b'\n_START_ARTICLE_\nFerenc Leh\xc3\xa1r\n_START_PARAGRAPH_\nFerenc Leh\xc3\xa1r (Franz Leh\xc3\xa1r; 30. aprill 1870 Kom\xc3\xa1rno \xe2\x80\x93 24. oktoober 1948 Bad Ischlis Salzburgi l\xc3\xa4hedal) oli\xc2\xa0Ungari p\xc3\xa4ritolu Austria helilooja ja dirigent. _NEWLINE_Ta oli 20. sajandi esimese kolmandiku juhtivaid operetiheliloojaid. Andis aastak\xc3\xbcmneid Johan Straussi m\xc3\xb5ju all olnud Viini kuldsele operetiajastule uue eluj\xc3\xb5u ja arengusuuna.\n_START_SECTION_\n\xc3\x95pingud ja armeemuusiku amet\n_START_PARAGRAPH_\nIda-Sudeedimaalt p\xc3\xa4rit isa Franz seenior m\xc3\xa4ngis Viini Theater an der Wieni orkestris ja oli ligi 40 aastat Austria-Ungari s\xc3\xb5jav\xc3\xa4e 50. jalav\xc3\xa4er\xc3\xbcgemendi kapellmeister. Ungarlannast ema Christine Neubrandt p\xc3\xa4rines saksa perekonnast. Isa komponeeris tantse ja marsse. V\xc3\xa4idetavalt \xc3\xb5ppis noor Franz (Ferenc) enne m\xc3\xa4ngima klaverit ja viiulit kui lugema ja kirjutama. Komponeeris 11-aastaselt esimese laulu. M\xc3\xa4ngis suviti onu orkestris Bad Ullersdorfis. Alustas 12-aastaselt Praha konservatooriumis Anton\xc3\xadn Bennewitzi (viiul) ja Anton F\xc3\xb6rsteri (muusikateooria) juhendamisel \xc3\xb5pinguid. V\xc3\xb5ttis komponeerimise eratunde Zden\xc4\x9bk Fibichilt ja Anton\xc3\xadn Dvo\xc5\x99\xc3\xa1kilt._NEWLINE_1888. aasta s\xc3\xbcgisel sai viiulim\xc3\xa4ngija koha Barmen-Elberfeldi teatri orkestris. Seej\xc3\xa4rel liitus aga armeega ja j\xc3\xa4tkas viiulim\xc3\xa4ngu isa s\xc3\xb5jav\xc3\xa4eorkestris koos tulevase operetihelilooja ja kolleegi Leo Falliga. 1890 nimetati Austria-Ungari armee bandmasteriks. Teenis Losonczi 25. jalav\xc3\xa4er\xc3\xbcgemendi, seej\xc3\xa4rel Pola merev\xc3\xa4eorkestri, samuti Trieste, Budapesti ja Viini s\xc3\xb5jav\xc3\xa4eorkestrite juhina.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xa4bimurre lavamuusikasse\n_START_PARAGRAPH_\nPani s\xc3\xb5jav\xc3\xa4elise ameti maha, kui 1896 etendus tema esimene t\xc3\xb5sine ooper "Kukuschka" ("Kukulind"). See kukkus Leipzigis haledalt l\xc3\xa4bi, p\xc3\xb6\xc3\xb6rdus tagasi s\xc3\xb5jav\xc3\xa4eteenistusse. 1902. aastal lahkus l\xc3\xb5plikult s\xc3\xb5jav\xc3\xa4eteenistusest ja asus elama Viini. Samal aastal esitati heategevusballil tema valss "Gold und Silber" ("Kuld ja h\xc3\xb5be"), mis osutus sensatsiooniliselt edukaks. Sai Prateri suveteatri ning Theater an der Wieni dirigendi koha. 1902 tulid kahes Viini teatris (ka Carl-Theateris) korraga lavale suurt menu nautinud operetid "Wiener Frauen" ("Viini naised", esialgne pealkiri "Der Klavierstimmer") ja "Der Rastelbinder"._NEWLINE_1905. aastal j\xc3\xa4rgnes t\xc3\xa4istabamus. S\xc3\xbcndis operetiajaloo \xc3\xbcks v\xc3\xa4ljapaistvaimaid teoseid, Theater an der Wienis etendunud "Die lustige Witwe" ("L\xc3\xb5bus lesk"). V\xc3\xa4ljatulekust peale pole see operett kunagi langenud v\xc3\xa4lja sadade maailma ooperi- ja operetiteatrite standardrepertuaarist ning konkureerib Straussi "Nahkhiirega" ("Die Fledermaus") k\xc3\xb5igi aegade v\xc3\xa4ljapaistvaima ja populaarseima opereti tiitlile. See teos juhatas sisse Viini opereti uuele koolkonna laiahaardelise tegevuse. Selle viljaka koolkonna liikmed olid ka Leo Fall, Oscar Straus ja Imre K\xc3\xa1lm\xc3\xa1n._NEWLINE_Leh\xc3\xa1r oli paugupealt v\xc3\xa4ga rikas mees ning v\xc3\xb5is t\xc3\xa4ielikult p\xc3\xbchenduda komponeerimisele. 