b'\n_START_ARTICLE_\nVirumaa\n_START_SECTION_\nGeograafia\n_START_PARAGRAPH_\nVirumaa piirneb p\xc3\xb5hjas Soome lahega, ranniku \xc3\xa4\xc3\xa4res asuvad ida-l\xc3\xa4\xc3\xa4ne suunal lahed: Narva laht, Kunda laht, Toolse laht, Rutja laht, Eisma laht, Pedasaare laht, Vergi laht, K\xc3\xa4smu laht ja Munga laht.\n_START_SECTION_\nVirumaa kuni 13. sajandi alguseni\n_START_PARAGRAPH_\nAjaloolise Virumaa alale vastav arheoloogiliste leidude p\xc3\xb5hjal tuvastatav kultuuripiirkond eristus laiemast Ranniku-Eesti kultuurialast alates keskmisest rauaajast. Importesemete leiud n\xc3\xa4itavad kontakte Ida-Rootsiga rahvaster\xc3\xa4nnuajal ning Soomega eelviikingi- ja viikingiajal. Mitmed viikingiajal kasutusele v\xc3\xb5etud esemet\xc3\xbc\xc3\xbcbid \xc3\xbchendavad Virumaad ka Kesk-Eesti idaosa ja L\xc3\xb5una-Eestiga. Virumaa muinasaegne asustus koondus Viru lavamaale Soome lahe rannikumadaliku ja Peipsi-\xc3\xa4\xc3\xa4rse Alutaguse madaliku vahel._NEWLINE_Kolmelt 11. sajandi Upplandi ruunikivilt p\xc3\xa4rinevad esimesed teadaolevad Virumaa kirjalikud mainimised. Neil k\xc3\xb5igil leinab ema Virumaal (a urlati ja a uirlanti) tapetud poega \xe2\x80\x93 kahel samasisulisel ruunikivil m\xc3\xa4lestatakse ilmselt lahingus langenud Bj\xc7\xabrni, \xc3\xbchel tapetud \xc7\xaanundri._NEWLINE_Skandinaavia allikad, mis on kirja pandud kirjeldatavatest s\xc3\xbcndmustest k\xc3\xbcll tunduvalt hiljem, mainivad veel mitmel korral muinasaegse Virumaaga seotud s\xc3\xbcndmusi. \xc3\x96rvar-Oddri saagas (kirjutatud 13. sajandi teisel poolel) \xc3\xb6eldakse, et m\xc3\xbc\xc3\xbctilise Novgorodi kuninga Kvill\xc3\xa1nuse v\xc3\xa4e hulka kuulus s\xc3\xb5jamehi ka Virumaalt (V\xc3\xadrland). 14. sajandi algusest p\xc3\xa4rit k\xc3\xa4sikiri "Hauksbok", loetledes Venemaa (Gardariki) k\xc3\xb5rval asunud maid, nimetab ka Virumaad (Virland). M\xc3\xb5lemad allikad mainivad Virumaa k\xc3\xb5rval \xc3\xbchtlasi Eestimaad (Eistland), aga loevad need eraldi maadeks. Sarnaselt on Virumaad n\xc3\xa4inud ka m\xc3\xb5ned hilisemat, vallutusj\xc3\xa4rgset aega kirjeldavad allikad. 1240. aasta paiku Bartholomeus Anglicuse poolt koostatud ents\xc3\xbcklopeedia mainib Virumaad (Vironia) ja n\xc3\xa4iteks ka Revalat (Rivalia), aga Eestimaad ei tunne. 13. sajandi keskpaiga Ida-Euroopa geograafiat tutvustav teos Descriptiones terrarum kirjeldab Virumaad (Bironia) Eestist (Hestonia) ida suunas j\xc3\xa4\xc3\xa4va maana._NEWLINE_Vene letopissid nimetavad kahel korral, seoses 1111. ja 1179./1180. aasta Novgorodi v\xc3\xbcrstide s\xc3\xb5jak\xc3\xa4ikudega, kohanime Ot\xc5\xa1ela. Tavaliselt peetakse seda Adsele maakonnaks, kuid kuna \xc3\xbcks teade mainib Ot\xc5\xa1ela t\xc5\xa1uudide p\xc3\xb5genemist mere \xc3\xa4\xc3\xa4rde, on oletatud ka selle paiknemist Virumaal._NEWLINE_Henriku Liivimaa kroonika j\xc3\xa4rgi r\xc3\xbc\xc3\xbcstas Rootsi jarl Birger Brosa koos ojamaalaste ja