b'\n_START_ARTICLE_\nSaksi-Coburg ja Gotha\n_START_SECTION_\nAjalugu\n_START_PARAGRAPH_\nHertsogkond s\xc3\xbcndis, kui Saksimaa kuninga Friedrich Augusti vahekohtuga koostati 12. novembril 1826 Hildburghauseni leping "Gothaische Teilung" (Gotha jagamine), Ernestiinide hertsogkondade ulatuslik \xc3\xbcmberkorraldamine. P\xc3\xa4rast Saksi-Gotha-Altenburgi liini h\xc3\xa4\xc3\xa4bumist vahetas Saksi-Hildburghauseni hertsog oma hertsogkonna Saksi-Altenburgi vastu. Saksi-Meiningeni liinist sai Saksi-Hildburghausen ja sai Saksi-Coburg-Saalfeldilt Saalfeldi territooriumid, samuti Themari kreisi ja Muppergi, Moggeri, Liebau ja Oerlsdorfi kohad. Saksi-Coburg-Saalfeldi hertsogkond sai Saksi-Coburgi hertsogkonnale K\xc3\xb6nigsbergi ja Sonnefeldi kreisid Saksi-Hildburghausenilt ning Callenbergi ja Gauerstadti valdused Saksi-Meiningenilt._NEWLINE_Lisaks oli Lichtenbergi v\xc3\xbcrstkond Nahe j\xc3\xb5el juba k\xc3\xbcmme aastat Coburgi hertsogkonna osa olnud. Saksi-Coburg-Saalfeldi suver\xc3\xa4\xc3\xa4n Ernst III sai selle aastal 1816 Viini kongressilt liitlastele abi andmise eest s\xc3\xb5jas Prantsusmaa vastu. Kuid suure kauguse t\xc3\xb5ttu Coburgist ja Hambachi festivali tekitatud rahutuste t\xc3\xb5ttu m\xc3\xbc\xc3\xbcs hertsog v\xc3\xbcrstkonna aastal 1834 Preisimaale._NEWLINE_\xc3\x84sja loodud Saksi-Coburgi ja Gotha hertsogkond oli alguses kaksikhertsogkond, mida Ernst III kui hertsog Ernst I valitses personaalunioonis, kuid vaid \xc3\xbche h\xc3\xa4\xc3\xa4lega Bundesratis. V\xc3\xb5imalus \xc3\xbchendada kaks hertsogkonda aastal 1826 luhtus. P\xc3\xa4rast 1852. aasta Staatsgrundgesetzi (d\xc3\xbcnastiaseadust) liideti hertsogkonnad poliitilisse ja reaaluniooni. Nad olid peaaegu-f\xc3\xb6deraalne unitaarriik. Hilisemad katsed hertsogkonnad \xc3\xbchendada nurjusid aastal 1867, kuna Gotha Landtag ei tahtnud v\xc3\xb5tta enda peale Coburgi suuremat riigiv\xc3\xb5lga, ja aastal 1872 kogu uniooni haldusk\xc3\xbcsimuste t\xc3\xb5ttu._NEWLINE_Saksi-Coburgi ja Gotha hertsogkond sai 3. mail 1852 riigile p\xc3\xb5hiseaduse, mis v\xc3\xb5ttis p\xc3\xb5hi\xc3\xb5iguste olulisi osi Frankfurdi rahvuskogu p\xc3\xb5hiseadusest. See \xc3\xbchines ka aastal 1834 Saksa Zollvereiniga, aastal 1866 P\xc3\xb5hja-Saksa Liiduga ja aastal 1871 Saksa keisririigiga. Bundesratis Berliinis, kus tal oli koht, hoidus ta esindajaid, kuid aastast 1913, nagu enamus teisi T\xc3\xbc\xc3\xbcringi riike, pidi see alistuma Saksi-Meiningeni suurhertsogkonna esindajale._NEWLINE_Ernst I suri aastal 1844. Tema vanem poeg ja j\xc3\xa4rglane Ernst II valitses kuni oma surmani aastal 1893. Kuna ta suri lastetuna, pidi kahe hertsogkonna troon minema tema kadunud venna prints Alberti meessoost j\xc3\xa4rglastele. Kuid prints Albert oli \xc3\x9chendkuningriigi kuninganna Victoria abikaasa ja tema vanim poeg, Walesi prints Edward oli juba tema ilmne p\xc3\xa4rija. Pealegi oli tal m\xc3\xb5lema hertsogkonna p\xc3\xb5hiseadusega troonip\xc3\xa4rimine keelatud, kui oli