b'\n_START_ARTICLE_\nW\xc3\xbcrttembergi kuningriik\n_START_SECTION_\nFriedrich II\n_START_PARAGRAPH_\nKunagises Saksa-Rooma riigi hertsogkonnas v\xc3\xb5ttis hertsog Friedrich II 1. jaanuaril 1806 tiitliks kuningas Friedrich I, t\xc3\xbchistas p\xc3\xb5hiseaduse ning \xc3\xbchendas vana ja uue W\xc3\xbcrttembergi. J\xc3\xa4rgnevalt v\xc3\xb5ttis ta kiriku vara kuningriigi kontrolli alla, mille piirid olid "mediatisatsiooni" protsessiga ka suuresti laienenud._NEWLINE_Aastal 1806 \xc3\xbchines Friedrich Reini Liiduga ja sai veel territooriume 160 000 asukaga. Hiljem tuli Sch\xc3\xb6nbrunni lepinguga oktoobris 1809 veel umbes 110 000 inimest tema v\xc3\xb5imu alla. Tasuks nende teenete eest \xc3\xbchines Friedrich Prantsuse keisri Napoleon I-ga tema kampaaniates Preisimaa, Austria ja Venemaa vastu. 16 000 tema alamast, kes marssisid Moskva peale, tuli tagasi vaid m\xc3\xb5nisada. P\xc3\xa4rast Leipzigi lahingut oktoobris 1813 j\xc3\xa4ttis kuningas Friedrich Prantsuse keisri maha, ja lepinguga Metternichiga Fuldas novembris 1813 kaitses ta oma kuningatiitlit ja varasemaid territooriumide omandamisi, samas tema v\xc3\xa4ed marssisid koos liitlastega Prantsusmaale. Aastal 1815 \xc3\xbchines kuningas Saksa Liiduga, kuid Viini kongress ei teinud tema piiride osas muudatusi. Samal aastal pani ta rahvaesindajate ette uue p\xc3\xb5hiseaduse raamistiku, kuid need l\xc3\xbckkasid selle tagasi ja j\xc3\xa4rgnenud rahutuste keskel suri Friedrich 30. oktoobril 1816.\n_START_SECTION_\nWilhelm I\n_START_PARAGRAPH_\nFriedrichile j\xc3\xa4rgnes tema poeg Wilhelm I (valitses 1816\xe2\x80\x931864), kes p\xc3\xa4rast suurt arutelu kehtestas septembris 1819 uue p\xc3\xb5hiseaduse. See p\xc3\xb5hiseadus koos j\xc3\xa4rgnevate muudatustega j\xc3\xa4i j\xc3\xb5usse aastani 1918. Soov suurematest poliitilistest vabadustest ei tuhmunud 1819. aasta p\xc3\xb5hiseadusega t\xc3\xa4ielikult ja p\xc3\xa4rast 1830. aastat toimusid m\xc3\xb5ned ajutised rahutused._NEWLINE_Saabus rahuaeg ja kuningriigi olukord, selle haridus, p\xc3\xb5llumajandus, kaubandus ja majandus paranesid. Nii avalikus kui ka erasektoris aitas Wilhelmi kokkuhoidlikkus parandada riigi purustatud rahandust. W\xc3\xbcrttembergi kaasamine Saksa tolliliitu ja raudteede ehitamine edendasid kaubandust._NEWLINE_1848. aasta revolutsiooniline liikumine ei j\xc3\xa4tnud W\xc3\xbcrttembergi puutumata, kuigi riigis ei leidnud aset v\xc3\xa4givalda. Wilhelm pidi ametist vabastama Johannes Schlayeri (1792\xe2\x80\x931860) ja teised ministrid ning kutsuma v\xc3\xb5imule palju vabamate m\xc3\xb5tetega mehe, \xc3\xbchendatud Saksamaa pooldaja. Wilhelm kuulutas v\xc3\xa4lja demokraatliku p\xc3\xb5hiseaduse, kuid kohe kui liikumine vaibus, vabastas ta liberaalsed ministrid ametist ja oktoobris 1849 tuli Schlayer koos oma kaaslastega tagasi v\xc3\xb5imule. Sekkudes populaarse valimis\xc3\xb5igusega \xc3\xb5nnestus kuningal ja tema ministritel aastal 1851 kokku panna truualamlik Maap\xc3\xa4ev, et kaotada aastast 1848 p\xc3\xa4rit \xc3\xb5igused. Sel viisil taastasid v\xc3\xb5imud 1819. aasta p\xc3\xb5hiseaduse ja v\xc3\xb5im l\xc3\xa4ks b\xc3\xbcrokraatide k\xc3\xa4tte. Konkordaat paavstiga osutus peaaegu viimaseks toiminguks Wilhelmi pikal valitsemisajal, kuid Maap\xc3\xa4ev loobus lepingust.