b'\n_START_ARTICLE_\nKosmosep\xc3\xb5hine Infrapunas\xc3\xbcsteem\n_START_PARAGRAPH_\nKosmosep\xc3\xb5hine Infrapunas\xc3\xbcsteem ehk Space-Based Infrared System (SBIRS) on USA \xc3\xb5huj\xc3\xb5udude hallatav militaarne kosmoseprogramm, mille eesm\xc3\xa4rk on suurendada Ameerika \xc3\x9chendriikide v\xc3\xb5imekust ballistiliste rakettide avastamisel, t\xc3\xb5rjumisel ja lahinguruumi iseloomustamisel. SBIRS on terviklik s\xc3\xbcsteem, mille osadeks on satelliidid geos\xc3\xbcnkroonsel orbiidil, Molniya orbiidil ja madalal Maa orbiidil ning maapealsed kontrollkeskused. Satelliidid kasutavad infrapunaandureid, mis tuvastavad raketi selle emiteeritud soojuskiirguse kaudu. Lisaks raketi v\xc3\xa4ljalaske tuvastamisele j\xc3\xa4litavad satelliidid raketti kogu teekonna ulatuses ja edastavad saadud informatsiooni maapealsetesse kontrollkeskustesse, kus andmeid anal\xc3\xbc\xc3\xbcsitakse. Geos\xc3\xbcnkroonsele orbiidile sooviti algselt saata v\xc3\xa4hemalt neli satelliiti, millest kaks, GEO-1 (USA-230, 2011) ja GEO-2 (USA-241, 2013), on juba orbiidil ning GEO-3 ja GEO-4 on testimisfaasis. GEO-3 loodetakse toimetada USA \xc3\xb5huj\xc3\xb5udude k\xc3\xa4sutusse 2014. aasta l\xc3\xb5pus ja GEO-4 aastal 2015. Lisaks on USA \xc3\xb5huj\xc3\xb5ud s\xc3\xb5lminud firmaga Lockheed Martin, kes on SBIRS-programmi peat\xc3\xb6\xc3\xb6v\xc3\xb5tja, 1,86 miljardi dollari suuruse lepingu GEO-5 ja GEO-6 valmistamiseks. SBIRS-i raames on Molniya orbiidile saadetud kaks satelliiti, HEO-1 (USA-184, 2006) ja HEO-2 (USA-200, 2008), mis on varustatud ballistiliste rakettide varajase kindlakstegemise ja nende eest hoiatamise s\xc3\xbcsteemidega. 2001. aastal v\xc3\xb5ttis MDA (Missile Defense Agency) osa SBIRS-programmist, mis h\xc3\xb5lmas satelliite madalal Maa orbiidil (SBIRS Low), enda haldusse ning programm nimetati \xc3\xbcmber "Kosmose j\xc3\xa4lgimise ja seire s\xc3\xbcsteemiks" (Space Tracking and Surveillance System, STSS). STSS-i keeruka ja uuendusliku tehnoloogia testimiseks on Maa-l\xc3\xa4hedasele orbiidile saadetud kolm satelliiti: STSS-ATRR (USA-205, 2009), STSS Demo 1 (USA-208, 2009) ja STSS Demo 2 (USA-209, 2009)._NEWLINE_SBIRS-programmi eeldatav maksumus on osutunud tunduvalt suuremaks, kui esialgu plaaniti. 1996. aastal prognoositi programmi maksumuseks 4,6 miljardit dollarit, kuid 2012. aasta seisuga on programmi eeldatav maksumus suurenenud 18,3 miljardi dollarini, mis on esialgselt prognoositud summast 297,4% suurem. Olenemata eelarve ja tehniliste k\xc3\xbcsimustega seotud probleemidest, on USA \xc3\xb5huj\xc3\xb5ud otsustanud programmi j\xc3\xa4tkata ning alternatiive mitte rakendada.\n_START_SECTION_\nTaustalugu\n_START_PARAGRAPH_\nAlates aastast 1948 on USA valitsuse alluvuses t\xc3\xb6\xc3\xb6tavad teadlased p\xc3\xbc\xc3\xbcdnud v\xc3\xa4lja t\xc3\xb6\xc3\xb6tada meetodit, mille abil oleks v\xc3\xb5imalik tuvastada ja j\xc3\xa4litada ballistilisi rakette alates hetkest, mil need on v\xc3\xa4lja tulistatud. Aastal 1956 pakkus firma Lockheed v\xc3\xa4lja lahenduse infrapunaradiomeetri ja teleskoobiga varustatud satelliitide n\xc3\xa4ol, mis suudaksid tabada nii lennukeid kui ka rakette nende emiteeritud kuumade gaaside soojuse