (Anglosaksi kroonikas esinevad nimetused hafol ja gyld ning korra ka heregild) ja termin danegeld ei tulnud kasutusse enne 12. sajandi algust. See oli 9. kuni 11. sajandi valitsejate poliitikale iseloomulik nii Inglismaal kui ka Frangi riigis ja seda koguti kahel kujul: kas tribuut r\xc3\xbcndajate \xc3\xa4raostmiseks v\xc3\xb5i regulaarne maks kaitsjate palkamiseks.\n_START_SECTION_\nInglismaa\n_START_PARAGRAPH_\nInglismaal oli danegeldi n\xc3\xa4ol tegemist varjatud maksuga: algselt v\xc3\xb5eti maksu tribuudina taanlastele maksmiseks, kuid l\xc3\xb5puks sai sellest p\xc3\xbcsiv maamaks. Viikingite poolt Inglismaale ette v\xc3\xb5etud ekspeditsioone juhtisid tavaliselt Taani kuningad, kuid sissetungijate hulka kuulus v\xc3\xb5itlejaid \xc3\xbcle kogu Skandinaavia. L\xc3\xb5puks t\xc3\xb5id nad Inglismaalt koju \xc3\xbcle 100 tonni h\xc3\xb5bedat.\n_START_SECTION_\nAnglosaksi ajastu\n_START_PARAGRAPH_\nEsimene inglastepoolne makse viikingitele leidis aset aastal 991 p\xc3\xa4rast Essexis peetud Maldoni lahingus saadud kaotust ja selle makse suuruseks oli 10 000 Rooma naela ehk 3300\xc2\xa0kg h\xc3\xb5bedat. Canterbury peapiiskop Sigeric T\xc3\xb5sine ja edelapoolsete provintside vanemad soovitasid kuningas Ethelred II-l relvastatud v\xc3\xb5itluse j\xc3\xa4tkamise asemel pigem viikingitele maksta. Anglosaksi kroonika \xc3\xbche k\xc3\xa4sikirja j\xc3\xa4rgi juhtis tollal viikingite v\xc3\xa4gesid hilisem Norra kuningas Olav Tryggvason._NEWLINE_Aastal 994 naasid taanlased Taani ja Norra kuninga Svend Harkhabeme ja Olav Tryggvasoni juhtimise all ja piirasid Londonit. Taaskord maksti neile v\xc3\xb5itlemise asemel h\xc3\xb5bedas ja saadud h\xc3\xb5beda kogus j\xc3\xa4ttis taanlastele mulje, et tulusam oli inglastelt makseid v\xc3\xa4lja pressida kui v\xc3\xb5tta kogu saak, mida nad suutsid r\xc3\xb6\xc3\xb6vida._NEWLINE_Seej\xc3\xa4rel maksti viikingitele aastatel 1002 ja 1007, mil Ethelred ostis 36 000 troy naela (13 400 kilo) h\xc3\xb5beda eest kaks aastat rahu taanlastega. P\xc3\xa4rast Canterbury peapiiskopi vangistamist ja tapmist ning Canterbury r\xc3\xbc\xc3\xbcstamist aastal 1012 osteti taanlased \xc3\xa4ra t\xc3\xa4iendava 48 000 naela (17 900\xc2\xa0kg) h\xc3\xb5bedaga._NEWLINE_Aastal 1016 sai Svend Harkhabeme poeg Knud Suur Inglismaa kuningaks. P\xc3\xa4rast kahte aastat troonil tundis ta endal oma uue kuningriigi \xc3\xbcle piisavalt v\xc3\xb5imu olevat, et maksta suuremale osale sissetungil kasutatud laevastikust, et nad Skandinaaviasse naaseksid. Knud j\xc3\xa4ttis neist endale isikliku ihukaitsev\xc3\xa4ena 40 laeva. Selleks kulus aga Knudil tohutu kogus h\xc3\xb5bedat: \xc3\xbcle riigi koguti seda 72 000 troy naela (26 900\xc2\xa0kg) ja Londonist veel lisaks t\xc3\xa4iendavad 10 500 naela (3900\xc2\xa0kg)._NEWLINE_Sedasorti v\xc3\xa4lja pressitud tribuut ei olnud omane vaid Inglismaale: Snorri Sturlusoni ja Bremeni peapiiskop Rimbert\' j\xc3\xa4rgi tasusid Soome ja Balti