b'\n_START_ARTICLE_\nMakarius (Malet\xc3\xb5t\xc5\xa1)\n_START_SECTION_\nHaridus\n_START_PARAGRAPH_\nMetropoliit Makarius s\xc3\xbcndis Lvivi oblasti Turka rajooni Krasne k\xc3\xbclas. 1973. aastal asus ta \xc3\xb5ppima  Odessa vaimulikku seminari ning 1975. aastal p\xc3\xbchitseti ta Vene \xc3\x95igeusu Kiriku (V\xc3\x95K) preestriks. 1982. aastal l\xc3\xb5petas ta Moskva vaimuliku seminari.\n_START_SECTION_\nVene \xc3\x95igeusu Kirikus\n_START_PARAGRAPH_\nTa teenis Vene \xc3\x95igeusu Kirikus preestrina Donetski, Luganski, Rostovi ja Lvivi oblastis.\n_START_SECTION_\nUkraina Autokefaalses \xc3\x95igeusu Kirikus\n_START_PARAGRAPH_\n1989. aastal lahkus ta V\xc3\x95K-st. 1996. aastal p\xc3\xbchitsesid Ukraina Autokefaalse \xc3\x95igeusu Kiriku (UA\xc3\x95K) patriarh  Demetrius (Jarema) ja \xc3\xbclempiiskopid Igor (Isit\xc5\xa1enko) ja Methodius (Kudrjakov) ta Lvivi piiskopkonna piiskopiks. 1997. aastal sai temast ka Rivne ja Vol\xc3\xb5\xc3\xb5nia piiskop, 2001. aastal \xc3\xbclendati ta \xc3\xbclempiiskopiks ning 2011. aastal metropoliidiks. 27. veebruaril 2015. aastal valis erakorraline piiskoppide kogu ta UA\xc3\x95K eestseisja kohuset\xc3\xa4itjaks (locum tenens). 4. juunil 2015 valiti ta UA\xc3\x95K eestseisjaks. Seoses Vene \xc3\x95igeusu Kirikust lahkul\xc3\xb6\xc3\xb6misega pandi ta V\xc3\x95K poolt kirikuvande alla, mille Konstantinoopoli \xc3\x95igeusu Kiriku P\xc3\xbcha Sinod t\xc3\xbchistas 2018. aasta oktoobris.\n_START_SECTION_\nUkraina \xc3\x95igeusu Kirikus\n_START_PARAGRAPH_\nTa osales 2018. aasta l\xc3\xb5pus Ukraina \xc3\x95igeusu Kiriku asutamisel. 2019. aastast on ta Ukraina \xc3\x95igeusu Kiriku P\xc3\xbcha Sinodi alaline liige.'