\n_START_SECTION_\nKarl I\n_START_PARAGRAPH_\nJuulis 1864 j\xc3\xa4rgnes Karl I (1823\xe2\x80\x931891, valitses 1864\xe2\x80\x931891) oma isale Wilhelmile kuningana ja seisis peaaegu kohe silmitsi m\xc3\xa4rkimisv\xc3\xa4\xc3\xa4rsete raskutega. V\xc3\xb5itluses Austria ja Preisimaa vahel \xc3\xbclemv\xc3\xb5imu eest Saksamaal oli Wilhelm j\xc3\xa4rjekindlalt Austria poolel ja uus kuningas j\xc3\xa4tkas seda poliitikat. Aastal 1866 haaras W\xc3\xbcrttemberg relvad Austria poolel Austria-Preisi s\xc3\xb5jas, kuid kolm n\xc3\xa4dalat p\xc3\xa4rast K\xc3\xb6niggratzi lahingut (3. juuli 1866) said liitlased Tauberbischofsheimis l\xc3\xb5plikult l\xc3\xbc\xc3\xbca ja riik langes Preisimaa armu alla. Preislased okupeerisid W\xc3\xbcrttembergi p\xc3\xb5hjaosa ja pidasid augustis 1866 rahul\xc3\xa4bir\xc3\xa4\xc3\xa4kimisi; W\xc3\xbcrttemberg maksis h\xc3\xbcvitist 8 000 000 kuldnat ja s\xc3\xb5lmis vallutajaga salajase r\xc3\xbcnde- ja kaitselepingu. W\xc3\xbcrttemberg oli osaline Peterburi deklaratsioonis._NEWLINE_V\xc3\xb5itluse l\xc3\xb5petamine Preisimaa vastu v\xc3\xb5imaldas demokraatliku kihutust\xc3\xb6\xc3\xb6 uuendamist W\xc3\xbcrttembergis, kuid see ei saavutanud m\xc3\xa4rgatavaid tulemusi, kui aastal 1870 puhkes suur s\xc3\xb5da Prantsusmaa ja Preisimaa vahel. Kuigi W\xc3\xbcrttemberg j\xc3\xa4tkas antagonismi Preisimaa suhtes, jagas kuningriik rahvuslikku entusiasmi, mis p\xc3\xbchkis \xc3\xbcle Saksamaa, ning selle v\xc3\xa4ed v\xc3\xb5tsid austusv\xc3\xa4\xc3\xa4rselt osa W\xc3\xb6rthi lahingust ja s\xc3\xb5ja teistest operatsioonidest. Aastal 1871 sai W\xc3\xbcrttemberg uue Saksa keisririigi liikmeks, kuid s\xc3\xa4ilitas kontrolli oma postiameti, telegraafi ja raudteede \xc3\xbcle. Riigil olid ka m\xc3\xb5ned erih\xc3\xbcved maksude ja armee suhtes. J\xc3\xa4rgmised 10 aastat toetas W\xc3\xbcrttemberg entusiastlikult uut korda. Paljud t\xc3\xa4htsad reformid, eriti rahanduse vallas, viidi ellu, kuid ettepanek \xc3\xbchendada raudtees\xc3\xbcsteem \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud Saksamaaga nurjus. P\xc3\xa4rast maksuk\xc3\xa4rpeid aastal 1889 kaaluti muudatusi p\xc3\xb5hiseaduses. Karl soovis tugevdada konservatiivset elementi kodades, kuid 1874., 1876. ja 1879. aasta seadused m\xc3\xb5jutasid v\xc3\xa4he.\n_START_SECTION_\nWilhelm II\n_START_PARAGRAPH_\n6. oktoobril 1891 suri kuningas Karl \xc3\xa4kitselt; tema j\xc3\xa4rglaseks sai tema vennapoeg Wilhelm II (1848\xe2\x80\x931921, valitses 1891\xe2\x80\x931918), kes j\xc3\xa4tkas Karli poliitikat._NEWLINE_P\xc3\xb5hiseaduse arutelu j\xc3\xa4tkus ja 1895. aasta meeldej\xc3\xa4\xc3\xa4vad valimised t\xc3\xb5id tagasi v\xc3\xb5imsa demokraatide partei. Wilhelmil ei olnud poegi, ega olnud ka tema ainsal protestandist sugulasel hertsog Nikolausel (1833\xe2\x80\x931903); j\xc3\xa4relikult pidi v\xc3\xb5im minema perekonna katoliiklikule harule, tekitades raskusi kiriku