riikide alade elanikud (nt Grobi\xc5\x86a piirkonnast) samasugust tribuuti rootslastele. Lisaks jutustab Nestori kroonika, et kaitseraha maksvad piirkonnad ulatusid veel ida poole Moskva suunas ja raha tuli maksta seni, kuni soomlaste ja slaavlaste h\xc3\xb5imud viimaks m\xc3\xa4ssu t\xc3\xb5stsid ning varjaagid mere taha ajasid._NEWLINE_Sarnaselt sellele olid saamid sageli sunnitud karusnahkades tribuuti tasuma. Sarnast praktikat kasutati ka P\xc3\xbcrenee poolsaarel, kus tollased kristlikud riigid toetusid suuresti muslimite v\xc3\xbcrstiriikidest ehk taifadest tribuudina saadud kullale (taifa-kuningriigid tasusid maksu nimetusega parias ehk tribuuti r\xc3\xbc\xc3\xbcsteretkede (razzia) asemel)._NEWLINE_On hinnatud, et anglosakside poolt makstud raha koguv\xc3\xa4\xc3\xa4rtus ulatus umbes kuuek\xc3\xbcmne miljoni pennini. Selle ajaj\xc3\xa4rgu anglosaksi penne on leitud rohkem Taanist kui Inglismaalt ja selle S\xc3\xb6dra Betebys asuva talu, kus asub reisist l\xc3\xa4\xc3\xa4nde r\xc3\xa4\xc3\xa4kiv ruunikivi S\xc3\xb6 260, maadelt leiti mitmesajast inglise m\xc3\xbcndist koosnev aare.\n_START_SECTION_\nNormannide ajastu\n_START_PARAGRAPH_\nInglismaa l\xc3\xb5unaosas p\xc3\xb5hines danegeld adramaadel (hide) ehk p\xc3\xb5llumaa suurusel, mis oli piisav perekonna \xc3\xbclal pidamiseks. Erandiks oli Kenti piirkond (endine Kenti kuningriik oli s\xc3\xa4ilitanud mitmed paikkondlikud traditsioonid), kus selleks \xc3\xbchikuks oli neljast v\xc3\xa4iksemast osast (yoke) koosnenud sulung (ehk maa, mida oli v\xc3\xb5imalik \xc3\xbchel hooajal h\xc3\xa4rgade rakendiga k\xc3\xbcnda). P\xc3\xb5hjas oli t\xc3\xbc\xc3\xbcpiliseks \xc3\xbchikuks carucate ehk adramaa, mis oli v\xc3\xb5rdne Kenti sulung\'iga; East Angliat hinnati aga omakorda \xc3\xbchikutes nimetusega hundred._NEWLINE_K\xc3\xb5ikjal kogusid maksu kohalikud \xc5\xa1erifid. Hindamiste ja sissetulekute kohta k\xc3\xa4ivad andmed p\xc3\xa4rinevad juba normannide vallutuse eelsest ajast, n\xc3\xa4idates s\xc3\xbcsteemi, mida James Campbell kirjeldab s\xc3\xb5nadega "vana, kuid mitte muutumatu". David Batesi j\xc3\xa4rgi oli tegemist "L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Euroopas tundmatu \xc3\xbcleriigilise maksuga". Ka J. A. Green nendib, et danegeldi kogumiseks v\xc3\xa4lja t\xc3\xb6\xc3\xb6tatud \xc3\xbcleriigiline maa maksustamise s\xc3\xbcsteem oli esimene selline s\xc3\xbcsteem, mis Euroopa l\xc3\xa4\xc3\xa4neosas p\xc3\xa4rast L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Rooma keisririigi langust uuesti kasutusele v\xc3\xb5eti._NEWLINE_William Vallutaja kasutas seda pigem nii Euroopa mandriosas peetavate s\xc3\xb5dade toetamise peamise vahendina kui ka oma kuninglike soovide ja vallutustega seotud kulude katmiseks, mitte viikingite p\xc3\xb5hjustatava ohu v\xc3\xa4ltimise eest tasumiseks. Tema ja ta j\xc3\xa4rglased kogusid maksu anglosaksidest kuningatest sagedamini ja suuremas summas; kuulus on 1084. aastal