ehk infrapunakiirguse registreerimise kaudu. See projekt hakkas 1958. aastal kandma nime "Raketit\xc3\xb5rje hoiatuss\xc3\xbcsteem" (Missile Defense Alarm System, MIDAS) ning selle raames plaaniti aastatel 1960\xe2\x80\x931966 saata Maa-l\xc3\xa4hedasele orbiidile 12 satelliiti, mis on varustatud infrapunaanduritega. See programm ei olnud kuigi edukas, kuna mitmed satelliidid ei j\xc3\xb5udnud stardil tekkinud tehniliste rikete t\xc3\xb5ttu orbiidile ja  esines ka palju muid t\xc3\xb5rkeid. Siiski oli MIDAS programm teerajajaks uutele raketit\xc3\xb5rje programmidele ning andis palju teaduslikku informatsiooni infrapunaandurite kasutusv\xc3\xb5imaluste kohta._NEWLINE_MIDAS programmist kasvas v\xc3\xa4lja uus ja  ambitsioonikam kosmoseprogramm "Kaitse tugiprogramm" (Defense Support Program, DSP), mille eesm\xc3\xa4rgiks oli t\xc3\xb5sta v\xc3\xb5imekust mandritevaheliste ballistiliste rakettide varajasel detekteerimisel (inglise keeles early warning). DSP raames kasutati esimest korda kosmoses elavh\xc3\xb5be-kaadmium-telluriidandureid, mis v\xc3\xb5imaldavad registreerida rakettidelt l\xc3\xa4htuvat soojuskiirgust kesk-infrapunapiirkonnas lainepikkusel 2,5\xe2\x80\x9325 \xce\xbcm. Esimene satelliit toimetati DSP raames orbiidile 6. novembril 1970 ja viimane aastal 2007, mis oli \xc3\xbchtlasi 23. DSP satelliit._NEWLINE_1995. aastal kuulutas USA \xc3\xb5huv\xc3\xa4gi v\xc3\xa4lja uue programmi \xe2\x80\x93 "Kosmosep\xc3\xb5hine infrapunas\xc3\xbcsteem" (SBIRS), mille eesm\xc3\xa4rk on asendada ja t\xc3\xa4iustada DSP v\xc3\xb5imekust ballistiliste rakettide varajasel detekteerimisel. SBIRS-programmi eesm\xc3\xa4rk on saada t\xc3\xa4ielikumat infot raketi ja selle teekonna kohta, andmed h\xc3\xb5lmavad raketi t\xc3\xbc\xc3\xbcpi, v\xc3\xa4ljalaske geograafilist asukohta, aega, asimuuti ja ennustatavat sihtkohta. Selleks kasutatakse satelliite madalal Maa orbiidil, geos\xc3\xbcnkroonsel orbiidil ja tugevalt elliptilisel ehk Molniya orbiidil ning maapealseid kontrollkeskusi. Samuti t\xc3\xa4idab SBIRS muid julgeolekuga seotud \xc3\xbclesandeid.\n_START_SECTION_\nKosmose J\xc3\xa4lgimise ja Seire S\xc3\xbcsteem (STSS)\n_START_PARAGRAPH_\nKosmose J\xc3\xa4lgimise ja Seire S\xc3\xbcsteem (Space Tracking and Surveillance System ,STSS) on USA esimene kosmoses\xc3\xbcsteem, mis p\xc3\xb5hineb Maa-l\xc3\xa4hedasel orbiidil olevatel satelliitidel, mille \xc3\xbclesandeks on j\xc3\xa4lgida ja j\xc3\xa4litada ballistilisi rakette k\xc3\xb5ikides lennufaasides. Olenemata sellest, et STSS on alates 2001. aastast MDA halduses, moodustavad nad koos SBIRS-ga tervikliku s\xc3\xbcsteemi. STSS-i satelliitidelt saadav info v\xc3\xb5imaldab v\xc3\xb5imalikult kiiresti v\xc3\xa4lja tulistada t\xc3\xb5rjeraketi, mille \xc3\xbclesanne on h\xc3\xa4vitada Ameerika \xc3\x9chendriike ja tema liitlasi ohustav rakett._NEWLINE_Ballistilise raketi lennutrajektoor jaguneb kolmeks faasiks: esimese faasi v\xc3\xa4ltel p\xc3\xb5letatakse raketi mootorik\xc3\xbctust, teine faas h\xc3\xb5lmab raketi vabalendu ja kolmandas faasis siseneb l\xc3\xb5hkepea Maa atmosf\xc3\xa4\xc3\xa4ri. Esimeses faasis on ballistilist raketti k\xc3\xb5ige lihtsam avastada ning seet\xc3\xb5ttu on