sakslastega 1197. aasta paiku kolm p\xc3\xa4eva Virumaal. Kaasas oli ka preester Theoderich, hilisem Eestimaa piiskop. Virulastega olevat juba peetud l\xc3\xa4bir\xc3\xa4\xc3\xa4kimisi ristiusu vastuv\xc3\xb5tmise \xc3\xbcle, kuid see j\xc3\xa4i teostamata, sest jarl otsustas p\xc3\xa4rast andami saamist lahkuda. Kuna Taani annaalide v\xc3\xa4itel toimus samal aastal kuningas Knudi s\xc3\xb5jaretk Eestimaale, on m\xc3\xb5nikord oletatud, et tegemist v\xc3\xb5is olla sama s\xc3\xbcndmusega._NEWLINE_Virumaal asuvat T\xc3\xb5rma k\xc3\xbcla mainitakse Novgorodi letopissis, mille kohaselt Novgorodi v\xc3\xbcrst Mstislav Mstislavit\xc5\xa1 tegi 1211. aastal s\xc3\xb5jak\xc3\xa4igu Torma-nimelisse kohta, kust saadi saagiks palju vange ja kariloomi. Kuigi sel ajal oli arvatavasti juba olemas ka praegune Torma k\xc3\xbcla, on loogilisemaks peetud, et letopissis m\xc3\xb5eldakse tol ajal m\xc3\xa4rksa suuremaks keskuseks olnud T\xc3\xb5rmat. Kuna letopissi teatel tegi Mstislavi j\xc3\xa4rgmisel aastal s\xc3\xb5jaretke Otep\xc3\xa4\xc3\xa4le, mille usaldusv\xc3\xa4\xc3\xa4rsemaks peetava kronoloogiaga Henriku Liivimaa kroonika dateerib 1210. aastasse, siis on t\xc3\xb5en\xc3\xa4oline, et v\xc3\xbcrsti s\xc3\xb5jak\xc3\xa4ik T\xc3\xb5rmasse leidis aset juba 1209. aastal.\n_START_SECTION_\nSisemine jaotus 13. sajandi alguses\n_START_PARAGRAPH_\nPeamine allikas muinasaegse Virumaa haldusjaotuse kohta on ajavahemikus 1219\xe2\x80\x931241 koostatud Taani hindamisraamat, m\xc3\xb5ningal m\xc3\xa4\xc3\xa4ral leidub sellekohast infot ka Henriku Liivimaa kroonikas. M\xc3\xb5lemad teosed loevad Virumaad Eestimaal asuvaks. Ennek\xc3\xb5ike neile allikatele toetudes teatakse, et 13. sajandi alguses oli Virumaal viis muinaskihelkonda._NEWLINE_Virumaa loodeosas, hilisemate Haljala ja Kadrina ning suuremal osal Rakvere kirikukihelkonna territooriumist paiknes Rebala muinaskihelkond (Repel, Revele) keskusega praeguse Rakvere juures, kus olid Tarvanp\xc3\xa4\xc3\xa4 linnus ja arvatavasti ka kaubitsemiskoht. Tarvanp\xc3\xa4\xc3\xa4 v\xc3\xb5is olla keskse t\xc3\xa4htsusega kogu Virumaa jaoks. Kuna ka Revala muinasmaakonna idapoolseima kihelkonna nimi oli Rebala, on oletatud, et kunagi oli tegu \xc3\xbchtse h\xc3\xb5imualaga, mis selle l\xc3\xa4\xc3\xa4ne- ja idaosa loodusliku eraldatuse t\xc3\xb5ttu jagunes maakondade tekkimise ajal vastavalt Revala ja Virumaa vahel. Virumaa Rebalast idas asus Mahu muinaskihelkond (Maum), h\xc3\xb5lmates hilisema Viru-Nigula kirikukihelkonna. Sealt on teada kolm linnust, millest t\xc3\xa4htsaim oli arvatavasti Pada linnus. Omakorda Mahust itta j\xc3\xa4i Askele muinaskihelkond (Ask\xc3\xa6l\xc3\xa6) hilisema L\xc3\xbcganuse kirikukihelkonna alal. Mitmest sealsest linnusest v\xc3\xb5is peamine olla Tarakalda linnus. Virumaa edelaosas hilisemate Viru-Jaagupi, Simuna ja V\xc3\xa4ike-Maarja ning osalt Rakvere kirikukihelkonna alal paiknes Lemmu