b'\n_START_ARTICLE_\nBurgundia hertsogkond\n_START_SECTION_\nJuured\n_START_PARAGRAPH_\nHertsogkonna juured peituvad palju vanemas Burgundia kuningriigis. Kuningriik kujunes v\xc3\xa4lja burgundide valitsetavast territooriumist; see idagermaani h\xc3\xb5im saabus Galliasse 5. sajandil; nad elasid Dijoni, Chalon-sur-Sa\xc3\xb4ne\'i, M\xc3\xa2coni, Autuni ja Ch\xc3\xa2tillon-sur-Seine\'i \xc3\xbcmbruses ja nende nime kasutati piirkonna \xc3\xbcle. Selle esimese Burgundia kuningriigi annekteerisid Merovingidest frankide kuningad Chlodowech I ja tema poegade ajal (5. sajandi l\xc3\xb5pp ja 6. sajandi algus); seda oleks saanud siiski mitmel korral taasluua, kui tekkis vajadus jagada Frangi territoorium surnud Frangi kuninga poegade vahel._NEWLINE_Kuigi Burgundia kuningriik ei olnud varakeskajal alati s\xc3\xb5ltumatu \xc3\xbcksus, j\xc3\xa4tkas see poolautonoomset eksistentsi frankide kuningriigi osana: burgundid s\xc3\xa4ilitasid oma seadustiku ("Loi Gombette"), samas rahvas arendas territooriumi p\xc3\xb5llumajanduslikku ja viinam\xc3\xa4gede rikkust. Aga l\xc3\xb5unapoolset Burgundiat r\xc3\xbc\xc3\xbcstasid 8. sajandil sissetunginud saratseenid ja kui Frangi riigi majordoomus Karl Martell sissetungijad v\xc3\xa4lja ajas, jagas ta Burgundia neljaks komandoks: Arles-Burgundia, Vienne-Burgundia, Alemanni Burgundia ja Frangi Burgundia. Ta nimetas viimase kuberneriks oma venna Childebrandi. Karolingide ajal Burgundia separatism v\xc3\xa4henes. Burgundia muutus puhtalt geograafiliseks m\xc3\xb5isteks, mida kasutati ainult territooriumi kirjeldamiseks, mida valitsesid kuningriiki asendavad krahvkonnad._NEWLINE_Nii Burgundia hertsogkond kui ka Burgundia krahvkond tekkisid nendest krahvkondadest, millele aitas kaasa Karolingide tsentralismi kokkuvarisemine ja Frangi valduste jagamine Verduni lepinguga aastal 843. Selle segaduse keskel liitus Guerin de Provence frankide kuninga Ludwig Vaga noorema poja Charles II Paljaspeaga ja aitas teda 841. aastal Fontenoy lahingus Charles\'i vanema venna, keiser Lothari vastu. Kui Frangi kuningriiki l\xc3\xa4\xc3\xa4nes piki Sa\xc3\xb4ne ja Meuse piiri jagati (jagades korralikult geograafilise Burgundia), premeeriti Guerinit tema teenete eest ale, andes talle juhtida Chaloni ja Nevers\'i krahvkonnad, kus ta valitses kohal, mida tavaliselt valitsesid vikontid. Olulise s\xc3\xb5jalise kaitsjana L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Frangi riigi piiril tunti Guerinit m\xc3\xb5nikord ladina m\xc3\xb5istega "juht" \xe2\x80\x93 Dux v\xc3\xb5i hertsog.