STSS-i satelliidid varustatud l\xc3\xbchilainelise infrapunakiirguse detekteerimiseks laia vaatev\xc3\xa4ljaga teleskoobiga. See on skaneeriv refraktor, mille fookusse on paigaldatud l\xc3\xbchilainelist infrapunakiirgust registreeriv andur. T\xc3\xa4nu sellele v\xc3\xb5imaldavad STSS-i satelliidid k\xc3\xb5rge lahutusega raketi tuvastamist horisondist horisondini. Teine faas on k\xc3\xb5ige pikem ja v\xc3\xb5ib ulatuda kuni 80%-ni kogu raketi lennu ajast. Selles faasis on raketti v\xc3\xa4ga raske j\xc3\xa4lgida, kuna mootorik\xc3\xbctuse p\xc3\xb5letamist enam ei toimu. Et raketi j\xc3\xa4litamist siiski v\xc3\xb5imaldada, on STSS-i satelliitidel kitsa vaatev\xc3\xa4ljaga infrapunakiirguse seadmed, mis t\xc3\xb6\xc3\xb6tavad mitmes erinevas infrapunases lainealas. Need h\xc3\xb5lmavad kitsalt fokuseeritud teleskoopi, mille kiirgust registreerivad andurid on jahutatud kr\xc3\xbcogeenilistele temperatuuridele, et oleks v\xc3\xb5imalik tuhmi l\xc3\xb5hkepead p\xc3\xbcsivalt j\xc3\xa4litada. Lisaks suudetakse eristada rakette ja l\xc3\xb5hkep\xc3\xa4id kosmosepr\xc3\xbcgist, peibutistest ning m\xc3\xbcrasignaalidest. STSS-i satelliidid on varustatud protsessoriga, mis suudab t\xc3\xb6\xc3\xb6delda 2,1 Gbit (268,8 MB) andmeid sekundis. Satelliidid suhtlevad \xc3\xbcksteisega 60 GHz sagedusel ja vahetavad maapealsete jaamadega 44/20\xc2\xa0GHz sagedusel informatsiooni. Telemeetrilise informatsiooni, k\xc3\xa4skude ja missiooni andmete edastamiseks kasutatakse S-laineala._NEWLINE_2014. aasta seisuga on 1350\xc2\xa0km k\xc3\xb5rgusel orbiidil kaks STSS demonstratsioon-satelliiti, millel on 58\xcb\x9a inklinatsioon ja orbitaalne tiirlemisperiood 120 minutit. Satelliidid on teineteisest lahutatud ~35\xcb\x9a v\xc3\xb5rra, v\xc3\xb5imaldades seel\xc3\xa4bi ballistilisest raketist "stereo \xc3\xbclevaadet", mis t\xc3\xa4hendab, et raketi teekonnast luuakse kolmedimensionaalne trajektoor. Seda teostatakse j\xc3\xa4rgmiselt: m\xc3\xb5lemad satelliidid j\xc3\xa4lgivad ballistilist raketti erineva nurga alt, mille t\xc3\xb5ttu luuakse huvipakkuvast objektist erinevaid nurki h\xc3\xb5lmavad kahedimensionaalsed trajektoorid, mis maapealses kontrollkeskuses seotakse spetsiaalse tarkvara abil kolmedimensionaalseks trajektooriks. Samuti suhtlevad satelliidid omavahel, mis on vajalik olukorras, kus \xc3\xbcks satelliitidest ei ole maapealse kontrollkeskuse vaatev\xc3\xa4ljas. Sel juhul edastab varjatud satelliit endapoolse informatsiooni teisele satelliidile ja see edasi Maale. STSS s\xc3\xbcsteemi on ka korduvalt katsetatud. "K\xc3\xbclma" l\xc3\xb5hkepea detekteerimist testiti NOAA ilmasatelliidiga, mida j\xc3\xa4litati rohkem kui 17 minutit. Selle trajektoorist loodi kolmedimensionaalne pilt, mis annab tunnistust katse edukast sooritamisest. STSS demonstratsioon-satelliidid ehitasid firmad Northrop Grumman ja Raytheon.