b'\n_START_ARTICLE_\nAmelinghausen\n_START_SECTION_\nGeograafia\n_START_PARAGRAPH_\nVald asub keset L\xc3\xbcneburgi n\xc3\xb5mme loodusparki. Amelinghausenist idas on Lopau j\xc3\xb5e \xc3\xbclemjooks t\xc3\xb5kestatud Lopausee j\xc3\xa4rve moodustamiseks, mida kasutavad turistid.\n_START_SECTION_\nAjalugu\n_START_PARAGRAPH_\nAmelinghausenit on esmakordselt mainitud 22. mail 1293. Kuid asustus algas uuemal kiviajal. Esimesed inimesed piirkonnas olid r\xc3\xa4ndk\xc3\xbctid ja korilased umbes aastal 15 000 eKr. Nad j\xc3\xa4litasid l\xc3\xa4\xc3\xa4nest tulevaid p\xc3\xb5hjap\xc3\xb5drakarju, kelle jaoks see piirkond, t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva L\xc3\xbcneburgi n\xc3\xb5mm, pakkus uut elupaika t\xc3\xa4nu oma palju m\xc3\xb5\xc3\xb5dukamale kliimale (kuigi oli veel j\xc3\xa4\xc3\xa4aeg)._NEWLINE_Tuhandeid aastaid hiljem, umbes aastal 3700 eKr, asusid siia esimesed inimesed. Piirkonna esimesed asukad asusid Luhe j\xc3\xb5e kallastele. Suhtlemise tulemusena rahvaga l\xc3\xb5unas olid nad juba omandanud teadmisi p\xc3\xb5llumajandusest. S\xc3\xa4ilinud matusepaigad tunnistavad p\xc3\xbcsiasustust t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva L\xc3\xbcneburgi n\xc3\xb5mmel uuemal pronksiajal (1100\xe2\x80\x93800 eKr), varajasel rauaajal (600\xe2\x80\x93800 eKr) ja Rooma-eelsel rauaajal (600 eKr \xe2\x80\x93 Kristuse s\xc3\xbcnd), kuni rahvaster\xc3\xa4ndamiseni (2.\xe2\x80\x936. sajand pKr)._NEWLINE_\xc3\x9cks tuntud hauapaiku, mis nagu peaaegu k\xc3\xb5ik uuemast kiviajast, asub v\xc3\xa4ikesel taastatud n\xc3\xb5mmemaa alal ja on t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval tuntud kui Oldendorfer Totenstatt. Siin asub k\xc3\xb5rvuti mitu erinevat hauat\xc3\xbc\xc3\xbcpi (tumulused, urniv\xc3\xa4ljad ja dolmenid) ja seda v\xc3\xb5ib t\xc3\xa4na vaadata._NEWLINE_K\xc3\xbcla nimi on tuletatud piiskop Amelung von Verdeni j\xc3\xa4rgi. Amelung austas arvatavasti Hippolytust Roomast ja nimetas kiriku tema j\xc3\xa4rgi. Vastavalt kohanimede p\xc3\xa4ritolu uurimisele n\xc3\xa4itab l\xc3\xb5pp -hausen, et see on \xc3\xbcks hiljutisemaid asulaid (p\xc3\xa4rast 800. aastat) Bardengaus, sest kohanimel\xc3\xb5pud, nagu -burg, -hagen, -ingen, -rode v\xc3\xb5i isegi -husen (-hausen) ilmusid esmakordselt frankide ajaj\xc3\xa4rgul._NEWLINE_Piiskopi eravaldused, sealhulgas niinimetatud Junkernhofi talu, ei l\xc3\xa4inud p\xc3\xa4rast tema surma 962. aastal Verdeni piiskopkonnale, vaid liidendati tema venna Hermann Billungi poolt (suri 973. aastal), mis hiljem viis ekskommunikatsioonikorralduse kehtestamisni talle._NEWLINE_Amelinghausen oli foogtkond, kuhu kuulus 16 k\xc3\xbcla ja mis allus Winsen an der Luhe suurfoogtkonnale. Siiani on seal kohus (Gerichtsst\xc3\xa4tte) oma jurisdiktsiooniga, sealhulgas metsamaa kohus (Holzmarkengericht)._NEWLINE_Aastatel 1603 kuni 1616 oli v\xc3\xbcrsti sugulane leskhertsoginna Hedwig Harburgis erinevaid n\xc3\xb5idu "p\xc3\xb5letanud Moisburgi k\xc3\xb5rgel m\xc3\xa4el p\xc3\xa4rast ranget uurimist ja veekatset ". Need olid m\xc3\xb5ned viimased n\xc3\xb5iaprotsessid praegusel Alam-Saksimaal. Kaks naist, kes j\xc3\xb5udsid Winsenis 1611. aastal tuleriidale, olid \xc3\xb5ed Anneke ja Barbara Stehr Amelinghausenist. Kuidas see juhtus ja mis siis nendega juhtus, esitas kantor Heinrich Schulz Egestorfist L\xc3\xbcneburger Kreiskalenderis._NEWLINE_P\xc3\xbchap\xc3\xa4eval 7. juunil 1818 toimus Amelinghausenis tulekahju, nagu on mainitud "Isamaalise arhiivi" (Vaterl\xc3\xa4ndischen Archiv) teises k\xc3\xb6ites, iga-aastases kroonikas. Seesama dokument mainib ka, et 21. oktoobril 1818 lendas Clausthalis \xc3\xb5hku p\xc3\xbcssirohuladu, tappes 27 inimest._NEWLINE_Kahetsusv\xc3\xa4\xc3\xa4rne tulekahju, mis ei olnud s\xc3\xb5jast p\xc3\xb5hjustatud, oli Amelinghausenile suur katastroof, kuna kogu k\xc3\xbcla vanem osa p\xc3\xb5les vaid kahe tunniga maha. Sel ajal Amelinghausenis tegutsenud pastor Jacob Heinrich Grewe j\xc3\xa4ttis traagilisest s\xc3\xbcndmusest \xc3\xbcksikasjaliku ettekande._NEWLINE_Iidne k\xc3\xbclakirik, ehitatud 1501. aastal \xc3\xbcmara kivitorniga, h\xc3\xa4vines selles l\xc3\xb5\xc3\xb5mas.\n_START_SECTION_\nSakside valitsemine\n_START_PARAGRAPH_\nHaldus\xc3\xbcksused sakside ajal olid niinimetatud Gaud, mis jagunesid Goh\'deks. Amelinghausen kuulus Bardengausse, mille ala kattis t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva L\xc3\xbcneburgi kreisi ja osi Harburgist, samuti Soltau ja Uelzeni. Amelinghauseni Goh kattis piirkonna Luhe \xc3\xbclemjooksult Lopau alamjooksuni. \xc3\x95igust Goh\'des jagasid niinimetatud Gau v\xc3\xb5i Goh krahvid (Gaugrafen v\xc3\xb5i Gohgrafen). Nad valiti ametisse sakside kohtupiirkonna (Gerichtsgemeinde) poolt._NEWLINE_Gau eesotsas seisis vabade aadlike (Edelfrei) inimeste r\xc3\xbchma poolt valitud mees. 8. sajandi l\xc3\xb5pus lubas Frangi keiser Karl Suur vanal Gau s\xc3\xbcsteemil j\xc3\xa4tkuda, kuid pani valitud juhtide asemel ametisse keiserlikud ametnikud. See andis krahvidele kogu vastutuse ja v\xc3\xb5imu, kaasaarvatud kohtualluvuse. Krahvide ametid ja valdused muutusid aja jooksul p\xc3\xa4ritavaks.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xbcneburgi maa piirkondlik areng\n_START_PARAGRAPH_\n961. aastal nimetas keiser Otto I krahv Hermann Billungi Saksimaa hertsogiks. Uus hertsog ehitas oma linnuse L\xc3\xbcneburgi Kalkbergile. Sealt alates oli L\xc3\xbcneburg tema valduste keskus. P\xc3\xa4rast Verdeni piiskopi Amelungi, kes oli Billungi vend, surma n\xc3\xb5udis Verdeni piiskopkond Amelungi valdust. Hertsog Hermann Billung ei n\xc3\xb5ustunud sellega ning n\xc3\xb5udis oma venna p\xc3\xa4randit, kuigi selle tulemusena ta t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt ekskommunikeeriti kiriku poolt. 