b'\n_START_ARTICLE_\nViienda koalitsiooni s\xc3\xb5da\n_START_SECTION_\nTaust\n_START_PARAGRAPH_\nEuroopa oli s\xc3\xb5tta haaratud, kui revolutsiooniline Prantsusmaa oli sunnitud j\xc3\xb5udu katsuma rea koalitsioonidega, aastast 1792 peaaegu vahet pidamata. P\xc3\xa4rast viit aastat s\xc3\xb5da alistas Prantsuse Vabariik aastal 1797 Esimese koalitsiooni. Teine koalitsioon moodustati aastal 1798, vaid alistamiseks. M\xc3\xa4rtsis 1802 leppisid Prantsusmaa (n\xc3\xbc\xc3\xbcd Napoleoni, kui Esimese konsuli juhtimisel) ja ainus allesj\xc3\xa4\xc3\xa4nud vaenlane Suurbritannia kokku l\xc3\xb5petada vaenutegevus Amiensi rahuga. Esimest korda k\xc3\xbcmne aasta jooksul oli kogu Euroopas rahu. Siiski j\xc3\xa4id paljud lahkarvamused kahe poole vahel lahendamata ja Amiensis kokkulepitu rakendamine n\xc3\xa4is \xc3\xbcha suurema probleemina. Suurbritannia pani pahaks, et peab tagastama k\xc3\xb5ik oma koloniaalvallutused aastast 1793, kui Prantsusmaa v\xc3\xb5is s\xc3\xa4ilitada enamuse oma vallutatud territooriume Euroopas. Prantsusmaa oli vahepeal pahane, et Briti v\xc3\xa4ed pole lahkunud Maltalt. Mais 1803 kuulutas Suurbritannia Prantsusmaale s\xc3\xb5ja.\n_START_SECTION_\nKolmas koalitsioon (1804\xe2\x80\x931805)\n_START_PARAGRAPH_\nTaasalustatud vaenutegevuses plaanis Napoleon (aastal 1804 keisriks kuulutatud) sissetungi Inglismaale, kulutades suurema osa j\xc3\xa4rgmisest kahest aastast (1803\xe2\x80\x931805) sel eesm\xc3\xa4rgil. Detsembris 1804 viis Inglise-Rootsi kokkulepe Kolmanda koalitsiooni loomiseni. Briti peaminister William Pitt veetis 1804. ja 1805. aasta tihedas diplomaatilises tegevuses, mis suunatud uue koalitsiooni loomisele Prantsusmaa vastu ja sissetungiohu k\xc3\xb5rvaldamisele. Vastastikune usaldamatus brittide ja venelaste vahel leevenes mitmete Prantsuse poliitiliste vigade t\xc3\xb5ttu ja aprillis 1805 s\xc3\xb5lmisid nad liidulepingu. H\xc3\xa4irituna P\xc3\xb5hja-Itaalia konsolideerimisest Napoleoni poolt kuningriigiks tema valitsemise alla ja k\xc3\xa4ttemaksuks viimasel kahel korral Prantsusmaalt saadud kaotuste eest \xc3\xbchines Austria m\xc3\xb5ni kuu hiljem koalitsiooniga._NEWLINE_Augustis 1805 tungis Prantsuse Grande Arm\xc3\xa9e Saksa riikidesse lootusega l\xc3\xbclitada Austria s\xc3\xb5jast v\xc3\xa4lja enne, kui Vene v\xc3\xa4ed saabuvad. 25. septembril, p\xc3\xa4rast suurt saladuseshoidmist ja palavikulist marssi, alustas 200 000 Prantsuse s\xc3\xb5durit 260 km rindel Reini \xc3\xbcletamist. Mack oli kogunud suurema osa Austria armeest Ulmi kindlusse Baieris. Napoleon lootis liigutada oma v\xc3\xa4ed p\xc3\xb5hja poole ja teostas kaarja liikumise, mis viis prantslased Austria tagalasse. Ulmi man\xc3\xb6\xc3\xb6ver teostati h\xc3\xa4sti ning 20. oktoobril alistusid Mack ja 23 000 Austria s\xc3\xb5durit Ulmi all, t\xc3\xb5stes Austria vangide koguarvu kampaanias 60 000-ni. Prantslased vallutasid novembris Viini ja tekitasid detsembri alguses Vene-Austria armeele otsustava kaotuse Austerlitzi all. Austerlitz viis Vene v\xc3\xa4gede Kesk-Euroopast v\xc3\xa4ljasaatmiseni ja Austria alandamiseni, mis fikseeriti Pressburgi rahuga 26. detsembril.\n_START_SECTION_\nNeljas koalitsioon (1806\xe2\x80\x931807)\n_START_PARAGRAPH_\nAusterlitz p\xc3\xb5hjustas olulise nihke Euroopa j\xc3\xb5udude tasakaalus. Preisimaa tundis ohtu oma julgeolekule piirkonnas ja l\xc3\xa4ks aastal 1806 koos Venemaaga Prantsusmaa vastu s\xc3\xb5tta osana Neljandast koalitsioonist. 