b'\n_START_ARTICLE_\nLinnutee\n_START_SECTION_\nV\xc3\xa4ljan\xc3\xa4gemine\n_START_PARAGRAPH_\nK\xc3\xb5ik t\xc3\xa4histaevas n\xc3\xa4htavad t\xc3\xa4hed on osa Linnuteest. M\xc3\xb5iste "Linnutee" on m\xc3\xa4\xc3\xa4ratletud taevas n\xc3\xa4htava valge n\xc3\xb5rgalt helenduva eba\xc3\xbchtlase v\xc3\xb6\xc3\xb6na. Selle heleduse p\xc3\xb5hjuseks on tohutu arv palja silmaga eristamatuid t\xc3\xa4hti ja muud materjali, mis asub galaktilisel tasandil. Maalt vaadeldaval taevasf\xc3\xa4\xc3\xa4ril on ka tumedad alad, n\xc3\xa4iteks Suur l\xc3\xb5he ja S\xc3\xb6ekott, mis on tegelikult tumedad udukogud, kust saabuv valgus on blokeeritud. Linnuteel on k\xc3\xbcllalt v\xc3\xa4ike pinnaheledus magnituudidga +4,5 kuni +5. Linnutee n\xc3\xa4htavus on suuresti m\xc3\xb5jutatud sellest, kui hele \xc3\xb6\xc3\xb6taevas on kuupaistest ja valgusreostusest ehk tehisvalgusest. See teeb Linnutee vaatluse tihedamalt asustatud aladel raskemaks._NEWLINE_Linnutee on k\xc3\xb5ige heledam oma keskosas, mis on Amburi t\xc3\xa4htkuju suunas. Amburist paistab udune hele v\xc3\xb6\xc3\xb6 l\xc3\xa4\xc3\xa4ne suunas, l\xc3\xa4bides j\xc3\xa4rgmisi t\xc3\xa4htkujusid: Skorpion, Altar, Vinkel, L\xc3\xb5unakolmnurk, Sirkel, Kentaur, K\xc3\xa4rbes, L\xc3\xb5unarist, Kiil, Purjed, Ahter, Suur Peni, \xc3\x9ckssarvik, Orion, Kaksikud, S\xc3\xb5nn, Veomees, Perseus, Andromeeda, Kassiopeia, Kefeus, Sisalik, Luik, Rebane, Nool, Kotkas, Maokandja, Kilp ja tagasi Amburini. See udune kogu jagab \xc3\xb6\xc3\xb6taeva ligikaudu kaheks v\xc3\xb5rdseks taevasf\xc3\xa4\xc3\xa4riks, mis viitab sellele, et P\xc3\xa4ikeses\xc3\xbcsteem asub galaktilise tasapinna ligidal.\n_START_SECTION_\nKoostis ja struktuur\n_START_PARAGRAPH_\nGalaktika koosneb latikujulisest tuumast, mida \xc3\xbcmbritseb gaasist, tolmust ja t\xc3\xa4htedest koosnev ketas. See ketas moodustab neli spiraalset struktuuri, mis keerduvad logaritmilise spiraalina tuumast v\xc3\xa4ljapoole. Galaktika massijaotus sarnaneb varbspiraalse galaktikaga (alamklass Sbc) vastavalt Hubble\'i klassifikatsioonile). Alles 1990. aastatel hakkasid astronoomid kahtlustama, et Linnutee on pigem t\xc3\xbcnnikujuline kui tavaline spiraalgalaktika. 2005. aastal Spitzeri kosmoseteleskoobiga tehtud vaatlused n\xc3\xa4itasid, et galaktika kesklatt ongi suurem kui varem arvatud._NEWLINE_Linnutee arvatav mass on varieeruv, olenedes arvutusmeetodist ja kasutatud andmetest. Viimaste arvutuste kohaselt on minimaalne Galaktika mass 5,8\xc3\x9710\xc2\xb9\xc2\xb9 p\xc3\xa4ikese massi (M\xe2\x98\x89), veidi v\xc3\xa4iksem kui Andromeeda galaktikal. VLBA (Very Long Baseline Array) m\xc3\xb5\xc3\xb5tmiste p\xc3\xb5hjal on Linnutee \xc3\xa4\xc3\xa4repealsete t\xc3\xa4htede kiirus kuni 254\xc2\xa0km/s. See on kiirem kui varem aktsepteeritud 220\xc2\xa0km/s. Kuna