ja riigi suhetes. Nii oli 1910. aastast troonip\xc3\xa4rijaks hertsog Albrecht (s\xc3\xbcndis aastal 1865) Altshauseni perekonnast._NEWLINE_Vanem katoliiklik liin, Urach, oli t\xc3\xb5rjutud aastal 1800 s\xc3\xb5lmitud morganaatilise abielu t\xc3\xb5ttu. Protestantliku morganaatilise liini koosseisus oli Tecki printsess Mary, kes abiellus \xc3\x9chendkuningriigi George V-ga._NEWLINE_Aastatel 1900\xe2\x80\x931910 keskendus W\xc3\xbcrttembergi poliitiline ajalugu p\xc3\xb5hiseaduslike ja haridusk\xc3\xbcsimuste \xc3\xbcmber. P\xc3\xb5hiseadus vaadati \xc3\xbcle aastal 1906 ja hariduss\xc3\xbcsteemi parandusi tehti aastal 1909. Aastal 1904 \xc3\xbchendati W\xc3\xbcrttembergi raudtees\xc3\xbcsteem \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud Saksamaa raudteega._NEWLINE_P\xc3\xa4rast Esimest maailmas\xc3\xb5da loobus kuningas Wilhelm 30. novembril 1918 troonist. Kuningriik asendati W\xc3\xbcrttembergi Vaba Rahvariigiga. P\xc3\xa4rast Teist maailmas\xc3\xb5da jagati W\xc3\xbcrttemberg \xc3\x9chendriikide ja Prantsuse okupatsioonitsoonide vahel ja sai kahe uue osariigi: W\xc3\xbcrttemberg-Badeni ja W\xc3\xbcrttemberg-Hohenzollerni osaks. P\xc3\xa4rast Saksa F\xc3\xb6deratiivse Vabariigi moodustamist aastal 1949 \xc3\xbchendati need kaks riiki aastal 1952 Badeniga Saksamaa liidumaa Baden-W\xc3\xbcrttembergi moodustamiseks.\n_START_SECTION_\nReligioon\n_START_PARAGRAPH_\nV\xc3\xb5im kirikute \xc3\xbcle kuulus kuningale. Nii kaua kui ta kuulus protestantlikku kirikusse, oli kuningas selle vaimulike \xc3\xb5iguste eestkostja. Protestantlikku kirikut kontrolliti (religiooni- ja haridusministri alluvuses) konsistooriumi ja sinodi poolt. Konsistoorium koosnes presidendist, 9 n\xc3\xb5unikust ja 6 prelaadist kuuest peamisest linnast. Sinod koosnes esinduskogust, milles olid nii ilmalikud kui ka vaimulikud liikmed._NEWLINE_Katoliku kirik kuningriigis allus Rottenburgi piiskopile Freiburgi peapiiskopkonnas. Poliitiliselt kuuletus see katoliku n\xc3\xb5ukogule, mille nimetas valitsus._NEWLINE_Riigi poolt nimetatud n\xc3\xb5ukogu (Oberkirchenbeh\xc3\xb6rde) reguleeris W\xc3\xbcrttembergi judaiste p\xc3\xa4rast aastat 1828.\n_START_SECTION_\nHaridus\n_START_PARAGRAPH_\nKuningriik n\xc3\xb5udis \xc3\xbcldist kirjaoskust (lugemine ja kirjutamine) alates 10. eluaastast. K\xc3\xb5rghariduse andmine toimus T\xc3\xbcbingeni \xc3\xbclikoolis, Stuttgardi Tehnika\xc3\xbclikoolis, Stuttgardi veterinaariakolled\xc5\xbeis, Stuttgardi \xc3\xa4rikolled\xc5\xbeis ja Hohenheimi p\xc3\xb5llumajanduskolled\xc5\xbeis. G\xc3\xbcmnaasiumid ja teised koolid asusid suuremates linnades, samas oli igas omavalitsuses p\xc3\xb5hikool. Palju koole ja kolled\xc5\xbeeid oli naistele. W\xc3\xbcrttembergis oli ka viinamarjakasvatuse kool.