kogutud kuue \xc5\xa1illingi suurune geld ja aastal 1096 Elys kogutud geld oli teadaolevalt tavap\xc3\xa4rasest kaks korda suurem. Judith Green v\xc3\xa4idab, et alates aastast 1110 viisid s\xc3\xb5da ja riigis anarhia kaasa toonud Valge laeva \xc3\xb5nnetus maksustamise t\xc3\xa4iendava suurenemiseni. Aastaks 1130 kogus Henry I danegeldi iga-aastaselt ja seda m\xc3\xa4\xc3\xa4raga kaks \xc5\xa1illingit adramaa (hide) kohta. Worcesteri Johni kroonika j\xc3\xa4rgi lubas kuningas samal aastal danegeldi kogumise seitsmeks aastaks peatada ning seda lubadust uuendas oma kroonimisel ka kuningas Stephen (kuigi hiljem ta seda lubadust murdis). Henry II taaselustas danegeldi kogumise aastatel 1155\xe2\x80\x931156, kuid aastad 1161\xe2\x80\x931962 olid viimased, mil danegeldi kogumine \xc3\xbcrikutes (pipe rolls) j\xc3\xa4\xc3\xa4dvustati ja maksu seej\xc3\xa4rel enam ei kasutatud._NEWLINE_Danegeldi olulisust Inglise kuningriigi varade osakonnale (Exchequer) v\xc3\xb5ib hinnata selle laekumise j\xc3\xa4rgi aastatel 1129\xe2\x80\x931130: kogutud 2400 naela moodustas ligikaudu k\xc3\xbcmnendiku sel aastal makstud maksude kogusummast (umbes 23 000 naela)._NEWLINE_Hinnates danegeldi kogumist \xc3\xbcldisest vaatevinklist, mitte tolleaegsest standardist, l\xc3\xa4htuvalt, v\xc3\xb5ib paljutki sellega seotut 12. sajandi alguse n\xc3\xa4itel kritiseerida. S\xc3\xbcsteem p\xc3\xb5hines maa viljakuse ammustel hindamistel ja kasutusel oli arvukalt teenete eest antud privilegeeritud maksualandusi v\xc3\xb5i -vabastusi, mille eesm\xc3\xa4rgiks oli j\xc3\xa4tta need, kes maksu maksma pidid, "mittesoodustatu" valgusse. Judith Green on m\xc3\xa4rkinud, et "maksuvabastused olid v\xc3\xa4ga suures ulatuses kuningliku soosingu k\xc3\xbcsimus ja neid kohandati muutuvate oludega vastavaks ... selliselt oli danegeld palju paindlikum maksustamisvahend kui suurem osa ajaloolasi on olnud valmis m\xc3\xb6\xc3\xb6nma". Henry I andis aastal 1133 maksuvabastuse Londonile ja vabastas linna sellistest maksudest nagu kohalik maks scot, danegeld ja tundmatu isiku m\xc3\xb5rvamise eest maksta tulnud murdrum._NEWLINE_ Alates 12. sajandi l\xc3\xb5pust asendas geld\'i liikuvale varandusele pandud maks, mille kehtestamiseks oli olnud vaja ka parlamendi n\xc3\xb5usolekut.\n_START_SECTION_\nBretagne\n_START_PARAGRAPH_\nEi ole teada, et Bretagne\'i hertsogkonnas oleks kogutud \xc3\xbcleriigilist danegeldi. Kindlasti maksti viikingitele rohkem kui \xc3\xbchel korral ja sellised maksed v\xc3\xb5isid lisaks muudele v\xc3\xa4\xc3\xa4risesemetele sisalda ka raha. Kuigi on v\xc3\xb5imalik, et teatud summad just sel viisil koguti, ei ole allikates j\xc3\xa4\xc3\xa4dvustatud seda, et elanikele oleks tribuudi tasumiseks maksu kehtestatud. T\xc3\xb5en\xc3\xa4olisem on, et h\xc3\xa4da korral koguti selgelt piirkondlikku danegeldi. Aastal 874 alistasid taanlastest viikingid kolm korda bretoonide juhi Nominoe, kes koos oma pojaga p\xc3\xb5genes. Alles