b'\n_START_ARTICLE_\nAltamira\n_START_SECTION_\nAsukoht\n_START_PARAGRAPH_\nAltamira koobas asub Hispaanias Kantaabrias Santillana del Mari vallas Kantaabria keskusest Santanderi linnast 30\xc2\xa0km l\xc3\xa4\xc3\xa4ne pool, Kantaabria ranniku keskosas._NEWLINE_Santanderist p\xc3\xa4\xc3\xa4seb autoga Altamirale k\xc3\xb5ige paremini ligi Astuuriasse viivat maanteed m\xc3\xb6\xc3\xb6da, keerates \xc3\xa4ra Santillana del Mari peale, et s\xc3\xb5ita l\xc3\xa4bi linna, v\xc3\xb5i Puente San Migueli peale. Viimane tee on pisut pikem, kuid v\xc3\xb5imaldab j\xc3\xb5uda suurt maanteed m\xc3\xb6\xc3\xb6da 6\xc2\xa0km kaugusele koopast._NEWLINE_Altamira koobas kuulub Vispierese m\xc3\xa4e juurde. Santillana del Mari linn asub orus, mida \xc3\xa4\xc3\xa4ristavad laugjad lubjakivik\xc3\xb5rgendikud, millest \xc3\xbche tipus on Altamira koobas. Koopa ainus avaus on suunatud p\xc3\xb5hja poole ning on merepinnast 156 m k\xc3\xb5rgusel, 5\xc2\xa0km kaugusel merest (Biskaia lahest) ja pisut \xc3\xbcle 2\xc2\xa0km Saja j\xc3\xb5est p\xc3\xb5hja pool, 7\xc2\xa0km kaugusel Saja ja Besaya j\xc3\xb5e suudmest._NEWLINE_Viimase j\xc3\xa4\xc3\xa4aja k\xc3\xb5ige k\xc3\xbclmematel aegadel (umbes 18 000 aastat tagasi, mil inimesed koobast kasutama hakkasid) oli meri umbes 120 m praegusest tasemest allpool, j\xc3\xa4ttes katmata 5\xe2\x80\x936\xc2\xa0km laiuse maariba. Altamira koopa elanikud v\xc3\xb5isid seega valitseda territooriumi, mis peale maismaa \xc3\xb6kos\xc3\xbcsteemide h\xc3\xb5lmas randa, j\xc3\xb5ge ja j\xc3\xb5esuuet._NEWLINE_Altamira muuseumist (Museo Nacional y Centro de Investigaci\xc3\xb3n de Altamira) p\xc3\xb5hja pool on rohelised aasad laugjate n\xc3\xb5lvade ja oruga, kus asub Santillana del Mari linn. L\xc3\xb5una pool paistavad selge ilmaga m\xc3\xa4etipp Picos de Europa ja Kantaabria Kordiljeerid._NEWLINE_Muuseumi juures on taastatud 15 000 aasta tagune taimestik. "Uue koopa" l\xc3\xa4hedal on kase- ja sarapuusalu. Teistes kohtades kasvavad m\xc3\xa4nnid, tammed ja saared ning kanarbik, k\xc3\xb5rrelised ja teised rohttaimed, moodustades tolleaegset t\xc3\xbc\xc3\xbcpi avamaastiku.\n_START_SECTION_\nAltamira koopamaalide avastamislugu\n_START_PARAGRAPH_\nAltamira koopa avastas 1868. aastal era\xc3\xb5petlase Marcelino Sanz de Sautuola rentnik Modesto Cubillas, kes oli Santillana del Mari l\xc3\xa4hedal koeraga rebasejahil. Koer sattus juhuslikult kitsa avausega koopasse, kust ta tuli v\xc3\xa4lja p\xc3\xa4\xc3\xa4sta. Kuigi koopaid oli sealkandis palju, teatas Cubillas Sautuolale igaks juhuks oma leiust. Vahepeal sai Altamira koobas karjuste ja jahimeeste seas tuntuks._NEWLINE_Peremees l\xc3\xa4ks seda vaatama 1875. aastal ning leidis, et koobas on palju suurem, kui ta oli arvanud. Entomoloogiast, ajaloost, geoloogiast ja botaanikast huvitunud peremees n\xc3\xa4gi seal luid ja joonistusi. Ta oli teadlik Euroopa ajaloolaste esimestest esiajaloo-alastest t\xc3\xb6\xc3\xb6dest ning tundis Hispaania geoloogi Juan de Vilanova t\xc3\xb6id. Sautuola hakkas regulaarselt koobast k\xc3\xbclastama ning kogus kolme aasta jooksul mitmeid arheoloogilisi esemeid. 