\n_START_SECTION_\nRahandus\n_START_PARAGRAPH_\nAastani 1873 kasutas kuningriik ja m\xc3\xb5ned naaberriigid valuutana "kuldnat". Aastast 1857 v\xc3\xb5eti selle k\xc3\xb5rval k\xc3\xa4ibele Vereinsthaler ja aastast 1873 asendati m\xc3\xb5lemad kuldmargaga._NEWLINE_Riigi tulud aastatel 1909\xe2\x80\x931910 olid ligikaudu 4 840 520 naela, peaaegu tasakaalus kuludega. Umbes kolmandik tuludest tuli raudteest, metsast ja kaevandustest; umbes 1 400 000 naela otsestest maksudest; ja \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud kaudsetest maksudest, postiteenusest ja muudest asjadest._NEWLINE_Aastal 1909 moodustas riigiv\xc3\xb5lg 29 285 335 naela, millest rohkem kui 27 000 000 naela tuli raudtee ehitusest._NEWLINE_Kuludest l\xc3\xa4ks \xc3\xbcle 900 000 naela religioonile ja haridusele ning \xc3\xbcle 1 200 000 naela l\xc3\xa4ks intressimakseteks ja v\xc3\xb5lgade tagasimaksmiseks. Kuningriik toetas 660 000 naelaga Saksa keisririigi riigikassat.\n_START_SECTION_\nKaevandused\n_START_PARAGRAPH_\nW\xc3\xbcrttembergi kuningriigis avastatud peamised t\xc3\xb6\xc3\xb6stusliku t\xc3\xa4htsusega mineraalid olid sool ja raud. Soolat\xc3\xb6\xc3\xb6stus kerkis esile 19. sajandi alguses. Rauat\xc3\xb6\xc3\xb6stus, teisest k\xc3\xbcljest, oli iidne, kuigi s\xc3\xb6e puudumine aeglustas selle arengut. Teised mineraalid olid graniit, lubjakivi, soorauamaak ja \xc5\xa1amott.\n_START_SECTION_\nTootjad\n_START_PARAGRAPH_\nTekstiilit\xc3\xb6\xc3\xb6stus h\xc3\xb5lmas lina, villa ja puuvilla vabrikuid, eriti Esslingenis ja G\xc3\xb6ppingenis, ning paberivabrikuid, eriti Ravensburgis, Heilbronnis ja teistes paikades Alam-\xc5\xa0vaabimaal._NEWLINE_T\xc3\xb6\xc3\xb6tlev t\xc3\xb6\xc3\xb6stus, mida toetas valitsus, arenes 19. sajandi l\xc3\xb5puaastail kiiresti, m\xc3\xa4rkimisv\xc3\xa4\xc3\xa4rselt metallit\xc3\xb6\xc3\xb6tlemine, eriti harud, kus n\xc3\xb5uti oskust\xc3\xb6\xc3\xb6d. Erilist t\xc3\xa4helepanu p\xc3\xb6\xc3\xb6rati raua- ja terasetoodetele, veduritele (milles Esslingen nautis head mainet), masinatele, autodele, jalgratastele, k\xc3\xa4sirelvadele (Mauseri vabrik Oberndorf am Neckaris), teaduslikele ja kunstiriistadele, klaveritele (Stuttgardis), orelitele ja teistele muusikariistadele, fotograafiaseadmetele, kelladele (Schwarzwaldis), elektriaparaatidele ning kuld- ja h\xc3\xb5betoodetele._NEWLINE_Tegutsesid ulatuslikud keemiaettev\xc3\xb5tted, pottsepat\xc3\xb6\xc3\xb6kojad, tislerit\xc3\xb6\xc3\xb6kojad, suhkruvabrikud, pruulikojad ja piiritusetehased. H\xc3\xbcdroenergia ja bensiin kompenseerisid laialdaselt kivis\xc3\xb6e puudumist ning vedelat s\xc3\xbcsihapet toodeti maagaasiallikatest Neckari lisaj\xc3\xb5e Eyachi juures.\n_START_SECTION_\nKaubandus\n_START_PARAGRAPH_\nKuningriigi peamised eksportkaubad olid veised, teravili, puit, klaverid, sool, \xc3\xb5li, nahk, puuvill ja lina, \xc3\xb5lu, vein ja piiritus. Kaubandus keskendus Stuttgarti, Ulmi, Heilbronni ja Friedrichshafenisse. Stuttgart, niinimetatud Edela-Saksamaa Leipzig, hooples ulatusliku raamatukaubandusega. Kuningriigis oli loomingulisi leiutajaid; esimene autotootja Gottlieb Daimler asutas aastal 1900 oma \xc3\xa4ri Daimler Motoren Gesellschafti ja selle j\xc3\xa4reltulijal Mercedes-Benzil olid tehaseid ka Stuttgardi l\xc3\xa4histel. Friedrichshafenis Bodeni j\xc3\xa4rve \xc3\xa4\xc3\xa4res ehitas krahv Ferdinand von Zeppelin aastast 1897 kuni oma surmani aastal 1917 \xc3\xb5hulaevu.'