seej\xc3\xa4rel alustas viimane viikingite pealikega l\xc3\xa4bir\xc3\xa4\xc3\xa4kimisi ja ahvatles nad kingituste pakkumisega lahkuma. See on j\xc3\xa4\xc3\xa4dvustatud selleaegses allikas "Annales Bertiniani":_NEWLINE_ _NEWLINE_\xe2\x80\x9eDani partem inferioris Galliae quam Brittones incolunt adeuntes, ter cum eisdem bellantes, superant; Nomenogiusque victus cum suis fugit, dein [per] legatos muneribus a suis eos sedibus amovit"._NEWLINE_"V\xc3\xa4iksem r\xc3\xbchm taanlasi lahkus Galliast eesm\xc3\xa4rgiga bretoonide sekka elama asuda. Olles nendega kolm korda v\xc3\xb5idelnud, olid nad v\xc3\xb5idukad. V\xc3\xb5idetud Nominoe p\xc3\xb5genes koos oma pojaga, et seej\xc3\xa4rel kinke kandvate k\xc3\xa4skjalgade kaudu nad oma asundustest lahkuma saada.\xe2\x80\x9c_NEWLINE_Eelmainitud annaalides ja kroonik Regino t\xc3\xb6\xc3\xb6s on j\xc3\xa4\xc3\xa4dvustatud juhtum, mis v\xc3\xb5imaldab oletata, et taanlased osteti raha kogumise asemel \xc3\xa4ra muul viisil: samal aastal l\xc3\xb5petas Bretagne\'i kuningas Salaun m\xc3\xb5ned paganate r\xc3\xb6\xc3\xb6vretked, andes neile selle eest 500 loomast koosnenud karja._NEWLINE_Rohkem piirkondlikumat danegeldi t\xc3\xbc\xc3\xbcpi kirjeldavad kaks kronoloogiliselt l\xc3\xa4hedast s\xc3\xbcndmust Vannes\'i maakonnas. Redoni kloostris koostatud k\xc3\xa4sikirja j\xc3\xa4rgi lunastati aastal 854 viikingite vangistusest v\xc3\xa4lja Vannesi piiskop Courantgenus. Tema eest makstud lunaraha koguti \xc3\xbcpris t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt piirkondlikul tasandil. Aastal 855 olid Redoni mungad pidanud sarnasest vangistustest v\xc3\xa4lja lunastama krahv Pascweteni, andes selle eest karika ja pateeni, mis kaalusid kokku 67 solidus\'t kullas. M\xc3\xb5ni aeg hiljem suutis Pascweten p\xc3\xbchad anumad paganate k\xc3\xa4est tagasi saada ja seegi makse v\xc3\xb5idi koguda teatud t\xc3\xbc\xc3\xbcpi danegeldina. Pr\xc3\xbcmi Regino j\xc3\xa4rgi maksis Pascweten aastal 873 teadmata summas danegeldi m\xc3\xb5nedele viikingitele, et palgata nad Rennes\'i krahv Gurvandi (ehk tema konkurenti Bertagne\'i hertsogi troonile) r\xc3\xbcndama.\n_START_SECTION_\nIda-Frangi riik\n_START_PARAGRAPH_\nOlulisim Ida-Frangi riigis kogutud danegeld oli see, mida Karl Paks kasutas aastal 882 Elsloo piiramise l\xc3\xb5petamiseks ja Godfridi ristiusku p\xc3\xb6\xc3\xb6ramiseks, et teha temast Friisimaa hertsog. Kohalikku danegeldi v\xc3\xb5idi idapoolses Frangi riigis koguda vastavalt vajadusele: n\xc3\xa4iteks kogus seda keegi Evesa selleks, et lunastada aastal 880 "v\xc3\xa4ga k\xc3\xb5rge hinnaga" v\xc3\xa4lja oma poeg krahv Eberhard (Regino j\xc3\xa4rgi).