b'\n_START_ARTICLE_\nNanosensor\n_START_SECTION_\nNanosensorite rakendused\n_START_PARAGRAPH_\nNanosensorite rakendamine meditsiinis p\xc3\xb5hineb peamiselt nanosensorite potentsiaalil t\xc3\xa4pselt identifitseerida kindlaid rakke v\xc3\xb5i kohti inimese kehas. M\xc3\xb5\xc3\xb5tes ruumala, kontsentratsiooni, gravitatsioonilise, elektrilise ja magnetilise j\xc3\xb5u, r\xc3\xb5hu v\xc3\xb5i temperatuuri muutusi keharakkudes, suudavad nanosensorid eristada ja tuvastada kindlaid rakke, n\xc3\xa4iteks v\xc3\xa4hirakke, molekulaarsel tasemel. See v\xc3\xb5imaldab manustada ravimit spetsiifiliselt ainult haigetesse rakkudesse ja arengu j\xc3\xa4lgimist kindlates keha osades. N\xc3\xa4iteks kasutatakse kaadmiumseleniidi kvantt\xc3\xa4ppide fluorestseeruvaid omadusi, et avastada kasvajaid. S\xc3\xbcstides kehasse kaadmiumseleniidi kvantt\xc3\xa4ppe, saavad arstid t\xc3\xa4nu nende fluorestseeruvatele omadustele n\xc3\xa4ha kasvajat v\xc3\xb5i v\xc3\xa4hirakkude asukohta kehas. Nanosensor-kvantt\xc3\xa4pid on spetsiaalselt arendatud kindla ohus oleva raku leidmiseks kehas. Kaadmiumseleniidi kvantt\xc3\xa4ppide miinuseks on k\xc3\xb5rge toksilisus. Seega k\xc3\xa4ib uurimist\xc3\xb6\xc3\xb6, et leida samade omadustega v\xc3\xa4hem toksilisi materjale._NEWLINE_Nanosensorite \xc3\xbcheks potentsiaalseks rakenduseks on ka spetsiifilise DNA detekteerimine selleks, et tuvastada geneetilisi defekte. N\xc3\xa4iteks v\xc3\xb5ib tuua sensorid, mis suudavad m\xc3\xa4\xc3\xa4rata gl\xc3\xbckoositaset diabeedikutel._NEWLINE_Lisaks bioloogilistele rakendustele on nanosensoreid v\xc3\xb5imalik kasutada selleks, et ehitada v\xc3\xa4iksemaid integreeritud vooluringe, mida saab kasutada nii transpordis, kommunikatsioonis kui ka robootikas. Need on f\xc3\xbc\xc3\xbcsikalised nanosensorid._NEWLINE_Nanotorudest valmistatud keemilisi sensoreid kasutatakse gaasiliste molekulide detekteerimiseks. S\xc3\xbcsiniknanotorudega on v\xc3\xb5imalik tajuda gaasiliste molekulide ionisatsiooni. Titaanist tehtud nanotorudega on detekteeritud vesinikku molekulaarsel tasemel. Sellised keemilised nanosensorid on ehitatud p\xc3\xb5him\xc3\xb5ttel, et sensori sisse saab tungida kindel molekul. Kui see kindel ja spetsiifiline molekul siseneb nanosensorisse ning sensorile lastakse peale valgust, siis sensor ise kiirgab erinevat lainepikkust ehk teist v\xc3\xa4rvi valgust._NEWLINE_K\xc3\xb5ige suurem nanosensorite masstoodang on praegu bioloogiline ehk tegemist on looduslike retseptoritega. N\xc3\xa4iteks koera ninas l\xc3\xb5hna tundmiseks on retseptorid, mis tunnetavad nanosuuruses molekule. Teatud taimed kasutavad oma looduslikke nanosensoreid p\xc3\xa4ikesekiirguse detekteerimiseks, jne._NEWLINE_\xc3\x9cks esimesi nanosensoreid ehitati 1999. aastal Georgia Tehnoloogiainstituudis. Selleks kinnitati \xc3\xbcksik sf\xc3\xa4\xc3\xa4riline s\xc3\xbcsiniku osake s\xc3\xbcsiniknanotoru otsa ja m\xc3\xb5\xc3\xb5deti nanotoru vibratsiooni sagedust koos ja ilma kinnitatud osakeseta. Teadlased arvutasid sageduste vahemikust osakese massi.