b'\n_START_ARTICLE_\nArthur Miller\n_START_PARAGRAPH_\nArthur Asher Miller (17. oktoober 1915 New York, Brooklyn \xe2\x80\x93  10. veebruar 2005 Roxbury (Connecticut)) oli USA kirjanik, keda tuntakse eesk\xc3\xa4tt n\xc3\xa4idendite j\xc3\xa4rgi._NEWLINE_Ta oli Eugene O\'Neilli ja Tennessee Williamsi k\xc3\xb5rval \xc3\xbcks 20. sajandi ameerika n\xc3\xa4itekirjanduse suurkujusid. Tema tuntuimad n\xc3\xa4idendid on "Proovireisija surm" ja "Salemi n\xc3\xb5iad" (The Crucible).  Laialt tuntud on ka tema l\xc3\xbchikest aega kestnud abielu Marilyn Monroega.\n_START_SECTION_\nElulugu\n_START_PARAGRAPH_\nMiller s\xc3\xbcndis keskmiselt j\xc3\xb5ukas Poola juudi perekonnas. Tema isa Isadore oli kirjaoskamatu, kuid edukas naister\xc3\xb5ivaste vabrikant ja poepidaja. Ema Augusta oli koduperenaine ja kooli\xc3\xb5petaja.  Arthuril oli vanem vend Kermit ja vanem \xc3\xb5de Joan. Viimasest sai n\xc3\xa4itleja, kes m\xc3\xa4ngis ka Arthuri n\xc3\xa4idendites._NEWLINE_P\xc3\xa4rast 1929. aasta b\xc3\xb6rsikrahhi l\xc3\xa4ks Isadore\'i \xc3\xa4ri pankrotti ning perekond oli sunnitud kolima Manhattanilt kallist korterist Central Park\'i l\xc3\xa4hedal Harlemisse. Hiljem sai Isadore\'ist k\xc3\xbcbarat\xc3\xb6\xc3\xb6stur._NEWLINE_Miller k\xc3\xa4is 1920\xe2\x80\x931928 Harlemis 24. avalikus koolis. Esimest korda k\xc3\xa4is ta teatris 1923, vaadates Schubert Theatre\'is \xc3\xbcht melodraamat. Brooklynis  Lincoln High School\'is \xc3\xb5ppides oli ta andekas sportlane ja keskp\xc3\xa4rane \xc3\xb5pilane. Teda ei v\xc3\xb5etud vastu ei Michigani \xc3\x9clikooli ega Cornelli \xc3\x9clikooli._NEWLINE_P\xc3\xa4rast keskkooli l\xc3\xb5petamist 1932 luges ta Dickensit ja Dostojevskit ning t\xc3\xb6\xc3\xb6tas t\xc3\xb6\xc3\xb6lisena autoosade laos. Seal koges ta antisemitismi, mida ta hiljem kujutas eriti oma n\xc3\xa4idendis A Memory of Two Mondays. Samuti t\xc3\xb6\xc3\xb6tas ta Brooklyn Naval Yards\'is \xc3\xb6\xc3\xb6vahetuses. Miller kogus raha \xc3\xb5pingute jaoks, pannes igast 15 dollarist 13 dollarit k\xc3\xb5rvale, ning p\xc3\xbc\xc3\xbcdis uuesti Michigani \xc3\x9clikooli sisse astuda. Aastal 1934 v\xc3\xb5etigi ta vastu._NEWLINE_\xc3\x9clikoolis \xc3\xb5ppis ta \xc5\xbeurnalistikat ja n\xc3\xa4itekirjandust. Eriti huvitasid teda vanakreeka n\xc3\xa4itekirjandus ja Ibseni n\xc3\xa4idendid. Oma teise \xc3\xbclikooliaasta kevadvaheajal (1936) kirjutas ta oma esimese teose \xe2\x80\x93 n\xc3\xa4idendi Honors at Dawn. Selle ajendiks olevat olnud 250-dollarise auhinnaga v\xc3\xb5istlus, mille Miller v\xc3\xb5itiski.  N\xc3\xa4idend r\xc3\xa4\xc3\xa4kis streigist ja peategelase v\xc3\xb5imetusest end v\xc3\xa4ljendada. Selle eest  sai ta esimese oma kahest Hopwoodi auhinnast. Need auhinnad v\xc3\xb5imaldasid tal \xc3\xb5pingute l\xc3\xb5puni vastu pidada._NEWLINE_Miller s\xc3\xa4ilitas oma \xc3\xbclikooliga sidemed, asutades 1985 Arthur Milleri auhinna ja 1999 Arthur Milleri n\xc3\xa4itekirjanduseauhinna ning andes oma nime Arthur Milleri Teatrile (Arthur Miller Theatre) tulevases  Walgreen Drama Center\'is. \xc3\x9clikoolilt sai ta 1956 humanitaaria (Humane Letters) audoktori kraadi. Tema auks korraldati Ann Arboris korduvalt