1878. aasta Pariisi maailman\xc3\xa4itusel n\xc3\xa4gi ta esiajalooliste esemete kollektsioone, mis innustasid teda veetma kogu vaba aja Altamiras._NEWLINE_1879. aastal leidis koopasse kaasav\xc3\xb5etud t\xc3\xbctar Mar\xc3\xada Justina koopamaalid. Ta oli avastanud k\xc3\xb5rvalk\xc3\xa4igu, mis laienes v\xc3\xa4ikseks ruumiks, niinimetatud Pol\xc3\xbckroomide saaliks. Sautuola kirjeldas 1880. aastal oma t\xc3\xb6\xc3\xb6s "Breves apuntes sobre algunos objetos prehist\xc3\xb3ricos de la provincia de Santander" ("L\xc3\xbchikesed m\xc3\xa4rkmed m\xc3\xb5ningatest eelajaloolistest objektidest Santanderi provintsis") koopamaale ning esitas argumente nende esiajaloolise p\xc3\xa4ritolu kasuks. Muuhulgas sarnanesid need maalid paleoliitilistel v\xc3\xa4ikevormidel (art mobilier) kujutatud piisonitega. Sautuolal ei olnud kahtlust, et maalid kuuluvad paleoliitikumi, kuid enamik juhtivaid arheolooge pidas maale v\xc3\xb5ltsinguks. V\xc3\xb5ltsingute eesm\xc3\xa4rgiks peeti esiajaloo uurimise naeruv\xc3\xa4\xc3\xa4ristamist. Prantsuse arheoloogiaseltsi president kirjutas oma s\xc3\xb5brale \xc3\x89mile Cartailhacile: "See on Hispaania jesuiitide hookus-pookus. Nad tahavad esiaja uurijaid kompromiteerida." Paljud arheoloogid ja antropoloogid polnud n\xc3\xb5us koopamaale vaatamagi minema. 1881. aastal k\xc3\xa4is Prantsusmaalt kaks korda kohal ekspert, insener Edouard Harl\xc3\xa9, kes kinnitas, et tegemist ei ole esiajalooliste maalidega. Tema meelest olid maalid tehtud ajavahemikul 1875\xe2\x80\x931879. Tolle aja kujutelmad esiajaloolistest inimestest (neid peeti poolahvideks) v\xc3\xa4listasid, et nad oleksid v\xc3\xb5inud olla nende maalide autorid. Arvati, et kiviaja inimene, kes tundis ainult algelisi t\xc3\xb6\xc3\xb6riistu, ei saanud (darvinismi seisukohast) sihitult maalida kuskil koopas, ja veel niisugusel kunstilisel tasemel, mis ei j\xc3\xa4\xc3\xa4 alla t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva omale. See tundus imena, mis kinnitas inimese mitteevolutsioonilist p\xc3\xa4ritolu. Kahtlust \xc3\xa4ratas ka see, et maalid olid v\xc3\xa4ga h\xc3\xa4sti s\xc3\xa4ilinud. Cartailhac ja Gabriel de Mortillet tunnistasid k\xc3\xbcll koopast leitud esemete, kuid mitte maalide paleoliitilist p\xc3\xa4ritolu. Ka hispaanlaste hulgas oli koopamaalide esiajaloolisuse oponente. Eugenio Lemus pidas neid v\xc3\xb5ltsinguks. Loodusloo Seltsi koosolekul 3. novembril 1886 \xc3\xbctles ta: \xc2\xab(...) ma tundsin rohkem kui pettumust, kui n\xc3\xa4gin neid maale, mida ta pidas esiajaloolisteks. End petetuna tundva inimese tuimus oli tunne, mida ma neid n\xc3\xa4hes tundsin." P\xc3\xa4rast