orbitaalne kiirus s\xc3\xb5ltub massist, siis see viitab sellele, et Linnutee on arvatust palju massiivsem, peaaegu v\xc3\xb5rdne Andromeeda galaktikaga, mis on 7\xc3\x9710\xc2\xb9\xc2\xb9 M\xe2\x98\x89, ulatusega 160 000 va (50 kpc) keskpunktist. Hiljutine halo t\xc3\xa4htede radiaalkiiruse m\xc3\xb5\xc3\xb5tetulemuse p\xc3\xb5hjal on Galaktika mass 261 000 va (80 kpc) ulatuses keskpunktist 7\xc3\x9710\xc2\xb9\xc2\xb9 M\xe2\x98\x89. Enamus Linnutee massist eeldatakse olevat tume aine, mis moodustab tumeaine halo. See halo levib suhteliselt \xc3\xbchtlaselt \xc3\xbcle 100 kpc kaugusele Galaktika keskpunktist. \xc3\x9cle\xc3\xbcldiselt arvatakse Linnutee mass olevat 6\xc3\x9710\xc2\xb9\xc2\xb9 kuni 1\xc3\x9710\xc2\xb9\xc2\xb2 M\xe2\x98\x89.\n_START_SECTION_\nGalaktiline tsenter\n_START_PARAGRAPH_\nLinnutee ketta l\xc3\xa4bim\xc3\xb5\xc3\xb5t on 70 000 \xe2\x80\x93 100 000 valgusaastat (20\xe2\x80\x9330 kpc). T\xc3\xa4pset kaugust P\xc3\xa4ikese ja Galaktika tsentri vahel ei ole veel m\xc3\xa4\xc3\xa4ratud. Viimaste hinnangute p\xc3\xb5hjal on selleks 25 000 \xe2\x80\x93 28 000 va (7,6\xe2\x80\x938,7 kpc)._NEWLINE_Galaktika tsentris on v\xc3\xa4ga palju tihedat ainet. Intensiivse raadiolainete allikas Sagittarius A* arvatakse olevat Linnutee keskpunktiks. N\xc3\xbc\xc3\xbcdseks on kindlaks tehtud, et seal asub massiivne must auk. Usutakse, et paljudel galaktikatel on keskmes \xc3\xbclimassiivne must auk. Teistes galaktikates paiknevate mustade aukudega v\xc3\xb5rreldes on Linnutee oma tunduvalt vaiksem ja vaguram.\n_START_SECTION_\nGammakiirguse mullid\n_START_PARAGRAPH_\n9. novembril 2010 teatas astrof\xc3\xbc\xc3\xbcsik Doug Finkbeiner, et ta on avastanud kaks hiiglaslikku sf\xc3\xa4\xc3\xa4rilist mulli, mis on tekitatud energiapurskest Linnutee keskpaiga juurest galaktilise p\xc3\xb5hja- ja l\xc3\xb5unapooluse suunas. Avastuse tegi ta Fermi gammakiirgust avastava kosmoseteleskoobi abil. Mullide l\xc3\xa4bim\xc3\xb5\xc3\xb5t on umbes 25 000 valgusaastat (7700 pc). Nende p\xc3\xa4ritolu on siiamaani selgusetu.\n_START_SECTION_\nSuurus\n_START_PARAGRAPH_\nLinnutee diameeter on ligikaudu 100 000 ja paksus umbes 1000 valgusaastat (vastavalt 30 kpc ja 0,3 kpc), sisaldades 200\xe2\x80\x93400 miljardit t\xc3\xa4hte. T\xc3\xa4htede suurusj\xc3\xa4rk on ebam\xc3\xa4\xc3\xa4rane, kuna paljud v\xc3\xa4ikese massiga t\xc3\xa4hed, n\xc3\xa4iteks k\xc3\xa4\xc3\xa4bust\xc3\xa4hed, on raskesti avastatavad. Meie naabergalaktikas, Andromeeda galaktikas, on v\xc3\xb5rdluseks umbes triljon t\xc3\xa4hte._NEWLINE_Linnuteel puudub terav serv \xe2\x80\x93 raadius, millest alates enam ei leidu t\xc3\xa4hti \xe2\x80\x93 kuna t\xc3\xa4hed hajuvad sujuvalt raadiuse suurenedes. N\xc3\xa4iteks 40 000 valgusaasta (12 kpc) kaugusel galaktika keskpunktist t\xc3\xa4htede tihedus