b'\n_START_ARTICLE_\nJevgenija Albats\n_START_PARAGRAPH_\nJevgenija Markovna Albats (vene keeles \xd0\x95\xd0\xb2\xd0\xb3\xd0\xb5\xd0\xbd\xd0\xb8\xd1\x8f \xd0\x9c\xd0\xb0\xd1\x80\xd0\xba\xd0\xbe\xd0\xb2\xd0\xbd\xd0\xb0 \xd0\x90\xd0\xbb\xd1\x8c\xd0\xb1\xd0\xb0\xd1\x86; s\xc3\xbcndinud 5. septembril 1958 Moskvas) on Venemaa ajakirjanik, politoloog, publitsist ja \xc3\xbchiskonnategelane. _NEWLINE_Ta on 2009. aastast Moskvas v\xc3\xa4ljaantava ajakirja The New Times peatoimetaja ja 2004. aastast raadiojaama Ehho Moskv\xc3\xb5 autorisaate "Poln\xc3\xb5i Albats" saatejuht, samuti Ehho Moskv\xc3\xb5 saate "Osoboje mnenije" ("Eriarvamus") sagedane k\xc3\xbclaline._NEWLINE_Jevgenija Albats on Venemaa Juudi Kongressi \xc3\xbchiskondliku n\xc3\xb5ukogu liige._NEWLINE_2000. aastate teises pooles v\xc3\xb5ttis Albats osa Venemaa opositsiooniliikumisest. 2005. aastal oli ta koos Aleksei Navaln\xc3\xb5i, Ilja Ja\xc5\xa1ini, Marija Gaidari ja Natalia Morariga ausate valimiste toetusmiitingu "Mina olen vaba!" ("\xd0\xaf \xd1\x81\xd0\xb2\xd0\xbe\xd0\xb1\xd0\xbe\xd0\xb4\xd0\xb5\xd0\xbd!") korraldajaid.\n_START_SECTION_\nHaridustee\n_START_PARAGRAPH_\nAlbats l\xc3\xb5petas 1980. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku \xc3\x9clikooli ajakirjandusteaduskonna ajakirjanduse erialal kirjanduskriitiku ja ajalehet\xc3\xb6\xc3\xb6taja kutsega. Oma diplomit\xc3\xb6\xc3\xb6 esitas ta vene konstruktivismi (kirjanduses, teatris ja arhitektuuris) ajaloo teemal._NEWLINE_1993. aastal sai ta Harvardi \xc3\x9clikooli Niemani stipendiumi, t\xc3\xa4nu millele \xc3\xb5ppis aastatel 1994\xe2\x80\x931996 Harvardi \xc3\xbclikooli poliitikateaduste osakonna (Government Department) magistri\xc3\xb5ppes. Magistrit\xc3\xb6\xc3\xb6 (1996) k\xc3\xa4sitles Weimari vabariigi re\xc5\xbeiimi Kolmanda Reichi re\xc5\xbeiimiks transformeerimise mehhanisme Saksamaal aastatel 1919\xe2\x80\x931933. P\xc3\xa4rast magistri\xc3\xb5pinguid j\xc3\xa4tkas ta Harvardi \xc3\xbclikooli vene- ja euraasiauuringute Davise keskuse doktori\xc3\xb5ppes.\n_START_SECTION_\nT\xc3\xb6\xc3\xb6k\xc3\xa4ik\n_START_PARAGRAPH_\n1980. aastatel t\xc3\xb6\xc3\xb6tas Albats Izvestija n\xc3\xa4dalalisas Nedelja ajakirjanikuna, milles avaldas artikleid teaduse teemal, peamiselt osakestef\xc3\xbc\xc3\xbcsikast ja astrof\xc3\xbc\xc3\xbcsikast. 1990. aastal sai ta Alfred Friendly Pressi stipendiumi. See v\xc3\xb5imaldas tal teha kaast\xc3\xb6\xc3\xb6d USA v\xc3\xa4ljaannetele, sealhulgas ajalehele Chicago Tribune._NEWLINE_2004. aastal sai ta Harvardist doktorikraadi politoloogias (doktorit\xc3\xb6\xc3\xb6 "Bureaucrats and Russian Transition: Politics of Accommodation")._NEWLINE_Aastatel 1993\xe2\x80\x931998 pidas ta loenguid NSV Liidu ja Venemaa poliitilise s\xc3\xbcsteemi teemal mitmes USA \xc3\xbclikoolis: Princetonis, Harvardis, Chicago \xc3\x9clikoolis, Pennsylvania Osariigi \xc3\x9clikoolis ja Duke\'i \xc3\x9clikoolis. Aastatel 2002\xe2\x80\x932003 t\xc3\xb6\xc3\xb6tas ta \xc3\xb5ppej\xc3\xb5una Yale\'i \xc3\x9clikooli politoloogia osakonnas ning luges kursusi "N\xc3\xb5ukogude poliitika 1917\xe2\x80\x931991" ja "Venemaa poliitika ja massimeedia 1991\xe2\x80\x932001"._NEWLINE_Aastatel 2003\xe2\x80\x932011 oli Jevgenija Albats Moskvas asuva K\xc3\xb5rgema Majanduskooli (omab rahvusliku uurimis\xc3\xbclikooli staatust) rakenduspolitoloogia teaduskonna \xc3\xbcldise politoloogia kateedri professor.\n_START_SECTION_\nIsiklikku\n_START_PARAGRAPH_\nJevgenija Albats oli abielus ajakirjanik Jaroslav Golovanoviga (1932\xe2\x80\x932003). Nende t\xc3\xbctar Olga Golovanova (s\xc3\xbcndinud 1988) l\xc3\xb5petas Brandeisi \xc3\x9clikooli. Jevgenija Albatsi \xc3\xb5de Tatjana Komarova (1952\xe2\x80\x932010) oli teleajakirjanik.'