\n_START_SECTION_\nKasusaajad hertsogid\n_START_PARAGRAPH_\nBurgundia hertsog (888\xe2\x80\x93921) Richard Justiciariuse ajal (suri aastal 921) hakkas tekkima Burgundia hertsogkond. Richardit tunnistati kuninga poolt ametlikult kui hertsogit; ta oli ka iga oma krahvkonna krahv (kui seal ei olnud tema asemel vikont). Burgundia hertsogina oli ta v\xc3\xb5imeline valitsema j\xc3\xa4rjest suurema v\xc3\xb5imuga oma territooriumi \xc3\xbcle. Tema territooriumide kogumil kasutati m\xc3\xb5istet "ducatus" (hertsogi poolt valitsetav territoorium). Richardi ducatusesse kuulusid piirkonnad Autunais, Beaunois, Avalois, Lassois, Dijonais, Memontois, Attuyer, Oscheret, Auxois, Duesmois, Auxerrois, Nivernais, Chaunois ja Massois. Richardi ajal said need territooriumid seaduse ja korra, neid kaitsti normannide eest ja need pakkusid varjupaika tagakiusatud munkadele._NEWLINE_Richardi poja Robert I (ka Raoul) ajal t\xc3\xb5usis Burgundia Prantsusmaal l\xc3\xbchikeseks ajaks t\xc3\xa4htsale positsioonile, kuna Robert I-st sai aastal 923 Prantsusmaa kuningas, p\xc3\xa4rast Burgundia territooriumiga \xc3\xbchinemist aastal 921. Ta sai vajalikud vahendid v\xc3\xb5itluseks nendega, kes vaidlustasid tema \xc3\xb5iguse valitseda, oma Burgundia territooriumilt._NEWLINE_Hugues Musta ajal (suri aastal 952) sai alguse pikk ja rahutu Burgundia saaga. Tema naabrid olid Roberti perekond, kes kandis tiitlit Francia hertsog. See perekond, tahtes parandada oma seisundit Prantsusmaal ja Karolingide kuningate vastu, p\xc3\xbc\xc3\xbcdis allutada hertsogkonda, et teha sellest oma hertsogkond. Nad eba\xc3\xb5nnestusid; l\xc3\xb5puks, kui nad olid edule nii l\xc3\xa4hedal, sunniti nad kavast loobuma ja s\xc3\xa4ilitama Burgundiat eraldi hertsogkonnana. Esimese Kapetingidest Prantsusmaa kuninga Hugues Capeti kaks venda asusid Burgundiat hertsogitena valitsema. Algul Otto ja siis Henri Suur s\xc3\xa4ilitasid hertsogkonna s\xc3\xb5ltumatuse, kuid viimase surm ilma lasteta andis teet\xc3\xa4hise hertsogkonna ajaloos.\n_START_SECTION_\nEsimene j\xc3\xa4rgluskriis\n_START_PARAGRAPH_\nBurgundia hertsogi Henri Suure surm Pouilly-sur-Sa\xc3\xb4ne\'is aastal 1002 j\xc3\xa4ttis kaks potentsiaalset p\xc3\xa4rijat: tema vennapoeg, Prantsusmaa kuningas Robert II Vaga ja tema kasupoeg, Saksa-Rooma keisri vasall, Burgundia krahv Otto Wilhelm, kelle Henri oli m\xc3\xb5ni aeg varem lapsendanud ja oma p\xc3\xa4rijaks nimetanud. Robert n\xc3\xb5udis hertsogkonda kahekordse \xc3\xb5igusega, kui feodaalisand ja kui kadunukese l\xc3\xa4him veresugulane. Otto Wilhelm vaidlustas tema n\xc3\xb5ude ja saatis s\xc3\xb5durid hertsogkonda s\xc3\xb5da alustama._NEWLINE_Oleks kaks Burgundiat (Burgundia hertsogkond ja Burgundia krahvkond) \xc3\xbchendatud, oleks ajalugu