\n_START_SECTION_\nValmistamismeetodid\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x9clevalt-alla litograafia on \xc3\xbcks p\xc3\xb5hilisemaid nanosensorite valmistamise meetodeid. See h\xc3\xb5lmab protsessi, kus suuremast materjali plokist eemaldatakse kiht-kihi haaval materjali, et luua soovitud kuju. Tavaliselt saab sellise meetodiga ainult mikroskaalas komponente, kuid hiljuti on j\xc3\xb5utud ka nanoskaalasse._NEWLINE_Teine meetod nanosensorite valmistamiseks on alt-\xc3\xbcles meetod. See h\xc3\xb5lmab v\xc3\xa4ga v\xc3\xa4ikeste osakeste, tavaliselt aatomite v\xc3\xb5i molekulide, kokkupanemist suuremateks osakesteks. Selleks on tarvis liigutada aatomeid kindlatele positsioonidele materjalis. Seda on saavutatud laboriruumides, kasutades aatomij\xc3\xb5umikroskoopi. Masstootmises on seda keeruline teha, seega kasutatakse seda meetodit p\xc3\xb5hiliselt mingite aluskomponentide kokkupanemiseks, mis l\xc3\xa4hevad edasi nanosensorisse._NEWLINE_Kolmas variant on konkreetsetes sensorites kasutatavate nanostruktuuride kasvatamine v\xc3\xb5i kokkupanemine ning see moodus lubab palju kiiremaid tulemusi. Enamasti eeldab see kahte liiki kokkupanemist. Esimesel juhul kasutatakse varem loodud v\xc3\xb5i looduslikult moodustunud nanostruktuuri osa, mis pannakse/sukeldatakse endasarnaste vabade aatomite hulka. P\xc3\xa4rast teatud perioodi struktuur, mille ebaregulaarne pind muudab selle atraktiivsemaks rohkematele molekulidele, j\xc3\xa4tkamaks oma \xc3\xbclesehitust, p\xc3\xbc\xc3\xbcdes kinni m\xc3\xb5ned vabad aatomid ja j\xc3\xa4tkates suuremate nanosensori komponentide valmistamist. Teisel juhul alustatakse juba valmis komponentide komplektiga, mis automaatselt ise panevad ennast kokku l\xc3\xb5pp-produktiks. Siiani on see \xc3\xb5nnestunud ainult mikroskaalas arvutikiipe kokku pannes, kuid teadlased loodavad l\xc3\xb5pp-produkti saada ka nanoskaalas, sealhulgas nanosensorid. Sellise meetodi kasutamine lubaks teadlastel kiiremini ja odavamalt mitmeid molekule kokku monteerida konkreetseteks sensoriteks, selle asemel, et iga sensorit eraldi ehitada.\n_START_SECTION_\nMajanduslik ja sotsiaalne efekt\n_START_PARAGRAPH_\nKuigi nanosensorite tehnoloogia on suhteliselt uus ala, eeldatakse tulu nende m\xc3\xbc\xc3\xbcgist 0,6\xe2\x80\x932,7 miljardi USA dollari v\xc3\xa4\xc3\xa4rtuses. T\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt hakatakse kasutama nanosensoreid edasij\xc3\xb5udnud arvutis\xc3\xbcsteemide vooluringides/skeemides, mis on potentsiaalseks vahel\xc3\xbcliks nanotehnoloogia ja makroskoopilise maailma vahel. Nanosensorid lubavad arvuti arendajatel miniaturiseerida arvutikiipe, j\xc3\xa4ttes sama suureks nende andmemahud._NEWLINE_Uurimata on eetilised ja sotsiaalsed m\xc3\xb5jud seoses nanosensorite kasutamisega. N\xc3\xa4iteks meditsiinilised sensorid v\xc3\xb5ivad lisaks kasvaja avastamisele ennustada ka indiviidi tuleviku profiili, mida tervisekindlustuse m\xc3\xbc\xc3\xbcjad v\xc3\xb5ivad \xc3\xa4ra kasutada. Teised sotsiaalsed probleemid on seotud nanosensorite kasutamisega j\xc3\xa4lgimisseadmetena, mis on seotud inimeste privaatsuse ja turvalisusega.'