langeb drastiliselt. Selle p\xc3\xb5hjus pole teadlastele veel m\xc3\xb5istetav. Viimaste andmete j\xc3\xa4rgi on meie kodugalaktikas v\xc3\xa4hemalt 50 miljardit planeeti, nendest 500 miljonit planeeti asuvad "eluks k\xc3\xb5lbulikus tsoonis". Selle tsooni m\xc3\xa4\xc3\xa4ratleb niisugune kaugus t\xc3\xa4hest, kus Maa-taolisel planeedil oleks v\xc3\xb5imalik vedelas olekus vesi pinnal._NEWLINE_Lihtsustamaks n\xc3\xa4idet Linnutee suurusest, v\xc3\xb5ib kahandada meie P\xc3\xa4ikeses\xc3\xbcsteemi l\xc3\xa4bim\xc3\xb5\xc3\xb5du 2,5\xc2\xa0cm suuruseks. Siis oleks Linnutee umbes India suurune (3,287 miljonit km\xc2\xb2) v\xc3\xb5i nagu Suurbritannia, Prantsusmaa, Hispaania, Saksamaa, Itaalia, Poola, Rootsi, Soome ja Norra kokku.\n_START_SECTION_\nVanus\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x9cksikute t\xc3\xa4htede vanus Linnutees on ligikaudselt m\xc3\xb5\xc3\xb5detud pikaealiste radioaktiivsete elementide abil. N\xc3\xa4iteks kui tekib valge k\xc3\xa4\xc3\xa4bus, siis hakkab tema pind radioaktiivselt jahtuma ja tema temperatuur langeb sujuvalt. M\xc3\xb5\xc3\xb5tes sellist k\xc3\xb5ige madalama temperatuuriga t\xc3\xa4hte ja v\xc3\xb5rreldes seda eeldatava algtemperatuuriga, saab arvutada v\xc3\xa4lja t\xc3\xa4he vanuse. Sellise meetodiga arvutati v\xc3\xa4lja meie galaktikas kerasparve M4 vanus, milleks hinnati 12,7\xc2\xb10,7 miljardit aastat. Kerasparved on Galaktikas \xc3\xbched vanemad objektid._NEWLINE_2007. aastal hinnati t\xc3\xa4he koodnimetusega HE 1523-0901 vanuseks 13,2 miljardit aastat, mis on peaaegu sama vana kui Universum. See vanus m\xc3\xa4\xc3\xa4rati ultraviolettkiirguse spektraalanal\xc3\xbc\xc3\xbcsiga, mis m\xc3\xb5\xc3\xb5tis spektrikiirte tugevust, mida tekitasid pika poolestusajaga radioaktiivsed elemendid, n\xc3\xa4iteks toorium.\n_START_SECTION_\nAjalugu\n_START_PARAGRAPH_\nKreeka filosoof Demokritos (450\xe2\x80\x93370 eKr) esitas idee, et hele jutt taevas, mida tunti Linnuteena, v\xc3\xb5ib koosneda kaugetest t\xc3\xa4htedest._NEWLINE_Aristoteles (384\xe2\x80\x93322 eKr) uskus, et Linnutee on tekkinud suures koguses t\xc3\xa4htede s\xc3\xbcttimisest, mis olid suured ja v\xc3\xa4ga l\xc3\xa4hestikku, ning s\xc3\xbcttimine toimus atmosf\xc3\xa4\xc3\xa4ri k\xc3\xb5rgemates kihtides (tol ajal peeti selleks Maa ja Kuu vahelist piirkonda)._NEWLINE_Uusplatonistlik filosoof Olympiodorus noorem (umbes 495\xe2\x80\x93570 pKr) kritiseeris seda Aristotelese \xc3\xbctlust, v\xc3\xa4ites, et kui Linnutee oleks kuualune, siis see peaks ilmuma eri aegadel ja kohtades Maal ja sellel peaks olema parallaks, mida tal aga ei ole. Tema maailmavaates oli Linnutee taevalik ehk kusagil kaugemal kui Kuu._NEWLINE_Araabia astronoom Alhazen (965\xe2\x80\x931037 pKr) m\xc3\xb5\xc3\xb5tis Linnutee parallaksi ja leidis, et see