v\xc3\xb5tnud kahtlemata teise suuna; sakslasest Otto Wilhelmi alla \xc3\xbchendatud Burgundia oleks olnud Saksa-Rooma riigi m\xc3\xb5jusf\xc3\xa4\xc3\xa4ris ja oleks m\xc3\xb5jutanud j\xc3\xb5udude tasakaalu prantslaste ja sakslaste vahel. Siiski nii ei l\xc3\xa4inud; kuigi tal kulus 13 aastat pikaleveninud v\xc3\xb5itlust, s\xc3\xa4ilitas Robert l\xc3\xb5puks hertsogkonna prantslastele, v\xc3\xb5ttes kontrolli alla kogu Burgundia krahvkonna l\xc3\xa4\xc3\xa4ne pool Sa\xc3\xb4ne j\xc3\xb5ge, sealhulgas Dijoni; v\xc3\xa4ljavaated \xc3\xbchendatud Burgundiale haihtusid ja hertsogkond sai p\xc3\xb6\xc3\xb6rdumatult prantsuse v\xc3\xa4ljan\xc3\xa4gemise._NEWLINE_Ajutiselt moodustas hertsogkond kuninga domeeni osa; kuid Prantsuse kroonil ei olnud sel ajal lootustki hallata sellist k\xc3\xb5ikuvat territooriumi t\xc3\xbckikest. Tegelik v\xc3\xb5im kombineeriti Kapetingide perekonna feoodidega: Robert Vaga andis territooriumi oma nooremale pojale ja nimekaimule Burgundia) hertsog, Robertile. Kui kuningas Henri I rasketes oludes \xc3\xbchinedes pidas vajalikuks oma venna Roberti lojaalsuse tagamist, t\xc3\xa4iustas ta veelgi oma vennale antud \xc3\xb5igusi. Robert pidi olema Burgundia hertsog; hertsogkonna valitsejana pidi ta "nautima selle vabadust" ja omama \xc3\xb5igust "j\xc3\xa4tta see oma p\xc3\xa4rijatele". Tulevased hertsogid olid kohustatud vanduma truudust ainult Prantsusmaa kroonile ja olema hertsogkonna valitsejad Prantsusmaa kuningate \xc3\xbclemv\xc3\xb5imu all. Robert n\xc3\xb5ustus hea meelega ja algas Kapetingidest hertsogite ajastu.\n_START_SECTION_\nKapetingidest hertsogid\n_START_PARAGRAPH_\nRobert leidis, et talle anti suuresti teoreetiline v\xc3\xb5im. Richard Justiciariuse ja Henri Suure valitsemise vahel langes hertsogkond anarhiasse, tingimused suurenesid Robert II Vaga ja krahv Otto Wilhelmi vahelise p\xc3\xa4riluss\xc3\xb5ja t\xc3\xb5ttu. Hertsogid loobusid enamusest oma maadest, et tagada oma vasallide lojaalsus; j\xc3\xa4relikult puudus neil hertsogkonnas v\xc3\xb5im ilma vasallide toetuse ja kuulekuseta._NEWLINE_Robert ja tema p\xc3\xa4rijad olid silmitsi \xc3\xbclesandega taastada hertsoglik domeen ja tugevdada hertsogiv\xc3\xb5imu. Ja hertsogid olid selleks \xc3\xbclesandeks h\xc3\xa4sti sobivad: mitte keegi enne neid ei olnud piisavalt m\xc3\xa4rkimisv\xc3\xa4\xc3\xa4rne, et kogu vastuseis maha suruda; pigem olid nad sihikindlad, metoodilised, realistlikud, v\xc3\xb5imekad ja valmis haarama mistahes neile esitatud v\xc3\xb5imalusest. Nad kasutasid riigile p\xc3\xa4randumise seadust oma kasuks: Auxois ja Duesmois langesid hertsogite k\xc3\xa4tte tagastamise kaudu, nendel