muinaskihelkond (Lemmun, Laemund), mille \xc3\xbcks asustuskeskus oli kihelkonna p\xc3\xb5hjaosas, teine Pudiviruks kutsutud l\xc3\xb5unaosas. Peamine linnus v\xc3\xb5is asuda \xc3\x84ntu Punam\xc3\xa4el. Lemmu eristus \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud maakonna rannikumurdelisest h\xc3\xb5imualast, j\xc3\xa4\xc3\xa4des keskeesti murde piirkonda._NEWLINE_K\xc3\xb5ige idapoolsem muinaskihelkond oli Alutaguse (Alentagh), mis asetses J\xc3\xb5hvi, Vaivara ja suures osas ka Iisaku kirikukihelkondade territooriumil. Kihelkonna keskuseks v\xc3\xb5is olla Alulinna linnus. Alutaguse idapiir oli Narva j\xc3\xb5gi, millest algasid Novgorodi v\xc3\xbcrstiriigi valdused. Alutaguse asustus koondus kihelkonna loodeossa, \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud piirkonnad j\xc3\xa4id v\xc3\xa4heasustakuks. Seejuures elas kihelkonna l\xc3\xb5unaosas Narva j\xc3\xb5e taguste l\xc3\xa4\xc3\xa4nemeresoomlastega (hilisemal ajal oli seal vadjalaste asuala) sarnane rahvastik, keda iseloomustas k\xc3\xa4\xc3\xa4baste rajamine. Arheoloogilise materjali p\xc3\xb5hjal on idapoolse rahvastiku sisser\xc3\xa4nne toimunud 11.\xe2\x80\x9312. sajandi vahetusest kuni 14. sajandi alguseni. See eriilmelise rahvastikuga piirkond oli p\xc3\xb5hjapoolse Alutagusega ilmselt n\xc3\xb5rgalt seotud v\xc3\xb5i ei kuulunud \xc3\xbcldse kihelkonda. Ka Alutaguse kihelkond tervikuna oli \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud maakonnaga arvatavasti suhteliselt l\xc3\xb5dvalt seotud._NEWLINE_V\xc3\xb5imalik, et suuremad ja mitme asustuskeskusega kihelkonnad \xe2\x80\x93 Rebala, Lemmu ja Alutaguse \xe2\x80\x93 olid algselt eraldiseisvad v\xc3\xa4ikemaakonnad, mis noorema rauaaja jooksul j\xc3\xa4rk-j\xc3\xa4rgult Virumaaga liitusid. Kristjan Oad on oletanud, et Virumaa kihelkonnad liitusid \xc3\xbchtseks v\xc3\xb5imkonnaks v\xc3\xb5rdsetel alustel, kuna Henriku kroonika j\xc3\xa4rgi esindasid maakonda kihelkondade vanemad \xc3\xbchiselt ja puudus \xc3\xbcks juhtiv v\xc3\xb5imukeskus. Tema arvates n\xc3\xa4itab asjaolu, et vakuste piirid Virumaal ei \xc3\xbchtinud kihelkonnapiiridega, et maakonna \xc3\xbchinemisj\xc3\xa4rgne haldusjaotus p\xc3\xb5hines kihelkondade asemel juba \xc3\xbclemaakondlikul v\xc3\xb5imkonnal._NEWLINE_Virumaa p\xc3\xb5llumajandusliku maa kogusuuruseks oli Taani hindamisraamatu kohaselt 3000 adramaad, mis arvatavasti vastab ligikaudselt ka sealsete majapidamiste arvule. \xc3\x9che majapidamise keskmine elanike arv oli omakorda arvatavasti 6\xe2\x80\x939 inimest. Suurima k\xc3\xbclana nimetab Taani hindamisraamat 70 adramaa suurust T\xc3\xb5rmat, mis teadaolevalt oli ka kogu Eesti ala suurim asula (Taani hindamisraamatus puuduvad aga andmed Sakala ja Ugandi kohta). Kuigi tavaliselt peetakse adramaade arvu vastavaks majapidamiste arvule, on T\xc3\xb5rma puhul arvatud, et seal oli talusid siiski 35.