b'\n_START_ARTICLE_\nJuhan Tork\n_START_PARAGRAPH_\nJuhan Tork (17. oktoober 1889 Tartu \xe2\x80\x93 3. august 1980 Toronto) oli eesti ps\xc3\xbchholoog, ajaloolane, kasvatusteadlane, haridustegelane ja koolijuhataja.\n_START_SECTION_\nElulugu\n_START_PARAGRAPH_\nJuhan Tork s\xc3\xbcndis 17. oktoobril 1889 Tartus majaomanike Andres ja Viiu Torgi peres._NEWLINE_1905. aastal l\xc3\xb5petas Tork Tartu linnakooli ja aastatel 1905\xe2\x80\x931906 \xc3\xb5ppis Valgas pedagoogilistel kursustel. 1910. aastal astus Tork Tartu \xc3\xbclikooli filosoofia-ajalooteaduskonda, mille l\xc3\xb5petas 1914. aastal ajaloolasena. Katsed j\xc3\xa4tkata \xc3\xb5pinguid Peterburis ja Moskvas j\xc3\xa4id s\xc3\xb5ja t\xc3\xb5ttu pooleli ja 1919. aastal sai temast Tartu \xc3\x95petajate Seminari direktor. 1921. aastal t\xc3\xa4iendas Tork ennast Leipzigi \xc3\xbclikoolis, kus kuulas teiste seas Johannes Volkelti, Felix Kruegeri ja eksperimentaalps\xc3\xbchholoogia rajaja Wilhelm Wundti loenguid. 1921. aastal rajas Tork Tartu \xc3\x95petajate Seminari juurde eksperimentaalps\xc3\xbchholoogia laboratooriumi. 1923. aastal j\xc3\xa4tkas ta \xc3\xb5pinguid Hamburgis, kus tema \xc3\xb5petajate seas olid diferentsiaalps\xc3\xbchholoogia rajaja William Stern ja filosoof Ernst Cassirer. Alates 1925. aastast \xc3\xb5petas Tork \xc3\xb5ppe\xc3\xbclesande t\xc3\xa4itjana Tartu \xc3\xbclikoolis mitmesuguseid pedagoogikaaineid, muude kursuste k\xc3\xb5rval ka ps\xc3\xbchhodiagnostikat. 1933. aastal v\xc3\xb5ttis ta vastu haridusministeeriumi pakutud \xc3\xbclesande m\xc3\xa4\xc3\xa4rata kindlaks Eesti koolilaste intelligentsus. Selle praktilise \xc3\xbclesande k\xc3\xa4igus koostas Tork sobilikud vaimsete v\xc3\xb5imete m\xc3\xb5\xc3\xb5tmise testid ja uuris nende abil kokku 12 606 Eesti koolilast. Oma uurimist\xc3\xb6\xc3\xb6 tulemused vormistas Tork doktorit\xc3\xb6\xc3\xb6ks ("Eesti laste intelligents"), mis promoveeriti 23. septembril 1939. See oli Eesti ps\xc3\xbchholoogia k\xc3\xb5ige olulisem saavutus kahe s\xc3\xb5ja vahelisel perioodil. T\xc3\xb6\xc3\xb6 oponendid olid Alfred Koort ja Konstantin Ramul._NEWLINE_V\xc3\xa4hem kui aasta p\xc3\xa4rast (aastal 1940) algas N\xc3\xb5ukogude okupatsioon. \xc3\x9cks esimesi asju, mis uuele v\xc3\xb5imule ette j\xc3\xa4i, oli Juhan Torki doktorit\xc3\xb6\xc3\xb6, mis tunnistati Vassili Orava suu l\xc3\xa4bi reaktsiooniliseks ja antimarksistlikuks, kuna see julges v\xc3\xa4ita, et haritlaste lapsed on keskmiselt vaimselt v\xc3\xb5imekuselt veidi taibukamad kui lihtt\xc3\xb6\xc3\xb6liste j\xc3\xa4reltulijad. 1940. aastal p\xc3\xa4rast juunip\xc3\xb6\xc3\xb6ret vallandati Tork Tartu \xc3\xbclikoolist. 1944. aastal p\xc3\xb5genes Tork N\xc3\xb5ukogude okupatsiooni eest Saksamaale. 1945. aasta s\xc3\xbcgisest kuni 1949. aasta kevadeni oli Tork Hanau p\xc3\xb5genikelaagris eesti g\xc3\xbcmnaasiumi direktor ja Balti \xc3\xbclikooli \xc3\xb5ppej\xc3\xb5ud. P\xc3\xb5genikelaagrist kirjutas ta kirja Ameerika tolle aja \xc3\xbchele k\xc3\xb5ige v\xc3\xa4ljapaistvamale ps\xc3\xbchholoogile Edward Lee Thorndike\xe2\x80\x99ile (1874\xe2\x80\x931949), kes oli Torki uurimustest teadlik ja pidas neid esmaklassilisteks. Thorndike soovitas Saksa haridusministeeriumil Tork t\xc3\xb6\xc3\xb6le v\xc3\xb5tta, kuid ta keeldus Leipzigi \xc3\xbclikooli pakkumisest. Aastal 1949 emigreerus Tork Uus-Meremaale, mis tundus olevat Punaarmeest piisavalt ohutus kauguses. T\xc3\xa4nu oma teadmistele ja keelteoskusele sai ta peagi j\xc3\xa4tta lihtt\xc3\xb6\xc3\xb6liseameti saapavabrikus ning asuda t\xc3\xb6\xc3\xb6le Wellingtoni raamatukogu bibliograafina, kellena ta t\xc3\xb6\xc3\xb6tas kuni pensionini. 1968. aastal kolis ta poja juurde Torontosse, kus ta suri 1980. aastal, olles 91-aastane.\n_START_SECTION_\nPerekond\n_START_PARAGRAPH_\nJuhan Tork abiellus Marie Helene Kabiniga (1892\xe2\x80\x931985) 1913. aastal Tartus. Neil s\xc3\xbcndis 3 last: poeg Ilmar (1916\xe2\x80\x931984), t\xc3\xbctar Virge (1919\xe2\x80\x931952) ja poeg Andres (1926\xe2\x80\x931994).'