1106. aastal anti hertsogkond \xc3\xbcle Lothar von Supplinburgile. T\xc3\xa4nu Lothari staatusele ja j\xc3\xb5ukusele, mis tugines v\xc3\xb5imule, l\xc3\xa4ks hertsogkond 1137. aastal Welfidele ja j\xc3\xb5udis oma k\xc3\xb5rgpunkti Heinrich L\xc3\xb5vi ajal, kuid siis saabus l\xc3\xb5pp. 1235. aastal anti Braunschweig-L\xc3\xbcneburgi hertsogkond Welf Ottole. 1267. aastal jagasid tema pojad Albrecht ja Johann Braunschweig-L\xc3\xbcneburgi eraldi Braunschweigi ja L\xc3\xbcneburgi v\xc3\xbcrstkondadeks. L\xc3\xbcneburg j\xc3\xa4i hertsog Johanni j\xc3\xa4rglaste k\xc3\xa4tte 1359. aastani. 25. mail 1428 jagati Welfide valdused taas Celles. Hertsog Bernhard ja tema poeg Otto said L\xc3\xbcneburgi v\xc3\xbcrstkonna. Braunschweig-Wolfenb\xc3\xbctteli v\xc3\xbcrstkond l\xc3\xa4ks Bernhardi vennale.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xbcneburgi ringkondlik jaotus\n_START_PARAGRAPH_\nJ\xc3\xa4rk-j\xc3\xa4rgult asendati sakside Gau struktuur niinimetatud ringkondliku jaotusega (Amtsverfassung). Selle kohaliku jaotuse algus L\xc3\xbcneburgi v\xc3\xbcrstkonnas p\xc3\xa4rineb 14. sajandist. 13. sajandi jooksul asutasid Welfi hertsogid haldus\xc3\xbcksused, niinimetatud Verwaltungseinheiten. Uue ringkonna keskuseks oli linnus, milles k\xc3\xb5ige t\xc3\xa4htsam mees toimis kui Burgvogt. Asendushalduss\xc3\xbcsteem toimis \xc3\xbcllatavalt h\xc3\xa4sti, kuna foogtid olid hertsogkonna ametnikud ja said hertsogite annetatud valdusi. 16. sajandil toimus vana halduse tsentraliseerimine ja s\xc3\xbcstematiseerimine. L\xc3\xbcneburgi ringkondliku jaotuse laienemine j\xc3\xa4tkus 16. sajandil. 18. sajandi l\xc3\xb5pul oli kogu L\xc3\xbcneburgi v\xc3\xbcrstkond jagatud 29 ringkonnaks v\xc3\xb5i Amtiks.\n_START_SECTION_\nAmelinghauseni m\xc3\xb5jusf\xc3\xa4\xc3\xa4r\n_START_PARAGRAPH_\nKaasaegse nimetuse "Vogtei Amelinghausen" (Amelinghauseni foogtkond) leiab k\xc3\xb5igepealt 1450. aasta maksuregistrist (Schatzregister). Register n\xc3\xa4itab kord aastas Amelinghauseni ringkonna piires registreeritud elanike maksu. Amelinghauseni foogtkond esineb rahandusregistris m\xc3\xa4rkusega: Uppe der Tecche, mida Hammerstein Loxten kahtlustab, on kirje ajast enne lossi h\xc3\xa4vitamist L\xc3\xbcneburgi Kalkbergil, kus tema arvates asus selle piirkonna k\xc3\xbclade sissetulekute kogumise keskus. 