108 000 Prantsuse s\xc3\xb5durit tungis 1806. aasta s\xc3\xbcgisel l\xc3\xa4bi T\xc3\xbc\xc3\xbcringi metsa Preisimaale, teadmata, kus preislased on, ning h\xc3\xb5ivas Saale paremkalda ja Elsteri vasakkalda. Otsustavad s\xc3\xbcndmused leidsid aset 14. oktoobril: 90 000-mehelise armeega purustas Napoleon Hohenlohe Jena all, kuid III korpuse komand\xc3\xb6r Davout \xc3\xbcletas k\xc3\xb5iki, kui tema 27 000 meest pidasid kinni ja alistasid Braunschweigi ja kuningas Friedrich Wilhelm III juhitavad 63 000 preislast Auerstedti all. J\xc3\xb5uline prantslaste j\xc3\xa4litustegevus l\xc3\xa4bi P\xc3\xb5hja-Saksamaa tegi l\xc3\xb5pu Preisi armee riismetele. Siis tungisid prantslased Poolasse, mis oli aastal 1795 Preisimaa, Austria ja Venemaa vahel jaotatud, et kohtuda Vene v\xc3\xa4ega, mis ei olnud v\xc3\xb5imeline Preisimaad p\xc3\xa4\xc3\xa4stma._NEWLINE_Vene ja Prantsuse armeed kohtusid veebruaris 1807 metsikus ja k\xc3\xb5hklevas Eylau lahingus, kuhu j\xc3\xa4i kaotusi 30 000\xe2\x80\x9350 000 meest. Napoleon grupeeris oma v\xc3\xa4ed p\xc3\xa4rast lahingut \xc3\xbcmber ja j\xc3\xa4tkas j\xc3\xa4rgnevatel kuudel venelaste j\xc3\xa4litamist. Tegevus Poolas kulmineerus l\xc3\xb5puks 14. juunil 1807, kui prantslased tuuseldasid oma Vene vastaseid Friedlandi lahingus. Juulis j\xc3\xa4rgnenud Tilsiti rahu l\xc3\xb5petas kaks aastat verevalamist ja j\xc3\xa4ttis Prantsusmaa domineerivaks j\xc3\xb5uks Euroopa kontinendil. See n\xc3\xb5rgendas oluliselt ka Preisimaad ja moodustas Prantsuse-Vene telje, mis m\xc3\xb5eldud Euroopa riikide vaheliste vaidluste lahendamiseks.\n_START_SECTION_\nPrantslased P\xc3\xbcrenee poolsaarel (1807\xe2\x80\x931809)\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa4rast Apelsinide s\xc3\xb5da v\xc3\xb5ttis Portugal omaks topeltpoliitika. \xc3\x9chest k\xc3\xbcljest s\xc3\xb5lmis Brasiilia prints Jo\xc3\xa3o Portugali regendina Prantsusmaa ja Hispaaniaga Badajozi rahu, millega v\xc3\xb5ttis kohustuse sulgeda sadamad Briti kaupadele. Teisest k\xc3\xbcljest, mitte tahtes rikkuda Windsori lepingut Portugali vanima liitlase Suurbritanniaga, lubas ta sellisel kaubandusel j\xc3\xa4tkuda ja s\xc3\xa4ilitas salajased diplomaatilised suhted nendega. Siiski kogus Jo\xc3\xa3o p\xc3\xa4rast Prantsuse-Hispaania kaotust Trafalgari lahingus julgust ning j\xc3\xa4tkas ametlikult diplomaatilisi ja kaubandussuhteid Suurbritanniaga. _NEWLINE_Rahulolematuna Portugali valitsuse sellise poliitika muutuse p\xc3\xa4rast, saatis Napoleon armee Portugali r\xc3\xbcndama. 17. oktoobril 1807 \xc3\xbcletas 24 000 Prantsuse s\xc3\xb5durit kindral Junot juhtimisel Hispaania loal P\xc3\xbcreneed ja suundus Portugali j\xc3\xb5ustama Napoleoni Kontinentaalblokaadi. See oli esimene samm sellest, millest sai kuueaastane Poolsaare s\xc3\xb5da, v\xc3\xb5itlus, mis kurnas ja n\xc3\xb5rgendas palju Prantsuse keisririiki. 1808. aasta talve jooksul kaasati Prantsuse agente \xc3\xbcha rohkem Hispaania siseasjadesse, p\xc3\xbc\xc3\xbcdega \xc3\xb5hutada lahkhelisid Hispaania kuningliku perekonna liikmete vahel. 16. veebruaril 1808 teostusid l\xc3\xb5puks prantslaste salajased mahhinatsioonid, kui Napoleon teatas, et ta sekkub vahendamiseks rivaalitsevate poliitiliste fraktsioonide vahel Hispaania kuninglikus perekonnas. Marssal Murat viis 120 000 s\xc3\xb5durit Hispaaniasse ja prantslased saabusid 24. m\xc3\xa4rtsil Madridi, kus m\xc3\xb5ni n\xc3\xa4dal hiljem puhkesid metsikud rahutused okupatsiooni vastu. Vastupanu Prantsuse agressioonile ulatus varsti \xc3\xbcle kogu riigi. \xc5\xa0okeeriv prantslaste kaotus Bail\xc3\xa9ni lahingus juulis andis lootust Napoleoni vaenlastele ja veenis osaliselt Prantsuse keisrit isiklikult sekkuma. Uus Prantsuse armee Napoleoni juhtimisel \xc3\xbcletas Ebro s\xc3\xbcgisel ja tegeles l\xc3\xb6\xc3\xb6k l\xc3\xb6\xc3\xb6gi j\xc3\xa4rel vastasolevate Hispaania v\xc3\xa4gedega. Napoleon sisenes Madridi 4. detsembril koos 80 000 s\xc3\xb5duriga. Siis saatis ta oma v\xc3\xa4ed Moore\'i Briti v\xc3\xa4gede vastu. Britid aeti kiiresti rannikule ja p\xc3\xa4rast viimast vastasseisu Coru\xc3\xb1a lahingus jaanuaris 1809 taandusid nad Hispaaniast t\xc3\xa4ielikult.