b'\n_START_ARTICLE_\nUkraina ilma Kut\xc5\xa1mata\n_START_PARAGRAPH_\n"Ukraina ilma Kut\xc5\xa1mata" oli Ukrainas 2000.-2001. aastal toimunud protestikampaania. See algas p\xc3\xa4rast ajakirjanik Georgi Gongadze kadumist 16. septembril 2000\xc2\xa0ning Ukraina Sotsialistliku Partei juhi Aleksander Morozi teadet, et Ukraina president Leonid Kut\xc5\xa1ma oli Gongadze kadumisega seotud. Protestid algatas r\xc3\xbchm parteituid \xc3\xbchiskonnategelasi. Meeleavaldustel n\xc3\xb5uti president Kut\xc5\xa1ma, siseminister Kravt\xc5\xa1enko, julgeolekuteenistuse juhi Derkat\xc5\xa1i ja peaprokur\xc3\xb6r Potebenko tagasiastumist. Osalejad ei toetanud \xc3\xbchtki presidendiks soovijat, kuid n\xc3\xb5udsid "Ukraina \xc3\xbchiskondlike, majanduslike ja poliitiliste sidemete s\xc3\xbcsteemi muutmist", sealhulgas "presidentaalse autoritaarsuse" l\xc3\xb5petamist ning \xc3\xbcleminekut parlamentaarsele vabariigile. Meeleavaldusi koordineerisid 1980.-90. aastate tudengiliikumises osalenud parteitu Volod\xc3\xb5m\xc3\xb5r T\xc5\xa1eremiss ja Ukraina Sotsialistliku Partei liige Juri Lutsenko. Erinevalt Oran\xc5\xbeist revolutsioonist suutis valitsus meeleavaldused arvukate vahistamistega maha suruda._NEWLINE_Esimene protestiaktsioon toimus 15. detsembril 2000. Kampaaniat "Ukraina ilma Kut\xc5\xa1mata" toetasid 24 erakonda ja \xc3\xbchiskondlikku organisatsiooni, nende seas Ukraina Sotsialistlik Partei, erakond Sobor, Ukraina Vabariiklik Partei, erakond Reformid ja Kord, Ukraina Rahvusassamblee - Ukraina Rahvuslik Enesekaitse, Ukraina Kommunistlik Noorsooliit, \xc3\x9cleukrainaline T\xc3\xb6\xc3\xb6rahva Partei ja teised, nii rahvuslikud kui ka m\xc3\xb5ned vasakparteid. Osalejad rajasid Kiievi kesklinna telklinnaku, n\xc3\xb5udsid presidendi ja j\xc3\xb5uaetkondade juhtide tagasiastumist ning s\xc3\xb5ltumatut ekspertiisi Gongadze kadumise asjus._NEWLINE_13. veebruaril 2001 kirjutasid president Kut\xc5\xa1ma, peaminister Viktor Ju\xc5\xa1t\xc5\xa1enko ja Ukraina \xc3\x9clemraada eesistuja Ivan Plju\xc5\xa1t\xc5\xa1 alla "kolme kirjale", milles nimetasid meeleavaldajaid "fa\xc5\xa1istideks"._NEWLINE_9. m\xc3\xa4rtsil 2001 toimus Ukraina presidendi administratsiooni hoone juures kokkup\xc3\xb5rge meeleavaldajate ja miilitsa eri\xc3\xbcksuse Berkut vahel. Kinni peeti mitusada protestijat, 19 neist m\xc3\xb5isteti "massiliste korratuste organiseerimise eest" vangi 2 kuni 4,5 aastaks._NEWLINE_Meeleavaldused j\xc3\xa4tkusid 2001. aasta aprillini. Algatuse survel saatis president Kut\xc5\xa1ma erru siseministri ja julgeolekuteenistuse juhi.\n_START_SECTION_\nPikaajaline m\xc3\xb5ju\n_START_PARAGRAPH_\nSamal aastal vabastas president Kut\xc5\xa1ma ametist peaminister Viktor Ju\xc5\xa1t\xc5\xa1enko, kes liitus opositsiooniga. 2002. aasta parlamendivalimistel juhtis ta valimilisliitu Meie Ukraina, mis v\xc3\xb5itis valimised, kuid ei suutnud moodustada \xc3\x9clemraadas enamust. Koalitsioonis osalesid paljud protestide juhid, ehkki mitmed liitusid ka Sotsialistliku Partei ja Julija T\xc3\xb5mo\xc5\xa1enko valimisliiduga, kellest hiljem said Meie Ukraina poliitilised liitlased._NEWLINE_Ju\xc5\xa1t\xc5\xa1enko kampaania 2004. aasta presidendivalimistel kasutas olulisel m\xc3\xa4\xc3\xa4ral "Ukraina ilma Kut\xc5\xa1mata" loosungeid ja taktikat. Massilise h\xc3\xa4\xc3\xa4ltev\xc3\xb5ltsimise ajendil toimunud Oran\xc5\xbe revolutsioon toimus sarnaselt kampaaniaga "Ukraina ilma Kut\xc5\xa1mata" ning mitmed poliitikud ja aktivistid osalesid m\xc3\xb5lemas._NEWLINE_P\xc3\xa4rast presidendiks saamist m\xc3\xa4\xc3\xa4ras Ju\xc5\xa1t\xc5\xa1enko \xc3\xbche kampaaniajuhtidest Juri Lutsenko siseministriks ning Julija T\xc3\xb5mo\xc5\xa1enko peaministriks.'