l\xc3\xa4\xc3\xa4nidel ei olnud v\xc3\xb5imekaid p\xc3\xa4rijaid. Nad ostsid nii maa kui ka vasalli\xc3\xb5igused, mis ehitas \xc3\xbcles nii hertsogliku domeeni kui ka hertsogitest s\xc3\xb5ltuvad arvukad vasallid. Nad tegid endale tulu, n\xc3\xb5udes maaisandate feodaal\xc3\xb5iguste tunnistamise eest hertsogkonnas sularahamakseid, juhtides osavalt laenusid juudi ja Lombardia pankuritelt, hallates hoolikalt feodaalmakse ja m\xc3\xbc\xc3\xbces immuniteeti ja \xc3\xb5iglust._NEWLINE_Hertsogkond ise sai tulu Kapetingide valitsemisest. Aja jooksul ehitati riik \xc3\xbcles ja stabiliseeriti; miniatuurne \xc3\xb5ukond, mis imiteeris kuninglikku \xc3\xb5ukonda Pariisis, kasvas \xc3\xbcmber hertsogite; Jours Generaux, Pariisi Parlementi koopia, istus koos Beaune\'is; baillid pandi valitsema pr\xc3\xa9v\xc3\xb4t\'de ja omavalitsuse vastutavate lossiisandate \xc3\xbcle, samas oli hertsogkond jagatud viieks bailliageiks._NEWLINE_\xc3\x9che k\xc3\xb5ige m\xc3\xa4rkimisv\xc3\xa4\xc3\xa4rsema Kapetingide ajastu hertsogi Robert II (valitses 1271\xe2\x80\x931306) oskuslikul juhtimisel j\xc3\xb5udis Burgundia poliitilise ja majandusliku t\xc3\xa4htsuse uuele tasemele. Varem oli hertsogkonna arengut takistanud v\xc3\xa4ikeste maat\xc3\xbckkide ja tiitlite annetamine noorematele poegadele ja t\xc3\xbctardele, mis kahandas hertsogi tulu. Robert l\xc3\xb5petas kindlalt selle praktika, m\xc3\xa4rkides oma testamendis, et j\xc3\xa4tab oma vanemale pojale ja p\xc3\xa4rijale, Burgundia hertsogile Hugues\'le, ja p\xc3\xa4rast teda tema p\xc3\xa4rijale "k\xc3\xb5ik l\xc3\xa4\xc3\xa4nid, endised l\xc3\xa4\xc3\xa4nid, m\xc3\xb5isad ja tulu \xe2\x80\xa6 mis kuulub hertsogkonnale". Roberti nooremad lapsed said vaid abiraha; kuna see abiraha tulenes Hugues\' omandist, pidid need nooremad lapsed laenama l\xc3\xa4\xc3\xa4nivaldusi, et sissetulekut kindlustada._NEWLINE_Hugues V suri aastal 1315; trooni p\xc3\xa4ris tema vend Eudes IV. Olles Prantsusmaa kuninga Louis IX lapselaps oma ema, Prantsusmaa Agn\xc3\xa8se poolt, oli ta Prantsusmaa kuningas (1316\xe2\x80\x931322) Philippe V v\xc3\xa4imees, kelle t\xc3\xbctre Jeanne\'iga ta abiellus ja ka kahe Prantsuse kuninga naisevend \xe2\x80\x93 Prantsusmaa kuningas (1314\xe2\x80\x931316) Louis X abiellus tema \xc3\xb5e Marguerite\'iga ja Prantsusmaa kuningas (1328\xe2\x80\x931350) Philippe VI abiellus tema \xc3\xb5e Jeanne\'iga. Varasemad katsed saada territooriume abielu kaudu \xe2\x80\x93 Hugues III ja Dauphin\xc3\xa9, Eudes III ja Nivernais, Hugues IV ja Bourbonnais \xe2\x80\x93 eba\xc3\xb5nnestusid; Eudes IV naine Jeanne oli siiski suver\xc3\xa4\xc3\xa4nne Burgundia ja