b'\n_START_ARTICLE_\nGrimm\n_START_SECTION_\nAjalugu\n_START_PARAGRAPH_\nAntiikajal ei olnud grimm teatris nii vajalik, kuna karakterite loomiseks kasutati maske, mis andsid n\xc3\xa4itlejale v\xc3\xb5imalusi muutuda kellekski teiseks. Thespis oli esimene n\xc3\xa4itleja, kes kasutas oma n\xc3\xa4o maalimiseks pliivalget ja veini. Keskajal kasutati Euroopas v\xc3\xa4rve, et tuua esile erinevaid karaktereid. N\xc3\xa4iteks, kui m\xc3\xa4ngiti jumalat, siis v\xc3\xa4rviti n\xc3\xa4itleja n\xc3\xa4gu valgeks v\xc3\xb5i kuldseks, kui aga inglit, siis v\xc3\xa4rviti n\xc3\xa4gu punaseks. Grimmi kasutati ka Eesti esimestes laulu- ja m\xc3\xa4nguseltsides Revalia (1863) ja Estonia (1865). Nendest m\xc3\xa4nguseltsidest arenesid v\xc3\xa4lja Eesti kutselised teatrid.\n_START_SECTION_\nKaraktergrimm\n_START_PARAGRAPH_\nKaraktergrimmiga luuakse karakterit. Grimeerija v\xc3\xb5ib olla nii loominguline, kui lavastaja v\xc3\xb5i kunstnik on selleks oma kavandite ja visiooniga ruumi j\xc3\xa4tnud. Karakter v\xc3\xb5ib olla kuri, r\xc3\xb5\xc3\xb5mus, pahur v\xc3\xb5i helde n\xc3\xa4oga tegelane, aga ka n\xc3\xa4iteks j\xc3\xa4nes, koll, vanaproua jne. \xc3\x9cksk\xc3\xb5ik, mis teeb n\xc3\xa4itlejast kellegi teise, kasv\xc3\xb5i lisatud s\xc3\xbcnnim\xc3\xa4rk n\xc3\xa4os loob juba karakterit.\n_START_SECTION_\nPortreegrimm\n_START_PARAGRAPH_\nPortreegrimmiga luuakse inimest, kes on p\xc3\xa4riselt eksisteerinud v\xc3\xb5i endiselt eksisteerib. See grimm on matkimine ning proovitakse luua v\xc3\xb5imalikult t\xc3\xa4pselt konkreetset inimest. N\xc3\xa4iteks filmis "Minu Leninid" (1997) tegi Tallinna Linnateatri endine grimeerija Mai M\xc3\xa4nd Kalju Komissarovist v\xc3\xb5imalikult t\xc3\xa4pse Vladimir Iljit\xc5\xa1 Uljanovi ehk Lenini.\n_START_SECTION_\nMahuline grimm\n_START_PARAGRAPH_\nKarakter- ja portreegrimmi saab teha mahulise grimmiga, kui on vaja luua kindlat inimest v\xc3\xb5i mingit karakterit, kus lisatakse juurde l\xc3\xb5ug, p\xc3\xb5sesarnad, otsmik, nina. Vahenditeks on p\xc3\xb5hiliselt silikoonist vormid, mis n\xc3\xa4itleja n\xc3\xa4olt v\xc3\xb5etud vormile plastiliinist ehitatakse ja silikooniga kaetakse. Helve Kelleri ja Mai M\xc3\xa4nni s\xc3\xb5nul kasutati 1960. aastatel mahulise grimmi loomisel ka vatti, mis liimiga n\xc3\xa4itleja n\xc3\xa4ole kleebiti ning marliga kaeti, et moondada n\xc3\xa4gu.\n_START_SECTION_\nMis vahe on grimmil ja maskil?\n_START_PARAGRAPH_\nGrimm ehitatakse \xc3\xbcles inimese n\xc3\xa4olt ning see liigub koos n\xc3\xa4olihastega. Mask on statsionaarne ega liigu inimese n\xc3\xa4olihastega kaasa. Grimmi pealepanemine ja eemaldamine v\xc3\xb5tab kauem aega ning on keerukam kui maski kasutamine. Maski saab lihtsalt n\xc3\xa4o eest \xc3\xa4ra v\xc3\xb5tta ja tagasi panna.\n_START_SECTION_\nValgus- ja varjutoon grimmis\n_START_PARAGRAPH_\nGrimmis m\xc3\xa4ngib v\xc3\xa4ga suurt rolli valgus ja vari. R\xc3\xb5hutades erinevaid kohti, saab muuta inimese n\xc3\xa4gu kas paksuks, kondiseks, kortsuliseks, suurendada p\xc3\xb5sesarnu jne. Kuid selle juures peab olema ettevaatlik, et looming ei muutuks ebaloomulikuks. Valgus saab esile tuua n\xc3\xa4o k\xc3\xb5rgemaid kohti ning vari seevastu lohke ja s\xc3\xbcgavust. Valgustoon (v\xc3\xa4rvina) on n\xc3\xa4o p\xc3\xb5hitoonist paar tooni heledam ning seda lisatakse ninaluu peale, p\xc3\xb5sesarnadele, silma ja kulmu alla. Varjutoon (v\xc3\xa4rvina) on aga m\xc3\xb5ned toonid tumedam kui n\xc3\xa4o p\xc3\xb5hitoon, mis on kasutusel, et modelleerida n\xc3\xa4ojooni \xe2\x80\x93 nina peenemaks v\xc3\xb5i paksemaks, p\xc3\xb5ski madaldada, v\xc3\xa4hendada l\xc3\xb5uaotsa v\xc3\xb5i esile tuua l\xc3\xb5uajoont.\n_START_SECTION_\nGrimm ja valgustuskunst\n_START_PARAGRAPH_\nValgustusel on suur roll grimmikunstis. V\xc3\xb5ib olla tehtud v\xc3\xa4ga hea ja efektne grimm, kuid kui see valgustusega ei sobi, siis v\xc3\xb5ib see lihtsalt laval \xc3\xa4ra kaduda v\xc3\xb5i tooni muuta. Grimeerija peab valgustuskunstnikuga v\xc3\xa4ga tihedalt koost\xc3\xb6\xc3\xb6d tegema, et laval v\xc3\xb5iks grimm esile tulla selliselt, nagu kunstnik on soovinud. Valgustuskunst ja grimm peavad teineteist toetama ja t\xc3\xa4iendama, et esile saaks tulla parim lahendus. Grimeerijal peab olema v\xc3\xa4ga selge arusaam, mida teeb lavavalgustus tema loodud grimmiga.'