\n_START_SECTION_\nAustria j\xc3\xa4\xc3\xa4b \xc3\xbcksi\n_START_PARAGRAPH_\nAustria p\xc3\xbc\xc3\xbcdles j\xc3\xa4rjekordsesse vastasseisu Prantsusmaaga, et k\xc3\xa4tte maksta eelnevate kaotuste eest, ja arengud Hispaanias vaid julgustasid seda suhtumist. Austria ei saanud loota Vene toetusele, kuna viimane oli aastal 1809 s\xc3\xb5jas Suurbritanniaga, Rootsiga (mis t\xc3\xa4hendas, et Austria ei saanud loota ka Rootsi toetusele) ja Osmanite riigiga. Friedrich Wilhelm III lubas alguses Austriat aidata, kuid taandus enne konflikti algust. Britid olid olnud Prantsuse keisririigiga s\xc3\xb5jas kuus aastat. Austria rahandusministri aruanne \xc3\xbctles, et raha saab otsa 1809. aasta keskpaigaks, kui otsustatakse mobiliseerida sama suur armee, millise austerlased moodustasid Kolmandas koalitsioonis. Kuigi Karl hoiatas, et austerlased ei ole valmis veel \xc3\xbcheks vastasseisuks Napoleoniga, hoiak, mis asetas ta niinimetatud "rahu partei" sekka, ei tahtnud ta n\xc3\xa4ha armee demobiliseerimist. 8. veebruaril 1809 olid s\xc3\xb5jatoetajad l\xc3\xb5puks edukad, kui keiserlik valitsus otsustas salaja astuda s\xc3\xb5tta Prantsusmaa vastu.\n_START_SECTION_\nAustria reformid\n_START_PARAGRAPH_\nAusterlitz ja j\xc3\xa4rgnenud Pressburgi rahu aastal 1805 n\xc3\xa4itasid, et Austria armee vajas reforme. Napoleon oli pakkunud Karlile p\xc3\xa4rast Austerlitzi Austria trooni, tegu, mis tekitas s\xc3\xbcgavaid kahtlusi Karli vennas, Austria keisris Franz II-s. Isegi kui Karl lubati juhtima Austria armee reforme, k\xc3\xa4skis Franz s\xc3\xb5jalisel n\xc3\xb5uandekogul (Hofkriegsrat) Karli kui \xc3\xbclemjuhataja tegevusel silma peal hoida._NEWLINE_Aastal 1806 andis Karl v\xc3\xa4lja armee ja \xc3\xbcksuse taktika uue juhendi. Peamine taktikaline uuendus oli m\xc3\xb5iste "mass", ratsav\xc3\xa4evastane moodustis, mis luuakse aukude sulgemiseks ridades. Siiski ei meeldinud uuendus Austria v\xc3\xa4ejuhtidele ja seda kasutati harva vaid Karli otsese j\xc3\xa4relevalve all. P\xc3\xa4rast nurjumisi Ulmi ja Austerlitzi all l\xc3\xa4ksid austerlased tagasi kuus-kompaniid-pataljonis mudeli kasutamisele, loobudes neli-kompaniid-pataljonis mudelist, mille v\xc3\xb5ttis s\xc3\xb5ja eel\xc3\xb5htul aastal 1805 kasutusele Mack. Probleemid p\xc3\xbcsisid vaatamata reformidele. Austerlastel puudus arvukalt k\xc3\xa4hmlejaid, et edukalt v\xc3\xb5idelda oma Prantsuse vastastega, ratsav\xc3\xa4gi oli sageli jaotatud kogu armee \xc3\xbcksikutesse \xc3\xbcksustesse, takistades \xc5\xa1okki ja l\xc3\xb6\xc3\xb6gij\xc3\xb5udu, mis oli omane Prantsuse s\xc3\xbcsteemile, ja kuigi Karl imiteeris Prantsuse korpuste juhtimisstruktuure, olid Austria relvaj\xc3\xb5udude juhid initsiatiivi haaramisel sageli ettevaatlikud, s\xc3\xb5ltudes suuresti kirjalikest k\xc3\xa4skudest ja pikalevenivast planeerimisest enne otsuse tegemist._NEWLINE_Veel \xc3\xbcks reform oli, et Austria, olles kaotanud palju ohvitsere, veterane ja eliits\xc3\xb5dureid ning regulaarv\xc3\xa4elasi, ja olles v\xc3\xb5imetu kutsuma liitlasi, v\xc3\xb5ttis kasutusele Lev\xc3\xa9e en masse, mida varem kasutasid prantslased. Selleks ajaks olid prantslased Lev\xc3\xa9e en masse j\xc3\xa4tnud ning moodustasid regulaararmee, mis p\xc3\xb5hines lahingus karastunute ja eliitveteranide tuumikul. Kummalisel \xc3\xbcmberp\xc3\xb6\xc3\xb6ratud moel v\xc3\xb5rreldes varasemate Napoleoni s\xc3\xb5dadega, kus v\xc3\xa4hese kogemusega ja sageli teenistusse sunnitud prantslased v\xc3\xb5itlesid professionaalse Austria armee vastu, saadeti suur hulk kogemusteta ja vaid baasv\xc3\xa4lja\xc3\xb5ppe ja varustusega Austria v\xc3\xa4rvatuid lahinguv\xc3\xa4ljale h\xc3\xa4sti v\xc3\xa4lja\xc3\xb5petatud, lahingus karastunud ja h\xc3\xa4sti varustatud Prantsuse Grande Arm\xc3\xa9e vastu.