Artois\' krahvinna, ja abielu taas\xc3\xbchendas Burgundiad j\xc3\xa4lle._NEWLINE_Need ei olnud siiski kauaks \xc3\xbchendatud. Hertsog Eudese ja krahvinna Jeanne\'i abielu aastast 1318 andis ainult \xc3\xbche elluj\xc3\xa4\xc3\xa4nud lapse, Philippe\'i; tema abiellus veel \xc3\xbche Jeanne\'iga, Auvergne\'i ja Boulogne\'i p\xc3\xa4rijannaga, kuid ka neil oli vaid \xc3\xbcks elluj\xc3\xa4\xc3\xa4nud laps, Burgundia hertsog Philippe, keda tunti ka kui Philippe de Rouvres. Vanem Philippe suri enne oma vanemaid aastal 1346 ratsa\xc3\xb5nnetuses; krahvinna Jeanne III j\xc3\xa4rgnes talle aasta hiljem ja Eudes IV surm aastal 1349 j\xc3\xa4ttis hertsogkonna elluj\xc3\xa4\xc3\xa4mise s\xc3\xb5ltuvaks noore hertsogi, kahe ja pooleaastase lapse ja hertsog Robert I viimase otsese j\xc3\xa4reltulija elluj\xc3\xa4\xc3\xa4misest._NEWLINE_P\xc3\xa4rimise teel oli Philippe de Rouvres Burgundia hertsog aastast 1349. Ta oli ka Burgundia ja Artois krahv oma vanaema, Burgundia ja Artois\' krahvinna Jeanne\'i surmast alates aastal 1347. Tegelikult j\xc3\xa4tkas hertsogi vanaisa nende krahvkondade \xc3\xbcle valitsemist, nagu ta oli teinud alates oma abielust krahvinna Jeanne\'iga, kuna Philippe de Rouvres oli alles laps. Seoses vana hertsogi surmaga valitseti hertsogkonda ja sellega seotud territooriume noore hertsogi ema, Auvergne\'i ja Boulogne\'i krahvinna Jeanne I ja selle teise abikaasa, Prantsusmaa kuninga Jean Hea poolt._NEWLINE_Noorele hertsogile tehti rikkalikke lubadusi. Ta v\xc3\xb5is p\xc3\xa4rast oma ema surma p\xc3\xa4rida Auvergne\'i ja Boulogne\'i, ning korraldati abielu tema ja Flandria noore p\xc3\xa4rijanna Marguerite de Dampierre\'i vahel, kes lubas l\xc3\xb5puks Flandria ja Brabanti hertsogkonna oma abikaasale tuua. Aastal 1361, 17 aastasena, tundus ta olevat \xc3\xb5igel teel, et j\xc3\xa4tkata hertsogkonna pidevat suurekskasvamist._NEWLINE_Nii siiski ei juhtunud. Philippe haigestus muhkkatku, haigusse, mis t\xc3\xa4hendas paratamatult kiiret ja piinarikast surma. Surma oodates tegi noor hertsog 11. novembril 1361 testamendi; k\xc3\xbcmme p\xc3\xa4eva hiljem ta suri ja koos temaga tema d\xc3\xbcnastia.\n_START_SECTION_\nTeine j\xc3\xa4rgluskriis\n_START_PARAGRAPH_\nJuba enne Philippe\'i surma hakkasid Prantsusmaa ja Burgundia arutama j\xc3\xa4rgluse keerukat probleemi. Testamendi tingimuste kohaselt teatas hertsog, et on nimetanud p\xc3\xa4rijad oma "krahvkonnale ja muudele valdustele, kus need ka on, need mehed ja naised, kes seaduse v\xc3\xb5i kohaliku tava j\xc3\xa4rgi peaks v\xc3\xb5i v\xc3\xb5iks p\xc3\xa4rida". Kuna k\xc3\xb5ik tema domeenid rakendasid esmas\xc3\xbcnni\xc3\xb5igusega p\xc3\xa4rimist, ei