b'\n_START_ARTICLE_\nKalligraafia\n_START_SECTION_\nKalligraafia kasutamine\n_START_PARAGRAPH_\nKalligraafia leiab kasutust k\xc3\xb5ikjal, kus eeldatakse k\xc3\xa4sitsi kirjutamist. T\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval kasutatakse kalligraafiat peamiselt kutse- ning \xc3\xb5nnitluskaartidel, aga ka grafitis, \xc5\xa1riftides ning k\xc3\xa4sikirjalistes logot\xc3\xbc\xc3\xbcpides, religioosses kunstis, graafilises disainis, kivisse raiutud pealiskirjades ning dokumentide kujunduses. Ametlikes dokumentides on lubatud ainult kalligraafia lihtsamad v\xc3\xb5tted, kuna tekst peab j\xc3\xa4\xc3\xa4ma loetavaks.\n_START_SECTION_\nMaterjalid ja t\xc3\xb6\xc3\xb6riistad\n_START_PARAGRAPH_\nMinimaalne ilukirjakomplekt koosneb paberist, sulest ja tu\xc5\xa1ist. Kasutust leiavad ka erinevat v\xc3\xa4rvi pastad, akvarellid, gua\xc5\xa1\xc5\xa1v\xc3\xa4rvid, tint, aerosoolv\xc3\xa4rvid, pastellid, s\xc3\xbcsi ning palju muud._NEWLINE_Enne sulgede kasutuselev\xc3\xb5ttu raiuti kirjam\xc3\xa4rgid kivisse v\xc3\xb5i suruti kepikese abil savitahvlile. \xc3\x9csna pea v\xc3\xb5eti kasutusele kasetohule, vahale ning pap\xc3\xbc\xc3\xbcrusele kirjutamine. Esimesed suled olid valmistatud pilliroost. Keskajal oli p\xc3\xb5hiliseks kirjutusvahendiks linnusulg, peamiselt hanesulg. 18. sajandil v\xc3\xb5eti kasutusele terassulg. Ida-Aasia maade kalligraafias kasutatakse kirjutamiseks tavaliselt\xc2\xa0tu\xc5\xa1\xc5\xa1i\xc2\xa0ja pintslit.\n_START_SECTION_\nKalligraafia erip\xc3\xa4rad\n_START_PARAGRAPH_\nReeglina kalligraafia moonutab kirja, raskendades selle loetavust, aga suurendades esteetilisust. M\xc3\xb5nikord moonutab kalligraafia kirja niiv\xc3\xb5rd, et seda on v\xc3\xb5imatu v\xc3\xa4lja lugeda \xe2\x80\x93 dokumentidel pole selline kalligraafia lubatud.\n_START_SECTION_\nEuroopa kalligraafia\n_START_PARAGRAPH_\nEuroopa kalligraafia arenes kreeka-rooma kirja (v\xc3\xa4hemal m\xc3\xa4\xc3\xa4ral kirillitsa) baasil, mille klassikalised proovid (mida kasutatakse siiani) olid v\xc3\xa4lja t\xc3\xb6\xc3\xb6tatud juba antiikajal. Varased t\xc3\xa4hestikud ilmusid 3. aastatuhandel enne meie ajaarvamist. Ladina t\xc3\xa4hestiku vahetu eelk\xc3\xa4ija oli etruski t\xc3\xa4hestik. Esialgu olid kasutusel ainult suurt\xc3\xa4hed (vt majuskel), Karolingide aegadel ilmusid ka v\xc3\xa4iket\xc3\xa4hed (vt minuskel)._NEWLINE_Kristluse levimine andis t\xc3\xb5uke kalligraafia arengule Euroopas. Tekkis vajadus kopeerida suurtes kogustes Piiblit ning muid usulisi tekste. Kalligraafia \xc3\xb5itseng oli 7.\xe2\x80\x939. sajandil Iirimaal ja \xc5\xa0otimaal, kus mungad valmistasid illumineeritud Evangeeliume \xe2\x80\x93 keskaja kunsti tippteoseid. Kasutusel oli gooti kiri, mille alusel loodi pseudogooti \xc5\xa1rift. Erip\xc3\xa4rane on ka kirillitsa, mille alusel on loodud pseudoslaavi \xc5\xa1rift.