b"\n_START_ARTICLE_\nMagnetomeeter\n_START_PARAGRAPH_\nMagnetomeeter v\xc3\xb5i magnetiline andur on magnetv\xc3\xa4lja ja magneetumise m\xc3\xb5\xc3\xb5tmise seade. S\xc3\xb5ltuvalt t\xc3\xbc\xc3\xbcbist on selle abil v\xc3\xb5imalik m\xc3\xb5\xc3\xb5ta magnetv\xc3\xa4lja suunda, tugevust ja muutu ruumipunktis. Magnetomeetreid saab kasutada elektro- ja p\xc3\xbcsimagnetite kalibreerimiseks. V\xc3\xa4ga lihtne magnetomeeter on kompass, mille n\xc3\xb5el n\xc3\xa4itab magnetv\xc3\xa4lja suunda._NEWLINE_Esimese absoluutset magnetv\xc3\xa4lja tugevust m\xc3\xb5\xc3\xb5tva magnetomeetri leiutas Carl Friedrich Gauss 1832. aastal. Olulised arengud magnetomeetrite ehituses leidsid aset 19. sajandil, nende hulgas Halli efekti avastamine, mida kasutatakse laialdaselt ka t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval._NEWLINE_Laialdast kasutust leiab magnetomeeter Maa magnetv\xc3\xa4lja omaduste uurimisel ja geof\xc3\xbc\xc3\xbcsilistes uuringutes._NEWLINE_Magnetomeetrit saab kasutada ka metallidetektorina. Kuigi nendega on v\xc3\xb5imalik tuvastada ainult raudmetalle, siis on magnetomeetrite tundlikkus palju parem kui traditsioonilistel metallidetektoritel. Kommertsiaalsed magnetomeetrid suudavad suuri mustmetallist esemeid nagu autod ja mahutid leida \xc3\xbcle k\xc3\xbcmne meetri s\xc3\xbcgavuselt maa alt, metallidetektorid harva \xc3\xbcle kahe meetri. Nende abil on v\xc3\xb5imalik meres leida allveelaevu, mist\xc3\xb5ttu on suure tundlikkusega magnetomeetrid m\xc3\xb5nedes riikides klassifitseeritud militaartehnoloogiaks._NEWLINE_L\xc3\xa4himinevikus on magnetomeetrid m\xc3\xb5\xc3\xb5tmetelt v\xc3\xa4henenud ning mahuvad mikroskeemi pakendisse, mist\xc3\xb5ttu on langenud ka nende hind ning paranenud k\xc3\xa4ttesaadavus v\xc3\xa4iksem\xc3\xb5\xc3\xb5tmeliste kompassidena, mis p\xc3\xb5hinevad elektromehaanilistel mikros\xc3\xbcsteemidel.\n_START_SECTION_\nMagnetv\xc3\xa4ljad\n_START_PARAGRAPH_\nMagnetv\xc3\xa4ljad on vektoriaalsed suurused, mis t\xc3\xa4hendab, et neil on nii suund kui ka tugevus. Magnetilist induktsiooni m\xc3\xb5\xc3\xb5detakse SI-\xc3\xbchikutes teslades, CGS-s\xc3\xbcsteemis kasutatakse gausse, seejuures 10 000 gaussi on \xc3\xbcks tesla. Magnetv\xc3\xa4lja tugevuse \xc3\xbchikuks on SI-s\xc3\xbcsteemis amper meetri kohta (A/m) ja CGS-s\xc3\xbcsteemis \xc3\xb6rsted (Oe). Magnetv\xc3\xa4lja tugevus on vektor, mis iseloomustab magnetv\xc3\xa4lja v\xc3\xa4\xc3\xa4rtust \xc3\xbches ruumipunktis._NEWLINE_Maa magnetv\xc3\xa4lja m\xc3\xb5\xc3\xb5detakse tavaliselt nanoteslades (nT), mida nimetatakse vahel ka gammaks. S\xc3\xb5ltuvalt asukohast varieerub Maa magnetv\xc3\xa4li vahemikus 20 000 \xe2\x80\x93 80 000 nT, k\xc3\xb5ikumine j\xc3\xa4\xc3\xa4b tavaliselt 100 nT suurusj\xc3\xa4rku. Magnetilised anomaaliad v\xc3\xb5ivad toimuda pikotesla (pT) piirkonnas._NEWLINE_Gaussmeetrid ja teslameetrid on magnetomeetrid, mis m\xc3\xb5\xc3\xb5davad magnetilist induktsiooni vastavalt gaussides ja teslades. S\xc3\xb5ltuvalt kontekstist nimetatakse aparaate, mis m\xc3\xb5\xc3\xb5davad v\xc3\xa4ljatugevusi alla \xc3\xbche millitesla, magnetomeetriteks ning gaussmeetriteks aparaate, mis m\xc3\xb5\xc3\xb5davad sellest suuremaid v\xc3\xa4ljatugevusi.