\n_START_SECTION_\nAustria ettevalmistused\n_START_PARAGRAPH_\nKarl ja Hofkriegsrat olid jagunenud strateegia osas, kuidas prantslasi r\xc3\xbcnnata. Karl tahtis p\xc3\xb5hij\xc3\xb5ude B\xc3\xb6\xc3\xb6mimaalt, mis olid m\xc3\xb5eldud Prantsuse v\xc3\xa4gede isoleerimiseks P\xc3\xb5hja-Saksamaal ja viinuks kiirele otsustamisele. Suur osa Austria armeest oli juba siia koondunud, nii et see n\xc3\xa4is loomuliku operatsioonina. Hofkriegsrat ei n\xc3\xb5ustunud Doonau p\xc3\xa4rast, mis eraldas Karli ja tema venna Johanni v\xc3\xa4gesid. Selle asemel soovitati, et pear\xc3\xbcnnak tuleb k\xc3\xa4ivitada l\xc3\xb5una pool Doonaud, et s\xc3\xa4ilitada turvalisemat sidet Viiniga. L\xc3\xb5puks said nad oma tahtmise, kuid v\xc3\xa4\xc3\xa4rtuslikku aega oli kaotatud. Austria plaan kutsus B\xc3\xb6\xc3\xb6mimaa korpused (I Bellegarde juhtimisel, 38 000 meest, ja II Kolowrati juhtimisel, 20 000 meest) r\xc3\xbcndama B\xc3\xb6\xc3\xb6mimaa m\xc3\xa4gedest Chami teed pidi Regensburgi, 66 000 mehest koosnev Austria tsenter ja reserv (Hohenzollerni III, Rosenbergi IV ja Lichtensteini I reservkorpus) pidid samal eesm\xc3\xa4rgil edenema l\xc3\xa4bi Schardingi ning vasak tiib (ertshertsog Ludwigi V, Hilleri VI ja Kienmayeri II reservkorpus, kokku 61 000 meest) pidi liikuma Landshuti suunas ja kaitsma tiivalt.\n_START_SECTION_\nErfurdi kongress (1808)\n_START_PARAGRAPH_\nTilsitis tegi Napoleon Venemaa tsaarist Aleksandrist imetleja, kuid Erfurdi kongressi ajaks septembrist oktoobrini 1808 hakkasid prantslastevastased tunded Vene \xc3\xb5ukonnas \xc3\xa4sja sepistatud liitu \xc3\xa4hvardama. Napoleon ja tema v\xc3\xa4lisminister Jean-Baptiste Nomp\xc3\xa8re de Champagny p\xc3\xbc\xc3\xbcdsid veel kord liitu kinnitada, et v\xc3\xb5imaldada Napoleonil lahendada Hispaania asju, samuti ette valmistada \xc3\xa4hvardavat s\xc3\xb5da Austriaga. Napoleonile t\xc3\xb6\xc3\xb6tas vastu tema endine v\xc3\xa4lisminister Charles Maurice de Talleyrand-P\xc3\xa9rigord, kes oli selleks ajaks j\xc3\xb5udnud j\xc3\xa4reldusele, et Napoleon ja tema s\xc3\xb5japoliitika viivad Prantsusmaa h\xc3\xa4vinguni, ja kes andis Aleksandrile salaja n\xc3\xb5u seista vastu Napoleoni n\xc3\xb5udmistele._NEWLINE_V\xc3\xa4ljaspool kohtumisi s\xc3\xbcndis Erfurdi kokkulepe (14 artiklit), milles kutsuti Suurbritanniat \xc3\xbcles loobuma s\xc3\xb5jast Prantsusmaa vastu, tunnistati Venemaa Soome-vallutust Rootsilt ja kinnitati, et s\xc3\xb5ja korral Austriaga abistab Venemaa Prantsusmaad "parimal v\xc3\xb5imalikul moel". Kaks keisrit lahkusid oma kodumaale 14. oktoobril. Kuus kuud hiljem algas oodatud s\xc3\xb5da Austriaga ja Aleksander aitas Prantsusmaad nii v\xc3\xa4he kui v\xc3\xb5imalik (kuigi Sch\xc3\xb6nbrunni rahuga sai Venemaa osa Austria Poola territooriumist, nimelt Tarnopoli piirkonna, v\xc3\xa4hemalt neutraliteedi s\xc3\xa4ilitamise eest). Aastaks 1810 kaalusid m\xc3\xb5lemad keisrid teineteisega s\xc3\xb5da, tingitud peamiselt j\xc3\xb5ustunud Kontinentaalblokaadi majanduslikust survest. Erfurt oli viimane kohtumine kahe keisri vahel.