\n_START_SECTION_\nSatelliidid geos\xc3\xbcnkroonsel ja Molniya orbiidil (SBIRS High)\n_START_PARAGRAPH_\nSBIRS ehk Space-Based Infrared System on USA satelliitide konstellatsioon, mille \xc3\xbclesandeks on osaleda ballistiliste rakettide j\xc3\xa4litamises, raketit\xc3\xb5rjes, luureandmete kogumises ja lahinguruumi iseloomustamises. SBIRS High s\xc3\xbcsteemi all m\xc3\xb5eldakse satelliite geos\xc3\xbcnkroonsel ja Molniya orbiidil. Erinevalt STSS-st ei osale SBIRS High satelliidid raketi j\xc3\xa4litamises, mis toimub p\xc3\xa4rast mootorik\xc3\xbctuse p\xc3\xb5letamise faasi. Seega on SBIRS High \xc3\xbcheks \xc3\xbclesandeks t\xc3\xa4psustada raketi trajektoori andmeid STSS-i ehk SBIRS Low jaoks. Samuti on SBIRS-i \xc3\xbclesandeks koguda luureandmeid, mis puudutavad teiste riikide katsetatud rakettide t\xc3\xbc\xc3\xbcpe ning lennukite v\xc3\xb5i rakettide emiteeritud infrapunakiirguse ise\xc3\xa4ralikke omadusi. Lisaks j\xc3\xa4lgitakse raketikatsetuste sagedust ja geograafilist asukohta, mille p\xc3\xb5hjal luuakse vastumeetmeid h\xc3\xb5lmav taktika. Lahinguruumi iseloomustamise k\xc3\xa4igus hangitakse andmeid, mis sisaldavad lahinguv\xc3\xa4lja hetkeseisu, purustusi, vastase \xc3\xb5hus\xc3\xb5idukite liikumist, informatsiooni vastase \xc3\xb5hut\xc3\xb5rje kohta, p\xc3\xa4\xc3\xa4stet ja otsinguid toetavat informatsiooni ning vastase ressursside paiknemist._NEWLINE_SBIRS\xe2\x80\x93GEO (geos\xc3\xbcnkroonsel orbiidil) satelliit omab funktsiooni poolest kahte t\xc3\xbc\xc3\xbcpi infrapunateleskoope: skaneerivat ja j\xc3\xa4lgivat. Nendeks on l\xc3\xbchikesed infrapuna-Schmidti teleskoobid, mis registreerivad kiirgust kolmes lainepikkuste vahemikus: l\xc3\xbchikeses (1,4-3\xc2\xa0\xc2\xb5m), keskmises (3\xe2\x80\x938\xc2\xa0\xc2\xb5m) ja STG (inglise keeles see-to-ground) vahemikus._NEWLINE_ Skaneeriva teleskoobi eesm\xc3\xa4rk on detekteerida strateegilisi rakette, koguda \xc3\xbclemaailmseid luureandmeid ning j\xc3\xa4lgida ballistilisi rakette k\xc3\xbctuse p\xc3\xb5letamise faasis. Erinevalt DSP satelliitidest, mis orbiidil olles p\xc3\xb6\xc3\xb6rlevad ning seet\xc3\xb5ttu vaatev\xc3\xa4ljas olevaid alasid kindlate ajavahemike tagant j\xc3\xa4lgivad, on SBIRS-i satelliitide asend kolmest teljest stabiliseeritud ning skaneerimine toimub l\xc3\xa4bi teleskoobi ette paigutatud peeglite liigutamise. Sellist tehnoloogiat kasutades saab uuritavaid alasid suurema sagedusega (t\xc3\xa4psusega 0,05\xc2\xb0) j\xc3\xa4lgida. J\xc3\xa4lgiv teleskoop skaneerib ainult kindlate v\xc3\xa4iksemate geograafiliste asukohtade vahel v\xc3\xb5i j\xc3\xa4lgib m\xc3\xa4\xc3\xa4ratud kohta maakeral. Selle eesm\xc3\xa4rk on tuvastada ja aidata t\xc3\xb5rjuda ballistilisi rakette ulatusega 300\xe2\x80\x933500\xc2\xa0km ning anda informatsiooni lahinguv\xc3\xa4lja kohta._NEWLINE_SBIRS-HEO (infrapunaandurid tugevalt elliptilisel orbiidil) jaoks ei looda eraldi satelliite, vaid vastavad seadmed monteeritakse teadussatelliitide k\xc3\xbclge, mis t\xc3\xa4idavad SBIRS-GEO satelliitidega sarnaseid \xc3\xbclesandeid. SBIRS-HEO v\xc3\xb5imaldab t\xc3\xa4nu Molniya orbiidile tuvastada p\xc3\xb5hjapoolkera allveelaevadelt v\xc3\xa4ljatulistatud ballistilisi rakette. Kiirgust koguvateks seadmeteks on skaneerivad l\xc3\xbchikesed infrapuna-Schmidti teleskoobid, mis registreerivad kiirgust l\xc3\xbchikeses, keskmises ja STG-vahemikus. Saadud andmeid saadetakse Maale kiirusega 12,5 MB/s. 2014. aasta seisuga on testimisfaasis kolmas Molniya orbiidile saadetav infrapunaseadmete kogum ehk HEO-3.'