b'\n_START_ARTICLE_\nKeiserlik Peterburi Teaduste Akadeemia\n_START_PARAGRAPH_\nKeiserlik Peterburi Teaduste Akadeemia (vene keeles \xd0\x9f\xd0\xb5\xd1\x82\xd0\xb5\xd1\x80\xd0\xb1\xd1\x83\xd1\x80\xd0\xb3\xd1\x81\xd0\xba\xd0\xb0\xd1\x8f \xd0\x90\xd0\xba\xd0\xb0\xd0\xb4\xd0\xb5\xd0\xbc\xd0\xb8\xd1\x8f \xd0\xbd\xd0\xb0\xd1\x83\xd0\xba) oli Venemaa Keisririigi k\xc3\xb5rgeim teaduslik asutus._NEWLINE_See asutati Peterburis Peeter I projekti j\xc3\xa4rgi, mis oli kinnitatud Senati otsusega 28. jaanuaril 1724. Ametlikult avati akadeemia 27. detsembril 1725 ja see jaotus kolmeks klassiks ehk osakonnaks. \xc3\x9che klassi moodustasid matemaatika, astronoomia, geograafia, navigatsioon ja mehaanika. Teise klassi moodustasid f\xc3\xbc\xc3\xbcsika, anatoomia, keemia ja botaanika. Kolmanda klassi moodustasid iluk\xc3\xb5ne, arheoloogia, ajalugu ja \xc3\xb5igusteadus. Akadeemia koosseisu kuulus 11 professorit ja mitu adjunkti. Akadeemia esimene president oli Peeter I ihuarst sakslane Laurentius Blumentrost._NEWLINE_18. sajandil kuulusid akadeemia juurde raamatukogu (t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval Venemaa Teaduste Akadeemia raamatukogu, umbes 26,5 miljonit s\xc3\xa4ilikut), kunstikamber (t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval Peterburi antropoloogiamuuseum), Peterburi observatoorium, f\xc3\xbc\xc3\xbcsikalaboratoorium, keemialaboratoorium (selle asutas 1748 Mihhail Lomonossov), lahkamisruum, kunstiateljeed, t\xc3\xb6\xc3\xb6kojad ja tr\xc3\xbckikoda._NEWLINE_Akadeemia juurde loodi Akadeemia \xc3\xbclikool ja Akadeemia g\xc3\xbcmnaasium. Akadeemia \xc3\xbcli\xc3\xb5pilaste arv ei \xc3\xbcletanud 20 ja Lomonossovi surma j\xc3\xa4rel 1765 lakkas see olemast. G\xc3\xbcmnaasiumi \xc3\xb5pilaste arv oli juba 1727 112, olles k\xc3\xbcll edaspidi m\xc3\xa4rgatavalt alla saja. G\xc3\xbcmnaasium suleti 1805.\n_START_SECTION_\n19. sajand\n_START_PARAGRAPH_\n19. sajandil oli Peterburi TA akadeemik ameti-, mitte aunimetus. Akadeemia tegevliikmete (see on adjunktide, erakorraliste ja korraliste akadeemikute) p\xc3\xb5hi\xc3\xbclesandeks oli rakendada akadeemias oma j\xc3\xb5ud vastava teadusala edendamiseks, sealhulgas juhtima akadeemia allasutuste t\xc3\xb6\xc3\xb6d._NEWLINE_Loodusteadlastel kulus suur osa ajast ekspeditsioonidele, nende korraldamisele ning tulemuste l\xc3\xa4bit\xc3\xb6\xc3\xb6tamisele._NEWLINE_Enamik akadeemikutest olid hinnatud lektorid ja osa akadeemia tegeliikmeid t\xc3\xb6\xc3\xb6tas Peterburi k\xc3\xb5rgkoolide professoritena. Erilist kasu sai sellest Peterburi \xc3\xbclikool. Osa akadeemikuid, vastupidi, r\xc3\xb5hutas vajadust tegeleda akadeemias "puhta teadusega".\n_START_SECTION_\nTegevliikmete valimine\n_START_PARAGRAPH_\nAkadeemias oli tavaks uustulnukaid valida k\xc3\xb5igepealt adjunktideks ja hiljem erakorralisteks akadeemikuteks, ning korralisteks akadeemikuteks siis, kui nad eraldi ametitoolile valitakse. Lisaks kindlatele ametikohtadele oli igas osakonnas ka hulk vabu adjunktuure ilma kindla erialata, millelt edaspidi v\xc3\xb5idi edutada. Sellel aga oli selline puudus, et akadeemiasse sai valida \xc3\xbcksnes noori \xc3\xb5petlasi v\xc3\xb5i Peterburi \xc3\xbclikooli professoreid, sest kusagil mujal elavatel vanematel nimekatel teadlastel ei oleks olnud kerge professori ametikohast loobuda ja Peterburi kolida adjunkti palga eest, millega ei oleks seal v\xc3\xb5imalik peret \xc3\xbclal pidada.  _NEWLINE_Vahel on tehtud erandeid ja adjunkti vaheaste vahele j\xc3\xa4etud. N\xc3\xa4itena olgu toodud Karl Ernst von Baer, kes 1828. aastal valiti kohe korraliseks ja Ferdinand Johann Wiedemann 1857. aastal erakorraliseks akadeemikuks._NEWLINE_Et \xc3\xbclikoolide professorid ei ihalenud ilmtingimata akadeemikuks saada, n\xc3\xa4itab 1862. aastal akadeemias koostatud dokument. Enne f\xc3\xbcsioloogia-adjunkti valimisi koostas akadeemia nimekirja Venemaal t\xc3\xb6\xc3\xb6tavatest anatoomidest ja f\xc3\xbcsioloogidest. Seda saatvas tekstis leidub huvitav arvamus: "Tartu professorid Friedrich von Bidder, Carl Wilhelm von Kupffer ja Ernst Andreas Reissner on end Tartus nii h\xc3\xa4sti sisse seadnud, et nad vaevalt v\xc3\xb5tavad vastu ka korralise akadeemiku koha."\n_START_SECTION_\nKirjavahetajaliikmed\n_START_PARAGRAPH_\nLisaks tegevliikmetele valiti Peterburi Teaduste Akadeemias ka kodumaiseid ja v\xc3\xa4lismaiseid kirjavahetajaliikmeid. Nii n\xc3\xa4iteks valiti 1826. aastal Baer v\xc3\xa4lismaiseks ja 1854. aastal Wiedemann kodumaiseks kirjavahetajaliikmeks.\n_START_SECTION_\nEestiga seotud akadeemia liikmed\n_START_PARAGRAPH_\nPeterburi Teaduste Akadeemias etendasid 19. sajandil v\xc3\xa4ljapaistvat osa Tartu \xc3\xbclikoolis hariduse omandanud akadeemia tegevliikmed. Nii on akadeemiasse valitud Tartus \xc3\xb5ppinuid astronoome, f\xc3\xbc\xc3\xbcsikuid, keemikuid, geolooge, zoolooge, f\xc3\xbcsiolooge ja botaanikud, kuid ei \xc3\xbchtki matemaatikut. Tartust v\xc3\xb5rsunud teadlaste osat\xc3\xa4htsus akadeemias oli eriti m\xc3\xa4rgatav perioodil 1828\xe2\x80\x931894.'