b'\n_START_ARTICLE_\nFranz II\n_START_PARAGRAPH_\nFranz II (s\xc3\xbcndinud Franz Joseph Karl; Austria keisrina Franz I; 12. veebruar 1768 Firenze \xe2\x80\x93 2. m\xc3\xa4rts 1835 Viin) oli Habsburgide-Lotringite d\xc3\xbcnastiast viimane Saksa-Rooma keiser 1792\xe2\x80\x931806; kuulutas 1804 end esimeseks Austria keisriks Franz I nime all, kellena valitses surmani. _NEWLINE_Franzi vanemad olid keiser Leopold II (1747\xe2\x80\x931792) ja tema abikaasa, Hispaania printsess Mar\xc3\xada Luisa (1747\xe2\x80\x931792)._NEWLINE_Aastal 1804 sundis Napoleon I ta Saksa-Rooma keisri tiitlist loobuma._NEWLINE_Franz I suutis s\xc3\xa4ilitada oma riigi suhtelise iseseisvuse isegi Napoleoni v\xc3\xb5imu k\xc3\xb5rgperioodil, seda paljuski t\xc3\xa4nu teise keisritiitli v\xc3\xb5tmisele. Aastal 1809 p\xc3\xbc\xc3\xbcdis ta teiste Saksa riikide solidaarsustundele r\xc3\xb5hudes korraldada \xc3\xbchiss\xc3\xb5da Prantsusmaa vastu, kuid teised olulised Saksa riigid eelistasid toetada Napoleoni, olles moodustanud tema protektoraadi all Reini Liidu ning isegi Venemaa keisririik kuulutas Austriale s\xc3\xb5ja, olles parajasti vallutanud Rootsilt Soome). _NEWLINE_Wagrami lahingus said austerlased l\xc3\xbc\xc3\xbca ja Franz pidi leppima juba teise alandava kaotusega (esimene oli Austerlitzi lahing 1805). Siiski suutis ta ka n\xc3\xbc\xc3\xbcd suhtelise iseseisvuse s\xc3\xa4ilitada, peamiselt t\xc3\xa4nu osava poliitiku Metternichi abile, kelle ta samal aastal v\xc3\xa4lisministriks m\xc3\xa4\xc3\xa4ras. Metternich korraldas Franzi t\xc3\xbctre Marie-Louise abielu Napoleoniga, et saavutada Prantsusmaa keisri soosing. _NEWLINE_Liit Napoleoniga oli siiski vaid olupoliitika sunnitud k\xc3\xa4ik. Kui too Venemaal l\xc3\xbc\xc3\xbca sai, oli Austria \xc3\xbcks esimesi, kes talle s\xc3\xb5ja kuulutas ning 1815 taastati Viini kongressil Austria suurriigistaatus t\xc3\xa4ielikult._NEWLINE_P\xc3\xa4rast Viini kongressi j\xc3\xa4ttis Franz riigiasjad enamasti Metternichi hooleks, ehkki valvas, et kantsler midagi talle vastumeelset ette ei v\xc3\xb5taks. Nii blokeeris ta suure hulga reforme, takistades oluliselt riigi moderniseerimist. Teda on oma valitsusaja l\xc3\xb5pus iseloomustatud kui melanhoolset, tegevusetut, kuid ka \xc3\xa4\xc3\xa4rmiselt ranget monarhi, kes p\xc3\xbc\xc3\xbcdis kogu riigivalitsemisele staatilisust peale suruda, valmistades sellega m\xc3\xb5neti ette 1848. aasta revolutsiooni, eriti seet\xc3\xb5ttu, et m\xc3\xa4\xc3\xa4ras oma j\xc3\xa4rglaseks vanima poja Ferdinandi, kes oli sisuliselt teov\xc3\xb5imetu.'