jutustas ta, et koopast v\xc3\xa4ljudes ja kohtudes \xc3\xbche s\xc3\xb5braga, kes saatis Vilanovat tema visiidil Altamirasse, tekkis tal kahtlus, kui ta sellelt teejuhilt k\xc3\xbcsis, kas ta m\xc3\xa4letab, et koopa avastamise ajal oli sealkandis \xc3\xbcks tumm maalikunstnik, mille peale too kinnitas, et kunstnik viibis teatava aja Sautuola lossis Puente San Miguelis. See oli prantsuse kunstnik, kellele omistati maalide reprodutseerimine Sautuola raamatu kolmandale tahvlile. Lemus arvas siis, et Ratier pidi maalima ka koopa laemaalid. See arvamus levis._NEWLINE_Sautuola teooriat ja tema ausust kaitses mitmel rahvusvahelisel kongressil kuni 1889. aastani geoloogiaprofessor Juan de Vilanova. Kuningliku Ajalooakadeemia avak\xc3\xb5nes \xc3\xbctles ta: \xc2\xabT\xc3\xb5epoolest, tahumatutel kujutistel ning ookriga tehtud maalidel, mida seal n\xc3\xa4ha saab ja mida ma olen uurinud rohkem kui \xc3\xbcks ja k\xc3\xbcmme korda, on samad tunnused nagu neil, mis on leitud elevandiluut\xc3\xbckkidel ja hirvesarvedel mitmetes Prantsusmaa koobastes...\xc2\xbb. Sautuolat toetas ka bioloogiaprofessor Augusto Gonz\xc3\xa1lez de Linares. Koobast k\xc3\xbclastas ka kuningas Alfonso XII._NEWLINE_Sautuola suri 1888. aastal 57-aastasena. P\xc3\xa4rast koopamaalide avastamist Prantsusmaal (Pair-non-Pair, Font de Gaume, Les Combarelles; neid oli h\xc3\xb5lpsam dateerida, sest nad olid kultuurkihiga kaetud) tekkis j\xc3\xa4lle huvi Altamira maalide vastu ning 1902. aastal tunnistati nende esiajaloolisust. Kirjutises "Les cavernes orn\xc3\xa9es de dessins, la Grotte d\'Altamira (Espagne): Mea-culpa d\'un sceptique" (\'Joonistustega kaunistatud koopad, Altamira grott Hispaanias: \xc3\x9che skeptiku mea culpa\') tunnistas \xc3\x89mile Cartailhac oma 20 aasta tagust viga ja eba\xc3\xb5iglust Sautuola vastu. Ka Edouard Harl\xc3\xa9 tunnistas oma viga. Hiljem kirjutasid Cartailhac ja Henri Breuil Sautuola kohta: \xc2\xabV\xc3\xb5imatu on j\xc3\xa4tta avaldamata austust hispaania uurijale: ta toimis metoodiliselt, arukalt ja kogu vajaliku rahuga; ta oli asjadega v\xc3\xa4ga kursis ja tema t\xc3\xb6\xc3\xb6s ei ole \xc3\xbchtki viga.\xc2\xbb_NEWLINE_Tekkis koopamaalide avastamise ja uurimise buum, algul \xc3\xbcksikisikute seas (Hermilio Alcalde del R\xc3\xado, Lorenzo Sierra, Henri Breuil ja Cartailhac ise), hiljem organisatsioonides (Institut de Pal\xc3\xa9ontologie Humaine, Comisi\xc3\xb3n de Investigaciones Paleontol\xc3\xb3gicas y Prehist\xc3\xb3ricas). Praeguseks on Kantaabrias leitud ligi 100 maalidega koobast._NEWLINE_1906. aastal ilmus Cartailhaci ja Henri Breuil\' (kes tegi maalidest koopiaid) t\xc3\xb6\xc3\xb6 La caverne d\'Altamira, a Santillane, pr\xc3\xa9s Santander (Espagne) (\'Altamira koobas Santillanas, Santanderi l\xc3\xa4hedal (Hispaanias)\'). Aastal 1935 ilmus Hispanic Society ja Junta de las Cuevas Altamira