b'\n_START_ARTICLE_\nUurdekivi\n_START_PARAGRAPH_\nUurdekivi on eelk\xc3\xb5ige P\xc3\xb5hjamaades levinud muistne kivi, millesse on uuristatud \xc3\xbcks v\xc3\xb5i mitu 50\xe2\x80\x93100\xc2\xa0cm pikkust siledap\xc3\xb5hjalist s\xc3\xbcvendit. Uurete laius on paar sentimeetrit. Soomest leitud kivide uurded on olnud maksimaalselt 5\xc2\xa0cm s\xc3\xbcgavused. P\xc3\xb5hjamaades on kive nimetatud m\xc3\xb5\xc3\xb5gaterituskivideks._NEWLINE_Uurded on keskel laiemad ja s\xc3\xbcgavamad kui \xc3\xa4\xc3\xa4rtes. M\xc3\xb5nikord esineb uuretega koos lamedaid ja siledaid h\xc3\xb5\xc3\xb5rdunud pindu._NEWLINE_P\xc3\xb5hjamaadest leitud uuretega kivide tekkimise viis ja aeg on siiani ebaselge. Usutakse, et need valmistati rauaajal v\xc3\xb5i hiljem. Soomes seostatakse kive viikingiajaga, sest need paiknevad tolle aja matmispaikade l\xc3\xa4heduses. T\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt ei kasutatud kive siiski praktilisel otstarbel. Uurijad on oletanud, et kivid on seotud Skandinaavia muinasusundiga. Sama t\xc3\xbc\xc3\xbcpi uurdeid on kohatud ka mujal kui P\xc3\xb5hjamaades, kuid m\xc3\xb5\xc3\xb5gaterituskivideks on tavaliselt nimetatud ainult P\xc3\xb5hjamaadest leitud kive.\n_START_SECTION_\nKivide asukohad\n_START_PARAGRAPH_\nK\xc3\xb5ige rohkem uuretega kive on vaieldamatult Ojamaal. Suhteliselt palju on neid ka mujal Rootsi l\xc3\xb5unaosas. Kive leidub ka Norra l\xc3\xb5unaosas ning Taanis Sj\xc3\xa6llandi ja Bornholmi saarel. Soomes on m\xc3\xb5\xc3\xb5gaterituskive leitud eranditult Kanta-H\xc3\xa4mest, seega \xc3\xbcldse mitte rannikult, kus naabermaade m\xc3\xb5ju k\xc3\xb5ige suurem on olnud. Soomest on kokku leitud kuus kivi ja neistki \xc3\xbcks ei pruugi sama t\xc3\xbc\xc3\xbcpi kivi olla. Seevastu Ojamaalt on leitud \xc3\xbcle kahe tuhande m\xc3\xb5\xc3\xb5gaterituskivi._NEWLINE_Nii Ojamaa kui ka H\xc3\xa4me kivid asuvad veekogude l\xc3\xa4hedal. Soome kivid paiknevad siseveekogude \xc3\xa4\xc3\xa4res, Ojamaal aga mere \xc3\xa4\xc3\xa4res kunagisel veepiiril, allikate, ojade v\xc3\xb5i j\xc3\xb5gede kallastel v\xc3\xb5i lausa ranna\xc3\xa4\xc3\xa4rses vees.\n_START_SECTION_\nRootsi kivid\n_START_PARAGRAPH_\nOjamaalt on teada umbes 3600 uuret. Neist umbes 700 on uuristatud lubjakivikaljudesse ja \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud on umbes 800 kivis. K\xc3\xb5ige rikkalikum leiukoht on Ronehamn Ojamaa l\xc3\xb5unaosas, kust leiti 1866. aastal koguni 52 uuretega kivi. Neist oli 1934. aastaks s\xc3\xa4ilinud ainult 13._NEWLINE_L\xc3\xb5una-Rootsis on uuretega kive k\xc3\xb5ige rohkem Hallandis ja Sk\xc3\xa5ne p\xc3\xb5hjaosas. K\xc3\xb5ige t\xc3\xa4helepanuv\xc3\xa4\xc3\xa4rsem leiukoht on Sk\xc3\xa5nes Gantoftast l\xc3\xb5unasse j\xc3\xa4\xc3\xa4vas j\xc3\xb5eorus, kus on tuhandeid vertikaalseid ja kaldseid uurdeid, millest osa on raskesti ligip\xc3\xa4\xc3\xa4setavas kohas k\xc3\xb5rge eenduva serva alumisel k\xc3\xbcljel. Terve kaljusein on uuretega kaetud. Sellist seina ei ole mujalt leitud.