b'\n_START_ARTICLE_\nWilliam Henry Fox Talbot\n_START_PARAGRAPH_\nWilliam Henry Fox Talbot (11. veebruar 1800 \xe2\x80\x93 17. september 1877) oli inglise leidur ja fotograafia pioneer._NEWLINE_Ta oli William Davenport Talboti ja Elisabeth Feildingi ainus laps. Talbot \xc3\xb5ppis Harrow\' koolis ja Trinity kolled\xc5\xbeis Cambridge\'is . Tema ema oli Henry Fox-Strangwaysi, teise Ilchesteri krahvi t\xc3\xbctar. Tema sotsiaalsed sidemed tagasid ambitsioonikale pojale avalikkuses edu. Talboti onu William Thomas Horner Fox-Strangways, kes oli botaanik ja karj\xc3\xa4\xc3\xa4ridiplomaat, aitas Talbotil saavutada m\xc3\xb5juv\xc3\xb5imu v\xc3\xa4ljaspool Suurbritanniat ._NEWLINE_1841. aastal leiutas ta kalot\xc3\xbc\xc3\xbcbi: negatiiv-positiivmeetodi. Talboti "Looduse pliiats" (1844\xe2\x80\x931846) on esimene fotodega illustreeritud raamat . Selle eest anti talle 1842. aastal kuninglik Rumfordi medal .\n_START_SECTION_\nTalboti panus fotograafia arengusse\n_START_PARAGRAPH_\n1839. aastal toimusid olulised s\xc3\xbcndmused maailma fotograafia ajaloos. Varsti p\xc3\xa4rast seda, kui prantsuse kunstnik (dekoraator) ja keemik Louis Daguerre oli oma leiutist tutvustanud (jutt k\xc3\xa4ib Daguerre\'i valmistatud fotokaamerast), teatas Talbot, et on v\xc3\xa4lja t\xc3\xb6\xc3\xb6tanud teistsuguse pildistamisviisi: k\xc3\xb5igepealt tehakse fotonegatiiv nagu t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evalgi. Tegelikult tegi Talbot oma esimesed fotod juba 1835 ehk kaks aastat enne dagerrot\xc3\xbc\xc3\xbcpia ilmumist. Paraku Talbot, kes oli h\xc3\xb5ivatud veel mitme muu projektiga, ei tegelenud fotograafiaga j\xc3\xa4rjekindlalt. Kui ta oleks seda teinud, siis oleks ta suutnud t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt juba enne Daguerre\'i v\xc3\xa4lja t\xc3\xb6\xc3\xb6tada praktilise pildistamismeetodi ja hoopis Talbotit oleks peetud t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evase fotograafia leiutajaks . Dagerrot\xc3\xbc\xc3\xbcbi ja talbot\xc3\xbc\xc3\xbcbi (kalot\xc3\xbc\xc3\xbcbi) peamine vahe oli selles, et esimese pildid olid oluliselt detailsemad ja nende tegemine v\xc3\xb5ttis v\xc3\xa4hem aega, kuid neid ei saanud paljundada. Elu jooksul avaldas Talbot 8 raamatut ja \xc3\xbcle saja artikli ning sai oma leiutistele 12 patenti .\n_START_SECTION_\nTalboti karj\xc3\xa4\xc3\xa4r ja katsetused fotograafia alal\n_START_PARAGRAPH_\nTalbot oli mitmek\xc3\xbclgsete huvidega mees, kes kasutas oma karj\xc3\xa4\xc3\xa4ri algul kaunite vaadete j\xc3\xa4\xc3\xa4dvustamiseks camera lucidat. See oli 1807. aastal William Wollastoni leiutatud ja patenteeritud vahend, mille abil vastavale k\xc3\xb5rgusele ja asendisse seatud prisma v\xc3\xb5imaldas kunstnikul korraga n\xc3\xa4ha nii objekti kui ka paberit, millele ta joonistas . Kuna Talbot oma