b'\n_START_ARTICLE_\nKelloggi-Briandi pakt\n_START_SECTION_\nPakti algatajad\n_START_PARAGRAPH_\nLeping nimetati USA riigisekret\xc3\xa4ri Frank B. Kelloggi ja Prantsuse v\xc3\xa4lisminister Aristide Briandi j\xc3\xa4rgi, kes koostasid lepingu teksti._NEWLINE_Frank Billings Kellogg (22.12.1856\xe2\x80\x93 21.12.1937) oli jurist, poliitik ja Ameerika \xc3\x9chendriikide v\xc3\xa4lisminister aastatel 1925\xe2\x80\x931929. Kelloggi-Briandi pakti koostamise eest sai ta 1929. aastal Nobeli rahuauhinna. V\xc3\xa4lisministrina oli ta eesm\xc3\xa4rgiks parandada USA-Mehhiko suhteid ja aidata lahendada kaua kestnud Tacna-Aafrika vastuolu Peruu ja T\xc5\xa1iili vahel._NEWLINE_Aristide Briand (28.03.1862\xe2\x80\x937.03.1932) oli prantsuse riigimees ja peaminister 11 korral ning v\xc3\xa4lisminister Kelloggi-Briandi pakti s\xc3\xb5lmimisel. Ta oli 14. valitsuse liige ning 1926. aastal tunnustati teda Nobeli rahuauhinnaga Locarno lepete s\xc3\xb5lmimise eest. 1927. aasta juunis tegi ta USA valitsusele ettepaneku s\xc3\xb5lmida kahe riigi vaheline rahuleping. Seepeale esitas USA v\xc3\xa4lisminister Frank Kellogg ettepanekule t\xc3\xa4ienduse, soovides \xc3\xbcldist s\xc3\xb5javastast pakti, mis l\xc3\xb5puks ka s\xc3\xb5lmiti.\n_START_SECTION_\nPakti eesm\xc3\xa4rk ja sisu\n_START_PARAGRAPH_\nUSA president Woodrow Wilson asutas 1919. aastal Rahvasteliidu eesm\xc3\xa4rgiga hoiduda s\xc3\xb5jast, kasutades kollektiivkaitset, desarmeerimist ning lahendades rahvusvahelisi konflikte l\xc3\xa4bir\xc3\xa4\xc3\xa4kimiste ja vahekohtuga. Samas oli s\xc3\xb5da rahvusvahelisel tasandil seaduslikult vastuv\xc3\xb5etav. Kelloggi-Briandi pakt aga oli esimene rahvusvaheline leping, mis keelas liikmesriikidel s\xc3\xb5japidamise \xc3\xbcksteise vahel._NEWLINE_See oli l\xc3\xbchike dokument, mis koosnes kahest artiklist ning milles ei olnud m\xc3\xa4\xc3\xa4ratud sanktsioone pakti tingimuste mittet\xc3\xa4itmise eest. See oli 20. sajandi alguses k\xc3\xb5ige rohkem ratifitseeritud rahvusvaheline leping, mis registreeriti 4. septembril 1928 Rahvasteliidus. Algselt oli plaanitud Kelloggi-Briandi pakt s\xc3\xb5lmida vaid Prantsusmaa ja Ameerika \xc3\x9chendriikide vahel, kuid hiljem liitusid veel mituk\xc3\xbcmmend riiki. _NEWLINE_Kelloggi-Briandi paktis ei mainitud \xc3\xb5igust enesekaitsele, sest 20. sajandi alguses eeldati selle \xc3\xb5iguse olemasolu ning ei peetud vajalikuks selle lisamist \xc3\xbchtegi lepingusse. \xc3\x95igust enesekaitsele peeti rahvusvahelise tava\xc3\xb5iguse t\xc3\xa4iendavaks osaks, mis oli vajalik t\xc3\xa4iendus j\xc3\xb5ukasutamise keelule. USA toonane v\xc3\xa4lisminister ja \xc3\xbcks pakti teksti autoritest lausus 1928. aastal Senati ees k\xc3\xb5net pidades, et s\xc3\xb5jakeelu ja enesekaitse vahel on kaudne side. Ta selgitas, et pakt n\xc3\xa4eb k\xc3\xbcll ette kohustust mitte astuda s\xc3\xb5jategevusse, kuid loomulikult s\xc3\xa4ilis r\xc3\xbcnnataval riigil \xc3\xb5igus enesekaitsele._NEWLINE_V\xc3\xa4ljav\xc3\xb5te orginaaltekstist:_NEWLINE_Artikkel I \xe2\x80\x93 K\xc3\xb5ik osapooled m\xc3\xb5istavad hukka s\xc3\xb5ja kui rahvusvaheliste arusaamatuste lahedamisviisi ja loobuvad s\xc3\xb5jast kui riigi poliitilisest vahendist lahendamaks probleeme teiste osapooltega._NEWLINE_Artikkel II \xe2\x80\x93 K\xc3\xb5ik osapooled n\xc3\xb5ustuvad, et mis tahes liiki v\xc3\xb5i p\xc3\xa4ritolu osapoolte vaheliste vaidluste ja konfliktide lahendamiseks kasutatakse vaid patsifistlikke meetodeid._NEWLINE_Ajaloolane Albrecht Randelzhofer on toonud v\xc3\xa4lja, et vajadus defineerida enesekaitse \xc3\xb5igust kerkis esile siis, kui riigid hakkasid lahti \xc3\xbctlema kinnistunud m\xc3\xb5ttest, et s\xc3\xb5japidamine on suver\xc3\xa4\xc3\xa4nsete riikide s\xc3\xbcnnip\xc3\xa4rane \xc3\xb5igus. Seega p\xc3\xa4rast Kelloggi-Briandi pakti s\xc3\xb5lmimist tekkis arutelu enesekaitse \xc3\xb5iguse erandite \xc3\xbcle rahvusvahelises \xc3\xb5iguses.\n_START_SECTION_\nM\xc3\xb5ju rahvusvahelistele suhetele\n_START_PARAGRAPH_\nKui USA alustas 1942. ja 1943. aastal p\xc3\xa4rast II maailmas\xc3\xb5da institutsioonile korra kavandamist, oli s\xc3\xb5jakeeld selle plaanis keskne idee. S\xc3\xb5jakeeld lisati \xc3\x9cRO asutavasse lepingusse peat\xc3\xbckk II.4 enne Dumbarton Oaksi kokkusaamist kohustusena, et k\xc3\xb5ik organisatsiooni liikmed hoiduvad rahvusvahelistes suhetes s\xc3\xb5jalise j\xc3\xb5u kasutamise \xc3\xa4hvardamisest v\xc3\xb5i rakendamisest, kui see on vastuolus organisatsiooni seisukohtadega. Dumbarton Oaksi konverentsi protokollides ei ole \xc3\xbchtegi m\xc3\xa4rget, et keegi osalejatest oleks selle punkti vastu vaielnud ning peat\xc3\xbckk II.4 v\xc3\xb5eti 1945. aastal San Franciscos vastu. Ruth Russeli s\xc3\xb5nul oli \xc3\xbclimalt oluline, et liikmesriigid lubaksid lahendada oma erimeelsused rahumeelselt. Just nimelt see kohustus hoida rahu tegi \xc3\x9cRO-st vajaliku ja ihaldusv\xc3\xa4\xc3\xa4rse.'