\n_START_SECTION_\nSoome kivid\n_START_PARAGRAPH_\nSoomes on leitud kolm uurdega kivi Hattulas Tyrv\xc3\xa4nt\xc3\xb6s,, kaks H\xc3\xa4meenlinnas Lammis ja \xc3\xbcks Loppis. Kaks kivi on h\xc3\xa4vinud: Lammi kivi purustati 1933. aastal, kui maanteed ehitati, ja Loppi kivi millalgi 20. sajandi esimesel poolel. Lieso noorteselts kaevas 1972. aastal v\xc3\xa4lja osa Lahdenpohja kivi \xc3\xb5hkimisel laiali lennanud t\xc3\xbckke._NEWLINE_K\xc3\xb5ik Soome kivid asuvad v\xc3\xb5i on kunagi asunud vee \xc3\xa4\xc3\xa4res.  Tyrv\xc3\xa4nt\xc3\xb6 kivid olid kunagi Vanajavesi rannas, kuid et j\xc3\xa4rve veetase on mitu meetrit langenud, paiknevad kivid n\xc3\xbc\xc3\xbcd rannaj\xc3\xa4rsakul. V\xc3\xa4hemalt Tyrv\xc3\xa4nt\xc3\xb6 Kirkkovalkama kivi v\xc3\xb5is ka vanasti suurvee ajal vee alla j\xc3\xa4\xc3\xa4da. Lammi Vanhakartano kivi asub Ormaj\xc3\xa4rvi rannas, Lammi Lahdenpohja l\xc3\xb5hutud kivi Kuohij\xc3\xa4rvi Tollikonlahti rannas ja Loppi Sajaniemi P\xc3\xa4lsi kivi on asunud Loppij\xc3\xa4rvi rannas Sajaniemes.\n_START_SECTION_\nUurded kirikuhoonetel\n_START_PARAGRAPH_\nSamasuguseid uurdeid on Rootsis leitud ka kirikuhoonetel, n\xc3\xa4iteks Ojamaa Sjonhemi kirikus. S\xc3\xbcvendid v\xc3\xb5idi uuristada kiriku seina sisse, kuid v\xc3\xb5idi ka juba ehitamisel kasutada uuretega kive. Samasuguseid uurdeid on leitud Hallandi 12. sajandi ristimiskivilt, mis v\xc3\xb5ib olla p\xc3\xa4rit Sn\xc3\xb6storpi kirikust._NEWLINE_Samasuguseid uurdeid on muu hulgas Saksamaa, Prantsusmaa, Luksemburgi ja T\xc5\xa1ehhi kirikutel. Arthur Nord\xc3\xa9ni s\xc3\xb5nul on Saksamaal Brandenburgi P\xc3\xbcha Gotthardi kiriku graniitseina paigaldatud kaks liivakivist plokki, et rahvas saaks neisse s\xc3\xbcvendeid uuristada.\n_START_SECTION_\nKiviuurded v\xc3\xa4ljaspool P\xc3\xb5hjamaid\n_START_PARAGRAPH_\nL\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Euroopas on palju kive leitud n\xc3\xa4iteks Luksemburgist, kus need paiknevad eelk\xc3\xb5ige kalju\xc3\xb5\xc3\xb5nsuste seintel. Uurete kuju ja asetus on teistsugune kui P\xc3\xb5hjamaades. Prantsusmaal levinud kivi (\'polissoir\') on v\xc3\xa4limuselt \xc3\xbcsna P\xc3\xb5hjamaade kivide sarnane. Arvatakse, et seda kasutati neoliitikumis kiviesemete lihvimiseks. V\xc3\xa4ljastpoolt P\xc3\xb5hjamaid leitud kive peetaksegi \xc3\xbcldjuhul kiviajast p\xc3\xa4rinevateks ja t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt v\xc3\xb5idi neid kasutada kivist t\xc3\xb6\xc3\xb6riistade vormimiseks. \xc3\x9csna sarnaseid j\xc3\xa4lgi on kividest leitud muu hulgas Austraalias ja Ameerika \xc3\x9chendriikides.\n_START_SECTION_\nKivide vanus\n_START_PARAGRAPH_\nSkandinaavia kivide uurete s\xc3\xbcnniajaks peetakse rauaaega, sest enamik kive asub rauaaegsel rannajoonel. Ojamaa kivid paiknevad kohtades, mis t\xc3\xb5usid merepinnast k\xc3\xb5rgemale alles 5. sajandil. Uurete vanuse kindlaksm\xc3\xa4\xc3\xa4ramiseks pole \xc3\xb5ieti head meetodit peale merepinna taseme muutumisest tingitud rannajoone arvestamise. Ojamaal asuvalt kivilt leitud s\xc3\xb6ekiht dateeriti radios\xc3\xbcsiniku