b'\n_START_ARTICLE_\nRussalka (monument)\n_START_SECTION_\nKorjandus m\xc3\xa4lestussamba rajamiseks\n_START_PARAGRAPH_\n19. septembril (vkj 7. septembril) 1899 algatasid Siimeoni kirikus meremeeste hingepalvest osav\xc3\xb5tjad m\xc3\xb5tte p\xc3\xbcstitada hukkunud meremeestele m\xc3\xa4lestussammas. Tallinna sadama \xc3\xbclem kontradmiral P. Wulff r\xc3\xa4\xc3\xa4kis sellest m\xc3\xb5ttest mereministeeriumi juhatajale Peterburis, kes selle heaks kiitis. Ta esitas keiser Nikolai II-le palve lubada samba p\xc3\xbcstitamiseks korraldada \xc3\xbcleriigiline korjandus. Jaanuaris 1900 sai Wulff merev\xc3\xa4e peastaabist teate, et korjanduse korraldamine on lubatud. Moodustati vastav komitee Wulffi juhtimisel. Sama aasta aprillis alustati korjandust. See osutus edukaks ka eestlaste hulgas. \xc3\x9cle riigi saadi kokku 61 000 rubla.\n_START_SECTION_\nKavand ja teostus\n_START_PARAGRAPH_\n1901. aasta alguseks valmis komitee palgatud arhitektil Nikolai Thammel m\xc3\xa4lestusm\xc3\xa4rgi kavand. T\xc3\xb6\xc3\xb6 teostamine usaldati skulptor Amandus Adamsonile. Adamsonil valmis m\xc3\xa4lestussamba mudel \xc3\xbche kuu jooksul. Ingli kuju modelliks kasutas Adamson oma 22-aastast majapidajannat Julie-Lisette Rootsit, kellest sai hiljem Tiit Made vanaema.  11. juulil 1901 esitas kontradmiral Wulff samba kavandi keisrile, kes selle heaks kiitis, nagu ka samba paigutamise koha Tallinnas: Kadrioru lossi eest algava promenaadi tipus, mere \xc3\xa4\xc3\xa4res. Et sammas h\xc3\xa4sti m\xc3\xb5jule p\xc3\xa4\xc3\xa4seks, tuli linnavalitsusel osta kaupmees Pfaffilt 1500 rubla eest juurde t\xc3\xa4iendavalt mere\xc3\xa4\xc3\xa4rset maad. Adamsonile maksti kavandi elluviimise eest 10 000 rubla, arhitekt N. Thamm sai 2000 rubla, 9000 rubla maksti Peterburi tehasele Morand ingli kuju, reljeefi ja teiste pronksdetailide valamise eest ning 20 000 rubla Soome firmale Granit raudkivide eest. Tallinna 1. gildi kaupmees Christian Rotermann v\xc3\xb5ttis aga enda kanda k\xc3\xb5ik samba aluse valmistamisega kaasnenud kulud. Russalka m\xc3\xa4lestussamba p\xc3\xbcstitamine l\xc3\xa4ks kokku maksma 67 159 rubla.\n_START_SECTION_\nPidulik avamine\n_START_PARAGRAPH_\nSamba nurgakivi pandi pidulikult 20. septembril (vkj 7. septembril) 1901. 1901. aasta juulis alustatud monumendi graniitosa ehitamine v\xc3\xb5ttis aega terve aasta.\xc2\xa02. augustil ( vkj 20. juulil) 1902 pandi kohale ingli pronkskuju ning kolm p\xc3\xa4eva hiljem vaatas samba \xc3\xbcle isiklikult keiser Nikolai II koos suurv\xc3\xbcrstist kontradmiraliga. M\xc3\xb5lemad j\xc3\xa4id v\xc3\xa4ga rahule. Monument oli peaaegu valmis, kuigi tellingud olid veel eemaldamata. T\xc3\xb6\xc3\xb6d viidi kiiresti l\xc3\xb5pule ning sammas avati suure pidulikkusega Russalka hukkumise \xc3\xbcheksandal aastap\xc3\xa4eval 7. septembril (uue kalendri j\xc3\xa4rgi 20. septembril) 1902._NEWLINE_Avamispidustused algasid kell 12.30. Juba hommikul kogunes rahvast murdu. Kooli\xc3\xb5pilased olid tulnud klasside kaupa. Samba juurde oli \xc3\xbcles rivistatud s\xc3\xb5jav\xc3\xa4gi, lahel seisid s\xc3\xb5jalaevad Mogut\xc5\xa1i, Kompass, Sekstan, Svetlana, Asja ja Artel\xc5\xa1t\xc5\xa1ik. Kohal olid vaimulikud, sadama\xc3\xbclem kontradmiral Wulff, Eestimaa kuberner kammerh\xc3\xa4rra Bellegarde, Eestimaa r\xc3\xbc\xc3\xbctelkonna peamees parun von Dellingshausen, Tallinna linnapea von Hueck, m\xc3\xa4lestussamba komitee liikmed, hukkunud meremeeste omaksed ja teised kutsutud v\xc3\xb5\xc3\xb5rad. Kell 12.30 saabusid kinnistes t\xc3\xb5ldades mereministeeriumi juhataja kindraladjutant admiral T\xc3\xb5rtow ja merev\xc3\xa4e peastaabi \xc3\xbclem viitseadmiral Avellan Peterburist Svetlana komand\xc3\xb6ri Nilovi ja kadunud Russalka komand\xc3\xb6ri venna, kontradmiral Jaenischi saatel. P\xc3\xa4rast seda, kui mereministeeriumi juhataja oli paraadi komand\xc3\xb6rilt raporti vastu v\xc3\xb5tnud, k\xc3\xa4is ta tervitusmarsi saatel s\xc3\xb5jav\xc3\xa4elasi tervitades s\xc3\xb5jav\xc3\xa4erivi eest l\xc3\xa4bi. Siis asusid k\xc3\xb5ik aukandjad kooripuldi ette ja p\xc3\xb6\xc3\xb6rasid pilgud m\xc3\xa4lestussamba poole. Tuli p\xc3\xbchalik silmapilk. Sadama\xc3\xbclem Wulffi suust tuli k\xc3\xa4sk: "Kate maha!" ja marsi saatel langes kate samba \xc3\xbcmbert. S\xc3\xb5jav\xc3\xa4gi andis au, orkester m\xc3\xa4ngis keiserlikku "Kolj slaven na\xc5\xa1 gospodj" ja s\xc3\xb5jalaevad tulistasid aupauke. Sellega oli m\xc3\xa4lestussammas avatud. J\xc3\xa4rgnes palvus, mida toimetasid Aleksander Nevski katedraali vaimulikud: \xc3\xbclempreestrid Siimeon Popov ja Karp Tiisik ning kuus preestrit ja kaks diakonit. Palvuse j\xc3\xa4rel tuli m\xc3\xa4lestussamba p\xc3\xbchitsemine ja \xc3\xb5nnesoovimine. Samba jalamile pandi rohkesti p\xc3\xa4rgi. L\xc3\xb5puks toimus veel s\xc3\xb5jav\xc3\xa4eparaad ja siis l\xc3\xa4ksid pidulised laiali. Kell 15.00 algas merev\xc3\xa4e klubis pidulik einev\xc3\xb5tmine ja sellega l\xc3\xb5ppes Russalka m\xc3\xa4lestusp\xc3\xa4ev.\n_START_SECTION_\nM\xc3\xa4lestussamba restaureerimine\n_START_PARAGRAPH_\nVenemaa keisririigi mereministeeriumi egiidi all rajatud Russalka m\xc3\xa4lestusm\xc3\xa4rk l\xc3\xa4ks Eesti Vabariigis Kohtu- ja siseministeeriumi valdusse ning v\xc3\xb5eti 1925. aastal \xc3\xbche esimese m\xc3\xa4lestusm\xc3\xa4rgina riikliku kaitse alla. Ministeerium ei olnud monumendi hooldamisest eriti huvitatud ning p\xc3\xa4rast pikki vaidlusi Tallinna linnaga j\xc3\xa4i see viimase mureks. 1930. aastate l\xc3\xb5pul olid monumenti \xc3\xbcmbritsevad laternad sedav\xc3\xb5rd halvas seisukorras, et need asendati 1939. aastal vaasidega. Monument sai Teises maailmas\xc3\xb5jas tugevasti kannatada. N\xc3\xb5ukogude ajal m\xc3\xa4lestusm\xc3\xa4rk k\xc3\xbcll taastati, kuid paljud detailid asendati odavamatega._NEWLINE_Laevahukku kujutav pronksbareljeef sai s\xc3\xb5ja ajal m\xc3\xbcrsukildudest vigastada ja otsustati anda s\xc3\xb5jat\xc3\xb6\xc3\xb6stusele \xc3\xbcmbert\xc3\xb6\xc3\xb6tlemiseks, kuid pronksisegu ei osutunud \xc3\xbcmbervalamiseks sobivaks. Vigastatud reljeef leiti p\xc3\xa4rast sakslaste lahkumist M\xc3\xa4ekalda t\xc3\xa4nav 16 maja hoovist. S\xc3\xa4ilinud osa ja fotode j\xc3\xa4rgi modelleeris skulptor Paul Horma 1945. aastal vana reljeefi t\xc3\xa4pse koopia. Pronksivalu teostati ETKVL-i Kopli Masinatehases 1946. aastal ning see kaalus 270 kilo. Bareljeef taasavati 27. juulil 1946._NEWLINE_2005. aastal taastati m\xc3\xa4lestusm\xc3\xa4rki \xc3\xbcmbritsenud ilmakaari t\xc3\xa4histav ringv\xc3\xb6\xc3\xb6 ning neli \xc3\xbche tonni raskust ja \xc3\xbcle seitsme meetri k\xc3\xb5rgust laternat. Malmist laternapostid koos laternatega rekonstrueeriti fotode j\xc3\xa4rgi A. Sildre jooniste alusel ja teostati Peterburis. N\xc3\xb5ukogude ajast p\xc3\xa4rit terratso- ehk mosaiikbetoonplaatidest ilmakaari t\xc3\xa4histavat lagunenud ringv\xc3\xb6\xc3\xb6d ei hakatud parandama. Selle asemel telliti ehtsast graniidist plaadid \xe2\x80\x93 samasugused, nagu seal alguses olid olnud.\n_START_SECTION_\nKujutamine kunstis\n_START_PARAGRAPH_\n2005. aastal andis Eesti Post v\xc3\xa4lja Amandus Adamsoni 150. s\xc3\xbcnniaastap\xc3\xa4evale p\xc3\xbchendatud esimese p\xc3\xa4eva postkaardi (FDC), millel on kujutatud fragmenti Russalka m\xc3\xa4lestussambast.'