v\xc3\xa4ljaandel hispaania ja inglise keeles Henri Breuil\' ja Hugo Obermaieri t\xc3\xb6\xc3\xb6 La Cueva de Altamira, en Santillana del Mar, Espa\xc3\xb1a (The Cave of Altamira at Santillana del Mar, Spain; \'Altamira koobas Santillana del Maris Hispaanias\'). Paljud hilisemad k\xc3\xa4sitlused p\xc3\xb5hinevad ainult nendel t\xc3\xb6\xc3\xb6del, lisamata olulist informatsiooni._NEWLINE_Koopa vestib\xc3\xbc\xc3\xbcli arheoloogiat uurisid algul Sautuola (1876\xe2\x80\x931880) ja Edouard Harl\xc3\xa9 (1881). Hiljem toimusid v\xc3\xa4ljakaevamised Herminio Alcalde del R\xc3\xado (1904) ja Hugo Obermaieri (1924 ja 1925) juhtimisel. Esiajaloolist asustust hakati uuesti uurima alles aastatel 1980\xe2\x80\x93l981 Joaqu\xc3\xadn Gonz\xc3\xa1lez Echegaray ja L. G. Freemani juhtimisel. On leitud kaks asustuskihti, mis kuuluvad vanemasse Solutr\xc3\xa9 ajastusse ja nooremasse Madeleine\'i ajastusse.\n_START_SECTION_\nKoobas\n_START_PARAGRAPH_\nKoobas on kokku 270 m pikk. Peakoridori k\xc3\xb5rgus varieerub 2\xe2\x80\x9312 meetrini, laius 6\xe2\x80\x9320 meetrini. Keskmine vahemaa laest maapinnani koopa kogu pikkuse ulatuses on ligikaudu 11 meetrit._NEWLINE_Koobas on paleoliitilise asustuse ajast muutunud nii looduslike protsesside kui ka inimtegevuse tagaj\xc3\xa4rjel: koopasuu on sisse varisenud ja sulgunud, mitmes galeriis on olnud varinguid, on ehitatud eraldus- ja kindlustusseinu ning tehtud v\xc3\xa4ljakaevamisi._NEWLINE_Koopas on s\xc3\xa4ilinud t\xc3\xb6\xc3\xb6riistu, tulekoldeid ja toiduj\xc3\xa4\xc3\xa4nuseid. Altamira on ainuke koopamaalide koht, kus elamise m\xc3\xa4rgid ulatuvad esimesse koopaosasse, kus asuvad maalid. Altamira koopa seintel ja lael puudub tahmakiht, mida leidub teistes sarnastes koobastes. See v\xc3\xb5ib t\xc3\xa4hendada, et Altamiras oli pisut arenenum valgustamistehnika, mis andis v\xc3\xa4hem suitsu ja tahma kui t\xc3\xb5rvikud ja rasvalambid, mida paleoliitikumis arvatavalt kasutati._NEWLINE_Vestib\xc3\xbc\xc3\xbclis elasid k\xc3\xbcttide ja korilaste r\xc3\xbchmad. Asustus piirneski vestib\xc3\xbc\xc3\xbcliga. Koopasuu laius (umbes 15 m) v\xc3\xb5imaldas kasutada v\xc3\xa4lisvalgust._NEWLINE_On leitud kaks asustuskihti, mis kuuluvad vanemasse Solutr\xc3\xa9 ajastusse ja nooremasse Madeleine\'i ajastusse._NEWLINE_Koopa l\xc3\xa4hedal asuvat territooriumi kasutati aastaringselt. M\xc3\xb5lemast ajastust on leitud tapetud hirvekarjade j\xc3\xa4\xc3\xa4nuseid ning t\xc3\xb5endeid, et on jahti peetud mitut liiki s\xc3\xb5ralistele (suurtele veislastele, hobusele, kitsele ja m\xc3\xa4gikitsele) ning p\xc3\xbc\xc3\xbctud kala j\xc3\xb5est ja j\xc3\xb5esuudmest. Madeleine\'i ajastust on j\xc3\xa4lgi ka karploomadest (liudkodalased)._NEWLINE_Altamira Madeleine\'i kultuuri asustuse kohta on saadud kaks dateeringut tavalisel C\xc2\xb9\xe2\x81\xb4-meetodil. M\xc3\xb5\xc3\xb5deti s\xc3\xbctt, mis saadi 