\n_START_SECTION_\nPrantsuse ettevalmistused\n_START_PARAGRAPH_\nNapoleon ei olnud Austria plaanide ja kavatsuste suhtes t\xc3\xa4iesti kindel. Ta oli sel ajal Pariisis ja juhendas peamist Prantsuse v\xc3\xa4likomand\xc3\xb6ri L\xc3\xb5una-Saksamaal, Berthier\'d positsioonide ja koondumiste suhtes. Tema j\xc3\xa4medad m\xc3\xb5tted v\xc3\xb5imaliku saabuva kampaania suhtes sisaldasid otsust teha Doonau org peamiseks operatsioonide teatriks, nagu see oli aastal 1805, ja siduda Austria v\xc3\xa4ed, mis v\xc3\xb5isid tungida P\xc3\xb5hja-Itaaliasse, paigutades m\xc3\xb5ned oma v\xc3\xa4ed, mida juhiksid Eug\xc3\xa8ne ja Marmont. Vigane luure andis Napoleonile mulje, et peamine Austria r\xc3\xbcnnak tuleb Doonaust p\xc3\xb5hjas. 30. m\xc3\xa4rtsil kirjutas ta Berthier\'le kirja, selgitades oma kavatsust koguda umbes 140 000 s\xc3\xb5durit Regensburgi \xc3\xbcmbrusse, kaugel p\xc3\xb5hjas, kuhu austerlased plaanisid teha r\xc3\xbcnnaku. Need v\xc3\xa4\xc3\xa4ritim\xc3\xb5istmised Austria m\xc3\xb5tteviisi kohta j\xc3\xa4tsid Prantsuse armee halvasti paiknema, kui vaenutegevus algas.\n_START_SECTION_\nS\xc3\xb5ja k\xc3\xa4ik\n_START_PARAGRAPH_\nS\xc3\xb5da viis reformitud Austria armee vastu Prantsuse veteranide ja v\xc3\xa4rvatute kogumile. Suurte s\xc3\xb5jakohustustega, mis kestis aprillist juulini aastal 1809, saavutas Napoleon kiire v\xc3\xb5idu, mis iseloomustas tema eelmisi kampaaniaid. Siiski t\xc3\xa4histas Viienda koalitsiooni s\xc3\xb5da ka viimast aega, kus Napoleon ja Prantsuse keisririik saavutasid nii otsustavaid v\xc3\xb5ite.\n_START_SECTION_\nAustria r\xc3\xbcndab esimesena\n_START_PARAGRAPH_\n10. aprilli varahommikul \xc3\xbcletasid Austria armee eelv\xc3\xa4ed Inni ja tungisid Baierisse. Halvad teed ja j\xc3\xa4ine vihm aeglustasid Austria edenemist esimesel n\xc3\xa4dalal, kuid vastas olevad Baieri v\xc3\xa4ed taganesid j\xc3\xa4rk-j\xc3\xa4rgult. Austria r\xc3\xbcnnak toimus umbes n\xc3\xa4dal enne Napoleoni ootusi ja tema eemalolekul muutus Berthier\' roll v\xc3\xa4ga kriitiliseks. Berthier (kelle p\xc3\xb5hit\xc3\xb6\xc3\xb6 oli staabit\xc3\xb6\xc3\xb6) osutus mitte k\xc3\xbcllalt heaks v\xc3\xa4likomand\xc3\xb6riks, iseloomujoont raskendas asjaolu, et mitmed teated Pariisist hilinesid ja m\xc3\xb5isteti valesti, kui need l\xc3\xb5puks peakorterisse saabusid. Samas kui Napoleon kirjutas Berthier\'le, et Austria r\xc3\xbcnnak enne 15. aprilli v\xc3\xb5etakse vastu \xc3\xbcldise prantslaste koondumisega \xc3\xbcmber Donauw\xc3\xb6rthi ja Augsburgi, keskendus Berthier lausele, et Davout peaks oma III korpusega j\xc3\xa4\xc3\xa4ma Regensburgi \xc3\xbcmber ja k\xc3\xa4skis Raudsel marssalil liikuda tagasi linna vaatamata suurele Austria survele._NEWLINE_Grande Arm\xc3\xa9e d\'Allemagne oli n\xc3\xbc\xc3\xbcd ohtlikus seisus, kui kahte tiiba eraldas 121 km ja \xc3\xbchendas tilluke Baieri v\xc3\xa4gede kordon. Berthier, Prantsuse marssalid ning ohvitserid ja s\xc3\xb5durid olid k\xc3\xb5ik silmn\xc3\xa4htavalt pettunud pealtn\xc3\xa4ha m\xc3\xb5ttetutest marssidest ja vastumarssidest. 16. aprillil l\xc3\xb5i Austria eelv\xc3\xa4gi baierlased tagasi Landshuti juures ja tagas \xc3\xb5htuks hea \xc3\xbcletuskoha \xc3\xbcle Isari. P\xc3\xa4rast raevukat reisi Pariisist saabus Napoleon 17. aprillil l\xc3\xb5puks Donauw\xc3\xb6rthi. Karl \xc3\xb5nnitles ennast kampaania eduka alguse eest ning plaanis h\xc3\xa4vitada Davout\' ja Lefebvre\'i isoleeritud korpused topelthaarava man\xc3\xb6\xc3\xb6vriga. Kui Napoleon sai aru, et olulised Austria j\xc3\xb5ud on juba \xc3\xbcle Isari ja marsivad Doonau suunas, n\xc3\xb5udis ta, et kogu Prantsuse armee seataks 48 tunniga Ilmi taha \xc3\xbcles bataillon carr\xc3\xa9 rivistuses, k\xc3\xb5ik lootuses parandada Berthier\' vead ja saavutada edukas koondumine.  