\n_START_SECTION_\nVarajased magnetomeetrid\n_START_PARAGRAPH_\nMagnetkompass, mis koosneb magneetunud n\xc3\xb5elast, mille suund p\xc3\xb6\xc3\xb6rdub vastavalt teda \xc3\xbcmbritsevale magnetv\xc3\xa4ljale, on lihtne magnetomeeter. V\xc3\xb5nkesagedus, millega n\xc3\xb5el hakkab tasakaalupunkti \xc3\xbcmber v\xc3\xb5nkuma on v\xc3\xb5rdeline ruutjuurega selles sihis m\xc3\xb5juvast magnetv\xc3\xa4ljast._NEWLINE_1832. aastal avaldas G\xc3\xb6ttingeni Geomagnetilise Observatooriumi juhataja Carl Friedrich Gauss artikli Maa magnetv\xc3\xa4lja m\xc3\xb5\xc3\xb5tmiste teemal. See kirjeldas uut instrumenti, mis koosnes kullast kiu k\xc3\xbcljes rippuvast horisontaalsest p\xc3\xbcsimagnetilisest vardast. Magneeditud ja demagneeditud varda v\xc3\xb5nkumiste erinevusest arvutas ta esimest korda Maa magnetv\xc3\xa4lja absoluutse tugevuse._NEWLINE_\xc3\x9chik gauss, mis on CGS \xc3\xbchik magnetvoo tiheduse (maksvell ruutsentimeetri kohta) jaoks, on nimetatud C. F. Gaussi auks ja v\xc3\xb5rdub 1\xc3\x9710\xe2\x81\xbb\xe2\x81\xb4 teslaga SI \xc3\xbchikutes._NEWLINE_Francis Ronalds ja Charles Brooke leiutasid kumbki iseseisvalt magnetograafi 1846. aastal, mis salvestas magnetite liikumist fotograafia abil ning seel\xc3\xa4bi kergendas vaatlejate t\xc3\xb6\xc3\xb6d.\n_START_SECTION_\nLaboratoorsed magnetomeetrid\n_START_PARAGRAPH_\nLaboratoorsed magnetomeetrid m\xc3\xb5\xc3\xb5davad uuritava materjali magneetumust ehk magnetmomenti. Erinevalt vaatlusmagnetomeetritest n\xc3\xb5uavad laboratoorsed magnetomeetrid tavaliselt proovid paigutamist aparaadi sisse. Sellistes instrumentides saab tihti kontrollida ka proovi temperatuuri, m\xc3\xb5juvat magnetv\xc3\xa4lja ning muid parameetreid. Katsekeha magneetumus s\xc3\xb5ltub p\xc3\xb5hiliselt paardumata elektronidest aatomis, v\xc3\xa4iksemat m\xc3\xb5ju omavad ka tuuma magnetmoment ja Larmori diamagnetism. Magnetmomendid klassifitseeritakse peamiselt diamagneetikuteks, paramagneetikuteks, ferromagneetikuteks v\xc3\xb5i antiferromagneetikuteks.\n_START_SECTION_\nProotoni pretsessiooni magnetomeeter\n_START_PARAGRAPH_\nProotoni pretsessiooni magnetomeetrid, mida nimetatakse ka lihtsalt prootoni magnetomeetriteks, m\xc3\xb5\xc3\xb5davad prootonite resonantssagedust magnetv\xc3\xa4ljas, mis tekib tuumamagnetresonantsi t\xc3\xb5ttu. Kuna pretsessioonisagedus s\xc3\xb5ltub rangelt ainult atomaarsetest konstantidest ja \xc3\xbcmbritsevast magnetv\xc3\xa4ljast, siis saavutatakse sllise magnetomeetriga t\xc3\xa4psusi kuni 1 ppm._NEWLINE_Sellises magnetomeetris liigub alalisvool l\xc3\xa4bi solenoidi, mis tekitab vesinikurikka vedeliku (tihti petrooleum v\xc3\xb5i