austamis\xc3\xb5htuid ja s\xc3\xbcmpoosione._NEWLINE_Aastal 1938 sai Miller bakalaureusekraadi inglise filoloogias (English)._NEWLINE_Teise maailmas\xc3\xb5ja ajal vabastati ta ameerika jalgpalli m\xc3\xa4ngides saadud vigastuse t\xc3\xb5ttu s\xc3\xb5jav\xc3\xa4eteenistusest._NEWLINE_P\xc3\xa4rast 1940. aastat oli Miller sunnitud minema tagasi Naval Yard\'i, sest tema esimesi n\xc3\xa4idendeid ei lavastatud, v\xc3\xa4lja arvatud "The Man Who Had All the Luck" (1944), mida m\xc3\xa4ngiti New Yorgis neli korda. Miller t\xc3\xb6\xc3\xb6tas ka Federal Theater Project\'i juures._NEWLINE_Esimene menukas n\xc3\xa4idend oli "All My Sons" (1947)._NEWLINE_Milleri n\xc3\xa4idend Proovireisija surm (1949) v\xc3\xb5itis Pulitzeri auhinna ja kolm Tony auhinda ning New Yorgi Draamakriitikute Ringi auhinna (New York Drama Critics Circle Award). See oli esimene n\xc3\xa4idend, mis v\xc3\xb5itis k\xc3\xb5ik need kolm auhinda._NEWLINE_Milleri j\xc3\xa4rgmine n\xc3\xa4idend The Crucible "Salemi n\xc3\xb5iad" esietendus Broadwayl  22. jaanuaril 1953. See ei olnud kuigi menukas, kuid v\xc3\xb5itis Tony auhinna. N\xc3\xa4idendi t\xc3\xb5ttu katkesid  Milleri ja lavastaja Elia Kazani suhted, sest viimane n\xc3\xa4gi selles etteheidet selle eest, et ta oli otsustanud  HUAC-ile nimesid v\xc3\xa4lja anda._NEWLINE_Ka n\xc3\xa4idend "A View From the Bridge" ("Vaade sillalt") oli menukas. P\xc3\xa4rast abiellumist Marilyn Monroega 1956 j\xc3\xa4ttis ta m\xc3\xb5neks ajaks n\xc3\xa4idendite kirjutamise. Ta kirjutas 1961 oma esimese k\xc3\xa4ikul\xc3\xa4inud filmistsenaariumi "The Misfits". Filmi lavastas John Huston ning peaosades olid Marilyn Monroe, Montgomery Clift ja Clark Gable._NEWLINE_P\xc3\xa4rast 9-aastast vaheaega kirjutas ta 1964 n\xc3\xa4idendid "After the Fall" ja "Incident at Vichy", mis v\xc3\xb5eti publiku ja kriitika poolt v\xc3\xb5rdlemisi jahedalt vastu. Aastal 1968 kirjutas ta j\xc3\xa4rjekordse Broadway menun\xc3\xa4idendi "The Price", mida etendati \xc3\xbcle 400 korra._NEWLINE_Milleri j\xc3\xa4rgmised t\xc3\xb6\xc3\xb6d, sealhulgas "The Creation of the World and Other Business" (1972) ja "The American Clock" (1980) leidsid publikult ja kriitikutelt vastuolulise vastuv\xc3\xb5tu._NEWLINE_Aastal 1994 etendus Broadwayl n\xc3\xa4idend "Broken Glass"._NEWLINE_Mitmed Milleri telen\xc3\xa4idendid said kriitikutelt kiita, sealhulgas  "Playing for Time" (1980), mis r\xc3\xa4\xc3\xa4kis naiste orkestrist, kes esines Auschwitzi vangidele.\n_START_SECTION_\nPoliitiline ja \xc3\xbchiskondlik tegevus\n_START_PARAGRAPH_\nJuunis 1956 kutsuti ta Esindajatekoja Ebaameerikaliku Tegevuse Komitee (HUAC) ette, sest Elia Kazan oli nimetanud teda Ameerika \xc3\x9chendriikide Kommunistliku Partei koosolekutel k\xc3\xa4ijate hulgas. Joseph McCarthy ja HUAC-i t\xc3\xa4helepanu t\xc3\xb5mbas ka Milleri n\xc3\xa4idend "Salemi n\xc3\xb5iad", kus r\xc3\xa4\xc3\xa4giti 17. sajandi n\xc3\xb5iajahist makartismi allegooriana._NEWLINE_31. mail 1957 m\xc3\xb5isteti Miller s\xc3\xbc\xc3\xbcdi Kongressi solvamises (contempt of Congress), sest ta keeldus avaldamast \xc3\xbche kommunistidega seotuses kahtlustatava kirjandusringi liikmete nimesid. 