\n_START_SECTION_\nFriisimaa\n_START_PARAGRAPH_\nEsimene Friisimaal kogutud danegeld n\xc3\xb5uti sisse aastal 810. Sel aastal oli Friisimaal maabunud umbes 200 alusest koosnenud taanlaste laevastik, kimbutades esmalt k\xc3\xb5iki ranna\xc3\xa4\xc3\xa4rseid saari ja seej\xc3\xa4rel piirkonna mandriosa ning alistades seej\xc3\xa4rel friisid kolmes lahingus. V\xc3\xb5idukad taanlased n\xc3\xb5udsid seepeale vallutatutelt suurt tribuuti. Varsti p\xc3\xa4rast seda saadeti Aachenis viibinud ja taanlaste kuninga Godfredi vastu s\xc3\xb5jak\xc3\xa4iku kavandanud kuningas Karl Suurele s\xc3\xb5na, et friisid olid maksustamise teel juba kokku kogunud ja viikingitele ka \xc3\xa4ra maksnud sada naela h\xc3\xb5bedat. Need s\xc3\xbcndmused on j\xc3\xa4\xc3\xa4dvustatud Karl Suure \xc3\xb5ukonna ajaloolase Einhardi teostes ("Annales regni Francorum" ja "Vita Karoli Magni"), annaalides "Annales Mettenses priores" ja anon\xc3\xbc\xc3\xbcmse saksi poeedi, keda tuntakse nimega Poeta Saxo, teostes. Summa, mis viikingitele kokku maksti, ei ole teada, kuid kahtlemata koguti see maksude teel, kuna Einhard v\xc3\xa4idab oma teoses "Vita Karoli Magni" selges\xc3\xb5naliselt: "ja v\xc3\xb5idukad taanlased kehtestasid v\xc3\xb5idetutele tribuudi; maksude teel on sada naela h\xc3\xb5bedat friislaste poolt juba loovutatud" (Danosque victores tributum victis inposuisse, et vectigalis nomine centum libras argenti a Frisionibus iam esse solutas)._NEWLINE_Friisimaal ei kogutud danegeldi uuesti enne kui keiser Ludwig Vaga valitsemisaja l\xc3\xb5pu poole (ta suri aastal 840). Aastal 836 n\xc3\xb5ustusid m\xc3\xb5ned Antwerpeni linna ja Wintlas asunud turu maha p\xc3\xb5letanud skandinaavlased tribuudi saamise j\xc3\xa4rel piirkonnast lahkuma (Ida-Frangi kroonika "Annales Fuldenses" k\xc3\xbcll selle suurust ei t\xc3\xa4psusta). Kas seet\xc3\xb5ttu, et friisid ei olnud selleks valmistunud v\xc3\xb5i olid nad oma frankidest isandate vaenlaste poole \xc3\xbcle jooksnud, \xc3\xb5nnestus viikingitel aastal 837 Walchereni saarel maabuda, mitu krahvi ja muud t\xc3\xa4htsamat meest vangi v\xc3\xb5tta ning nad kas tappa v\xc3\xb5i nende eest lunaraha n\xc3\xb5uda. Seepeale \xc3\xb5nnestus neil mitmel pool "l\xc3\xb5putuid" koguseid "erinevat sorti" raha oma rahakirstudesse kokku ajada. Viikingid liikusid edasi maismaa suunas ja r\xc3\xbcndasid Dorestadi ning pressisid piirkonna elanikelt tribuuti v\xc3\xa4lja. See s\xc3\xbcndmus on j\xc3\xa4\xc3\xa4dvustatud paljudes kroonikates: "Annales Fuldenses", "Annales Bertiniani", "Annales Xantenses" ja Trieri Thegani teoses "Vita Hludowici imperatoris". Ludwig Vaga poja Lothar I valitsemisajal sundisid viikingid aastal 846 friise varandust (census) koguma ja neile maksma. Annaalid "Bertiniani" ja Xantenses on j\xc3\xa4\xc3\xa4dvustanud selle, kuidas Lothar, kes oli k\xc3\xbcll \xc3\xbclekohtust teadlik, ei suutnud seda takistada ja viikingid lahkusid Friisimaalt saaki ning vange t\xc3\xa4is laevadega._NEWLINE_Viimane kirja pandud friiside kogutud danegeld maksti aastal 852. Sel aastal j\xc3\xa4i Friisimaa ranniku l\xc3\xa4hedal ankrusse 252 viikingilaeva ja viikingid n\xc3\xb5udsid friisidelt tribuuti (see, millist tribuuti nad n\xc3\xb5udsid, ei ole teada), mida neile ka muretseti. Kui