Tema k\xc3\xa4sud olid ebarealistlikud, kuna ta alahindas Austria v\xc3\xa4gede arvu, mis suundusid Davout\' poole; Napoleon uskus, et Karlil on vaid \xc3\xbcks korpus \xc3\xbcle Isari, kuid tegelikult oli austerlastel Regensburgi suunas vantsimas viis korpust, kokku 80 000 meest. Napoleon vajas midagi kiiresti oma vasaku tiiva kaitseks kokkukukkumise eest.\n_START_SECTION_\nLandshuti man\xc3\xb6\xc3\xb6ver\n_START_PARAGRAPH_\nDavout aimas probleeme ja taganes oma korpusega Regensburgist, j\xc3\xa4ttes kaitseks garnisoni vaid 2000 meest. P\xc3\xb5hja poole suunduvad Austria kolonnid sattusid 19. aprilli varajastel tundidel Kelheim-Abbachi piirkonnas neljale Prantsuse kolonnile, mis liikusid l\xc3\xa4\xc3\xa4nest Neustadti suunas. Austria r\xc3\xbcnnakud olid aeglased, koordineerimata ja kogenud Prantsuse III korpuse poolt kergesti t\xc3\xb5rjutavad. Napoleon teadis, et Davout\' sektoris v\xc3\xb5ideldi, ja oli juba v\xc3\xa4lja t\xc3\xb6\xc3\xb6tanud uue strateegia, millega ta lootis austerlasi l\xc3\xbc\xc3\xbca: kui austerlased r\xc3\xbcndasid p\xc3\xb5hjasuunas, pidi Mass\xc3\xa9na korpus, hiljem t\xc3\xa4iendatud Oudinot\' v\xc3\xa4gedega, r\xc3\xbcndama kagusse Freisingi ja Landshuti suunas lootusega kogu Austria liin tagasi t\xc3\xb5rjuda ja leevendada survet Davout\'le. Napoleon oli k\xc3\xbcllaltki kindel, et Davout\' ja Lefebvre\'i \xc3\xbchendkorpused suudavad austerlasi kinni hoida, kuni tema teised v\xc3\xa4ed liiguvad Austria tagalasse. _NEWLINE_R\xc3\xbcnnak algas h\xc3\xa4sti, kui Abensbergi kaitsev keskne Austria V korpus andis prantslaste edenemisele teed. Napoleon oli aga t\xc3\xb6\xc3\xb6tanud valedel eeldustel, mis tegi tema eesm\xc3\xa4rkide saavutamise raskeks. Mass\xc3\xa9na edenemine Landshuti suunas n\xc3\xb5udis liiga palju aega, mis v\xc3\xb5imaldas Hilleril p\xc3\xb5geneda l\xc3\xb5unasse \xc3\xbcle Isari. Doonau sild, mis pakkus kerget ligip\xc3\xa4\xc3\xa4su Regensburgile ja idakaldale, ei olnud purustatud, v\xc3\xb5imaldades austerlastel minna \xc3\xbcle j\xc3\xb5e ja muutes asjatuks prantslaste lootused vaenlase t\xc3\xa4ielikuks purustamiseks. 20. aprillil olid austerlased kandnud kaotusi 10 000 meest, kaotanud 30 kahurit, 600 laskemoonavankrit ja 7000 muud veokit, kuid olid veel tugev v\xc3\xb5itlusj\xc3\xb5ud. Hiljem \xc3\xb5htul taipas Napoleon, et p\xc3\xa4eva v\xc3\xb5itlustes oli olnud vaid kaks Austria korpust. Karlil oli soovi korral veel hea v\xc3\xb5imalus p\xc3\xb5geneda itta \xc3\xbcle Straubingi. _NEWLINE_21. aprillil sai Napoleon Davout\'lt l\xc3\xa4kituse, milles r\xc3\xa4\xc3\xa4giti suurest kokkup\xc3\xb5rkest Teugen-Hauseni juures. Davout hoidis oma positsioone, ja kuigi Napoleon saatis abiv\xc3\xa4gesid, seisis umbes 36 000 Prantsuse s\xc3\xb5durit 75 000 austerlase vastu. Kui Napoleon l\xc3\xb5puks taipas, et Karl ei olegi itta taandunud, korraldas ta Grande Arm\xc3\xa9e telje \xc3\xbcmber operatsiooniks, mis sai tuntuks kui Landshuti man\xc3\xb6\xc3\xb6ver. K\xc3\xb5ik v\xc3\xb5imalikud Prantsuse v\xc3\xa4ed, v\xc3\xa4lja arvatud 20 000 s\xc3\xb5durit Bessi\xc3\xa8res\'i juhtimisel, kes j\xc3\xa4litasid Hillerit, paiskusid n\xc3\xbc\xc3\xbcd Eckm\xc3\xbchli vastu p\xc3\xbc\xc3\xbcda teisel katsel austerlased l\xc3\xb5ksu ja leevendada \xc3\xbcmberpiiratud kamraadide katsumusi. 