8. augustil   1958 t\xc3\xbchistas USA Apellatsioonikohus selle otsuse._NEWLINE_Miller oli \xc3\xbcks PEN-klubi komitee "Kirjanikud vangis" asutajaliikmeid. Aastatel 1965\xe2\x80\x931969 oli ta PEN-klubi president._NEWLINE_Aastal 1985 k\xc3\xa4is  Miller T\xc3\xbcrgis, kus teda austati USA saatkonnas. Kui tema reisikaaslane  Harold Pinter piinamise teema \xc3\xbclesv\xc3\xb5tmise eest maalt v\xc3\xa4lja saadeti, \xc3\xbchines Miller temaga solidaarsuse m\xc3\xa4rgiks._NEWLINE_1. mail 2002 sai Miller Astuuria printsi kirjandusauhinna "n\xc3\xbc\xc3\xbcdisdraama vaieldamatu meistrina". Varem olid selle auhinna saanud teiste seas Doris Lessing, G\xc3\xbcnter Grass ja Carlos Fuentes._NEWLINE_Miller suri oma kodus Roxburys s\xc3\xbcdamepuudulikkusse.\n_START_SECTION_\nLooming\n_START_PARAGRAPH_\nMiller oli \xc3\xbcks neid vasakpoolseid kirjanikke, kes p\xc3\xbc\xc3\xbcdsid l\xc3\xb5hkuda pilti Ameerikast kui paradiisist._NEWLINE_Tema \xc3\xbchiskonnakriitilised, klassikalist vormi j\xc3\xa4rgivad n\xc3\xa4idendid on tugevasti m\xc3\xb5jutatud Henrik Ibsenist. Hilistes n\xc3\xa4idendites on p\xc3\xb5imunud realism ja s\xc3\xbcmbolism.\n_START_SECTION_\nIsiklikku\n_START_PARAGRAPH_\nAastal 1940 abiellus ta oma \xc3\xbclikooliaegse kallima Mary Grace Slatteryga. Varsti s\xc3\xbcndisid neil lapsed Jane ja Robert. _NEWLINE_Aastal 1956 nad lahutasid._NEWLINE_29. juunil 1956 abiellus ta  Marilyn Monroega, kellega ta oli tutvunud kaheksa kuu eest Kazani kaudu. Monroe v\xc3\xb5ttis enne abiellumist vastu judaismi. 24. jaanuaril 1961 sai Monroe Mehhikos Millerilt lahutuse. Monroed oli solvanud vananeva kaunitari Roslyni kuju, mida ta m\xc3\xa4ngis Milleri stsenaariumi j\xc3\xa4rgi tehtud filmis "The Misfits", sest ta n\xc3\xa4gi selles enda karikatuuri. Aastal 1964 valminud n\xc3\xa4idendis "After the Fall" kujutas Miller elu emotsionaalset abi vajava narkomaanist blondiiniga. Seda n\xc3\xa4idendit peetakse autobiograafiliseks, kuigi Miller v\xc3\xa4itis, et tegelased on t\xc3\xa4ielikult v\xc3\xa4ljam\xc3\xb5eldud. Oktoobris 2004 esietendus Milleri n\xc3\xa4idend "Finishing the Picture", mis r\xc3\xa4\xc3\xa4kis filmi "Misfits" tegemisest ja abielu purunemisest._NEWLINE_Kaks kuud varem oli Miller Monroe maha j\xc3\xa4tnud, eelistades Inge Morathit, kellega ta abiellus 17. veebruaril 1962. Nad tutvusid, kui Inge ja veel kaks agentuuri Magnum Photos fotograafi j\xc3\xa4\xc3\xa4dvustasid filmi "The Misfits" tegemist. Neil s\xc3\xbcndisid t\xc3\xbctar Rebecca (1962. aasta septembris) ja poeg Daniel. Biograaf Martin Gottfriedi andmetel s\xc3\xbcndis Daniel Downi s\xc3\xbcndroomiga. Miller pani Danieli  Roxburys (Connecticut) asuvasse hooldusasutusse ega k\xc3\xa4inud teda kordagi vaatamas.   Miller ei maini Danielit oma autobiograafias "Timebends: A Life" (1987).  Rebecca Miller on stsenarist, n\xc3\xa4itleja ja lavastaja. 30. jaanuaril 2002  Inge Morath suri._NEWLINE_Detsembris 2004 teatas 89-aastane Miller, et ta oli alates 2002. aastast elanud koos 34-aastase kunstniku Agnes Barleyga ning et nad kavatsevad abielluda. Kohe p\xc3\xa4rast Milleri surma pidi Barley Milleri t\xc3\xbctre Rebecca k\xc3\xa4sul majast lahkuma, sest Rebecca ei kiitnud nende suhet heaks.'