nende n\xc3\xb5udmised t\xc3\xa4ideti, lahkusid nad ilma piirkonda laastamata (nagu on kirjas annaalis "Annales Bertiniani" ja p\xc3\xbchaku Genti Bavo elust r\xc3\xa4\xc3\xa4kivas allikas "Miracula sancti Bavonis"). See, et need viikingite poolt peale pandud kohustused tasuti friiside maksustamise teel, selgub aastal 873 aset leidnud s\xc3\xbcndmuste kirjapanekutest. Mitme annaali ("Fuldenses", "Bertiniani" ja "Xantenses") j\xc3\xa4rgi saatis viikingite pealik Rodulf Haraldsson saadikud Friisimaa Ostergau piirkonda tribuuti n\xc3\xb5udma. Friisid vastasid, et nad maksavad makse ainult oma kuningale Ludwig Sakslasele ja tema poegadele (Karlmann, Ludwig ja Karl). Sellele j\xc3\xa4rgnes lahing, kus Rodulf tapeti ja tema v\xc3\xa4ed p\xc3\xb5genema l\xc3\xb6\xc3\xb6di._NEWLINE_\xc3\x9chest hilisemast 10. sajandi allikast, mille autor on Dudo Saint-Quentinist ("De moribus et actis primorum Normanniae ducum"), selgub, et Normandia esimene valitseja viiking Rollo sundis friise tribuuti maksma, kuid seda peetakse ebat\xc3\xb5en\xc3\xa4oliseks. Kogu friiside poolt makstud danegeld oli oma loomult piirkondlik maks, mida kogusid kohalikud juhid ja inimesed ilma kuningliku abi v\xc3\xb5i heakskiiduta.\n_START_SECTION_\nLotharingia\n_START_PARAGRAPH_\nLotharingias koguti danegeldi vaid korra. Aastal 864 n\xc3\xb5udis keiser Lothar II kuningriigi iga maa\xc3\xbcksuse (mansus, ligikaudu sama, mis hide inglismaal) kohta neli h\xc3\xb5bem\xc3\xbcnti (denarius) ja lisaks sellele suure hulga kariloomi ja palju jahu, veini ning \xc3\xb5lut (s\xc3\xb5na sicera, mida selles kontekstis on t\xc3\xb5lgitud kui "\xc3\xb5lu", tuleb vanaheebrea keelest ja v\xc3\xb5ib t\xc3\xa4histada mistahes alkohoolset jooki, mis ei ole vein). Allikad ei ole j\xc3\xa4\xc3\xa4dvustanud ei makse suurust ega ka seda, kas seda maksti tribuudina v\xc3\xb5i m\xc3\xb5nel muul moel, kuid teada on, et see maksti Rodulfi-nimelise viikingi juhitud salgale. On oletatud, et Lothar j\xc3\xa4rgis Charles II Paljaspea poolt aastal 860 seatud eeskuju: Charles palkas Welandi juhitud viikingid, et nad r\xc3\xbcndaksid Seine\'i j\xc3\xb5e Oscelluse saarel laagris olnud viikingeid. Ainsas seda s\xc3\xbcndmust kajastavas selleaegses kroonikas ("Annales Bertiniani") ei ole aga kirjas ei maksmise p\xc3\xb5hjust ega selle tulemust:_NEWLINE_ _NEWLINE_\xe2\x80\x9eHlotharius, Hlotharii filius, de omni regno suo quattuor denarios ex omni manso colligens, summam denariorum cum multa pensione farinae atque pecorum necnon vini ac sicerae Rodulfo Normanno, Herioldi filio, ac suis locarii nomine tribuit"._NEWLINE_"Lothar, Lothari poeg, kes kogus kogu oma kuningriigist neli denarii iga mansus\'e kohta, jagas summa koos suure jahust ja karjast ning isegi veinist ja \xc3\xb5llest koosneva tasuga v\xc3\xa4lja skandinaavlasele nimega Rodulf, Herioldi poeg, ja tema palgasulastele.