muid k\xc3\xb5lbulikke meessoost p\xc3\xa4rijaid. Kuid ta oli juba loobunud oma j\xc3\xa4rgmise venna, Edinburghi hertsogi, prints Alfredi kasuks. Nii sai Alfredist j\xc3\xa4rgmine Saksi-Coburgi ja Gotha hertsog._NEWLINE_Alfredi ainus poeg, samuti Alfred, suri aastal 1899, nii et kui hertsog Alfred aastal 1900 suri, sai tema j\xc3\xa4rglaseks kuninganna Victoria noorima poja Leopoldi 16-aastame poeg, Albany hertsog. Valitsedes kui hertsog Carl Eduard, alustas ta oma nooruse t\xc3\xb5ttu regent Ernst zu Hohenlohe-Langenburgi eestkoste all, kuni t\xc3\xa4isikka j\xc3\xb5udmiseni aastal 1905. Uus hertsog j\xc3\xa4tkas ka oma Briti tiitli, Albany hertsog kasutamist. Kuid kuna ta valis Esimeses maailmas\xc3\xb5jas sakslaste poole brittide vastu, j\xc3\xa4eti ta oma Briti tiitlitest aastal 1919 ilma._NEWLINE_P\xc3\xa4rast seda, kui Novembrirevolutsioon aastal 1918 monarhia l\xc3\xb5petas, sai kahest hertsogkonnast kaks eraldi ja iseseisvat osariiki, Coburgi Vaba Riik ja Gotha vabariik (hiljem Vaba Riik). Kuid nende juhid uskusid, et nende uued riigid ei ole majandusliukult tegusad, nii hakati otsima v\xc3\xb5imalikke \xc3\xbchinemisi. L\xc3\xb5puks korraldati 30. novembril 1919 referendum ja otsus oli tehtud. 1. mail 1920 \xc3\xbchendati Gotha Vaba Riik uue T\xc3\xbc\xc3\xbcringi osariigiga ja Coburgi Vaba Riik j\xc3\xa4rgnes kaks kuud hiljem 1. juulil 1920, \xc3\xbchinedes Baieri Vaba Riigiga.\n_START_SECTION_\nPoliitika\n_START_PARAGRAPH_\nSaksa keisririigis omas hertsogkond vaid \xc3\xbche p\xc3\xa4eva Liidup\xc3\xa4eval ja kaks h\xc3\xa4\xc3\xa4lt (kaks hertsogkonda \xe2\x80\x93 Coburg ja Gotha) Riigip\xc3\xa4eval._NEWLINE_Kummalgi hertsogkonnal oli oma Landtag, mille iga nelja aasta tagant valisid v\xc3\xa4hemalt 25-aastased meessoost maksumaksjad. Vaid v\xc3\xa4hemalt 30-aastased mehed v\xc3\xb5isid kandideerida. Coburgi Maap\xc3\xa4eval oli 11 liiget ja Gothal 19. Maap\xc3\xa4evad kogunesid igal aastal, kuid igal teisel aastal kogunesid nad vaheldumisi Gothas ja Coburgs, et lahendada \xc3\xbchiseid k\xc3\xbcsimusi._NEWLINE_Aga m\xc3\xb5lemale hertsogkonnale oli Gothas riigiministeerium, kuid Coburgil ja Gothal oli oma alluvus ja peaaegu s\xc3\xb5ltumatud ministeeriumid. Riigiminister juhatas Gotha hertsogkonnas ministeeriumi, kuid m\xc3\xb5lema hertsogkonna jaoks oli ta vastutav riigiasjades, majandus- ja \xc3\xa4ripoliitikas, kohtuasjades ja keisririigi seaduste elluviimises. Coburgis ei sekkunud kohalikud v\xc3\xb5imud riigik\xc3\xbcsimustes, nagu n\xc3\xa4iteks \xc3\xbchiskondlikud teenused, politsei\xc3\xbclesanded, riigikiriku ja hariduse toetus, samuti varade ja rahade haldamine ning aastani 1891 ka \xc3\xb5ukonnak\xc3\xbcsimused, Gotha otsustesse._NEWLINE_M\xc3\xb5lema hertsogkonna rahaasjad j\xc3\xa4id p\xc3\xb5him\xc3\xb5tteliselt lahutatuks. Kuid nende juhtimisel tehti alati vahet krooni tulu ja domeenide tulu vahel ning riigi tulu ja maksude vahel. Iga nelja aasta tagant koostati \xc3\xbchine eelarve, eriti