\n_START_SECTION_\nVirumaa Liivimaa ristis\xc3\xb5jas\n_START_PARAGRAPH_\nLiivimaa ristis\xc3\xb5ja ajal toimunud Eestimaa vallutamise k\xc3\xa4igus alistati ka Virumaa. Teave selle kohta p\xc3\xa4rineb eelk\xc3\xb5ige Henriku Liivimaa kroonikast (kirja pandud 1220. aastatel). L\xc3\xa4ti Henriku teatel oli virulaste esimene kokkupuude ristis\xc3\xb5dijatega 1217. aasta alguses, kui j\xc3\xa4rvalaste vastu s\xc3\xb5jak\xc3\xa4igu teinud riialased (Riia piiskop ja M\xc3\xb5\xc3\xb5gavendade ordu), latgalid, liivlased, ugalased ja sakalased osaliselt ka Virumaad r\xc3\xbc\xc3\xbcstasid. Sama aasta septembris \xc3\xbchines virulasi riialaste vastu kogunenud eestlaste v\xc3\xa4ega, mis Madisep\xc3\xa4eva lahingus l\xc3\xbc\xc3\xbca sai._NEWLINE_P\xc3\xa4rast ordu juhtimisel toimunud j\xc3\xa4rjekordset s\xc3\xb5jak\xc3\xa4iku J\xc3\xa4rvamaale, mille tulemusel kohalikud \xc3\xbclikud taas riialaste \xc3\xbclemv\xc3\xb5imu tunnistasid, olevat j\xc3\xa4rvalased teinud ettepaneku \xc3\xbcheskoos Virumaad r\xc3\xbcnnata. Peagi tungitigi Virumaale: sakslased T\xc3\xb5rma (Turme) piirkonda, liivlased ja latgalid Avispeale (Avispe), sakalased Rebala kihelkonda (Revelensi provincia), ugalased Pudivirusse ning j\xc3\xa4rvalased oma kihelkondade naabrusse. Selle s\xc3\xb5jak\xc3\xa4igu kirjelduses tutvustab Henriku kroonika Virumaad kui "viljakat ja v\xc3\xa4ga ilusat ning oma v\xc3\xa4ljade tasasuse t\xc3\xb5ttu avarat maad". Viiep\xc3\xa4evase r\xc3\xbc\xc3\xbcstamise j\xc3\xa4rel tulid s\xc3\xb5jav\xc3\xa4e juhi Rudolfi juurde Virumaa kihelkondade vanemad sooviga rahu s\xc3\xb5lmida, n\xc3\xb5ustudes vastutasuks enda ristimisega. Vanemate seast on kroonika nimeliselt v\xc3\xa4lja toonud Tabelinuse, kes olevat juba varem Ojamaal ristitud olnud, ja Kyriawane, kes oma varasema jumalaga rahul polevat olnud ja ainsana kohe kohapeal ristiti. P\xc3\xa4rast kokkulepete kinnitamist ja k\xc3\xb5igi Virumaa viie kihelkonna pantvangide \xc3\xbcleandmist s\xc3\xb5jav\xc3\xa4ed lahkusid. Sakslastele j\xc3\xa4rgnesid Riiasse kihelkondade vanemad, kes seal ristiti ja kellega rahu kinnitati._NEWLINE_ _NEWLINE_Riia piiskop Albert koos Eestimaa piiskopi Theodericiga oli juba 1218. aastal vastutasuks s\xc3\xb5jalise abi eest lubanud Eestimaa, sh Virumaa, \xc3\xbcle anda Taani kuningale Valdemar II-le, aga riialased ei soovinud hiljem kokkulepet j\xc3\xa4rgida \xe2\x80\x93 nii tekkis 1220. aastal riialaste ja Taani vahel konflikt. Kuna v\xc3\xb5imu kinnitamise aktiks loeti inimeste ristimist, mida seniajani k\xc3\xbcllaltki v\xc3\xa4heulatuslikult tehtud oli, v\xc3\xb5ttis Riia ja Taani vaheline vastuolu v\xc3\xb5iduristimise ilme, kus kummagi poole preestrid hakkasid kiirustades ristima v\xc3\xb5imalikult palju vaidlusaluste territooriumide rahvast. Riiast saadetud preestrid Petrus Kaikewalde ja kroonik Henrik ristisid k\xc3\xb5ik Pudiviru 14 k\xc3\xbcla koos sealse \xc3\xbcliku Tabelinusega (ehkki Henriku kroonika