1980. aastate v\xc3\xa4ljakaevamistel. Tulemuseks saadi 15 500\xc2\xb1700 aastat tagasi ja 15 910\xc2\xb1230 aastat tagasi. Hilisem kiirendi-massispektromeetria andis samade proovide kohta tulemused 14 520\xc2\xb1260 aastat tagasi ja 14 480\xc2\xb1250 aastat tagasi. Solutr\xc3\xa9 kultuuri proovi (luust kunstiese) kohta andis kiirendi-massispektromeetria vanusehinnanguks 18 450\xc2\xb1320 aastat tagasi._NEWLINE_Kaljukunsti ja v\xc3\xa4ikeste kunstiesemete vahel on stiililisi paralleele. M\xc3\xb5nele emahirve abaluule on graveeritud sama looma kujutised, kelle pead on samas tehnikas ja stiilis kujutatud ka kaljujoonisel. Kiirendi-massispektroskoopia on dateerinud \xc3\xbche niisuguse Madeleine\'i kultuuri luugraveeringu vanuseks 14 480\xc2\xb1250 aastat.\n_START_SECTION_\nKoopamaalid\n_START_PARAGRAPH_\nM\xc3\xb5ned uurijad nimetavad Altamira koopa Pol\xc3\xbckroomide saali (Galerii I) esiaja kunsti Sixtuse kabeliks. See on \xc3\xbcks Pleistotseeni-aja kunsti kauneimaid n\xc3\xa4iteid. Pol\xc3\xbckroomide saal asub koopasuu l\xc3\xa4hedal, vestib\xc3\xbc\xc3\xbcli k\xc3\xb5rval, moodustades \xc3\xb5ieti osa vestib\xc3\xbc\xc3\xbclist. Pablo Picasso on \xc3\xb6elnud: "Mitte keegi meist ei suuda midagi niisugust maalida."_NEWLINE_Enne kui koopa sissep\xc3\xa4\xc3\xa4s sisse varises ja enne kui ehitati piirdeseinad, mis eraldavad vestib\xc3\xbc\xc3\xbcli esimesest galeriist, oli see saal elamispaiga loomulik pikendus, kuhu paistis ka v\xc3\xa4list valgust._NEWLINE_Lagi, kus asuvad maalid, on kergelt kaldu (10 kraadi l\xc3\xb5una suunas) ning madal. Galerii pikkus on 18 m ja laius on 9 m._NEWLINE_Tegemist on esimese koopaga, millest leiti maalid. Maalid on s\xc3\xa4ilinud t\xc3\xa4nu jahedale ja niiskele koopakliimale ning t\xc3\xa4nu sellele, et koopasuu noorema paleoliitikumi l\xc3\xb5pus kokku varises._NEWLINE_Pol\xc3\xbckroomide saali laes paiknevad korratult maalid j\xc3\xa4\xc3\xa4aegsetest loomadest. Seal on kujutatud p\xc3\xb5hiliselt piisoneid, samuti hobust ja emahirvi. Piisoneid on kujutatud s\xc3\xb6\xc3\xb6vatena, jooksvatena, lamavatena ja haavatutena. Loomafiguure on umbes 20. Figuuride pikkus ulatub kahe meetrini. On ka abstraktseid m\xc3\xa4rke._NEWLINE_See, et maaliti p\xc3\xb5hiliselt piisoneid, n\xc3\xa4itab piisoni t\xc3\xa4htsust jahiloomana. Piisonitele peeti jahti p\xc3\xb5hiliselt toidu p\xc3\xa4rast, kuid neilt saadi ka nahka, luud ja karvu. Arvatakse, et loomi maalisid k\xc3\xbctid, lootes jahi\xc3\xb5nne. Nende kujutiste juures v\xc3\xb5idi l\xc3\xa4bi viia jahieelseid rituaale. On arvatud, et Altamira v\xc3\xb5is olla k\xc3\xbcttide ja korilaste rituaalne keskus._NEWLINE_Figuurid on maalitud eri aegadel ja eri tehnikaid kasutades. K\xc3\xb5ige vanemad figuurid selles laes on ilmselt punased maalid, millele hiljem on lisatud mitmeid musti maale, seej\xc3\xa4rel mitmev\xc3\xa4rvilisi ja l\xc3\xb5puks