22. aprillil j\xc3\xa4ttis Karl 40 000 Rosenburgi ja Hohenzollerni juhitud s\xc3\xb5durit r\xc3\xbcndama Davout\'d ja Lefebvre\'i, kui eraldas kaks Kollowrati ja Lichtensteini juhitavat korpust marssima Abbachi ja saavutama vaieldamatu kontroll j\xc3\xb5ekalda \xc3\xbcle. Kell 1.30 p\xc3\xa4rastl\xc3\xb5unal kuuldus aga l\xc3\xb5unast kanonaad \xe2\x80\x93 Napoleon oli saabunud. Davout k\xc3\xa4skis kohe r\xc3\xbcnnata kogu rindejoonel, vaatamata arvulisele v\xc3\xa4hemusele; 10. kergejalav\xc3\xa4er\xc3\xbcgement tungis edukalt Leuchlingi k\xc3\xbclla ja vallutas Unter-Leuchlingi kohutavate inimkaotustega. Napoleoni abiv\xc3\xa4ed kurnasid varsti Austria vasaktiiba. Eckm\xc3\xbchli lahing l\xc3\xb5ppes veenva Prantsuse v\xc3\xb5iduga ja Karl otsustas taanduda \xc3\xbcle Doonau Regensburgi suunas. Napoleon laskis siis Mass\xc3\xa9nal vallutada Straubingi idas, kui \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud armee j\xc3\xa4litas p\xc3\xb5genevaid austerlasi. Prantslastel \xc3\xb5nnestus vallutada Regensburg p\xc3\xa4rast kuulsusrikast s\xc3\xb6\xc3\xb6stu marssal Lannes\' juhtimisel, kuid enamik Austria armeest p\xc3\xb5genes edukalt B\xc3\xb6\xc3\xb6mimaale. Napoleon p\xc3\xb6\xc3\xb6ras siis oma t\xc3\xa4helepanu l\xc3\xb5unasse Viini suunas, v\xc3\xb5ideldes reas kokkup\xc3\xb5rgetes Hilleri v\xc3\xa4gede vastu, enamasti suurep\xc3\xa4raselt, Ebelsbergi lahingus 3. mail. K\xc3\xbcmme p\xc3\xa4eva hiljem langes Austria pealinn teist korda viimase nelja aasta jooksul.\n_START_SECTION_\nTeised s\xc3\xb5jatandrid\n_START_PARAGRAPH_\nItaalias l\xc3\xa4ks ertshertsog Johann Napoleoni kasupoja Eug\xc3\xa8ne\'i vastu. Austerlased l\xc3\xb5id aprillis Sacile lahingus tagasi mitu \xc3\xa4pardunud Prantsuse r\xc3\xbcnnakut, sundides Eug\xc3\xa8ne\'i taganema Veronasse ja Adige j\xc3\xb5ele, kuid Eug\xc3\xa8ne grupeeris v\xc3\xa4ed \xc3\xbcmber ja k\xc3\xa4ivitas palju k\xc3\xbcpsema pealetungi, mis ajas austerlased P\xc3\xb5hja-Itaaliast taas v\xc3\xa4lja. Wagrami ajal \xc3\xbchinesid Eug\xc3\xa8ne\'i v\xc3\xa4ed Napoleoni peaarmeega. Dalmaatsias v\xc3\xb5itles Marmont, nimeliselt Eug\xc3\xa8ne\'i k\xc3\xa4su all, kindral Stoichewichi vastu. Marmont k\xc3\xa4ivitas 30. aprillil m\xc3\xa4gipealetungi, kuid selle t\xc3\xb5rjusid tagasi Grenzi jalav\xc3\xa4elased. Marmont ei lasknud siiski esimesel eba\xc3\xb5nnestumisel konflikti tempot dikteerida. Ta tuli pealetungile tagasi ja \xc3\xbchines Napoleoniga Wagramis._NEWLINE_Varssavi hertsogkonnas alistas Poniatowski 19. aprillil austerlased Raszyni all, hoides \xc3\xa4ra Austria v\xc3\xa4gede Wis\xc5\x82a-\xc3\xbcletuse, tungis Austriasse ja sundis austerlased okupeeritud Varssavist taganema (vaata Poola-Austria s\xc3\xb5da). Tiroolis juhtis Andreas Hofer m\xc3\xa4ssu Baieri v\xc3\xb5imu ja Prantsuse domineerimise vastu, mis alguses oli v\xc3\xb5idukas, kuid \xc3\xbclest\xc3\xb5us suruti maha p\xc3\xa4rast Prantsuse v\xc3\xb5itu Wagramis. Hofer hukati aastal 1810 mahalaskmise teel._NEWLINE_Saksimaal olid austerlaste ja braunschweiglaste \xc3\xbchendv\xc3\xa4ed kindral Kienmayeri juhtimisel palju edukamad, v\xc3\xb5ites kindral Junot juhitavat korpust Gefreesi lahingus. P\xc3\xa4rast pealinna Dresdeni v\xc3\xb5tmist ja Napoleoni venna J\xc3\xa9r\xc3\xb4me Bonaparte\'i juhitava armee tagasil\xc3\xb6\xc3\xb6mist, kontrollisid austerlased t\xc3\xb5husalt kogu Saksimaad. Kuid selleks ajaks oli peamine Austria v\xc3\xa4gi juba Wagrami all v\xc3\xb5idetud ja Znaimi vaherahu s\xc3\xb5lmitud._NEWLINE_Madalmaades k\xc3\xa4ivitasid britid Walchereni ekspeditsiooni, et leevendada survet austerlastele. Briti v\xc3\xa4ed \xc3\xbcle 39 000 mehega ehk suurema armeega kui P\xc3\xbcrenee poolsaarel randusid Walcherenis 30. juulil. Siiski olid austerlased selleks ajaks juba s\xc3\xb5ja kaotanud. Walchereni ekspeditsiooni iseloomustas v\xc3\xa4hene v\xc3\xb5itlus, kuid palju inimohvreid. \xc3\x9cle 4000 Briti s\xc3\xb5duri kaotati, ja \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud taganesid detsembris 1809.