joonistamisandega rahule ei j\xc3\xa4\xc3\xa4nud, liikusid tema m\xc3\xb5tted camera obscurale, milles peeglite ja l\xc3\xa4\xc3\xa4tsede abil projekteeriti kujutis pimeda ruumi lauale ja seej\xc3\xa4rel joonistati \xc3\xbcle . Talbotil oli tarvis leida moodus, kuidas pimekambris l\xc3\xa4bi objektiivi tekkinud kujutis inimk\xc3\xa4e abita paberile j\xc3\xa4\xc3\xa4dvustada. Tema esma\xc3\xbclesandeks sai paberi valgustundlikustamine ._NEWLINE_Probleemi lahendamist ei alustanud Talbot p\xc3\xa4ris t\xc3\xbchjalt kohalt: ta oli teadlik Johann Heinrich Schulze katsetustest h\xc3\xb5benitraadi valgustundlikustamisega 1725. aastal  ja Carl Wilhelm Scheele 1777 tehtud eksperimentidest h\xc3\xb5bekloriidiga. Tundmata olid talle aga inglase Thomas Wedgewoodi \xc3\xb5nnestunud katsed esemetest kontaktkoopiate tegemisel, kusjuures paberi valgustundlikustamiseks kasutati h\xc3\xb5benitraati, hiljem Humphry Davy soovitusel h\xc3\xb5bekloriidi. Wedgewood ja Davy tegid fotogramme, aga kuna nad ei tundnud kinnitamisprotsessi, p\xc3\xbcsis kujutis n\xc3\xa4htavana vaid l\xc3\xbchikest aega ja l\xc3\xb5puks tumenes pilt t\xc3\xa4ielikult . _NEWLINE_\xc3\x9csna kiiresti j\xc3\xb5udis Talbot meetodini, kuidas paberit kvaliteetselt valgustundliku kihiga katta: hea kirjutuspaber kasteti n\xc3\xb5rka soolalahusesse, p\xc3\xa4rast kuivamist aga kaeti h\xc3\xb5benitraadilahusega. Kui sellisele paberile asetati esemeid v\xc3\xb5i taimede lehti, tekkis paberile p\xc3\xa4rast vajalikku pikka l\xc3\xa4bivalgustamist eseme negatiivne siluett. Talbot kinnitas kujutise tugevas soolalahuses ja soovi korral tegi pildist kontaktkopeerimise teel positiivi. Sellega oli alus pandud negatiiv-positiivprotsessile, v\xc3\xb5imalikuks sai \xc3\xbchte \xc3\xb5nnestunud pilti piiramatul arvul paljundada (dagerrot\xc3\xbc\xc3\xbcbi puhul oli see v\xc3\xa4listatud) ._NEWLINE_Seej\xc3\xa4rel asetas Talbot valgustundliku paberi camera obscurasse ja p\xc3\xbc\xc3\xbcdis j\xc3\xa4\xc3\xa4dvustada vaateid natuurist. 1835. aastaks olid katsetused j\xc3\xb5udnud niikaugele, et p\xc3\xa4ikesepaistelisel p\xc3\xa4eval sai Talbot paberile negatiivkujutise p\xc3\xa4rast k\xc3\xbcmneminutilist s\xc3\xa4ritamist. 25. jaanuaril 1839 demonstreeris Talbot oma fotogramme ja arhitektuuriv\xc3\xb5tete negatiive Londoni Kuninglikus Instituudis, sama aasta augustis n\xc3\xa4itas ta camera obscuras tehtud negatiividest kopeeritud positiivkoopiaid Birminghamis. Talbot nimetas oma t\xc3\xb6id photogenic drawings, eestikeelne vaste on fotojoonis v\xc3\xb5i valgusjoonis . Talbotil olid seega need t\xc3\xb6\xc3\xb6d juba aastaid valmis, kuid avalikkusele esitles ta neid p\xc3\xa4rast dagerrot\xc3\xbc\xc3\xbcbi avastamist \xe2\x80\x93 Talbot soovis samuti kuulsust koguda ja s\xc3\xbcndmustest mitte maha j\xc3\xa4\xc3\xa4da ._NEWLINE_Esimeste valgustundlike emulsioonide kasutamisel oli kujutise tekkimine paberil silmaga n\xc3\xa4htav \xe2\x80\x93 Talbot lihtsalt kergitas taimelehte v\xc3\xb5i piilus l\xc3\xa4bi tillukese ava otse camera obscurasse ja, n\xc3\xa4inud negatiivkujutise parajaks k\xc3\xbcpsenud olevat, katkestas s\xc3\xa4ritamise. 