meetodil 10. sajandisse. Uurdeid leidub ka Ojamaa rauaaegsetel piltkividel. Ojamaa uurded on tavaliselt dateeritud viikingiaega (9. kuni 11. sajandisse)._NEWLINE_Ka Soome uurded on kivide l\xc3\xa4heduses paiknevate muististe p\xc3\xb5hjal dateeritud hilisrauaaega. Peale Lammi h\xc3\xa4vinud kivi on k\xc3\xb5igi H\xc3\xa4me kivide l\xc3\xa4hedusest leitud viikingi- ja ristiretkede ajast (800\xe2\x80\x931150) p\xc3\xa4rinevaid matmispaiku. Ka asjaolu, et kivide kohta pole rahvasuus s\xc3\xa4ilinud mingeid p\xc3\xa4rimusi, viitab sellele, et need on p\xc3\xa4rit v\xc3\xa4ga ammusest ajast.\n_START_SECTION_\nUurdega kivide otstarve\n_START_PARAGRAPH_\nArvatakse, et nii uurdekivid kui ka lohukivid on seotud kristluse-eelsete usunditega, kuid neid on peetud ka astronoomilisteks m\xc3\xa4rkideks v\xc3\xb5i kala\xc3\xb5nne tagajateks. Enamasti peetakse piisavalt p\xc3\xb5hjendatuks kas rituaalset otstarvet v\xc3\xb5i sepat\xc3\xb6\xc3\xb6 ja esemete lihvimisega seotud otstarvet. M\xc3\xb5\xc3\xb5galihvimiskiviks hakati kive nimetama rootsi keeles (sv\xc3\xa4rdslippingsten). See s\xc3\xb5na v\xc3\xb5eti ilmselt kasutusele uurijate esialgsete oletuste p\xc3\xb5hjal. Pole teada, et rahvasuus oleks neid nii kutsutud._NEWLINE_Osa uurijaid arvab, et uurdekive v\xc3\xb5idi kasutada sepistamise juures. Selle j\xc3\xa4relduseni on viinud asjaolu, et Ojamaal esineb kivide l\xc3\xa4heduses tihti metallit\xc3\xb6\xc3\xb6ga seotud kohanimesid ning kivide \xc3\xbcmbrusest on leitud rauar\xc3\xa4bu. Ka \xc3\xbchest liivakivisse uuristatud s\xc3\xbcvendist on leitud raua j\xc3\xa4lgi. Teiste uurijate arvates v\xc3\xb5idi kivide vastu lihvida k\xc3\xa4iakive v\xc3\xb5i luiske, kiviaegseid kirveid v\xc3\xb5i t\xc3\xb5epoolest m\xc3\xb5\xc3\xb5ku. Kiviaeg ei tule aga Rootsi kivide puhul k\xc3\xb5ne alla ainu\xc3\xbcksi seet\xc3\xb5ttu, et sel juhul ei klapi kivide asukoht tolleaegse rannajoonega._NEWLINE_Rituaalse otstarbe kasuks r\xc3\xa4\xc3\xa4gib asjaolu, et paljud uurded paiknevad praktilise kasutamise seisukohalt t\xc3\xbclikas kohas, n\xc3\xa4iteks vertikaalpindadel, ja m\xc3\xb5nikord ristuvad omavahel. Uurdeid on leitud kohtadest, kus nende seos rituaalidega tundub ilmne. N\xc3\xa4iteks Ojamaal \xc3\x96jas on neid leitud kalmete kividelt ja piltkividelt. Soomes pole uurdega kivide \xc3\xbcmbruses arheoloogilisi kaevamisi tehtud. Kui lohukivide kohta on rahvasuus liikuvaid p\xc3\xa4rimusi, siis uurdekivide kohta neid eriti pole ei Soomes ega Rootsis. M\xc3\xb5nest kivist on leitud nii uurdeid kui ka lohke. N\xc3\xa4iteks Loppi h\xc3\xa4vinud kivi tipus oli lohke.\n_START_SECTION_\nKuidas uurded tehti\n_START_PARAGRAPH_\nUurete loomise kohta on mitu teooriat. \xc3\x9cks v\xc3\xb5imalus on see, et need tekkisid mingi eseme h\xc3\xb5\xc3\xb5rumisel vastu kivi. S\xc3\xb6ren Gannholm oletab, et Ojamaa kivide s\xc3\xbcvendid v\xc3\xb5idi tekitada pendlilaadse eseme abil, Sk\xc3\xa5ne uurded aga umbes meetrise l\xc3\xa4bim\xc3\xb5\xc3\xb5duga ratta abil. Arheoloogid on arvanud, et uurded on tehtud kiviga h\xc3\xb5\xc3\xb5rudes.