b'\n_START_ARTICLE_\nAprioorne \xc3\xb5igustus\n_START_PARAGRAPH_\nAprioorne \xc3\xb5igustus on \xc3\xb5igustus (episteemiline \xc3\xb5igustus), mis on kogemusest s\xc3\xb5ltumatu ning toetub \xc3\xbcksnes m\xc3\xb5istusele ja sellest propositsioonist arusaamiseks, mille uskumist \xc3\xb5igustatakse.\n_START_SECTION_\nEksimise v\xc3\xb5imalikkus\n_START_PARAGRAPH_\nNagu ka aposterioorne \xc3\xb5igustus, ei taga aprioorne \xc3\xb5igustus \xc3\xb5igustatava uskumuse t\xc3\xb5esust. Seda n\xc3\xa4itavad muu hulgas filosoofilised paradoksid. V\xc3\xb5ib-olla ka selline aprioorselt \xc3\xb5igustatud uskumus, nagu "Igal s\xc3\xbcndmusel on p\xc3\xb5hjus" on kvantmehaanika valguses ekslik.\n_START_SECTION_\nT\xc3\xbchistatavus\n_START_PARAGRAPH_\nPaistab, et nagu ka aposterioorne \xc3\xb5igustus, v\xc3\xb5ib ka aprioorne \xc3\xb5igustus olla lisat\xc3\xb5enditega t\xc3\xbchistatav (defeasible). N\xc3\xa4iteks on n\xc3\xa4htavasti v\xc3\xb5imalik olla aprioorselt \xc3\xb5igustatud uskuma, et \xc3\xb5igustatud t\xc3\xb5ene uskumus on teadmine, kuid Edmund Gettieri t\xc3\xbc\xc3\xbcpi vastun\xc3\xa4ited t\xc3\xbchistavad selle \xc3\xb5igustuse. On m\xc3\xb5eldav, et lisat\xc3\xb5endid on empiirilist laadi. N\xc3\xa4iteks v\xc3\xb5iks aprioorse \xc3\xb5igustuse uskumusele kujul "K\xc3\xb5ik P on Q" t\xc3\xbchistada niisuguse P vaatlemine, mis ei ole Q. See v\xc3\xb5ib-olla ongi juhtunud uskumuse "Igal s\xc3\xbcndmusel on p\xc3\xb5hjus" puhul._NEWLINE_Aprioorse \xc3\xb5igustuse empiirilisele t\xc3\xbchistatavusele v\xc3\xb5idakse vastu v\xc3\xa4ita, et kui niisugune t\xc3\xbchistamine on v\xc3\xb5imalik, siis ei ole \xc3\xb5igustus kogemusest p\xc3\xa4ris s\xc3\xb5ltumatu. Aga asja v\xc3\xb5ib kujutada nii, et \xc3\xb5igustuse aprioorsuse jaoks piisab sellest, kui \xc3\xb5igustus lihtsalt ei kasuta empiirilisi t\xc3\xb5endeid, kuigi neid v\xc3\xb5iks kasutada. See j\xc3\xa4tab lahti v\xc3\xb5imaluse, et on ka niisugune aprioorne \xc3\xb5igustus, mis ei ole kogemuslike t\xc3\xb5enditega t\xc3\xbchistatatav; sellise \xc3\xb5igustuse puhul v\xc3\xb5ib kogemust ignoreerida.\n_START_SECTION_\nMis on aprioorne \xc3\xb5igustus: mis m\xc3\xb5ttes ta on mittekogemuslik?\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x95igustuse aprioorsust kui s\xc3\xb5ltumatust kogemusest saab iseloomustada negatiivselt v\xc3\xb5i positiivselt. Negatiivse iseloomustuse puhul loetletakse kogemuslikud \xc3\xb5igustusallikad (nagu meeltetaju, introspektsioon, m\xc3\xa4lu, tunnistus); kui \xc3\xb5igustusallikas ei kuulu sellesse nimekirja, siis on \xc3\xb5igustus aprioorne. Negatiivsel iseloomustusel on puudusi: nimekirja koostamise kriteerium j\xc3\xa4\xc3\xa4b selgusetuks ja v\xc3\xb5imalike uute \xc3\xb5igustusviiside (selgeltn\xc3\xa4gemine, telepaatia) puhul pole teada, kas need tuleks kogemuse alla arvata. Positiivne iseloomustus v\xc3\xb5ib tugineda kogemuse olemusele. Albert Casullo pakub, et kogemust v\xc3\xb5iks v\xc3\xb5tta loomuliku liigina, et leida selle olemus kogemuslikult. Ent internalismi seisukohast oleks sellest kasu ainult juhul, kui see olemus oleks kirjeldatav fenomenoloogiliselt._NEWLINE_Positiivne iseloomustus v\xc3\xb5ib ka iseloomustada aprioorset \xc3\xb5igustust. \xc3\x9cks v\xc3\xb5imalus on niisugune. Mittej\xc3\xa4relduslik aprioorne \xc3\xb5igustus p\xc3\xb5hineb ainult arusaamisel propositsioonist, mille uskumist \xc3\xb5igustatakse. J\xc3\xa4relduslik aprioorne \xc3\xb5igustus eelduste mittej\xc3\xa4relduslikku aprioorset \xc3\xb5igustust ning arusaamist, kuidas j\xc3\xa4reldus eeldustest j\xc3\xa4reldub v\xc3\xb5i kuidas eeldused j\xc3\xa4reldust toetavad. Ja see viimane arusaamine v\xc3\xb5ib p\xc3\xb5hineda ainult arusaamisel, mis on j\xc3\xa4reldumine.\n_START_SECTION_\nMis laadi propositsioonid on aprioorselt \xc3\xb5igustatavad?\n_START_PARAGRAPH_\nTraditsiooniliselt on arvatud, et aprioorselt \xc3\xb5igustatav on ainult paratamatute propositsioonide uskumine. Kui aga \xc3\xb5igustada saab ka v\xc3\xa4\xc3\xa4rasid propositsioone, siis see ei pea paika._NEWLINE_Saul Kripke (Nimetamine ja paratamatus) j\xc3\xa4rgi kuuluvad paratamatute t\xc3\xb5dede hulka n\xc3\xa4iteks "Vesi on H\xe2\x82\x82O" ja "Ehat\xc3\xa4ht on Koidut\xc3\xa4ht", mis ei ole aprioorselt \xc3\xb5igustatavad._NEWLINE_V\xc3\xb5iks arvata, et aprioorselt \xc3\xb5igustada saab ainult sellise propositsiooni uskumist, mille kohta \xc3\xb5igustaja usub, et see on paratamatult t\xc3\xb5ene. Ent paratamatu t\xc3\xb5esuse m\xc3\xb5iste puudumine \xc3\xb5igustajal ei v\xc3\xa4lista tema uskumuse aprioorset \xc3\xb5igustatust . Samuti saab aprioorne \xc3\xb5igustus olla neil, kes eitavad propositsioonide paratamatut t\xc3\xb5esust._NEWLINE_On arvatud, et aprioorselt \xc3\xb5igustada on v\xc3\xb5imalik ainult propositsioone, mis tunduvad olevat anal\xc3\xbc\xc3\xbctilisi propositsioone. Tundub aga, et aprioorselt \xc3\xb5igustada saab ka propositsioone, mis ei tundu olevat anal\xc3\xbc\xc3\xbctilised, n\xc3\xa4iteks "igal s\xc3\xbcndmusel on p\xc3\xb5hjus," "\xc3\xbckski keha ei saa olla samal ajal \xc3\xbcleni kollane ja \xc3\xbcleni sinine," "\xc3\xbckski keha ei saa korraga olla tervikuna eri kohtades," "imikut l\xc3\xb5bu p\xc3\xa4rast surnuks piinata on moraalselt v\xc3\xa4\xc3\xa4r," "\xc3\xb5nn on seesmine h\xc3\xbcve". Immanuel Kant r\xc3\xa4\xc3\xa4kis aprioorsetest s\xc3\xbcntetilistest otsustustest, millest k\xc3\xbcll v\xc3\xa4hemalt osa k\xc3\xa4ib propositsioonide kohta, mis v\xc3\xb5ivad tunduda anal\xc3\xbc\xc3\xbctilised.'