1840 aga avastas Talbot latentse (varjatud) kujutise. K\xc3\xb5rgtundlikul (tolleaegses m\xc3\xb5istes, muidugi) h\xc3\xb5bejodiidpaberil ei tekkinud s\xc3\xa4ritamise jooksul n\xc3\xa4htavat kujutist, see j\xc3\xa4i peidetuks ja muutus n\xc3\xa4htavaks alles p\xc3\xa4rast keemilist t\xc3\xb6\xc3\xb6tlemist gallushappes. Selliselt saadud pildi nimetas Talbot kalot\xc3\xbc\xc3\xbcbiks (kreeka keeles t\xc3\xa4hendab kalos \'kaunis\' ja typos \'kujutis\'), t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval on levinud ka leiutaja auks antud nimetus talbot\xc3\xbc\xc3\xbcp . _NEWLINE_Niinimetatud ilmutamismeetod l\xc3\xbchendas vajalikku s\xc3\xa4rituskestust veelgi ning 1840. aasta l\xc3\xb5pul v\xc3\xb5is portreid p\xc3\xa4ikese k\xc3\xa4es teha poole, varjus aga viie minutiga. Kalot\xc3\xbc\xc3\xbcp oli k\xc3\xbcll v\xc3\xa4\xc3\xa4rt saavutus, kuid kujutise kvaliteet j\xc3\xa4i dagerrot\xc3\xbc\xc3\xbcbile kaugelt alla. Kui t\xc3\xa4ielikult teratu kujutis dagerrot\xc3\xbc\xc3\xbcbil oli detailirohke ja \xc3\xbcliterav, siis pabernegatiivi tagasihoidliku l\xc3\xa4bipaistvuse ja alusmaterjali faktuuri t\xc3\xb5ttu saadi kalot\xc3\xbc\xc3\xbcbil ikka vaid kergelt pehmeid kujutisi. Talbot p\xc3\xbc\xc3\xbcdis pabernegatiivi l\xc3\xa4bipaistvust suurendada vahaga immutades, tulemus polnud aga ikkagi piisav, et dagerrot\xc3\xbc\xc3\xbcbiga konkureerida. _NEWLINE_Talbot otsis v\xc3\xb5imalust foto paljundamiseks tr\xc3\xbckkimise teel ja avastas, et \xc5\xbeelatiin, mis on muudetud valgustundlikuks kaaliumdikromiidlahusega, muutub valguse k\xc3\xa4es hoidmisel lahustumatuks. S\xc3\xa4\xc3\xa4rase \xc5\xbeelatiiniga kattis Talbot terasplaadi ja asetas sellele m\xc3\xb5ne lameda eseme (enamasti puulehe v\xc3\xb5i m\xc3\xb5ne taime). P\xc3\xa4rast eksponeerimist pesi ta maha valgust mittesaanud ja seega lahustuva \xc5\xbeelatiini ja s\xc3\xb6\xc3\xb6vitas paljastunud metalli sobivate reaktiividega. Nii saadigi korralik s\xc3\xbcgavtr\xc3\xbckiplaat, millega oli v\xc3\xb5imalik teha hulgaliselt kvaliteetseid t\xc3\xb5mmiseid.\n_START_SECTION_\nTalboti konkurendid kalot\xc3\xbc\xc3\xbcpia vallas\n_START_PARAGRAPH_\nSeoses paberfotoga v\xc3\xb5ib Prantsusmaagi uhkeldada \xc3\xbche mehega, kes Talbotile m\xc3\xb5nes m\xc3\xb5ttes koguni "silmad ette tegi". See oli Hippolyte Bayard, kes leiutas otsese positiivprotsessi paberil ja r\xc3\xa4\xc3\xa4kis sellest Aragole (mehele, kes Prantsuse Teaduste Akadeemias 1839 tegi teatavaks Daguerre\'i leiutise) 4 kuud p\xc3\xa4rast dagerrot\xc3\xbc\xc3\xbcbi