\n_START_SECTION_\nRootsis\n_START_PARAGRAPH_\nTeadaolevalt esimest korda mainib uurdekive Hans Nilsson 1632. aastal ilmunud teoses "Guthilandiske Cronica". Ta kirjutab kividest, mille pealispind n\xc3\xa4eb v\xc3\xa4lja nagu voltidega padi. Nilssoni arvates on need looduslikud, Jumala loodud. Esimene asjalikum k\xc3\xa4sitlus oli 1866. aastal Rootsis ilmunud Pehr Arvid S\xc3\xa4ve kirjeldus. S\xc3\xa4ve ja tema kaasaegsed nimetasid kivi "lihvijakiviks" (sliparesten), kuid peagi hakati kive tolleaegsele t\xc3\xb5lgendusele vastava otstarbe j\xc3\xa4rgi nimetama m\xc3\xb5\xc3\xb5galihvimiskivideks._NEWLINE_20. sajandi alguses juurdus arusaam, et uurded p\xc3\xa4rinevad kiviajast ja et need tekitati esemeid vastu kivi h\xc3\xb5\xc3\xb5rudes. 1930. aastatel heitis kivide s\xc3\xbcnniloole uut valgust geoloog Henrik Munthe, kes dateeris Ojamaa kivid rannajoone asukoha muutumise p\xc3\xb5hjal. Munthe avaldas j\xc3\xa4rgnenud aastatel Gotlandi kivide kohta mitu p\xc3\xb5hjalikku artiklit v\xc3\xa4ljaandes "Ymer- ja Gotl\xc3\xa4ndskt Arkiv". Umbes samal ajal pakkus John Nihl\xc3\xa9n v\xc3\xa4lja h\xc3\xbcpoteesi, et uurdekivid on seotud rauaaegse kultusega. Torsten M\xc3\xa5rtensson avaldas 1936. aastal ajakirjas Fornv\xc3\xa4nnen arvamust, et uurded kivides v\xc3\xb5isid tekkida luiskude t\xc3\xb6\xc3\xb6tlemise tagaj\xc3\xa4rjel. Aasta hiljem kritiseeris M\xc3\xa5rtenssoni j\xc3\xa4reldusi Oskar Lid\xc3\xa9n, kes v\xc3\xa4itis, et uurded p\xc3\xa4rinevad kiviajast, p\xc3\xb5hjendades seda neisse kogunenud huumuse kogusega. M\xc3\xa5rtenssoni teooria vastu oli ka Arthur Nord\xc3\xa9n, kes v\xc3\xa4ljendas poolehoidu rituaalsete kivide teooriale ning v\xc3\xb5rdles uurdeid 1942. aastal v\xc3\xa4lismaal kividelt leitud uurete ja lohkudega. P\xc3\xa4rast seda on arutelu peetud eelk\xc3\xb5ige Ojamaa muinsuskaitse aastaraamatus "Gotl\xc3\xa4ndskt Arkiv", kus n\xc3\xa4iteks K. J. Johansson avaldas 1965. aastal arvamust, et uuretes v\xc3\xb5idi t\xc3\xb5epoolest m\xc3\xb5\xc3\xb5ku teritada. Lennart Swanstr\xc3\xb6m seostas oma 1995. aastal ilmunud kirjutistes Ojamaa kive viikingiteaegse rauat\xc3\xb6\xc3\xb6tlusega. S\xc3\xb6ren Gannholm avaldas 1993. aastal raamatu "Gotlands slipsk\xc3\xa5ror \xe2\x80\x93 Sten\xc3\xa5lderns kalendrar?", kus ta p\xc3\xbc\xc3\xbcab t\xc3\xb5estada, et uurdeid kasutati kiviajal kalendrina.\n_START_SECTION_\nSoomes\n_START_PARAGRAPH_\nEsimesena on Soome uurdega kive maininud Carl Axel Gottlund aastal 1857 ajalehes Finlands Allm\xc3\xa4nna Tidning. Gottlund kirjeldab Lammi Ormaj\xc3\xa4rvi Vanhakartano kaheksa uurdega kivi, mille uurdeid peab muistseks kirjaks. J\xc3\xa4rgmine m\xc3\xa4rge kivide kohta on p\xc3\xa4rit alles aastast 1935, kui Nils Cleve dateeris kaks tollal tuntud kivi neid \xc3\xbcmbritsevate muististe abil viikingiaega. P\xc3\xa4rast Clevet on selle teemaga tegelenud muu hulgas Sakari P\xc3\xa4lsi ja Aarne \xc3\x84yr\xc3\xa4p\xc3\xa4\xc3\xa4 ning hiljutisel ajal Sirkka-Liisa Sepp\xc3\xa4l\xc3\xa4 ja Jyri Saukkonen.'