olnud k\xc3\xbcsimustki, et tema domeenid l\xc3\xa4ksid en bloc \xc3\xbchele mehele v\xc3\xb5i naisele \xe2\x80\x93 nad j\xc3\xb5udsid Philippe de Rouvres\'ini erinevaid p\xc3\xa4rimisradu pidi, ja nii territooriumide tavade kohaselt, pidid nad minema j\xc3\xa4rgmisele p\xc3\xa4rimisliinis igal vastaval territooriumil._NEWLINE_Auvergne\'i ja Boulogne\'i krahvkonnad \xe2\x80\x93 mille Philippe p\xc3\xa4ris p\xc3\xa4rast oma ema surma aasta varem \xe2\x80\x93 l\xc3\xa4ksid j\xc3\xa4rgmisele p\xc3\xa4rijale, Philippe\'i vanaisa Auvergne\'i krahvi Guillaume XII vennale Jean de Boulogne\'ile. Burgundia ja Artois krahvkonnad l\xc3\xa4ksid Philippe\'i vanaema krahvinna Jeanne\'i \xc3\xb5ele, Marguerite\'ile, kes oli Philippe\'i noore pruudi Marguerite de Dampierre\'i vanaema._NEWLINE_Burgundia hertsogkond osutus juristidele siiski suuremaks v\xc3\xa4ljakutseks. Hertsogkonnas, nagu suures osas Euroopas sel ajal, olid kehtivad kaks p\xc3\xa4rimise printsiipi: esmas\xc3\xbcnni\xc3\xb5igus \xe2\x80\x93 nagu Inglise krooni puhul aastal 1377, mille seoses Edward III surmaga p\xc3\xa4ris tema surnud vanema poja Edwardi vanem poeg, tema pojapoeg Richard, mitte tema poeg Gaunti John, kes oli Edward III vanim elusolev poeg \xe2\x80\x93 ja veresugulus \xe2\x80\x93 nagu Artois puhul, mille krahv Robert II surma puhul aastal 1302 p\xc3\xa4ris tema vanim elusolev t\xc3\xbctar Mahaut, mitte tema pojapoeg Robert, krahvi juba surnud poja vanim poeg. M\xc3\xb5nel juhul oli v\xc3\xb5imalik kahte printsiipi kokku segada: n\xc3\xa4iteks Boulogne\'i ja Auvergne\'i puhul oli Robert d\'Auvergne\'i teine poeg Jean, Philippe\'i vanavanaisa, ja l\xc3\xa4him Philippe\'i eellane elusolevatest p\xc3\xa4rilusliinidest p\xc3\xa4rast Philippe\'i surma. Jean oli seega nii k\xc3\xb5ige vanem p\xc3\xa4rija Robertile p\xc3\xa4rast Philippe\'i surma kui ka samuti l\xc3\xa4him Robertile p\xc3\xb5lvnemise poolest. Samal viisil oli Prantsusmaa Marguerite nii esmas\xc3\xbcnni\xc3\xb5iguselt kui ka veresuguluselt l\xc3\xa4him p\xc3\xa4rija oma emale, Philippe\'i vanavanaemale, Burgundia ja Artois krahvinnale Jeanne de Ch\xc3\xa2lonile ja taas kord l\xc3\xa4him Philippe\'i eellane elusolevatest p\xc3\xa4rilusliinidest p\xc3\xa4rast hertsogi surma._NEWLINE_Olukord ei olnud Burgundia hertsogkonnale siiski nii lihtne. P\xc3\xa4rimise tingimuste kohaselt oli Philippe de Rouvres\'ile l\xc3\xa4him eellane, kellel oli elusolevaid p\xc3\xb5lvnemisliine Philippe\'i surma ajal, tema vanavanaisa hertsog Robert II, Eudes IV isa. Erinevalt Jeanne de Ch\xc3\xa2lonist ja Robert d\'Auvergne\'ist, kellest kumbki j\xc3\xa4ttis j\xc3\xa4rele vaid kaks