j\xc3\xa4rgi oli ta juba v\xc3\xa4hemalt \xc3\xbchel, aga v\xc3\xb5ib-olla juba kahel korral ristitud). \xc3\x9clej\xc3\xa4\xc3\xa4nud virulased keeldusid taanlaste \xc3\xa4hvarduste t\xc3\xb5ttu riialastelt ristimist vastu v\xc3\xb5tmast. Veidi hiljem ristisid riialased veel kolm k\xc3\xbcla Virumaa \xc3\xa4\xc3\xa4realal, kus kuuldi legendi, et kohalikul m\xc3\xa4el (arvatavasti Ebavere m\xc3\xa4gi) olevat s\xc3\xbcndinud saarlaste jumal Tarapita, kes sealt Saaremaale lendas. Seal samas raius preester puruks jumalakujud, mille peale kohalikud olevat imestanud, et neist verd v\xc3\xa4lja ei voola ja nii olevat nad preestrite juttu rohkem uskuma j\xc3\xa4\xc3\xa4nud. Peagi v\xc3\xb5ttis Virumaa oma v\xc3\xb5imu alla aga Taani, ristides kogu maakonna, puues Tabelinuse riialaste v\xc3\xb5imu alla minemise eest karistuseks \xc3\xbcles ja saates kohapeale elama asunud riialaste preestri paljaksriisutuna minema. Lundi peapiiskop Andreas Sunesen p\xc3\xbchitses Viru- ja J\xc3\xa4rvamaa piiskopiks Ostradi._NEWLINE_Kui saarlased p\xc3\xa4rast 1221. aasta lihav\xc3\xb5tteid Taani tugipunkti, Toompea linnust, piirama asusid, liitus nendega osa virulastest, revalastest ja harjulastest. P\xc3\xa4rast piiramise eba\xc3\xb5nnestumist ja saarlaste lahkumist poosid taanlased nendega koost\xc3\xb6\xc3\xb6d teinud Virumaa, Revala ja Harju vanemad \xc3\xbcles, panid \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nutele peale mitmekordse maksu ja n\xc3\xb5udsid h\xc3\xbcvitist. See Taani samm ajendas Henriku s\xc3\xb5nul eestlasi aga kavandama j\xc3\xa4rgmist katset taanlastest vabanemiseks._NEWLINE_P\xc3\xa4rast saarlaste v\xc3\xb5itu 1222. aastal Saaremaale tunginud Taani v\xc3\xa4e \xc3\xbcle \xc3\xa4rgitasid nad taanlaste vastu \xc3\xbcles t\xc3\xb5usma ka mandrieestlasi. Saarlased, l\xc3\xa4\xc3\xa4nemaalased ja harjulased kogunesid Varbolasse ja tapsid seal olnud taanlased ning l\xc3\xa4kitasid Virumaale saadiku \xc3\xbcleskutsega seal samamoodi toimida. Virulased ja j\xc3\xa4rvalased otsustasid piirduda oma preestrite kokkukogumise ja tervelt Tallinna saatmisega. Henrik p\xc3\xb5hjendab virulaste ja j\xc3\xa4rvalaste sellist k\xc3\xa4itumist asjaoluga, et nad olid "lihtsameelsed inimesed ja teistest eestlastest alandlikumad"._NEWLINE_1223. aasta veebruaris-m\xc3\xa4rtsis piirasid saarlased, l\xc3\xa4\xc3\xa4nemaalased, varbolased, virulased ja j\xc3\xa4rvalased koos Taani k\xc3\xa4es olevat Toompea linnust, kuid l\xc3\xb6\xc3\xb6di linnuse kaitsjate v\xc3\xa4ljas\xc3\xb6\xc3\xb6stuga p\xc3\xb5genema. Sama aasta septembris tehti uus katse taanlaste alistamiseks. Seekord oli piirajate peaj\xc3\xb5uks Vladimiri-Suzdali, Novgorodi ja Pihkva v\xc3\xbcrstiriikidest kogutud v\xc3\xa4gi, millega lisaks \xc3\xbcrituse algatanud saarlastele \xc3\xbchines ka virulasi, j\xc3\xa4rvalasi, varbolasi ja ugalasi. Neljan\xc3\xa4dalase Toompea piiramise jooksul aga linnust vallutada ei suudetud._NEWLINE_1223. aasta l\xc3\xb5pus saabus Tartu linnusesse Novgorodist saadetud v\xc3\xbcrst Vjat\xc5\xa1ko, kes koos oma kaaskonna ja ugalastega proovis \xc3\xbcmberkaudseid alasid endale allutada, neilt makse n\xc3\xb5udes ja vastuhakkajaid r\xc3\xbc\xc3\xbcstates. Tema s\xc3\xb5jak\xc3\xa4igud ulatusid Henriku teatel ka Virumaale. 