b'\n_START_ARTICLE_\nAleksander L\xc3\xa4te\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander L\xc3\xa4te (Sprenk-L\xc3\xa4te; 12. jaanuar 1860 Aakre vald, Pikasilla k\xc3\xbcla \xe2\x80\x93 8. september 1948 Tartu) oli eesti helilooja ja pedagoog._NEWLINE_Tema tuntumad koorilaulud on "Koju", "Kostke laulud", "Kuldrannake", "K\xc3\xbclak\xc3\xb5rtsis", "Laul r\xc3\xb5\xc3\xb5mule", "Malem\xc3\xa4ng", "Pilvedele", "Unen\xc3\xa4gu", "\xc3\x84rka \xc3\xbcles"._NEWLINE_Tema eestv\xc3\xb5ttel moodustati esimene eesti s\xc3\xbcmfooniaorkester. Samuti asutas ta segakoori ja meeskoori._NEWLINE_L\xc3\xa4tet v\xc3\xb5ib pidada ka esimeseks eestlasest kutseliseks muusikakriitikuks.\n_START_SECTION_\nElulugu\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander L\xc3\xa4tte lapsep\xc3\xb5lv m\xc3\xb6\xc3\xb6dus R\xc3\xb5ngus, ta l\xc3\xb5petas R\xc3\xb5ngu kihelkonnakooli. Aastatel 1876\xe2\x80\x931879 \xc3\xb5ppis ta Valgas Cimze seminaris._NEWLINE_Seminari l\xc3\xb5petamise j\xc3\xa4rel t\xc3\xb6\xc3\xb6tas aastatel 1879\xe2\x80\x931883 Puhja kihelkonnakooli \xc3\xb5petajana, 1883. sai ta k\xc3\xb6sterorganisti koha N\xc3\xb5os ning sealt peale algas tema otsene muusikaline tegevus. Muusikaga oli L\xc3\xa4ttel kokkupuuteid juba R\xc3\xb5ngu kihelkonnakoolis, kus sai ta \xc3\xb5petaja Rossmannilt esimesed t\xc3\xb5uked muusikaharrastusele. Juba noore poisina hakkas tulevane helilooja tundma elavat huvi koorilaulu vastu ja hiljem Valga seminaris sai ta p\xc3\xb5hjalikuma muusikalise hariduse. Puhjas ja N\xc3\xb5os t\xc3\xb6\xc3\xb6tades k\xc3\xa4is ta j\xc3\xa4rjekindlalt Tartus tuntumate muusika\xc3\xb5petajate juures oma haridust t\xc3\xa4iendamas ja astus 1905. aastal Dresdeni konservatooriumi, kus \xc3\xb5ppis v\xc3\xa4ikeste vaheaegadega peamiselt kompositsiooni._NEWLINE_Asudes t\xc3\xa4ie j\xc3\xb5uga kihelkonna muusikaelu korraldamisele, t\xc3\xb6\xc3\xb6tas L\xc3\xa4te N\xc3\xb5os kuni 1900. aastani, mil kolis Tartusse, kus olid paremad v\xc3\xb5imalused muusikaliseks tegevuseks. Tema aktiivsel eestv\xc3\xb5tmisel moodustati esimene eesti s\xc3\xbcmfooniaorkester , mis suutis ette kanda ka raskemaidki palasid. Selles s\xc3\xbcmfooniaorkestris m\xc3\xa4ngisid mitmed hilisemad tuntud inimesed: n\xc3\xa4iteks dr Juhan Luiga, arstiteadlane professor Aleksander Rammul m\xc3\xa4ngis viiulit, dr Anton Schulzenberg trombooni, kiriku\xc3\xb5petaja Arnold Laur kontrabassi, saadik Karl Menning oboed ja kiriku\xc3\xb5petaja Rudolf Hurt metsasarve._NEWLINE_Peale selle asutas ta segakoori ja meeskoori, mis suutsid ette kanda oratooriumeidki (Haydni "Loomine", H\xc3\xa4ndeli "Judas Maccab\xc3\xa4us" jt)._NEWLINE_1908. oli ta sunnitud haiguse t\xc3\xb5ttu praktilisest muusikat\xc3\xb6\xc3\xb6st tagasi t\xc3\xb5mbuma, kuid j\xc3\xa4tkas tegutsemist heliloojana. Komponeerimise k\xc3\xb5rval kirjutas ta mitmesuguseid teaduslikke artikleid, oli pikemat aega Postimehe muusikaarvustaja. Aleksander L\xc3\xa4tet v\xc3\xb5ib pidada esimeseks eestlasest kutseliseks muusikakriitikuks._NEWLINE_Ta oli ka Tartu taimetoitlaste seltsi esimees._NEWLINE_Ta on maetud R\xc3\xb5ngu kalmistule. Tema haud on tunnistatud kultuurim\xc3\xa4lestiseks.'