b'\n_START_ARTICLE_\nGustav Johannes Beermann\n_START_SECTION_\nNoorus ja \xc3\xb5pingud\n_START_PARAGRAPH_\nGustav Johannes Beermann alustas \xc3\xb5pinguid P\xc3\xb5ltsamaa kihelkonnakoolis, kus \xc3\xb5petajaks oli tema isa Gustav Beermann. Aastatel 1883\xe2\x80\x931890 \xc3\xb5ppis ta saksakeelses Tallinna Kubermangug\xc3\xbcmnaasiumis ja 1890\xe2\x80\x931896 Tartu \xc3\x9clikooli usuteaduskonnas, kus oli \xc3\xb5pingute ajal ka aktiivne Usuteaduse \xc3\x9cli\xc3\xb5pilaste Seltsi ja \xc3\x95petatud Eesti Seltsi liige. Praktikal viibis ta Pilistveres oma isa taastatud kirikus Pilistvere Andrease koguduses, pastor Eugen von Mickwitzi juures.\n_START_SECTION_\nKirikuteenistus\n_START_PARAGRAPH_\n4. juunil 1884 olid Otep\xc3\xa4\xc3\xa4 kiriklas p\xc3\xbchitsenud Eesti \xc3\x9cli\xc3\xb5pilaste Seltsi liikmed sinimustvalge lipu ning lipuhoidja ja lipu v\xc3\xa4rvuste t\xc3\xa4henduse piduliku k\xc3\xb5ne pidaja oli Gustavi vanem vend Christoph Beermann. Kuna Balti kubermangudes kehtis nn patronaadi\xc3\xb5igus, mis t\xc3\xa4hendas seda, et kogudusele vaimuliku valimisel oli otsustav h\xc3\xa4\xc3\xa4le\xc3\xb5igus m\xc3\xb5isnikel ning Konsistooriumis olid kirikujuhtideks vanameelsed baltisakslased, siis ei olnud Eestis t\xc3\xb6\xc3\xb6le asumine Gustav Beermannil pastorina lihtne. Kuna Beermannide nimi oli valdavalt saksakeelsetes kirikuringkondades "m\xc3\xa4\xc3\xa4ritud" (vend Christophi eestimeelse k\xc3\xb5nepidamise ja \xc3\xb5de Emilie Rosalie poolt sinimustvalge lipu valmistamisega E\xc3\x9cS-ile), pastorikohta Christophile Eestis ei leitud ja ta sai selle Taga-Kaukaasias Tbilisis._NEWLINE_Konsistooriumi pastorieksami sooritas ta Moskva Evangeelse Luteriusu Konsistooriumis ja siirdus Tbilisi, Beermann ordineeriti pastoriks 26. septembril 1899 Bakuus ja kinnitati Tbilisi linna Tbilisi Peeter Pauli kiriku saksa koguduse abipastoriks, kus ta teenis viis ja pool aastat. Tbilisi viibides avastas ta kohalikus linnamuuseumis k\xc3\xa4sitsi p\xc3\xa4rgamendile kirjutatud kreekakeelse raamatu, mis oli Uue Testamendi Matteuse, Markuse, Luuka ja Johannese evangeeliumi k\xc3\xa4sikiri ("Koridethi Evangeeliumid"), mis oli Palestiina ristiusu kogudustes VIII v\xc3\xb5i IX sajandil kasutusel olnud k\xc3\xa4sitsi \xc3\xbcmber kirjutatud eksemplar ja asunud Svaneetia Koridethi m\xc3\xa4gedes asunud kirikus. Kuna tollel ajal piibliraamatuid paljundati k\xc3\xa4sitsi \xc3\xbcmber kirjutades ja seet\xc3\xb5ttu esineb tekstides erinevusi, siis on t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva piiblit\xc3\xb5lkes on kasutusel mitmed eelnevaid k\xc3\xa4sitsi kirjutatud raamatud, nende hulgas ka Gustavi Beermanni uuritud k\xc3\xa4sikiri. Koos s\xc3\xb5bra Caspar Ren\xc3\xa9 Gregoriga teostasid nad k\xc3\xa4sikirja p\xc3\xb5hjaliku uurimise ja kirjutasid raamatu "Die Koridethi Evangelien", mis ilmus Leipzigis tr\xc3\xbckituna 1913. aastal ning "Die Korideti Evangelien\xe2\x80\x9d ilmumisega j\xc3\xa4\xc3\xa4dvustas Gustav Beermann oma nime j\xc3\xa4\xc3\xa4valt piiblit\xc3\xb5lke ajalukku.