b'\n_START_ARTICLE_\nFaust (Goethe)\n_START_SECTION_\nHinnangud\n_START_PARAGRAPH_\nKirjandusteadlaste arvates on Faust passiivselt ebatraagiline kuju, pigemini vaatleja, kellega asjad juhtuvad, kui tegutsev ja vastutav kangelane. Fausti isikliku s\xc3\xbc\xc3\xbc ja vastutuse k\xc3\xbcsimus kerkib Margareta loos ning juhtumis Baucise ja Philemoni maalapiga._NEWLINE_Aleksander Pu\xc5\xa1kin on \xc3\xb6elnud, et Goethe "Faust" on v\xc3\xa4ga suure poeetilise vaimu looming. 20. sajandil kujunes "Faust" sakslaste uusaegseks eeposeks ning Peter Steini kolossaalse t\xc3\xa4istekstilavastusega Hannoveris, Berliinis ja Viinis l\xc3\xb5petasid sakslased teise kristliku aastatuhande. Vahest k\xc3\xb5ige enam on "Fausti" m\xc3\xb5istmisse 20. sajandil uut lisanud sellised mehed, kelle vaated on p\xc3\xb5hjustanud teravaid lahkarvamusi: Rudolf Steiner, antroposoofia rajaja ja Goetheanumi ehitaja, Oswald Spengler, \xc3\x95htumaa allak\xc3\xa4igu ja faustilise elutunde prohvet, ja Tallinnast p\xc3\xa4rit Alfred Rosenberg, natside juhtiv kultuurifilosoof, kes sellesama juba mainitud rahuldamatuse printsiibi, mis "Faustist" leida, kasutas \xc3\xa4ra avant\xc3\xbcristliku poliitilise uusm\xc3\xbc\xc3\xbcdi loomisel.'