b'\n_START_ARTICLE_\nSuur p\xc3\xb5genemine\n_START_SECTION_\nAjalugu\n_START_PARAGRAPH_\nN\xc3\xb5ukogude v\xc3\xa4gede 1944. aasta suvine Narva pealetung l\xc3\xb5ppes linna vallutamisega 26. juulil ja sundis Saksa v\xc3\xa4gesid taanduma Tannenbergi kaitseliinile Vaivara Sinim\xc3\xa4gedes. J\xc3\xa4rgnenud erakordselt veristes Sinim\xc3\xa4gede lahingutes ei suutnud Leningradi rinde v\xc3\xa4ed kaitseliini murda. Suutmata l\xc3\xa4bi murda Virumaal, alustas Punaarmee augustis Tartu pealetungi ja vallutas linna 25. augustil. Saksa armee \xc3\xbclemjuhatus otsustas Eesti maha j\xc3\xa4tta. Septembri teisel poolel alustasid sakslased oma v\xc3\xa4gede Eestist v\xc3\xa4ljat\xc3\xb5mbamist, sakslaste taandumisest v\xc3\xb5tsid osa ka eesti \xc3\xbcksused._NEWLINE_Tekkinud interregnumit \xc3\xa4ra kasutades p\xc3\xbc\xc3\xbcdsid rahvuslikult meelestatud iseseisvuslased taastada Eesti riiklikku iseseisvust. 18. septembril 1944, kui Saksa okupatsiooniv\xc3\xa4ed olid Eestist lahkumas, nimetas Peaminister Vabariigi Presidendi \xc3\xbclesandeis J\xc3\xbcri Uluots kehtiva p\xc3\xb5hiseaduse alusel ametisse Otto Tiefi valitsuse. Kuigi \xc3\xa4sjaloodud valitsus deklareeris neutraalsust Teises maailmas\xc3\xb5jas, sai sinimustvalge lipp Pika Hermanni tornis lehvida vaid m\xc3\xb5ne p\xc3\xa4eva: 22. septembril okupeerisid Eesti pealinna N\xc3\xb5ukogude Liidu v\xc3\xa4ed. Vaid m\xc3\xb5ni tund enne seda, kui Punaarmee v\xc3\xa4e\xc3\xbcksused Tallinna j\xc3\xb5udsid, lahkusid pealinnast viimased valitsusliikmed.\n_START_SECTION_\nP\xc3\xb5genemine Saksamaale\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xb5genikevool Saksamaale algas suvel ja j\xc3\xb5udis haripunkti septembris. Evakueeruti s\xc3\xb5jav\xc3\xa4e transpordilaevadel, mis v\xc3\xa4ljusid P\xc3\xa4rnust, Paldiskist ja Tallinnast. Tallinnast lahkusid viimased suured p\xc3\xb5genikelaevad 20. ja 21. septembril ning m\xc3\xb5ned v\xc3\xa4ikesed s\xc3\xb5jalaevad, kuhu ka p\xc3\xb5genikke peale v\xc3\xb5eti, veel 22. septembri hommikul. 21. septembri \xc3\xb5htupoolikul alustas viimane transpordilaevade karavan teed Tallinnast Gotenhafenisse Saksamaal. Konvoisse kuulusid RO-1, RO-22, Hamburg, Lappland, hospitallaev Moero jt. J\xc3\xa4rgmisel hommikul r\xc3\xbcndasid N\xc3\xb5ukogude lennukid karavani. Pommitabamuse sai RO-22, kuid suutis omal j\xc3\xb5ul edasi s\xc3\xb5ita. Laeval oli 130 inimohvrit, nende hulgas 33 eestlast. Kell 11.45 sai pommitabamuse Moero ja vajus k\xc3\xbcmne minutiga p\xc3\xb5hja. Ohvrite arvu ei teata, r\xc3\xa4\xc3\xa4giti, et peale sakslaste v\xc3\xb5is laevas olla 2500\xe2\x80\x933000 eestlast, nende hulgas palju haavatud eesti s\xc3\xb5dureid. Lappland p\xc3\xa4\xc3\xa4stis Moero reisijatest 600\xe2\x80\x93700 inimest. Saksamaale p\xc3\xb5genes kokku umbes 40 000 eestlast.\n_START_SECTION_\nP\xc3\xb5genemine Soome ja sealt Rootsi\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xb5geneti peamiselt kalurimootorpaatide ja v\xc3\xa4iksemate laevadega. Soomlased abistasid Soome saabunud Eesti p\xc3\xb5genikke. P\xc3\xa4rast vaherahu s\xc3\xb5lmimist Soome ja NSV Liidu vahel 19. septembril soovitati k\xc3\xb5igil Eesti Vabariigi kodanikel Soomest lahkuda, sest NSV Liit k\xc3\xa4sitas eestlasi N\xc3\xb5ukogude kodanikena ja n\xc3\xb5udis neid tagasi. Eestlaste transpordi eest Soomest Rootsi hoolitses Soome kaitsepolitsei ohvitser Otto Kumenius. Korralduse selleks sai ta Soome peastaabi (P\xc3\xa4\xc3\xa4maja) luureosakonna \xc3\xbclema abilt kolonel Joel Svante Walld\xc3\xa9nilt. P\xc3\xb5genike kogunemiskohaks oli m\xc3\xa4\xc3\xa4ratud P\xc3\xb5hjalahe sadamalinn Rauma. \xc3\x9cks suurematest laevadest, mis Raumast 25. septembril teele asus, oli Venus, mille pardal oli 863 inimest. P\xc3\xb5genikke ootasid Rootsis abivalmis inimesed, soe toit ja majutamine rahvamajades ja kirikutes.\n_START_SECTION_\nKriitika\n_START_PARAGRAPH_\nHellar Grabbile on j\xc3\xa4\xc3\xa4nud mulje, et Eestis ei m\xc3\xb5isteta alati selle suure p\xc3\xb5genemise olemust ja p\xc3\xb5hjusi: "N\xc3\xa4iteks on uue iseseisvusaja teatmeteostes, kaasa arvatud "Eesti ents\xc3\xbcklopeedia", paljude sellel ajal lahkunute kohta sageli \xc3\xb6eldud "siirdus Saksamaale", "emigreerus Rootsi", v\xc3\xb5i koguni "asus Poola kaudu elama Saksamaale" v\xc3\xb5i "p\xc3\xb5genesid s\xc3\xb5ja eest"." Hellar Grabbi meelest n\xc3\xa4itab sellise terminoloogia kasutamine semantilist segadust ja ajaloolis-poliitilist m\xc3\xb5istmatust, see on p\xc3\xa4rit N\xc3\xb5ukogude okupatsiooniaja m\xc3\xb5tte- ja keelepruugist. "Saksamaale ei "siirdutud" \xe2\x80\x93 tegu ei olnud rahuliku \xc3\xbcmberkolimisega. Rootsi ei "emigreerutud" \xe2\x80\x93 tegu polnud v\xc3\xa4ljar\xc3\xa4ndamisega. Ei p\xc3\xb5genetud s\xc3\xb5ja eest ega s\xc3\xb5ja "jalust"." P\xc3\xb5geneti saabuva N\xc3\xb5ukogude okupatsiooniv\xc3\xb5imu eest, kellelt polnud midagi head oodata.'