j\xc3\xa4lle m\xc3\xb5ned mustad figuurid._NEWLINE_Pildid on maalitud pruuni, kollase ja punase ookriga, musta mangaanoksiidiga ja musta s\xc3\xb6ega, samuti mergli ja raudkarbonaadiga, osalt ka (kivist t\xc3\xb6\xc3\xb6riistadega) graveeritud. V\xc3\xa4rvid on s\xc3\xa4ilinud, sest nad p\xc3\xb5hinevad mineraalsetel pigmentidel, mis ei lagune. Et v\xc3\xa4rvid peale j\xc3\xa4\xc3\xa4ksid, segati pigmente verega, loomarasvaga, uriiniga, kalaliimiga, munavalgega v\xc3\xb5i taimemahlaga._NEWLINE_Eriti piisonite puhul on v\xc3\xa4rvidel palju toonivarjundeid, mille t\xc3\xb5ttu loomad m\xc3\xb5juvad h\xc3\xa4mmastavalt loomutruult, plastiliselt ja realistlikult. Seinu on \xc3\xbchtlasi graveeritud, radeeritud ja pestud. Lamavad piisonid on maalitud looduslikele kaljuk\xc3\xbchmudele, mist\xc3\xb5ttu nad paistavad \xc3\xbchtlasi reljeefidena. Mitme v\xc3\xa4rvi kasutamine ja kalju reljeefi \xc3\xa4rakasutamine annavad tunnistust Altamira maalide k\xc3\xb5rgemast tehnilisest tasemest v\xc3\xb5rreldes enamiku teiste koopamaalidega. Tehnilistest oskustest annavad tunnistust ka kujutatud loomade \xc3\xb5iged proportsioonid._NEWLINE_Koopa \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud osas on veel \xc3\xbcheksa galeriid. Keskmistes galeriides leidub mustaga maalitud v\xc3\xb5i graveeritud piisoneid, kitsi, tarvaid, hobuseid, hirvi ja metssigu. Peale loomafiguuride v\xc3\xb5ib mainida ristk\xc3\xbclikukujulisi, koonusekujulisi, v\xc3\xb5tmekujulisi ja trepikujulisi m\xc3\xa4rke, peopesa j\xc3\xa4ljendeid ja "makarone". Viimased kujutavad endast savisele seinale k\xc3\xa4ega (viie s\xc3\xb5rmega) veetud jooni. Need on v\xc3\xb5ib-olla Altamira koopa vanimaks "kaunistuseks"._NEWLINE_Nendes galeriides paikneb enamik maale karniisides, mis on tekkinud lubjakivikihtide \xc3\xa4\xc3\xa4rte lahtimurdumisel._NEWLINE_Lagedes olevaid maale on kohati parem vaadata lamades._NEWLINE_Viimane galerii on tuntud "Hobusesaba" (Cola de Caballo; Galerii X) nime all. See on v\xc3\xa4ga kitsas 50 meetri pikkune koridor, mille seintel ja laes on k\xc3\xb5ikv\xc3\xb5imalikud m\xc3\xa4rgid, selged mustad jooned ning graveeritud v\xc3\xb5i mustaga maalitud loomad (hobused, kitsed, hirved, piisonid ja "maskid"), mis sarnanevad Castillo ja La Garma koopamaalidega._NEWLINE_M\xc3\xb5nel juhul paistab tegemist olevat kompositsiooniga, mis \xc3\xbchendab erinevaid "maske". "Maskide" puhul on kunstiline sekkumine toetunud looduslikele moodustistele._NEWLINE_Loomad on kujutatud isoleeritult, ilma maastikuta ja maapinnata._NEWLINE_Figuure ja m\xc3\xa4rke on kogu koopas ligikaudu \xc3\xbchepalju. Figuuride seas on 66 hirve (20 emahirve ja 46 isahirve), 40 hobust, 40 piisonit, 8 tarvast, 16 kitse, 2 metssiga ja kaks m\xc3\xa4gikitse, millele lisandub v\xc3\xa4hesel m\xc3\xa4\xc3\xa4ral inimfiguure ja "maske". M\xc3\xa4rkidest paistavad Pol\xc3\xbckroomide saalis silma v\xc3\xb5tmekujulised m\xc3\xa4rgid, k\xc3\xa4ed ja "onnid", ning teistes galeriides ristk\xc3\xbclikukujulised ja trepikujulised m\xc3\xa4rgid.