\n_START_SECTION_\nTsarskoje Selo pastorina\n_START_PARAGRAPH_\n1903. aasta maist nimetas Venemaa keiser Nikolai II Gustav Johannes Beermanni keisrikoja Tsarskoje Selo Issanda Muutmise kiriku pastoriks. Tsarskoje Selo, kus asusid keisrite suveresidentsid, kogudus koosnes evangeelset luteri usku tunnistavatest Venemaa keisrikoja \xc3\xb5ukondlastest, riigiametnikest ja k\xc3\xb5rgematest s\xc3\xb5jav\xc3\xa4elastest. Kogudusse kuulus ka keiser Nikolai II onupoja suurv\xc3\xbcrst Konstantin Konstantinovit\xc5\xa1i abikaasa Saksi-Altenburgi printsess Elisabeth Auguste Marie Agnes Jelizaveta Mavrikijevna, Venemaa keisririigi S\xc3\xb5jan\xc3\xb5ukogu liige jalav\xc3\xa4ekindral Michael von Hasenkampf._NEWLINE_Peale Tsarskoje Selo oli ta veel pastoriks veel Pavlovski Friederika Dorothea kirikus, samuti Schl\xc3\xbcsselburgi eesti ja saksa kogudustes, \xc3\xbche aasta t\xc3\xa4itis asendus\xc3\xb5petaja kohuseid Novgorodi kubermangu eesti koguduses ning pidas jumalateenistusi eesti asunike k\xc3\xbclas Ni\xc5\xa1kovit\xc5\xa1as. Tol ajal elas Peterburis ja selle \xc3\xbcmbruses palju eestlasi, hinnanguliselt 75 000. Lisaks vaimulikut\xc3\xb6\xc3\xb6le t\xc3\xa4itis ta ka \xc3\xbchiskondlikke ameteid: tegi hingehoiut\xc3\xb6\xc3\xb6d haiglates, s\xc3\xb5jas haavatute laatsaretis, vanglas, asutas vaeste hoolekande seltsi. Teise maailmas\xc3\xb5ja ajal purustati Tsarskoje Selo p\xc3\xb5hjalikult, kuid luteri usu Issanda Muutmise kiriku s\xc3\xa4ilitasid saksa v\xc3\xa4ed tervena. Gustav Johannes Beermann teenis Tsarskoje Selos aastatel 1903\xe2\x80\x931918, kuid p\xc3\xa4rast 1917. aasta riigip\xc3\xb6\xc3\xb6ret p\xc3\xb5genes ta Venemaalt l\xc3\xa4bi L\xc3\xa4ti Eestisse.\n_START_SECTION_\nKadrina pastorina\n_START_PARAGRAPH_\n21. aprillil 1919 valiti Gustav Johannes Beermann Kadrina Katariina koguduse \xc3\xb5petajaks, kellena ta teenis aastatel 1919\xe2\x80\x931941, aastatel 1919\xe2\x80\x931937 oli ta ka Ilum\xc3\xa4e koguduse \xc3\xb5petaja._NEWLINE_Beermanni pidas jumalateenistusi ka Tapal asunud s\xc3\xb5jav\xc3\xa4eosades ning andis usu\xc3\xb5petuse tunde Tapa \xc3\x9chisg\xc3\xbcmnaasiumis ja Kadrina Algkoolis._NEWLINE_Gustav Johannes Beermanni kavandi kohaselt rajati Kadrina Katariina kiriku kalmistu juurde Vabaduss\xc3\xb5jas langenute m\xc3\xa4lestuseseks Kadrina M\xc3\xa4lestuskalju._NEWLINE_Aastatel 1933\xe2\x80\x931941 oli ta Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Viru praostkonna praost, p\xc3\xa4rast Arthur Friedrich Wilhelm Hoffmanni. Algselt valiti Beermann abipraostiks ning 13. septembril 1935 eluaegseks Viru praostiks._NEWLINE_1941. aastal asus ta \xc3\xbcmber Saksamaale.'