b'\n_START_ARTICLE_\nMonadoloogia\n_START_SECTION_\nV\xc3\xa4ljaanded\n_START_PARAGRAPH_\nLeibnizi eluajal "Monadoloogiat" v\xc3\xa4lja ei antud. Et t\xc3\xb6\xc3\xb6 autoritekstis pealkirja ei olnud, on olemas erinevate pealkirjadega publikatsioonid. Esimest korda anti see teos v\xc3\xa4lja saksa keeles: "Lehrs\xc3\xa4tze \xc3\xbcber die Monadologie\xe2\x80\xa6", Frankfurt-Leipzig 1720, ning uustr\xc3\xbckk ilmus 1740. Seej\xc3\xa4rel ilmus t\xc3\xb5lge ladina keelde pealkirjaga "Principia philosophiae\xe2\x80\xa6" sarjas "Acta eruditorum Lipsiae publicantur", Supplemente, kd. 7, sect. 11, 1721. T\xc3\xb6\xc3\xb6 prantsuskeelse originaali andis Erdmann koos "Uute esseedega" v\xc3\xa4lja alles 1840 (Opera philosophica\xe2\x80\xa6, kd 1\xe2\x80\x932, \xd0\x92.). Originaali parimad v\xc3\xa4ljaanded kuuluvad Guyot\'le (1904) ja Robinet\'le. Parimaks saksakeelseks v\xc3\xa4ljaandeks peetakse 1956. aasta v\xc3\xa4ljaannet.\n_START_SECTION_\nSisu\n_START_PARAGRAPH_\nMonadoloogia on \xc3\xb5petus monaadidest, st reaalsuse algelementidest, lihtsatest substantsidest. See on Leibnizi metaf\xc3\xbc\xc3\xbcsika._NEWLINE_\xc3\x9crgmonaad on Jumal. K\xc3\xb5ik teised monaadid on tema loodud. Ainult Jumal v\xc3\xb5ib neid h\xc3\xa4vitada v\xc3\xb5i luua; nad ei saa ise tekkida ega h\xc3\xa4vida._NEWLINE_Maailm koosneb paljude monaadide agregaatidest. K\xc3\xb5ik monaadid on omavahel erinevad. Nad on otsekui entelehhiatena autonoomselt tegevad. Neil on tajumise himu ja v\xc3\xb5ime._NEWLINE_Iga taim, iga mineraal ning koguni iga mateeria osake (kuni l\xc3\xb5putult v\xc3\xa4iksemani, mis on monaad ise) on keha, mille juurde kuulub monaad; neil monaadidel on teadvustamata kujutluste erinevad astmed.    Ka inimese hing (vaim)  on monaad, mis erineb loomadest ainult selle poolest, et tal on m\xc3\xb5istus. Tajumustele ja himudele lisandub veel apertseptsioon (enesetaju, eneseteadvus) ning paratamatute ja igaveste t\xc3\xb5dede taipamine, millega on seotud v\xc3\xb5imalik kujutlus jumalast endast.  Leibniz seostab sellega ka inimeste (vaimude) kalduvust \xc3\xbchiselule Jumala riigi moraalses maailmas._NEWLINE_Ainult Jumalal on adekvaatsed ja t\xc3\xa4ielikud monadoloogilised kujutlused, sest temal kui \xc3\xbclimal ja absoluutselt t\xc3\xa4iuslikul substantsil on ka k\xc3\xb5rgeim reaalsuse m\xc3\xa4\xc3\xa4r: tema reaalsus ei ole millegagi piiratud._NEWLINE_Iga monaad j\xc3\xa4\xc3\xa4b enese piiridesse: miski ei tule temast v\xc3\xa4lja ja miski ei l\xc3\xa4he temasse sisse. Neil ei ole "aknaid", mist\xc3\xb5ttu nad ei saa ka \xc3\xbcksteist m\xc3\xb5jutada. Ometi on iga\xc3\xbcks neist omaette universumi alaline elav peegel. Iga monaad v\xc3\xa4ljendab vastavalt oma olemise astmele elava peeglina oma vaatepunktist kogu maailma. Siiski ei taju \xc3\xbckski monaad (peale Jumala, kes on hoolitsenud t\xc3\xa4ieliku proportsionaalsuse eest) universumit kunagi t\xc3\xa4ielikult, sest ta kujutleb enda juurde kuuluvat keha alati selgemalt kui k\xc3\xb5ike muud._NEWLINE_Monaadidevaheline seos tagatakse eelkehtestatud harmoonia teooriaga, mille j\xc3\xa4rgi jumal monaadide t\xc3\xa4iuslikkust (otsekui asjade algusest peale ja k\xc3\xb5ikideks aegadeks) omavahel v\xc3\xb5rdleb. Sellest v\xc3\xb5rdlusest tuleneb nende m\xc3\xb5ju aste: mida t\xc3\xa4iuslikum mingi olend on (st mida rohkem tal on reaalsust), seda rohkem on tema loomuse poolest a priori aluseid, et ta teist olendit m\xc3\xb5jutab.'