\n_START_SECTION_\nTagaj\xc3\xa4rjed\n_START_PARAGRAPH_\nKuigi Prantsusmaa ei alistanud Austriat t\xc3\xa4ielikult, kehtestas 14. oktoobril 1809 s\xc3\xb5lmitud Sch\xc3\xb6nbrunni rahu austerlastele siiski raske poliitilise l\xc3\xb5ivu. Rahu tulemusel sai Prantsusmaa K\xc3\xa4rnteni, Kraini ja Aadria mere sadamad, samas Galiitsia anti poolakatele, Salzburgi ala Tiroolist l\xc3\xa4ks baierlastele ja Venemaale loovutati Tarnopoli piirkond. Austria kaotas \xc3\xbcle kolme miljoni alama, umbes 20% kogu rahvastikust. Keiser Franz n\xc3\xb5ustus maksma ka h\xc3\xbcvitist peaaegu 85 miljonit franki, tunnistas Napoleoni venna Josephi Hispaania kuningaks ja kinnitas Briti kaubanduse v\xc3\xa4ljaj\xc3\xa4\xc3\xa4mist tema \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud valdustest. Austria armee ei tohtinud Napoleoni s\xc3\xb5dade kestmise ajal olla kunagi suurem kui 150 000 meest. Austria kaotus sillutas teed Napoleoni abielule keiser Franzi t\xc3\xbctre Marie-Louise\'iga. Napoleon oletas ohtlikult, et tema abielu Marie-Louise\'iga k\xc3\xb5rvaldab Austria kui tulevase ohu, kuid Habsburgid ei olnud perekondlikest suhetest nii ajendatud, kui Napoleon arvas. _NEWLINE_Konflikti m\xc3\xb5ju ei olnud Prantsuse perspektiivist t\xc3\xa4iesti positiivne. M\xc3\xa4ssud Tiroolis ja Vestfaali kuningriigis konflikti kestel olid m\xc3\xa4rgid sellest, et Saksa rahvastiku seas oli palju rahulolematust Prantsuse v\xc3\xb5imu suhtes. Vaid m\xc3\xb5ni p\xc3\xa4ev enne Sch\xc3\xb6nbrunni rahu s\xc3\xb5lmimist l\xc3\xa4henes 18-aastane Friedrich Stap\xc3\x9f v\xc3\xa4gede \xc3\xbclevaatuse ajal Napoleonile ja p\xc3\xbc\xc3\xbcdis keisrit pussitada, kuid ta peatati viimasel hetkel kindral Rappi poolt. Saksa rahvusluse t\xc3\xa4rkav j\xc3\xb5ud oli selleks ajaks liiga tugevasti juurdunud ja Viienda koalitsiooni s\xc3\xb5da m\xc3\xa4ngis selle arengu kasvus t\xc3\xa4htsat rolli. Aastaks 1813, kui Kuues koalitsioon v\xc3\xb5itles prantslastega kontrolli eest Kesk-Euroopas, oli Saksa rahvastik \xc3\xa4gedalt vastu Prantsuse v\xc3\xb5imule ja toetas suuresti liitlasi. _NEWLINE_S\xc3\xb5da kahjustas ka Prantsuse s\xc3\xb5jalist \xc3\xbclemv\xc3\xb5imu ja Napoleoni mainet. Aspern-Esslingi lahing oli esimene suur kaotus Napoleoni karj\xc3\xa4\xc3\xa4ris ja v\xc3\xb5eti enamuse Euroopa poolt soojalt tervitades vastu. Austerlased olid ka n\xc3\xa4idanud, et strateegiline taip ja taktikaline v\xc3\xb5imekus ei olnud enam Prantsuse monopol. Prantslased ise kannatasid tegelikult taktikaliste puuduste all; langus Prantsuse jalav\xc3\xa4e taktikalistes oskustes viis \xc3\xbcha raskematele jalav\xc3\xa4elaste kolonnidele, arengut r\xc3\xb5hutas k\xc3\xb5ige paremini MacDonaldi r\xc3\xbcnnak Wagrami all. Grande Arm\xc3\xa9e kaotas osaliselt oma kvalitatiivse k\xc3\xbclje, kuna v\xc3\xa4rsked v\xc3\xa4rvatud asendasid paljusid Austerlitzi ja Jena veterane, \xc3\xb5\xc3\xb5nestades taktikalist paindlikkust. Lisaks koosnesid Napoleoni armeed \xc3\xbcha enam mitte-Prantsuse kontingendist, mis \xc3\xb5\xc3\xb5nestas moraali. Kuigi Napoleon man\xc3\xb6\xc3\xb6verdas tavap\xc3\xa4rase s\xc3\xa4raga, mida t\xc3\xb5endas esialgse kohutava Prantsuse positsiooni pea peale p\xc3\xb6\xc3\xb6ramine, ulatus tema armeede kasvav suurus isegi \xc3\xbcle tema muljetavaldavate vaimsete v\xc3\xb5imete. S\xc3\xb5japidamise kaal kasvas liiga suureks, et isegi Napoleon sellega t\xc3\xa4ielikult toime tuleks. See oli \xc3\xb5ppetund, mis kordus julmalt Venemaale tungimise ajal aastal 1812.'