dekaan) \xc3\xbcmber tugeva magnetv\xc3\xa4lja, mis omakorda p\xc3\xb5hjustab osade prootonite joondumist solenoidi magnetv\xc3\xa4lja vektoriga. Kui elektrivool solenoidis katkestatakse ning prootonid hakkavad ennast \xc3\xbcmbritseva magnetv\xc3\xa4lja suunas orienteerima, hakkavad nad v\xc3\xb5nkuma uue tasakaaluoleku \xc3\xbcmber diskreetse sagedusega, mis s\xc3\xb5ltub \xc3\xbcmbritseva magnetv\xc3\xa4lja tugevusest. Sellest tekkiv n\xc3\xb5rk v\xc3\xb5nkuv magnetv\xc3\xa4li loetakse \xc3\xbcles elektrilise induktoriga, v\xc3\xb5imendatakse ning saadetakse sagedusloendurisse, mille v\xc3\xa4ljund teisendatakse magnetv\xc3\xa4lja tugevuseks.\n_START_SECTION_\nOverhauseri efekti magnetomeeter\n_START_PARAGRAPH_\nOverhauseri magnetomeeter kasutab sama fundamentaalset efekti, mida kasutab ka prootoni pretsessiooni magnetomeeter. Lisades m\xc3\xb5\xc3\xb5tevedelikku vabu radikaale, saab kasutada Overhauseri efekti ning parandada seadme efektiivsust. Prootonite solenoidiga joondamise asemel kasutatakse madala v\xc3\xb5imsusega raadiosageduslikku v\xc3\xa4lja, millega joondatakse elektronide spinn vabades radikaalides, mis omakorda paardub prootonitega l\xc3\xa4bi Overhauseri efekti. Sellisel l\xc3\xa4henemisel on kaks p\xc3\xb5hilist eelist: raadiosagedusliku v\xc3\xa4lja tekitamine n\xc3\xb5uab murdosa energiast ning kiirem diskreetimine kuna elektron-prooton paardumine v\xc3\xb5ib toimuda ka m\xc3\xb5\xc3\xb5tmise ajal. Overhauseri magnetomeeter suudab registreerida v\xc3\xa4ljatugevusi standardh\xc3\xa4lbega 0,02 nT diskreetimissagedusel 1 s\xc3\xa4mpel sekundis._NEWLINE_Overhauseri magnetomeetrit saab kasutada ligikaudu 3 korda suuremas magnetv\xc3\xa4lja tugevuse gradiendis kui prootoni magnetomeetrit._NEWLINE_V\xc3\xa4iksema energiatarbe t\xc3\xb5ttu tehakse kaasaskantavaid Overhauseri efekti magnetomeetreid (n\xc3\xa4iteks USA ettev\xc3\xb5te GEM Systems).\n_START_SECTION_\nVektoriaalsed magnetomeetrid\n_START_PARAGRAPH_\nVektoriaalsed magnetomeetrid m\xc3\xb5\xc3\xb5davad magnetv\xc3\xa4lja \xc3\xbcht v\xc3\xb5i rohkemat ruumikomponenti elektrooniliselt. Kasutades kolme omavahel risti paigutatud magnetomeetrid on v\xc3\xb5imalik Pythagorose teoreemi kasutades v\xc3\xa4lja arvutada magnetv\xc3\xa4lja suund ruumis._NEWLINE_Vektoriaalsed magnetomeetrid on tundlikud temperatuuri ning ferriits\xc3\xbcdamike m\xc3\xb5\xc3\xb5tmete ebastabiilsustele. Samuti vajavad nad enne kasutamist loodimist ning nullimist erinevalt skalaarsetest magnetomeetritest. Seet\xc3\xb5ttu ei kasutata neid enam mineraalide otsimisel.\n_START_SECTION_\nP\xc3\xb6\xc3\xb6rleva pooli magnetomeeter\n_START_PARAGRAPH_\nStaatiline magnetv\xc3\xa4li tekitab p\xc3\xb6\xc3\xb6rlevas poolis sinusoidaalse elektrivoolu. Tekkiva elektrisignaali amplituud on v\xc3\xb5rdeline magnetv\xc3\xa4lja tugevusega ning siinusega nurgast pooli p\xc3\xb6\xc3\xb6rlemistelje ning v\xc3\xa4lja j\xc3\xb5ujoonte vahel. Selline magnetomeetri disain on aegunud.