1909\xe2\x80\x931910 esietendus kolme kuu jooksul kolm tema uut teost. Nendest "Der Graf von Luxemburg" ("Krahv Luxemburg") ja "Zigeunerliebe" ("Mustlasarmastus") saavutasid kiiresti \xc3\xbclemaailmse populaarsuse. Esimese maailmas\xc3\xb5ja puhkemine ja Austria-Ungari impeeriumi lagunemine ei m\xc3\xb5junud maestro loomingule soodsalt. Ta komponeeris ennast korrates veel k\xc3\xbcmmekond samas stiilis romantilise ja kammerliku alatooniga operetti, mille vastu Viini publik kiiresti huvi kaotas.\n_START_SECTION_\nBerliini periood\n_START_PARAGRAPH_\nVaid 1922 v\xc3\xa4lja tulnud "Frasquita" \xc3\xa4ratas suuremat t\xc3\xa4helepanu ning rajas ka tema head koost\xc3\xb6\xc3\xb6suhted saksa tenori Richard Tauberiga, kelle lauljav\xc3\xb5imeid arvestades valmis "Friederike" (1928) ja \xc3\xbclimenukaks osutunud "Das Land des L\xc3\xa4chelns" ("Naeratuste maa"). Tauberi teeneks oli ka Viinis erilise populaarsuseta j\xc3\xa4\xc3\xa4nud "Paganini" (1925) ja "Der Zarewitschi" ("Tsareevit\xc5\xa1"; 1927) edu tagamine Berliinis._NEWLINE_Edasi kanduski Leh\xc3\xa1ri tegevus Viinist Berliini, kus esialgu algas tema varasemate teoste taaslavastamine, nende filmiversioonide ettevalmistamine ning \xc3\xbcldse p\xc3\xbchendumine filmimuusika komponeerimisele. Viimaseks arvestatavaks teoseks p\xc3\xa4rast 1928. aastat kujunes "Giuditta", milles ta plaanis komponeerida ooperiks, kuid v\xc3\xa4lja kukkus ambitsioonikas muusikaline kom\xc3\xb6\xc3\xb6dia. "Giuditta" esitati Viini Riigiooperis Richard Tauberi ja Jarmila Novotn\xc3\xa1ga peaosades. Etendust kandis korraga \xc3\xbcle 120 raadiojaama.\n_START_SECTION_\n\xc3\x9cldist\n_START_PARAGRAPH_\nAsutas 1935. aasta veebruaris kirjastuse Glocken Verlag, et saada t\xc3\xa4ielikult kontrolli alla oma teoste esitamine. Sattus Teise maailmas\xc3\xb5ja ajal silmitsi suurte probleemidega. Natsid heitsid talle ette, et oli teinud koost\xc3\xb6\xc3\xb6d juudi soost libretistidega. Abikaasa Sophie Paschkis oli samuti juudi p\xc3\xa4ritolu. Halvima v\xc3\xa4ltimiseks asus isoleerituna elama Viini, kust m\xc3\xb5ne aja p\xc3\xa4rast siirdus Bad Ischli. \xc3\x95ieti p\xc3\xa4\xc3\xa4stis teda halvimast asjaolu, et "Die lustige Witwe" oli Adolf Hitleri \xc3\xbcks lemmikteoseid. See m\xc3\xa4\xc3\xa4raski, et ei tema ega abikaasaga ei juhtunud midagi halba. Mrs. Leh\xc3\xa1rile anti Ehrenarierin, ehk abieluj\xc3\xa4rgse aarialase staatus. Paljud juudi soost heliloojad ja muusikud, paljud Leh\xc3\xa1ri\xc2\xa0l\xc3\xa4hedased s\xc3\xb5brad ja sugulased, hukkusid koonduslaagrites. N\xc3\xa4iteks \xc3\xbcks tema libretistidest Fritz L\xc3\xb6hner-Beda. Leh\xc3\xa1r \xc3\xbcritas teda p\xc3\xa4\xc3\xa4sta, p\xc3\xb6\xc3\xb6rdudes Hitleri poole, kuid sellest polnud kasu. L\xc3\xb6hner-Beda hukati Auschwitz III laagris._NEWLINE_Leh\xc3\xa1r ei soovinud osaleda poliitikas ega v\xc3\xb5tnud osa natsivastasest liikumisest. See tekitas teatud ajal p\xc3\xa4rast s\xc3\xb5da tema suhtes umbusaldust ja ajendas l\xc3\xbchikeseks ajaks tema operettide taasesitamisest hoidumise. 