esmakordset v\xc3\xa4ljakuulutamist. Kuigi selgus, et Bayardil olid katsed h\xc3\xb5bekloriidiga kaetud paberiga \xc3\xb5nnestunud koguni enne Talbotitki, ei soovinud Arago dagerrot\xc3\xbc\xc3\xbcbilt t\xc3\xa4helepanu \xc3\xa4ra t\xc3\xb5mmata ja palus Bayardil oma leiutise teatavakstegemisega kannatada. Bayard oletatavasti n\xc3\xb5ustuski ja tema meetod sai tuntuks alles 1840. aasta algul. Menuks aga oli hilja: dagerrot\xc3\xbc\xc3\xbcp v\xc3\xb5idutses ja kalot\xc3\xbc\xc3\xbcp oli j\xc3\xa4\xc3\xa4nud tagaplaanile. Bayard valas oma n\xc3\xb6rdimuse loomingusse. _NEWLINE_Bayard tegi foto, millel kujutas end surnuna \xe2\x80\x93 see oli esimesi alastifotosid, kuna ta oli seal poolpaljas . Samuti v\xc3\xb5ib seda nimetada esimeseks lavastatud fotoks \xe2\x80\x93 Bayard kujutas ennast laibana, kuigi oli elus . Fotoajalugu tunnebki Bayardi esimese fotore\xc5\xbeiss\xc3\xb6\xc3\xb6ri ja esimese foton\xc3\xa4ituse korraldajana: 24. juunil 1839 eksponeeris ta avalikult 30 enda tehtud fotot ._NEWLINE_Prantsusmaal oli ka teisi fotokunstnikke. 1847 kordas kalot\xc3\xbc\xc3\xbcbi leiutamist Louis-D\xc3\xa9sir\xc3\xa9 Blanquart-Evrard (1802\xe2\x80\x931872) ja seda modifitseeritud kujul. Kas see leiutis originaalne oli, on kaheldav, sest t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt olid kuuldused Talboti avastusest temanigi j\xc3\xb5udnud. 1851. aastal t\xc3\xa4iendas meetodit teine prantslane Gustave Le Gray (1820\xe2\x80\x931882), heal tasemel tegutses Antoine Francois Jean Claudet (1797\xe2\x80\x931867) .\n_START_SECTION_\nKalot\xc3\xbc\xc3\xbcbi ajalugu p\xc3\xa4rast avastamist ja levik\n_START_PARAGRAPH_\nTalbot patenteeris oma kalot\xc3\xbc\xc3\xbcpmenetluse 1852 Inglismaal, Prantsusmaal ja USA-s ning takistas sellega oma meetodi laialdast levikut. Selle eest kritiseeriti teda teravalt, kuna ta n\xc3\xb5udis menetluse kasutamise eest k\xc3\xb5rget hinda: algul 20 naelsterlingit, hiljem 4 naelsterlingit \xc3\xbchekordse kasutamise eest ja 300 naela aastas elukutselistele fotograafidele tema meetodi kasutamise eest. 1855 kaotas patent kehtivuse ja Talbot ei pikendanud seda osaliselt kaasaegsete vastasseisu t\xc3\xb5ttu, n\xc3\xa4iteks 1854 k\xc3\xa4is Talbot Prantsuse fotograafi Martin Laroche\'iga patendi pikendamise p\xc3\xa4rast kohtus . Teine p\xc3\xb5hjus oli selles, et 1851 v\xc3\xb5eti negatiivide valmistamiseks kasutusele nn m\xc3\xa4rgkolloidmenetlus (negatiiv klaasil) ja kalot\xc3\xbc\xc3\xbcp vajus kiiresti unustuseh\xc3\xb5lma._NEWLINE_L\xc3\xbchikese aja jooksul (1840\xe2\x80\x931851), mil kalot\xc3\xbc\xc3\xbcpiat kasutati, kerkisid fotograafidena esile kaks \xc5\xa1otlast: maalija ja litograaf David Octavius Hill (1802\xe2\x80\x931870) ning elukutseline kalot\xc3\xbcpist Robert Adamson (1821\xe2\x80\x931848). Kahekesi koos tegid nad