1224. aasta alguses, kui riialased olid \xc3\xa4sja alistanud harjulaste Lohu linnuse ja r\xc3\xbc\xc3\xbcstasid J\xc3\xa4rvamaal, l\xc3\xa4ksid nii j\xc3\xa4rvalased kui virulased rahusooviga nende juurde. Riialastele lubati ristiusu sakramente enam mitte rikkuda ja anti neile rahu kinnituseks pantvange. Riialastega kokkuleppe s\xc3\xb5lmimise eest r\xc3\xbcndasid hiljem neid taanlased ja allutasid taas endale. 1224. aasta suvel, valmistudes Tartu linnuse piiramiseks, r\xc3\xbc\xc3\xbcstasid riialaste salgad Virumaal "seni veel vastuhakkajaid", et oma s\xc3\xb5jav\xc3\xa4e jaoks lambaid, h\xc3\xa4rgi ja muud tarvilikku hankida. P\xc3\xa4rast Tartu vallutamist viisid virulased Riiga hobuseid ja muid kingitusi._NEWLINE_1225. aasta s\xc3\xbcgisel l\xc3\xb5id virulaste vanemate kutsel maakonda saabunud Otep\xc3\xa4\xc3\xa4 sakslased (juhiks arvatavasti Johannes Dolenist) taanlased maakonnast v\xc3\xa4lja, h\xc3\xb5ivasid linnused ja asusid ise seal valitsema. Samal ajal Riias viibinud paavsti legaat Modena Wilhelm sekkus konflikti ja sundis kirikliku karistusega \xc3\xa4hvardades k\xc3\xb5igepealt sakslasi ja siis ka taanlasi Virumaast loobuma ning v\xc3\xb5ttis maakonna paavsti v\xc3\xb5imu alla. 1226. aasta alguses l\xc3\xa4ks Wilhelm isiklikult Virumaale, jutlustas seal ristiusust ning m\xc3\xa4\xc3\xa4ras kohalike virulaste seast vanemaid ja kohtunikke. 1226. aasta mais tungis Johannes Dolenist j\xc3\xa4lle Virumaale ja vallutas seal \xc3\xbche linnuse, oletatavalt Tarvanp\xc3\xa4\xc3\xa4. Taas tekkis riialaste ja taanlaste vahel s\xc3\xb5jaline konflikt. Wilhelm ja tema esindaja magister Johannes asusid Johannest Dolenist toetama ja saatsid ka oma mehi Virumaale taanlastega v\xc3\xb5itlemiseks ja kaitseks "saarlaste m\xc3\xa4ratsemise" vastu. Aasta l\xc3\xb5pus tegid riialased Taaniga rahu, et keskenduda saarlaste alistamisele. 1227. aasta alguse s\xc3\xb5jak\xc3\xa4igust Saaremaale v\xc3\xb5ttis osa eestlasi k\xc3\xb5igist maakondadest, seega ilmselt ka virulasi._NEWLINE_Magister Johannese l\xc3\xa4\xc3\xa4nimeeste v\xc3\xa4givallatsemise t\xc3\xb5ttu puhkes hiljem samal aastal virulaste ja j\xc3\xa4rvalaste vastuhakk, mille k\xc3\xa4igus olevat tapetud 100 vasalli. Riia, Tartu ja Zemgale piiskoppide ja ordu j\xc3\xb5ud surusid \xc3\xbclest\xc3\xb5usu maha, alistasid seej\xc3\xa4rel Taani tugipunkti Toompeal ning m\xc3\xb5\xc3\xb5gavennad v\xc3\xb5tsid seni Taani valduses olnud P\xc3\xb5hja-Eesti, sh Virumaa, oma v\xc3\xb5imu alla. 1238. aasta Stensby lepinguga l\xc3\xa4ks Virumaa tagasi Taanile.'