\n_START_SECTION_\nMaalide dateering\n_START_PARAGRAPH_\nMaalide vanust on uuritud C\xc2\xb9\xe2\x81\xb4-meetodil ja kiirendi-massispektromeetria abil. 1991. aastal v\xc3\xb5eti pigmendiproovid kolmelt mitmev\xc3\xa4rviliselt figuurilt ning nende vanuseks saadi C\xc2\xb9\xe2\x81\xb4-meetodil 14 330\xc2\xb1190 ja 13 570\xc2\xb1190 aastat. See kinnitas, et tegemist on Madeleine\'i ajastuga, kuid n\xc3\xa4itas, et need maalid p\xc3\xa4rinevad eri aegadest. M\xc3\xb5\xc3\xb5tmistes leiti siiski metoodilisi k\xc3\xbcsitavusi ning 1996. aastal tehti samade proovidega kiirendi-massispektromeetria abil uued m\xc3\xb5\xc3\xb5tmised. N\xc3\xbc\xc3\xbcd saadi tulemuseks 13 130\xc2\xb1120, 14 800\xc2\xb1150 ja 14 820\xc2\xb1130 aastat tagasi._NEWLINE_Uuriti ka sisemiste galeriide musti maale. \xc3\x9che musta joone puhul graveeritud emahirve all saadi vanuseks 14 650\xc2\xb1140 aastat ja teise, mustade joontega emahirve vanuseks saadi 15 050\xc2\xb1180 aastat. \xc3\x9che neljakandilise m\xc3\xa4rgi puhul saadi dateering 15 440\xc2\xb1200 aastat tagasi._NEWLINE_Osutus, et suur osa kujutistest p\xc3\xa4rineb ajast 14 800 kuni 14 400 aastat tagasi, seega keskmisest Madeleine\'i ajastust, kuid koopas on ka vanemaid ja nooremaid kujutisi. Koobast on "kaunistatud" Solutr\xc3\xa9 ajastust kuni Madeleine\'i ajastu l\xc3\xb5puni, mil koopasuu sisse varises.\n_START_SECTION_\nMuinsuskaitse ja muuseum\n_START_PARAGRAPH_\n1910. aastal moodustas Santillana del Mari linnan\xc3\xb5ukogu Altamira koopa konserveerimis- ja kaitsen\xc3\xb5ukogu ning m\xc3\xa4\xc3\xa4ras 1911. aastal ametisse koopa giidi._NEWLINE_1924. aastal tundis Altamira koopa vastu huvi kuningas Alfonso XIII ja koobas kuulutati rahvuslikuks m\xc3\xa4lestiseks. 1925. aastal loodi Altamira koopa haldamise ja uurimise komisjon. Koopast leitud esemete eksponeerimiseks ja konserveerimiseks ehitati kohalikus stiilis hoone, mis oli \xc3\xbchtlasi valvuri eluase._NEWLINE_1940. aastal asutati koopa patronaat._NEWLINE_1955. aastal k\xc3\xa4is koopas umbes 50 000 k\xc3\xbclastajat. Ilmnesid esimesed m\xc3\xa4rgid, et maalide v\xc3\xa4rvid hakkavad tuhmuma. Kunstlik valgustus ja inimeste hinge\xc3\xb5hk m\xc3\xb5jusid maalidele halvasti._NEWLINE_Et k\xc3\xbclastajate arv kasvas, ehitati 1960. aastatel kolm uut paviljoni._NEWLINE_Tekkis oht, et koopa mikrokliima muutub, ja vajadus piirata k\xc3\xbclastusi. 