1946 asus elama \xc5\xa0veitsi, kuid aasta hiljem p\xc3\xa4rast abikaasa surma tundes \xc3\xbcksildust, p\xc3\xb6\xc3\xb6rdus tagasi Bad Ischli. Seal ta ka peagi oma villas suri. T\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval on selles villas tema elule ja tegevusele p\xc3\xbchendatud majamuuseum._NEWLINE_Leh\xc3\xa1r polnud mitte ainult suurep\xc3\xa4rane meloodiate komponeerija, vaid paistis kolleegide k\xc3\xb5rval silma orkestri tehniliste v\xc3\xb5imaluste v\xc3\xa4ljapaistva tundja ja kasutajana. Suurep\xc3\xa4rase orkestreerijana trumpas \xc3\xbcle enamiku oma konkurentidest. Tema muusikaline stiil on kordumatu. Kellelgi pole \xc3\xb5nnestunud arvestatavalt seda j\xc3\xa4ljendada. Ehkki ka Leh\xc3\xa1ri puhul oli valss operetis t\xc3\xa4htsaimal kohal, olid tema valsid palju pehmemad, voolavamad ja sageli s\xc3\xbcmfoonilisemad. Maestro eluajal esitati k\xc3\xb5ikjal Euroopas ja Ameerikas korraga paljusid tema teoseid. Kaasajal on v\xc3\xa4ljaspool Austriat ja Saksamaad j\xc3\xa4\xc3\xa4nud t\xc3\xa4helepanu alla vaid \xc3\xbcksikud tema tippteosed._NEWLINE_Ta on kirjutanud ka sonaate, s\xc3\xbcmfoonilisi poeeme, marsse ja mitu valssi. Heliloomingus on kajastatud mitme rahva muusikat, eriti ungari rahvamuusikat. 1940. aastal valiti ta Soproni linna aukodanikuks._NEWLINE_Eestis on 1909\xe2\x80\x932018 lavastatud kaheksas teatris 15 tema operetti kokku 69 erinevas lavastuses. K\xc3\xb5ige rohkem on esitatud L\xc3\xb5busat leske (18 korda, neljas teatris). "Krahv Luxemburg" on olnud Eesti laval 10 korda viies teatris, "T\xc5\xa1areevit\xc5\xa1it" ja "Mustlase armastust" on m\xc3\xb5lemat etendatud 7 korda kuues teatris, Evat 6 korda viies teatris, "Clo Clod" 4 korda neljas teatris. "Giudittat" ja "Naeratuste maad" on m\xc3\xb5lemat korra etendatud Vanemuises._NEWLINE_Leh\xc3\xa1r on komponeerinud 30 operetti ja muusikalist kom\xc3\xb6\xc3\xb6diat. Neile lisanduvad kaheksa teose muudetud faabula ja t\xc3\xa4iendavate muusikanumbritega 11 uut redaktsiooni.\n_START_SECTION_\nHelilooming (esmaesitus Viinis, kui pole teisiti m\xc3\xa4rgitud)\n_START_PARAGRAPH_\nDer K\xc3\xbcrassier (ooper, 1892, esit-ta), Rodrigo (ooper, 1893, esit-ta), Kukuschka (ooper, Leipzig, 1896), Arabella, die Kubanerin (komp 1901, esit-ta), Das Club-Baby (komp 1901, esit-ta), Der Klavierstimmer (ka Wiener Frauen, 1902), Der Rastelbinder (1902), Der G\xc3\xb6ttergatte (1904) ja muudetud variant Die Tangok\xc3\xb6nigin (1921), Die Juxheirat (1904), Die lustige Witwe (1905), Peter und Paul reisen ins Schlaraffen-land (1906), Mitislaw der Moderne (1907), Der Mann mit den drei Frauen (1908), Das F\xc3\xbcrstenkind (1909), Der Graf von Luxemburg (1909), Zigeunerliebe (1910), Eva (1911), Rosenstock und Edelweiss (1912), Endlich allein (1914), Der Sterngucher (1916), A pacsirta (Budapest, 1918), Die blaue Mazur (1920), Fr\xc3\xbchling (1922), Frasquita (1922), Die gelbe Jacke (1923) ja muudetud variant Das Land des L\xc3\xa4chelns (Berliin, 1929), Clo-Clo (1924), Paganini (1925), Der Zarewitsch (Berliin, 1927), Friederike (Berliin, 1928), Giuditta (1934), Garabonci\xc3\xa1s di\xc3\xa1k (Budapest, 1943).'