ajavahemikul 1843\xe2\x80\x931848 umbes 1500 portreed, oskuslikult arvestades kalot\xc3\xbc\xc3\xbcp-protsessi v\xc3\xb5imalustega. Et v\xc3\xa4hemalt minutipikkune s\xc3\xa4rituskestus pehmendas valguse ja varju \xc3\xbcleminekuid, et positiivid paratamatult olid veidi pehme joonisega, kompenseerisid autorid oma portreed ja grupipildid suuri heletumedaid pindu arvestades. Hill ja Adamson olid esimesed, kes kalot\xc3\xbc\xc3\xbcp-protsessi loominguliselt kasutasid.\n_START_SECTION_\nKalot\xc3\xbc\xc3\xbcpia Eestis\n_START_PARAGRAPH_\nEestisse j\xc3\xb5udis kalot\xc3\xbc\xc3\xbcp alles siis, kui sellest ajalehes Revalsche W\xc3\xb6chentliche Nachrichten 19. juunil 1850 teatas F. Mebius. Kuulutuses kirjutas ta, et sellise portree v\xc3\xa4limus sarnaneb k\xc3\xb5ige rohkem seepiatoonis litograafiaga, koloriseeritult aga akvarellidega, katsed neid \xc3\xb5liv\xc3\xa4rvidega \xc3\xbcle maalida on \xc3\xb5nnestunud. Mebius nimetas end portreemaalikunstnikuks._NEWLINE_Kahjuks ei ole t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval teada ainsatki Mebiuse tehtud kalot\xc3\xbc\xc3\xbcpi ja vanim teadaolev paberile tehtud foto Eestis p\xc3\xa4rineb 1854/55. aastast, kui aastavahetusel lasksid endist grupipildi teha korporatsiooni Estonia liikmed. Riiklik Ajaloo Keskarhiiv Tartus on sellest fotost kaks koopiat teinud ja selgelt on n\xc3\xa4ha erinevused, mis tulenevad positiivpaberi erinevast t\xc3\xb6\xc3\xb6tlemisest enne kopeerimist (paberi pidi piltnik ise valgustundliku kihiga katma). \xc3\x9chel koopial on detailid varjudes tugevamalt l\xc3\xa4bi t\xc3\xb6\xc3\xb6tatud kui teisel, samuti on koopiad erineva kontrastsusega.  _NEWLINE_Riiklikus Ajaloomuuseumis Tallinnas asuvad Eesti k\xc3\xb5ige huvipakkuvamad kalot\xc3\xbc\xc3\xbcbid: Georg Friedrich Schlateri (1804\xe2\x80\x931870) tehtud portreed. T\xc3\xbc\xc3\xbcpiliselt pruunitoonilised, pehme joonisega, vahel ovaalseks, vahel ristk\xc3\xbclikukujuliseks l\xc3\xb5igatud, k\xc3\xb5ikidel j\xc3\xa4\xc3\xa4dvustatud inimesed lihtsates, k\xc3\xbcllalt staatilistes poosides (ilmselt pika s\xc3\xa4rituse t\xc3\xb5ttu nihkumise v\xc3\xa4ltimiseks). Osal piltidel on n\xc3\xa4ha valgustundliku kihi pealekandmise j\xc3\xa4lgi. Mitmel fotol on tugevasti \xc3\xbcle- v\xc3\xb5i koguni juurdejoonistatud foon (p\xc3\xb5\xc3\xb5sad, oksad, lehed) ja siis kannab pilt ka kunstnik K. K\xc3\xbcgelgeni signeeringut \xe2\x80\x93 sellele mehele usaldati fotode viimistlemine. _NEWLINE_Fotoajaloo seisukohast vahest k\xc3\xb5ige hinnatavamad kalot\xc3\xbc\xc3\xbcbid asuvad Tartu \xc3\x9clikooli Teadusraamatukogus. 1935. aastal annetas Talboti lapselaps \xc3\xbclikoolile 21 Talboti originaalt\xc3\xb6\xc3\xb6d: 10 kalot\xc3\xbc\xc3\xbcpi ja 11 fotograv\xc3\xbc\xc3\xbcri. Eriti kaunid on kaks p\xc3\xa4ikesest s\xc3\xa4ravat kalot\xc3\xbc\xc3\xbcpi, mis tehtud Talboti kodus Lacock Abbeys umbes 1845. aastal (kuueinimeseline grupp ja vaimulik Calvert Jones).