1973. aastal ulatus k\xc3\xbclastuste arv 174 000-ni. Koopa sisetemperatuur t\xc3\xb5usis, niiskus v\xc3\xa4henes ja tekkis mikrobioloogiline saaste._NEWLINE_1977. aastal suleti koobas turistidele, sest tuhandete k\xc3\xbclastajate hingamisest oli koopaseintele tekkinud valge hallitus. Koopa endine sissep\xc3\xa4\xc3\xa4s on kinni pandud._NEWLINE_1979. aastal asutas kultuuriministeerium koopa haldamiseks ja konserveerimiseks Altamira Rahvusliku Muuseumi ja Uurimiskeskuse (Museo Nacional y Centro de Investigaci\xc3\xb3n de Altamira). Santanderi \xc3\xbclikool hakkas tegema uurimist\xc3\xb6\xc3\xb6d koopa s\xc3\xa4ilitamiseks._NEWLINE_1982. aastal m\xc3\xa4\xc3\xa4rati kindlaks, et aastane turistide arv ei tohi \xc3\xbcletada 8500 (p\xc3\xa4evas umbes 20). Sellest ajast peale tekkis vajadus koobast asendava imitatsiooni j\xc3\xa4rele._NEWLINE_Koopa imitatsioon, mis asub t\xc3\xb5elisest koopast m\xc3\xb5nesaja meetri kaugusel, v\xc3\xb5tab aastas vastu 200 000 inimest.\n_START_SECTION_\nT\xc3\xb5elise koopa k\xc3\xbclastamine\n_START_PARAGRAPH_\nT\xc3\xb5elise koopa k\xc3\xbclastamiseks tuleb eelnevalt registreeruda. Ooteaeg on umbes neli aastat. Tulla tuleb t\xc3\xa4pselt etten\xc3\xa4htud p\xc3\xa4eval. K\xc3\xbclastustaotlused tuleb saata kirjalikult aadressil Museo de Altamira, Santillana del Mar, 39330 Cantabria, Espa\xc3\xb1a v\xc3\xb5i Hispaania faksinumbril 942 84 01 57.\n_START_SECTION_\nUNESCO kultuurip\xc3\xa4rand\n_START_PARAGRAPH_\n1985. aastast kuulub Altamira koobas UNESCO kultuurip\xc3\xa4randi nimekirja.\n_START_SECTION_\nEkspositsioon\n_START_PARAGRAPH_\nMuuseumi ekspositsioon koosneb kahest osast. "Uues koopas" (Neocueva) on imiteeritud elu koopas 15 000 aastat tagasi, arheoloogilist v\xc3\xa4ljakaevamist, koopamaalija t\xc3\xb6\xc3\xb6koda, karukoobast ja koopamaale. Teises osas on ulatuslik ekspositsioon Altamira-aegsest igap\xc3\xa4evaelust._NEWLINE_Pol\xc3\xbckroomide saali imitatsioon leidub ka Saksa Muuseumis (Deutsches Museum) M\xc3\xbcnchenis ja Madridi Arheoloogiamuuseumis. M\xc3\xb5lemas kohas on Saksa Muuseumi tehtud t\xc3\xa4psed koopiad._NEWLINE_Novembris 1993 avati Altamira maalide imitatsioon Jaapanis Hispaaniale p\xc3\xbchendatud muuseumis.\n_START_SECTION_\n\xc3\x95pikojad\n_START_PARAGRAPH_\nMuuseumi \xc3\xb5pikodades saab \xc3\xb5ppida odaotsa valmistamist ja harjutada piisonijahti ning \xc3\xb5ppida tule saamist puupulkade h\xc3\xb5\xc3\xb5rumise teel ja kivist tule v\xc3\xa4lja l\xc3\xb6\xc3\xb6mist ning luu\xc3\xbcdilambi valmistamist.\n_START_SECTION_\nMuuseumihoone\n_START_PARAGRAPH_\nMinimalistliku muuseumihoone on projekteerinud Juan Navarro Baldeweg.\n_START_SECTION_\nV\xc3\xa4ljakaevamised Kantaabrias\n_START_PARAGRAPH_\nAltamira muuseum valmistab ette uurimisprojekti "Altamira aeg" uute teadmiste kogumiseks Solutr\xc3\xa9 ja Madeleine\'i kultuuri kohta Kantaabrias. Et Altamira koopas konserveerimise t\xc3\xb5ttu v\xc3\xa4ljakaevamisi teha ei saa, siis kaevatakse sarnase kronoloogiaga koobastes 2\xe2\x80\x935\xc2\xa0km kaugusel Altamirast: El Linari koopas (La Busta), Las Aguase koopas (Novales) ja Cualventi koopas (Ore\xc3\xb1a), mis k\xc3\xb5ik asuvad Alfoz de Lloredo valla territooriumil.'