\xe2\x80\x9c_NEWLINE_Dudo Saint-Quentinist on oma teoses "De moribus et actis primorum Normanniae ducum" k\xc3\xbcll \xc3\xbcles t\xc3\xa4hendanud loo sellest, kuidas Lorraine\'i hertsogi Reginhar I naine ta kogu Hainaut\' krahvkonna kulda kasutades aastal 880 v\xc3\xa4lja lunastas, kuid t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt on tegemist legendiga.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Frangi riik\n_START_PARAGRAPH_\nL\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Frangi riigis maksti viikingitele esimest korda danegeldi aastal 845, mil viikingid p\xc3\xbc\xc3\xbcdsid Ragnar Lothbroki juhtimise all Pariisi r\xc3\xbcnnata. Viikingite armee osteti linna h\xc3\xa4vitamise asemel \xc3\xa4ra tohutu suure tasuga, mis koosnes ligikaudu kuuest tonnist kulla-h\xc3\xb5bedasulamist. 858. aasta novembris koguti taas danegeldi ja seda ilmselt selleks, et maksta see kogu eelneva 857. aasta jooksul Seine\'i j\xc3\xb5el ja selle \xc3\xbcmbruskonnas r\xc3\xbc\xc3\xbcstanud viiking Bj\xc3\xb8rnile._NEWLINE_Aastal 862 koondusid Bretagne\'i poolsaarel kaks viikingite r\xc3\xbchma: suurema laevastiku oli Charles II Paljaspea vahetult enne seda Seine\'i j\xc3\xb5elt v\xc3\xa4lja ajanud ja v\xc3\xa4iksem laevastik naasis ekspeditsioonilt Vahemerele. Bretagne\'i hertsog Salaun oli palganud Vahemerelt tulnud viikingid Loire\'i orgu r\xc3\xbc\xc3\xbcstama. Neustria markkrahv Robert Tugev vallutas aga kaksteist nende laeva, tappes k\xc3\xb5ik pardal olnud (v\xc3\xa4lja arvatud \xc3\xbcksikud, kes p\xc3\xb5genesid). Seej\xc3\xa4rel alustas ta l\xc3\xa4bir\xc3\xa4\xc3\xa4kimisi Seine\'i j\xc3\xb5elt tulnud viikingitega ja palkas nad 6000 naela h\xc3\xb5beda eest Salauni vastu._NEWLINE_Robert ilmselt eeldas, et hoopis Salaun ise palkab alistatud Vahemerelt tulnud viikingite asemel teise, suurema viikingite laevastiku, et seej\xc3\xa4rel Neustriat kahelt poolt r\xc3\xbcnnata: viikingite laevadega m\xc3\xb6\xc3\xb6da Loire\'i ja bretooni v\xc3\xa4gedega m\xc3\xb6\xc3\xb6da maad. Ilmselt pidi Robert koguma maksudena suure summa raha, et finantseerida seda mittetribuudist danegeldi, mis oli siiski m\xc3\xb5eldud viikingeid Neustriast eemal hoidma._NEWLINE_Teadaolevalt oli ka Charles II Paljaspea ise aastal 860 \xc3\xbcldist maksu kogunud, et tasuda sellega 5000 naela suurune danegeld; seega oli kuningas Roberti maksu t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt heaks kiitnud. Frankide ja viikingite vaheline leping ei kestnud rohkem kui aasta: aastal 863 s\xc3\xb5lmis Salauni rahu ja vaenlasest ilma j\xc3\xa4\xc3\xa4nud viikingid r\xc3\xbc\xc3\xbcstasid ikkagi Neustriat.\n_START_SECTION_\nPoliitikas\n_START_PARAGRAPH_\nSuurbritannias seostub fraas sageli sellega, kuidas Neville Chamberlain Adolf Hitleriga rahu sobitas. Enamasti viidatakse danegeldile kontekstis, kus lepitus ei ole j\xc3\xa4tkusuutlik ja tulevikus tuleb uuesti j\xc3\xa4releandmisi teha. Tihti tsiteeritakse selle r\xc3\xb5hutamiseks ka mainitud Kiplingi poeemi kahte k\xc3\xb5ige kuulsamat rida.'