b"\n_START_ARTICLE_\nFilmilint\n_START_PARAGRAPH_\nFilmilint ehk film on fotograafias ja filmide tegemiseks kasutatav \xc3\xb5huke elastne lint. Eristatakse mustvalgeid ja v\xc3\xa4rvilisi positiiv- ja negatiivfilme ning v\xc3\xa4rvilisi p\xc3\xb6\xc3\xb6rdfilme._NEWLINE_Filmilindi alus on \xc3\xb5huke l\xc3\xa4bipaistev elastne lint, mida nimetatakse p\xc3\xb5himikuks ja mis oli esialgu valmistatud nitrotselluloosist, t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval atset\xc3\xbc\xc3\xbcltselluloosist v\xc3\xb5i pol\xc3\xbcestrist. P\xc3\xb5himik on kaetud valgustundliku kihiga, mida nimetatakse emulsiooniks._NEWLINE_Filme toodetakse eri riikides erinevate standardite j\xc3\xa4rgi (GOST, DIN, ASA, ISO)._NEWLINE_Levinumad filmilintide laiused on 8, 2\xc3\x978, 16, 35, 60 ja 70\xc2\xa0mm. Fotograafias kasutatakse tavaliselt 35 ja 60\xc2\xa0mm laiusi filme ning tasafilmi ehk fotoplaate m\xc3\xb5\xc3\xb5tudes 9\xc3\x9712, 10\xc3\x9715, 13\xc3\x9718, 18\xc3\x9724, 24\xc3\x9730 ja 30\xc3\x9740. Tasafilm on kasutusel ka meditsiinis, r\xc3\xb6ntgenipiltide tegemisel._NEWLINE_Fotoaparaadis v\xc3\xb5i filmikaameras s\xc3\xa4ritatud (valgustatud) ja hiljem laboratooriumis keemiliselt t\xc3\xb6\xc3\xb6deldud filmilinti nimetatakse ilmutatud negatiiv- v\xc3\xb5i positiivfilmiks ehk diapositiivfilmiks ehk slaidifilmiks s\xc3\xb5ltuvalt filmi l\xc3\xa4htematerjalist._NEWLINE_P\xc3\xb6\xc3\xb6rdfilmi erimenetlus v\xc3\xb5imaldab sama filmimaterjali nii ilmutada negatiivfilmiks kui p\xc3\xb6\xc3\xb6rata positiivfilmiks. Diapositiivfilmide filmimaterjal on tavaliselt p\xc3\xb6\xc3\xb6rdfilm._NEWLINE_Filmilint on tavaliselt \xc3\xbchest v\xc3\xb5i m\xc3\xb5lemast \xc3\xa4\xc3\xa4risest perforeeritud, kuid toodetakse ka perforeerimata filmilinte (60\xc2\xa0mm). Filmit\xc3\xb6\xc3\xb6stuses lisatakse perforatsiooniaukude ja kaadri vahele j\xc3\xa4\xc3\xa4vale alale heliribad.\n_START_SECTION_\nAjalugu\n_START_PARAGRAPH_\nHannibal Williston Goodwin patenteeris tselluloidist fotofilmi 13. septembril 1898._NEWLINE_Esimesena hakkas l\xc3\xa4bipaistvat ja painduvat filmilinti tootma Eastman Kodak 1889. See oli valmistatud tselluloidist. Samal aastal valmistas Kodak esimesed fotograafilised filmid. Nendes ei vahetunud kaadrid automaatselt, vaid neid tuli \xc3\xbckshaaval eraldi vahetada._NEWLINE_Thomas Henry Blair oli Kodaki esimene konkurent. Blair hakkas filmilinti tootma 1891. 5 aasta jooksul varustas Blair filmilindiga ka Thomas Alva Edisoni tema eksperimentides kinetoskoobiga. Patendivaidluste t\xc3\xb5ttu kolis Blair 1893 Suurbritanniasse ja j\xc3\xa4tkas tegevust seal, varustades filmilindiga Euroopa filminduse pioneere, sealhulgas vendi Lumiere'e._NEWLINE_Alates 1895 tootis Kodak filmirulle, kus oli 20\xc2\xa0m filmilinti, aga Blair 23\xc2\xa0m pikkuse filmilindiga filmirulle. Praktiliseks kasutamiseks j\xc3\xa4id need kiiresti l\xc3\xbchikeseks. American Mutoscope and Biograph hakkas 1899 tootma filmirulle, milles oli 300\xc2\xa0m filmilinti._NEWLINE_Katseid toota filmilinti v\xc3\xa4rvifilmi jaoks hakati tegema juba 19. sajandi l\xc3\xb5pus, aga m\xc3\xbc\xc3\xbcgiks hakati seda tootma alles 1908. Laiatarbekaubaks muutus see alles siis, kui Kodak t\xc3\xb5i 1935 turule 16 mm ja 1936 8 mm filmilindi Kodachrome."