\n_START_SECTION_\nIda-Aasia kalligraafia\n_START_PARAGRAPH_\nIdeograafilist kirja kasutavates maades, eesk\xc3\xa4tt Hiinas, Koreas ja Jaapanis, arenes kalligraafia omasoodu. Ida-Aasia kalligraafias kasutatakse kirjutamiseks tavaliselt tu\xc5\xa1\xc5\xa1i ja pintslit. Sealsetes maades peetakse kalligraafiat kunstiks, maalikunsti \xc3\xbcheks vormiks. Jaapani ja Hiina kalligraafia m\xc3\xb5jutas ka sealset kujutavat kunsti, kus kasutati analoogset tu\xc5\xa1imaalitehnikat. Hiinas oli kalligraafia esimene kunstiliik, mille teoreetilised alused kirja pandi.\n_START_SECTION_\nJaapani kalligraafia\n_START_PARAGRAPH_\nKalligraafiline kiri j\xc3\xb5udis Jaapanisse Hiinast. Jaapani kalligraafid l\xc3\xb5id mitmeid uusi stiile, mis erinevad hiina kirjast lihtsuse ning emotsionaalsuse poolest. Jaapani ideogrammid t\xc3\xa4hendavad terveid m\xc3\xb5isteid ning omavad s\xc3\xbcgavat filosoofilist t\xc3\xa4hendust. Jaapani kalligraafiakunst n\xc3\xb5uab maksimaalset keskendumist ning teostuse spontaansust._NEWLINE_Kaasaegne Jaapani kalligraafia s\xc3\xa4ilitab sajanditepikkusi traditsioone, luues ning arendades nende p\xc3\xb5hjal uusi suundi. 1948. aastal asutati Kaasaegse Kalligraafia Meistrite Assotsiatsioon, mis on kalligraafia valdkonnas \xc3\xbcks juhtivatest \xc3\xbchingutest. Iga-aastastel n\xc3\xa4itustel demonstreeritakse vanade n\xc3\xa4idiste koopiaid ning kaasaegsete meistrite t\xc3\xb6id. 20. sajandi Jaapani kalligraafiat iseloomustavat d\xc3\xbcnaamilised, suurendatud ning \xc3\xbcldistatud kirjan\xc3\xa4idised, ning meisterlikud "pintsli ja tu\xc5\xa1i m\xc3\xa4ngud"._NEWLINE_1950. aastate algul ilmus kalligraafiasse abstraktne suund. Hierogl\xc3\xbc\xc3\xbcfid on praktiliselt kaotanud oma konkreetse t\xc3\xa4henduse ning r\xc3\xb5hk on ekspressiivsel improvisatsioonil. Abstraktne kalligraafia toob vaatajani autori m\xc3\xb5tted, tema tunded ning meeleolu, s\xc3\xa4ilitades seejuures pintsli ning tu\xc5\xa1i valdamise traditsioonilise kultuuri.\n_START_SECTION_\nEesti kalligraafia\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x9cks tuntumaid Eesti kalligraafe oli kirjakunsti uurija ja populariseerija Villu Toots. Toots kujundas mitu bibliofiilset raamatut, millest tuntuim on Evald Okase illustratsioonidega Friedebert Tuglase "Meri" (1966). Tema t\xc3\xb6id avaldati USA, Suurbritannia, Saksamaa ning teiste maade kirjakunstiajakirjades ja -kogumikes ning ta p\xc3\xa4rjati mitmetel raamatukonkurssidel. Kirjaajaloo uurijana kogus ta kalligraafiakirjandust ja tarbegraafikat._NEWLINE_Eesti esimene kirjakunstin\xc3\xa4itus toimus 1964. aastal Tallinnas. Eksponeeritud oli ligi 500 kalligraafilist teost 37 autorilt. Autorite hulgas olid kaasaegse eesti kirjakunsti rajajad G\xc3\xbcnther Reindorff, Paul Reeveer, Paul Luhtein jt.'