\n_START_SECTION_\nMagnetotakistuslikud seadmed\n_START_PARAGRAPH_\nMagnetotakistuslikud seadmed on tavaliselt \xc3\xb5hukesed permalloi (nikkel-raud 80/20%) ribad, mille elektritakistus muutub v\xc3\xa4lise magnetv\xc3\xa4lja toimel. Sellistel ribadel on h\xc3\xa4sti defineeritud tundlikkustelg, neid saab toota kolmem\xc3\xb5\xc3\xb5tmelisena ning neid saab massiliselt toota mikroskeemina. Sellise seadme reageerimisaeg on alla \xc3\xbche mikrosekundi ning neid saab kasutada liikuvates s\xc3\xb5idukites diskreetimissagedusel kuni 1000\xc2\xa0Hz.\n_START_SECTION_\nFluxgate-magnetomeeter\n_START_PARAGRAPH_\nFluxgate-t\xc3\xbc\xc3\xbcpi (fluxgate \xe2\x80\x93 ingl k 'voo-v\xc3\xa4rav') magnetomeetri leiutasid H. Aschenbrenner ja G. Goubau 1936. aastal. Victor Vacquier' juhitud Gulf Research Laboratoriese meeskond arendas lennukitele paigaldatavaid fluxgate-magnetomeetreid allveelaevade leidmiseks Teise maalimas\xc3\xb5ja ajal ning p\xc3\xa4rast s\xc3\xb5da kinnitas plaattektoonika teooriat, m\xc3\xb5\xc3\xb5tes magnetilisi mustri nihkeid merep\xc3\xb5hjas._NEWLINE_Fluxgate-magnetomeeter koosneb v\xc3\xa4ikesest, magnetilise vastuv\xc3\xb5tlikkusega s\xc3\xbcdamikust, mille \xc3\xbcmber on m\xc3\xa4hitud kaks pooli. Rakendades vahelduvvoolu esimesele poolile viiakse s\xc3\xbcdamik kordam\xc3\xb6\xc3\xb6da m\xc3\xb5lemas suunas magnetlise k\xc3\xbcllastumiseni ning selle k\xc3\xb5igus tekkiv elektrivool registreeritakse teise pooliga. V\xc3\xa4lise magnetv\xc3\xa4lja puudumisel tekib m\xc3\xb5lemas suunas s\xc3\xbcmmeetriline elektrivool. Kui magnetomeetrile rakendub v\xc3\xa4line magnetv\xc3\xa4li, siis on \xc3\xbches suunas magneetumine lihtsustatud ning teises raskendatud, mis viib ka as\xc3\xbcmmeetrilise vooluni teises poolis. Tekkivat vahe registreerides on v\xc3\xb5imalik m\xc3\xa4\xc3\xa4rata v\xc3\xa4lise magnetv\xc3\xa4lja tugevus._NEWLINE_Kui sellist magnetomeetrit p\xc3\xb6\xc3\xb6rata v\xc3\xb5i paigutada neid mitu erineva nurga all, on v\xc3\xb5imalik m\xc3\xa4\xc3\xa4rata magnetv\xc3\xa4lja tugevuse s\xc3\xb5ltuvust magnetomeetri suunast ning seel\xc3\xa4bi ka magnetv\xc3\xa4lja suund. Tavaliselt paigutatakse seda t\xc3\xbc\xc3\xbcpi magnetomeetri poole mitu t\xc3\xbckki samasse seadmesse, et v\xc3\xa4ltida mehaanilise ajami vajalikkust.\n_START_SECTION_\nKalibreerimine\n_START_PARAGRAPH_\nMagnetomeetreid kalibreeritakse tavaliselt poolide abil, milles tekib elektrivoolu toimel magnetv\xc3\xa4li. Selliselt saab karakteriseerida ka magnetomeetri tundlikkust ehk reaktsiooni magnetv\xc3\xa4lja muudule. Paljudel juhtudel on t\xc3\xa4htis magnetv\xc3\xa4lja homogeensus magnetomeetri \xc3\xbcmber ning seet\xc3\xb5ttu kasutatakse tihti Helmholtzi poole \xc3\xbche- v\xc3\xb5i kolmeteljelises seades. Eriti n\xc3\xb5udlikel juhtudel saab kalibreerimiseks kasutada ka Maxwelli poole, koosinus poole ning v\xc3\xa4ga homogeenset Maa magnetv\xc3\xa4lja."