15. sajandil kuulusid Amelinghauseni foogtkonda j\xc3\xa4rgmised 39 k\xc3\xbcla: Munster, Ilster, Kohlenbissen, Schmarbeck, Trauen, Creutzen, Bispingen, Behringen, Haverbeck, Ehrhorn, Wilsede, Evendorf, H\xc3\xb6rpel, Volkwardingen, Borstel, H\xc3\xbctzel, Steinbeck, Garlstorf, Toppenstedt, Putensen, S\xc3\xbcdergellersen, Dr\xc3\xb6gennindorf, Betzendorf, Diersb\xc3\xbcttel, Rehlingen, Holtorf, Ehlbeck, Dehnsen, Etzen, Wohlenb\xc3\xbcttel, Oldendorf, Marxen, Harlsem, Schwindebeck, Sottorf, Soderstorf, Rolfsen, Wetzen ja Amelinghausen.\n_START_SECTION_\nAmelinghauseni ringkonnafoogtkond\n_START_PARAGRAPH_\nRingkonnafoogtide (Amtsv\xc3\xb6gte) t\xc3\xb6\xc3\xb6lev\xc3\xb5tmine oli kantselei (Kanzlei) vastutada Celles. Esimesed kuus foogti olid: Hans von Iburg, Harman Lucht, Joachim Brabandt, Fritz Eltze, Viktor Dolle ja Peter Oberg. Esimese kuue nimed on teada hilisema Enckhauseni ringkondliku foogtkonna kirjast 12. augustist 1646.\n_START_SECTION_\nUus haldus aastatel 1810\xe2\x80\x931866\n_START_PARAGRAPH_\nRingkondlik halduss\xc3\xbcsteem, kuigi kestis 1885. aastani, koges katkestust Napoleoni ajastul. Prantsuse prefektuuris\xc3\xbcsteem toodi Saksa territooriumile 1810. aastal. S\xc3\xbcsteemil oli nelja t\xc3\xbc\xc3\xbcpi haldus- ja kohtutaset. Suurim oli departemang, mida juhtis prefektuur, kelle k\xc3\xb5rval t\xc3\xb6\xc3\xb6tas peasekret\xc3\xa4r. Lisaks oli kolmest v\xc3\xb5i neljast liikmest koosnev prefekturaat, kes teostas kohtuvaidlusi haldusk\xc3\xbcsimustes. Departemang jagunes \xc3\xbcksikuteks ringkondadeks (Distrikte). V\xc3\xa4ikseimad \xc3\xbcksused olid kommuunid (Kommunen) v\xc3\xb5i munitsipaliteedid (Munizipalit\xc3\xa4ten). Kaksk\xc3\xbcmmend viis kuni kolmk\xc3\xbcmmend k\xc3\xbcla v\xc3\xb5i kommuuni r\xc3\xbchmitati raadideks (mairie). Rae eesotsas oli B\xc3\xbcrgermeister. Siis olid veel kantonid (Kantone), kus oli umbes 5000 elanikku. Suurem osa Amelinghauseni foogtkonnast kuulus 4. juulist 1811 Behringeni rae alla. Uus toonase Hannoveri ringkonna jaotus j\xc3\xb5ustus 1. oktoobril 1852. Seniajani olid haldus ja kohus eraldatud.\n_START_SECTION_\nHalduse areng Preisi m\xc3\xb5ju all\n_START_PARAGRAPH_\nVaatamata piirkonna annekteerimisele Preisimaa poolt j\xc3\xa4id selle haldus ja kohus peaaegu endiseks. Kuid Preisi riik pidas vajalikuks erihaldustaset ringkonnavalitsuse (Amt) ja riigi sene\xc5\xa1alli (Landdrostei) vahel. L\xc3\xbcneburgis rajas Preisimaa seitse sellist maakonda (Kreise). Tekkinud maakonnad jagati edasi suurmaaomanike, linnade esindajate ja valdade esindajate vahel. 1928. aastal jaotati L\xc3\xbcneburgi maakond 71 vallaks. 1867. loodud maakonna eesotsas seisis Landrat, kes ei olnud valitud president, vaid Preisi ametnik. Aastatel 1885\xe2\x80\x931919 olid pooled L\xc3\xbcneburgi maakonnan\xc3\xb5ukogu liikmed valdadest ja pooled suurmaaomanike hulgast.'