p\xc3\xb5lvnemisliini (mis v\xc3\xb5imaldas k\xc3\xb5rvalharul ilma vaidluseta p\xc3\xa4rida p\xc3\xa4rast pealiini Philippe\'iga l\xc3\xb5ppemist), j\xc3\xa4ttis Robert II j\xc3\xa4rele kolm p\xc3\xb5lvnemisliini: pealiin Eudes IV kaudu, mis l\xc3\xb5ppes Philippe\'iga, ja kaks k\xc3\xb5rvalharu tema t\xc3\xbctarde Marguerite\'i ja Jeanne\'i kaudu. M\xc3\xb5lemad naised olid juba ammu surnud. Vanem t\xc3\xbctar Burgundia Marguerite oli Prantsusmaa Louis X naine ja suri aastal 1315, j\xc3\xa4ttes j\xc3\xa4rele ainult t\xc3\xbctre, Navarra Jeanne II. Noorem t\xc3\xbctar Burgundia Jeanne oli Prantsusmaa kuninga Philippe VI naine ja suri aastal 1348, j\xc3\xa4ttes j\xc3\xa4rele kaks poega, Prantsusmaa Jean II ja Orl\xc3\xa9ans\'i Philippe\'i. Nendest kolmest Burgundia Jeanne\'i pojad veel elasid; Jeanne II suri aastal 1349, j\xc3\xa4ttes j\xc3\xa4rele kolm poega, kellest vanim oli Charles II._NEWLINE_Hertsogkonna juristidele esitasid need faktid m\xc3\xb5nev\xc3\xb5rra keerulise \xc3\xb5igusprobleemi, kuna kaks n\xc3\xb5udmist olid \xc3\xb5iguse m\xc3\xb5istes enam-v\xc3\xa4hem v\xc3\xb5rdsed: Charles II, kui Robert II lapselapselaps tema vanema t\xc3\xbctre kaudu, omas eelisn\xc3\xb5uet Jean II esmas\xc3\xbcnni\xc3\xb5iguse j\xc3\xa4rgi; Jean II, kui Robert II lapselaps tema noorema t\xc3\xbctre kaudu, omas eelisn\xc3\xb5uet Charles II veresuguluse j\xc3\xa4rgi._NEWLINE_Lihtsas \xc3\xb5igusk\xc3\xbcsimuses oli Navarra kuningal kindlasti sama hea p\xc3\xa4rimisv\xc3\xb5imalus kui Prantsusmaa kuningal, ja v\xc3\xb5ib-olla paremgi: veresugulus oli hakanud Euroopas j\xc3\xb5udu kaotama, ja nagu s\xc3\xbcndmused j\xc3\xa4rgnevalt n\xc3\xa4itasid, Burgundia ei kavatsenud sulanduda Prantsuse kuninglikku domeeni. Kuid m\xc3\xa4ngus oli rohkem, kui lihtne \xc3\xb5igusk\xc3\xbcsimus: Saja-aastane s\xc3\xb5da oli k\xc3\xa4imas ja Navarra kuningas kui Inglismaa liitlane ja Prantsusmaa vaenlane oli vastumeelne burgundlastele, kes seisuste kohtumistel Jean II Inglismaal vangistuses olles olid j\xc3\xa4rjekindlalt lojaalsed Jeanile ja tema pojale dof\xc3\xa4\xc3\xa4nile ning vastustasid Navarra kuningat._NEWLINE_Lisaks sai Jean II Boulogne\'i Jeani ja Prantsusmaa Marguerite\'i toetuse. Esimene oli kuninga ustav liitlane, liitu tugevdas kuninga ja Boulogne\'i Jeani sugulase, Boulogne\'i Jeanne\'i abielu. Endise Prantsusmaa kuninga t\xc3\xbctrena ja \xc3\xbche viimase elusoleva Kapetingina oli teine oma s\xc3\xbcmpaatiates ustav Prantsusmaale; peale selle oli Charles II tema peale solvunud n\xc3\xb5udmiste esitamise p\xc3\xa4rast Champagne\'i maadele, mis moodustasid osa tema \xc3\xb5e Prantsusmaa Jeanne\'i kaasavarast