rahalistes tehingutes Saksa keisririigiga, isegi kui see segas kahe hertsogkonna kohalikke ja riiklikke operatsioone. Toetused m\xc3\xb5lema hertsogkonna riigieelarvetest tehti Gotha ja Coburgi vahel suhtes 7/3._NEWLINE_Oma suuruse ja rahanduse t\xc3\xb5ttu ei omanud hertsogkond suursaadikuid, kuid omas kaubanduskonsuleid. Nad olid kauplemiseks Austria-Ungari, Belgia, Brasiilia, T\xc5\xa1iili, Kuuba, Ecuadori, Prantsusmaa, Suurbritannia, Itaalia, Mehhiko, Peruu, Portugali, Preisimaa, Venemaa, Hispaania, \xc5\xa0veitsi ja T\xc3\xbcrgiga. Ameerika \xc3\x9chendriikidel oli oma konsul Coburgis aastatel 1897\xe2\x80\x931918._NEWLINE_Ameerika \xc3\x9chendriikide kodus\xc3\xb5ja ajal oli Saksi-Coburg-Gotha ainus Euroopa riik, kes nimetas diplomaatilise konsuli Konf\xc3\xb6deratsiooni poolele. Ernst Raven nimetati kohale Texase osariigis. Ta esitas 30. juulil 1861 Konf\xc3\xb6deratsiooni valitsusele diplomaatilise eksekvaaturi ja sai n\xc3\xb5usoleku.\n_START_SECTION_\nS\xc3\xb5jav\xc3\xa4gi\n_START_PARAGRAPH_\nEnne 1867. aastat oli Saksi-Coburgi ja Gotha hertsogkonnal oma armee. Kuid 26. juunil 1867 lisati see armee 1866. aastal s\xc3\xb5lmitud lepingu j\xc3\xa4rgi Preisimaaga kaitse- ja v\xc3\xa4rbamiseesm\xc3\xa4rkidel armeekorpuse 22. diviisi 6. T\xc3\xbc\xc3\xbcringi jalav\xc3\xa4er\xc3\xbcgemendile nr 95. 6. T\xc3\xbc\xc3\xbcringi jalav\xc3\xa4er\xc3\xbcgemendi 3 pataljoni paigutati Gothasse (nr 1), Hildburghausenisse (nr 2) ja Coburgisse (nr 3), kuid korpuse peakorter oli Kasselis. Erinevalt Preisimaast, kus s\xc3\xb5jav\xc3\xa4eteenistus oli kohustuslik, t\xc3\xa4itis Saksi-Coburg ja Gotha oma kvoodi keisririigi armees plaani j\xc3\xa4rgi.\n_START_SECTION_\nMitmesugust\n_START_PARAGRAPH_\nSaksi-Coburgi ja Gotha pealinnad olid Coburg ja Gotha. Aastal 1914 olid kahe hertsogkonna pindalad ja rahvaarvud:_NEWLINE_Kaks residentsi olid Gothas ja Coburgis. Seega pidi terve hertsogi \xc3\xb5ukond, sealhulgas \xc3\xb5ukonnateater, kaks korda aastas kolima: suveks Gothast Coburgisse, talveks Coburgist Gothasse. \xc3\x95ukonnateatrile ehitati aastal 1840 Gothasse (purustati Teises maailmas\xc3\xb5jas) ja Coburgisse (n\xc3\xbc\xc3\xbcd Coburgi Liidumaateater) kaks peaaegu \xc3\xbchesugust hoonet ja seej\xc3\xa4rel hoiti samal ajal. Lisaks residentsilossidele, Friedenstein Gothas ja Ehrenburg Coburgis, kasutas hertsogipere ka Reinhardsbrunni lossi Gothas, samuti Rosenau ja Callenbergi lossi Coburgis ning jahimaja, Greinburgi lossi Greinis, Austrias (kahte viimast omab veel t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evalgi Saksi-Coburgi ja Gotha d\xc3\xbcnastia hertsoglik haru)._NEWLINE_Ainult Gotha hertsogkond, koos Saksi-Meiningeni ja Saksi-Altenburgi hertsogkondadega ning eriti Saksi-Weimar-Eisenachi suurhertsogkonnaga naabruses \xe2\x80\x93 suutis rahastada Jena \xc3\xbclikooli. Coburgis ei olnud oma \xc3\xbclikooli. Seal ei olnud ka oma kohut. Gothas oli oma kohus, kuid Coburg pidi kohtuasjade ajamiseks minema Meiningeni.'