puudus. Ta j\xc3\xa4reldas, et Linnutee ei asu Maa atmosf\xc3\xa4\xc3\xa4ris, vaid v\xc3\xa4ga kaugel sellest._NEWLINE_P\xc3\xa4rsia astronoom Ab\xc5\xab Rayh\xc4\x81n al-B\xc4\xabr\xc5\xabn\xc4\xab (973\xe2\x80\x931048 pKr) k\xc3\xa4is v\xc3\xa4lja idee, et Linnutee koosneb l\xc3\xb5pmatul hulgal h\xc3\xa4gusatest t\xc3\xa4htedest._NEWLINE_Andaluusia astronoom Ibn Bajjah ( \xe2\x80\x931138 pKr) pakkus v\xc3\xa4lja, et Linnutee koosneb paljudest t\xc3\xa4htedest, mis asetsevad peaaegu \xc3\xbcksteise k\xc3\xbcljes ja paistavad \xc3\xbchtse koguna refraktsiooni t\xc3\xb5ttu, mis leiab aset Maa atmosf\xc3\xa4\xc3\xa4ris, t\xc3\xb5endusena esitledes Jupiteri ja Marsi konjuktsiooni._NEWLINE_Faktiline t\xc3\xb5estus, et Linnutee koosneb paljudest t\xc3\xa4htedest tuli aastal 1610, kui Galileo Galilei kasutas teleskoopi selle uurimiseks. Ta avastas, et see koosneb suurel hulgal tuhmidest t\xc3\xa4htedest._NEWLINE_Thomas Wright oletas (\xc3\xb5igesti) aastal 1750 oma teoses "An original theory or new hypothesis of the Universe", et galaktika v\xc3\xb5ib olla p\xc3\xb6\xc3\xb6rlev keha ja koosneda paljudest t\xc3\xa4htedest, mida hoiab koos gravitatsioon sarnaselt P\xc3\xa4ikeses\xc3\xbcsteemiga, kuid palju suuremas mastaabis, ning me n\xc3\xa4eme Linnuteed heleda jutina taevas, sest me ise asume selle sees._NEWLINE_1785. aastal alustas William Herschel Linnuteest eri kaugusel asuvate t\xc3\xa4htede s\xc3\xbcstemaatilist loendamist. Saadud andmetest n\xc3\xa4htus, et t\xc3\xa4htede tihedus taevasf\xc3\xa4\xc3\xa4ril kasvab j\xc3\xa4rsult Linnuteele l\xc3\xa4henedes. Ta seletas seda n\xc3\xa4htust oletades, et t\xc3\xa4hed ei t\xc3\xa4ida \xc3\xbchtlaselt mitte kogu maailmaruumi, vaid on koondunud l\xc3\xb5plike m\xc3\xb5\xc3\xb5tmetega piirkonda. Herschel visandas ka selle t\xc3\xa4hes\xc3\xbcsteemi kuju: lapik ketas, mille paksus on umbes viiendik l\xc3\xa4bim\xc3\xb5\xc3\xb5dust. Et Linnutee heledus on k\xc3\xb5igis suundades enam-v\xc3\xa4hem sama, oletati, et P\xc3\xa4ike asub s\xc3\xbcsteemi keskpunkti l\xc3\xa4heduses._NEWLINE_1845. aastal ehitas lord Rosso uue teleskoobi ning oli v\xc3\xb5imeline selle abil elliptilise ja spiraalse kujuga udukogudel vahet tegema._NEWLINE_1920. aastate alguses tegi Edwin Hubble Mount Wilsoni observatooriumi 2,5 m Hookeri teleskoobi abi astronoomilisi fotosid, millelt oli n\xc3\xa4ha, et osad spiraalsed udukogud koosnevad t\xc3\xa4htedest. Ta oli samuti v\xc3\xb5imeline kindlaks m\xc3\xa4\xc3\xa4rama m\xc3\xb5ned muutlikud t\xc3\xa4hed tsefeiidid, mida sai kasutada, et ligikaudu arvutada udukogu kaugust, t\xc3\xb5estades sellega, et nad olid liiga kaugel, et olla osa Linnuteest. 1926. aastal l\xc3\xb5i Hubble galaktikate klassifikatsiooni, mida kasutatakse t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evani.'