\n_START_SECTION_\nTalboti suhted oma kaasaegsetega\n_START_PARAGRAPH_\nHenry Talboti igap\xc3\xa4evane elu pakub rikkaliku pildi leiutamise protsessist ja \xc3\xbchiskonnast, milles leiutaja elas. Talbot oli v\xc3\xa4ga paljude inimestega kirjavahetuses. Tema l\xc3\xa4hedased teaduslikud kaast\xc3\xb6\xc3\xb6tajad olid astronoom ja leiutaja John Herschel ning v\xc3\xa4ga m\xc3\xb5jukas \xc5\xa0oti f\xc3\xbc\xc3\xbcsik, teadusajakirjanik ja fotograaf David Brewster. Populaarne iiri luuletaja Thomas Moore oli tema naaber ja perekonnas\xc3\xb5ber, kes andis uusi vaatenurki fotokunstile, m\xc3\xb5jutades Talboti t\xc3\xb6\xc3\xb6d fotograafia alal. Bibliofiil Thomas Phillips jagas Talbotiga keelelist ja kirjastuslikku huvi. Talboti kirjas\xc3\xb5prade hulka kuulus poliitikuid ja uuendajaid, n\xc3\xa4iteks lord Henry Brougham, ja m\xc3\xb5jukaid \xc3\xbchiskonnaliikmeid, n\xc3\xa4iteks Humphry Davy lesk Jane Davy. Edward Anthony New Yorgist ja vennad Langenheimid Philadelphiast olid samuti Talbotiga kirjavahetuses ja \xc3\xbcritasid levitada Talboti avastusi USAs. Talbot pidas kirjavahetust ka nendega, kellega ta l\xc3\xa4hedast koost\xc3\xb6\xc3\xb6d tegi ja iga p\xc3\xa4ev suhtles, n\xc3\xa4iteks tema assistendi Nicolaas Hennemani j\xc3\xb5upingutused fotograafiaga kauplemise vallas Suurbritannias on h\xc3\xa4sti dokumenteeritud nende kirjavahetuse kaudu. Talboti s\xc3\xb5ber, k\xc3\xb5mri keelt k\xc3\xb5nelev merekunstnik ja vaimulik Calvert Jones p\xc3\xbc\xc3\xbcdis saavutada fotograafia heakskiitu kunstiringkondades. Lisaks neile suhtles Talbot teistegi \xc3\xbchiskonnategelasega. T\xc3\xa4htis on ka tema kirjavahetus perekonnaliikmetega. Need kirjad heidavad pilgu n\xc3\xa4iteks nende omavahelistele konfliktidele ja valgustavad seda poolt, mis maailmale oli varjatud. Nendes kirjades tulevad v\xc3\xa4lja Talboti mured nii oma tervisliku seisundi \xc3\xbcle kui ka t\xc3\xa4helepanekud ilma kohta, mis m\xc3\xb5jutas oluliselt pildistamist.\n_START_SECTION_\nTalboti fotoalbumid\n_START_PARAGRAPH_\nAastail 1844\xe2\x80\x931846 tegi Talbot maailma esimese fotodega illustreeritud albumi (6 osa), millest t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evaks on saanud t\xc3\xa4htis ja haruldane teos fotoajaloos \xe2\x80\x93 "The pencil of nature" ("Looduse pliiats"). Selles kirjeldas Talbot omaleiutatud negatiiv-positiivmenetlust ja illustreeris teksti 24 fotoga. \xc3\x9cldse valmistati ligi 300 albumit. Praegu arvatakse s\xc3\xa4ilinud olevat v\xc3\xa4hem kui kaks tosinat sellist albumit ja 1971. aastal oksjonil 6500 USA dollari eest m\xc3\xbc\xc3\xbcdud eksemplar maksab t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval juba enam kui 10 korda rohkem.'