Eudes IV-ga abiellumisel ja mis tuli n\xc3\xbc\xc3\xbcd j\xc3\xa4tta Jeanne\'i \xc3\xb5ele. Need maad tulid Champagne\'i krahvinnalt, Marguerite\'i ja Jeanne\'i vanaemalt Navarra Jeanne I-lt, ja vanima p\xc3\xa4rijana Jeanne I esmas\xc3\xbcnni\xc3\xb5iguse j\xc3\xa4rgi esitas Charles n\xc3\xbc\xc3\xbcd neile n\xc3\xb5ude. Selle kolmikkokkuleppega kolme p\xc3\xa4rija vahel avati Charles II v\xc3\xa4lja: kaasp\xc3\xa4rijate toetus andis p\xc3\xa4randi otsustamisel kaalu ja Jean II omas m\xc3\xb5lema toetust, samas Charles II ei omanud kummagi toetust. Hertsogkonna aadelkond otsustas seda silmas pidades Jean II kasuks, kes v\xc3\xb5ttis kohe valduse \xc3\xbcle. Ta mobiliseeris ka s\xc3\xb5durid Nivernais\'is, et vajadusel j\xc3\xb5udu kasutada, aga tegelikult vandus aadelkond omal soovil talle truudust kui uuele hertsogile ja hertsogkond n\xc3\xa4gi vaid v\xc3\xa4heseid isoleeritud ja poolikuid m\xc3\xa4ssukatseid Charles II kasuks.\n_START_SECTION_\nBurgundia hertsogid\n_START_PARAGRAPH_\nBurgundia hertsog (prantsuse keeles: duc de Bourgogne) oli tiitel, mida kandsid Burgundia hertsogkonna (v\xc3\xa4ike osa burgundide traditsioonilistest maadest Sa\xc3\xb4ne j\xc3\xb5est l\xc3\xa4\xc3\xa4nes) valitsejad; riik eraldati aastal 843 Charles II Paljaspea L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Frangi riigile. Ancien R\xc3\xa9gime ajal oli Burgundia hertsog Prantsusmaa kuningriigi esimene peer._NEWLINE_Alates Robert II-st kandsid tiitlit Kapetingid, Prantsuse kuninglik perekond. See anti Roberti nooremale pojale Robertile, kes asutas Burgundia d\xc3\xbcnastia. Kui Burgundia d\xc3\xbcnastia vanem liin h\xc3\xa4\xc3\xa4bus, p\xc3\xa4ris selle veresuguluse kaudu Jean II. Jean andis hertsogkonna apanaa\xc5\xbeina oma nooremale pojale Philippe Julgele. Burgundia Valois hertsogid muutusid Valois d\xc3\xbcnastia vanemale liinile ohtlikeks rivaalideks. Kui Burgundia Valois hertsogite meesliin h\xc3\xa4\xc3\xa4bus, konfiskeeriti see Louis XI poolt. Sealt alates ei antud tiitlit enam kunagi nooremale pojale._NEWLINE_T\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval kasutavad tiitlit Bourbonid kui taaselustatud viisakustiitlit.\n_START_SECTION_\nBourbonid, tiitli n\xc3\xb5udlejad (1700\xe2\x80\x931713)\n_START_PARAGRAPH_\nTiitli omandas l\xc3\xbchidalt Bourbonide d\xc3\xbcnastiast Hispaania kuningas Felipe V (Philippe VIII) aastatel 1700\xe2\x80\x931713, kui Hispaania troonij\xc3\xa4rgluse \xc3\xbcle vaidlesid Habsburgid ja Bourbonid._NEWLINE_Samal ajal kasutasid tiitlit ka erinevad Prantsuse kuningliku perekonna liikmed, k\xc3\xb5ige tuntum neist dof\xc3\xa4\xc3\xa4n Louis, Louis XV isa.'