b'\n_START_ARTICLE_\nPaul Lincke\n_START_SECTION_\n\xc3\x95pingud\n_START_PARAGRAPH_\nIsa August Lincke oli Berliini linnavalitsuse magistraat. Kolme lapse ema Emilie oli kodune. Isa m\xc3\xa4ngis viiulit Berliini v\xc3\xa4ikestes orkestrites, kuid suri kui Paul oli 5-aastane. P\xc3\xa4rast keskkooli l\xc3\xb5petamist saatis ema ta Wittenbergesse \xc3\xb5ppima linnaorkestri fagotim\xc3\xa4ngija Rudolf Kleinowi juurde metsasarve, fagotti ja l\xc3\xb6\xc3\xb6kriistu. \xc3\x9chtlasi omandas ka klaveri ja viiulim\xc3\xa4ngu oskused. Talle pakuti k\xc3\xbcll kohta s\xc3\xb5jav\xc3\xa4eorkestris, kuid eelistas minna 18-aastaselt t\xc3\xb6\xc3\xb6le fagotim\xc3\xa4ngijana Berliini Central Theateri orkestrisse, mida juhatas Adolf Ernst. P\xc3\xa4rast aastast t\xc3\xb6\xc3\xb6tamist selles orkestris sai koha vastloodud Berliini Ostend-Theateri orkestris. Seal avanes tal aeg-ajalt v\xc3\xb5imalus ka orkestrit juhatada. _NEWLINE_Tihedamad kokkupuuted statsionaarse lavamuusikaga tekkisid, kui tegutses mitmetes operette ette kandvates teatrites nagu K\xc3\xb6nigsst\xc3\xa4dtischen Theater ja Belle-Alliance-Theater, samuti Parodie-Theater. Juhatas seal orkestreid ning komponeeris laulunumbreid populaarsetele artistidele. 1893-1897 oli Berliini Apollo-Vari\xc3\xa9t\xc3\xa9-Theateri dirigent, juhatades \xc3\xbcle 600 etenduse. Komponeeris seal oma esimese lavaloona posse "Die Spreeamazone" ("Spree amatsoon") ning t\xc3\xa4helepanu \xc3\xa4ratanud \xc3\xbchevaatuselise rev\xc3\xbc\xc3\xbcliku "Venus auf Erden" ("Veenus maa peal"). Palju energiat kulus teiste heliloojate t\xc3\xbckkidele lisalugude komponeerimisele. Aastatel 1897\xe2\x80\x931899 t\xc3\xb6\xc3\xb6tas Pariisi kabaree Folies Berg\xc3\xa8re\' dirigendina.\n_START_SECTION_\nKarj\xc3\xa4\xc3\xa4r\n_START_PARAGRAPH_\nEsimesed operetid olid tagasihoidliku menuga. L\xc3\xa4bimurdeks kujunes 1899 Apollo-Theateris esietendunud rev\xc3\xbc\xc3\xbcoperett "Frau Luna" ("Proua Luna"). 1922. aastal lisati sellesse operetti helilooja n\xc3\xb5usolekul tema populaarne marss "Berliner Luft" ("Berliini \xc3\xb5hk"), mis algselt kuulus 1904 komponeeritud kahevaatuselise burleski Berliner Luft koosseisu ja oli kujunenud Berliini tunnusmeloodiaks. "Frau Luna" t\xc3\xa4histabki Berliini operetikoolkonna kujunemise algust ning p\xc3\xbcsib saksakeelses kultuuriruumis lavadel t\xc3\xa4naseni. Selle opereti baasil valmis re\xc5\xbeiss\xc3\xb6\xc3\xb6r Theo Lingenil 1941. aastal suurejooneline film._NEWLINE_1899. aastal asutas oma muusikakirjastuse Apollo-Musikverlag. Komponeeris j\xc3\xa4tkuvalt ja arvukalt l\xc3\xb6\xc3\xb6klaule. T\xc3\xa4nu oma operettidele, aga eriti populaarsele "Berliner Lufti" marsile oli 20. sajandi esimese k\xc3\xbcmnendi l\xc3\xb5puks sama t\xc3\xa4htis isik Berliinis (tema auks on nimetatud \xc3\xbcks Berliini t\xc3\xa4nav), nagu Jacques Offenbach oli Pariisis v\xc3\xb5i Johann Strauss Viinis. _NEWLINE_1908. aastal sai Metropol-Theateri kapellmeistri ja helilooja koha. Selle teatri rev\xc3\xbc\xc3\xbcprogrammid ja operetilavastused olid Berliini suurimaks t\xc3\xb5mbenumbriks. Helilooja eluajal said veel nimetamisv\xc3\xa4\xc3\xa4rset t\xc3\xa4helepanu operetid "Im Reiche des Indra" ("Indra riigis") ja "Lysistrata". Eestis tema operette lavastatud ei ole.\n_START_SECTION_\nIsiklikku\n_START_PARAGRAPH_\nTema \xc3\xbcldrahvalik populaarsus sobis 1933. aastal v\xc3\xb5imule tulnud natsidele. 1937. aastal sai ta neilt 75. s\xc3\xbcnnip\xc3\xa4evaks h\xc3\xb5bedase aumedali (Silberne Ehrenplakette), 1941 nimetati Berliini vabah\xc3\xa4rraks ja 1942 anti talle muusikaprofessori ametinimetus. _NEWLINE_Tema auks on Hahnenklees nimetatud v\xc3\xa4ljak (Paul-Lincke-Platz). _NEWLINE_M\xc3\xa4ngides 1885. aastal Ostend Theateri orkestris fagotti armus teatri 16-aastasesse subretti Anna M\xc3\xbcllerisse, kellega abiellus aasta hiljem. See abielu kestis 1901. aasta abielulahutuseni. Annast sai aga Anna M\xc3\xbcller-Lincke nime all \xc3\xbcks Berliini meelelahutuslavade juhtivaid t\xc3\xa4hti. Samal aastal kohtas noorukest Friedrich-Wilhelmst\xc3\xa4dtischen Theateri n\xc3\xa4itlejannat, kelle lavanimi oli Ellen Sousa. Lincke armus, kuid neiu oli t\xc3\xb5rjuv. Vastuseis taandus, kui talle pakuti osa "Frau Luna" uues lavastuses. Kuid Ellen j\xc3\xa4i peagi rasedaks ja s\xc3\xbcnnitas poja. Lincke n\xc3\xb5udis, et ta loobuks lavategevusest. See ei sobinud. Kolm kuud p\xc3\xa4rast poja s\xc3\xbcndi oli noor ema laval tagasi. Nad k\xc3\xbcll abiellusid, kuid m\xc3\xb5ne aja p\xc3\xa4rast lahkus Ellen koos pojaga Lincke juurest. Aastate p\xc3\xa4rast abiellus Ellen Dresdeni kaupmehega, kes adopteeris Lincke poja.'