b'\n_START_ARTICLE_\nWMAP\n_START_SECTION_\nNimi ja \xc3\xbclesanne\n_START_PARAGRAPH_\n"MAP" t\xc3\xa4hendab "Microwave Anisotropy Probe" (\'mikrolaineteanisotroopsuse sond\'). Selle \xc3\xbclesanne oli kosmilise taustkiirguse eba\xc3\xbchtluse uurimine. Kuna kiirguse kohta pidi valmistatama kaart, mis t\xc3\xb5ttu l\xc3\xbchend "MAP" oli sobiv (map on inglise keeles \'kaart\'). Detsembris 2002 anti kosmoseaparaadile nimeks "WMAP". T\xc3\xa4ht W t\xc3\xa4histab f\xc3\xbc\xc3\xbcsik David Todd Wilkinson (1935\xe2\x80\x932002), kes oli \xc3\xbcks taustkiirguse uurimise pioneere. _NEWLINE_WMAP-i eelk\xc3\xa4ija oli Maa tehiskaaslane COBE, mis uuris taustkiirgust juba 1989\xe2\x80\x931992 Maa-l\xc3\xa4hedaselt orbiidilt. WMAP pidi valmistama 20 korda parema lahutusv\xc3\xb5imega kaardi. WMAP-i instrumendid suudavad m\xc3\xb5\xc3\xb5ta 20 miljondiku kraadiseid temperatuurierinevusi. WMAP-ile valiti ka uus vaatluspunkt: P\xc3\xa4ikese-Maa Lagrange\'i punkt L\xe2\x82\x82, mis asub Maast 1,5 miljoni km kaugusel. Seda 840\xc2\xa0kg raskust kosmoseaparaati nimetatakse Exploreri programmi raames Explorer 79. Ta kuulub seeriasse MIDEX._NEWLINE_Alates 2009. aastast hakkas taustkiirgust m\xc3\xb5\xc3\xb5tma Euroopa Kosmoseagentuuri kosmoseaparaat Planck veel kolm korda suurema lahutusv\xc3\xb5imega.\n_START_SECTION_\nM\xc3\xb5\xc3\xb5tmised ja m\xc3\xb5\xc3\xb5teriistad\n_START_PARAGRAPH_\nKosmilise mikrolaine-taustkiirguse temperatuuri tuleb m\xc3\xb5\xc3\xb5ta t\xc3\xa4pselt \xc3\xbcle kogu taeva k\xc3\xb5rge nurklahutuse ja tundlikkusega. Aparatuuri kavandamisel peeti eelk\xc3\xb5ige silmas l\xc3\xb5ppkaartide s\xc3\xbcstemaatiliste vigade minimeerimist. WMAP pidi kaardistama taustkiirguse suhtelist temperatuuri \xc3\xbcle kogu taeva nurklahutusega v\xc3\xa4hemalt 0,3\xc2\xb0 ja tundlikkusega 20 \xc2\xb5K 0,3\xc2\xb0 ruutpikseli kohta. S\xc3\xbcstemaatilised vead ei tohtinud \xc3\xbcletada 5 \xc2\xb5K pikseli kohta._NEWLINE_WMAP kasutas diferentsiaalseid mikrolaineradiomeetreid, mis m\xc3\xb5\xc3\xb5tsid temperatuurierinevusi kahe taevapunkti vahel._NEWLINE_WMAP skaneeris taevast nii, et ta kattis iga p\xc3\xa4ev umbes 30% taevast. Et Lagrange\'i L\xe2\x82\x82 punkt k\xc3\xa4ib Maaga \xc3\xbcmber P\xc3\xa4ikese kaasas, siis vaatles WMAP iga kuue kuu jooksul kogu taevast. Et h\xc3\xb5lpsamini k\xc3\xb5rvale j\xc3\xa4tta meie Galaktikast ning teistest allikatest tulevaid ja taustkiirguse m\xc3\xb5\xc3\xb5tmisi segavaid signaale, kasutas WMAP viit sagedusriba vahemikus 22...90 GHz.\n_START_SECTION_\nAsukoht ja selle eelised\n_START_PARAGRAPH_\nWMAP tiirleb \xc3\xbcmber P\xc3\xa4ikese-Maa Lagrange\'i punkti L\xe2\x82\x82, mis asub Maast 1,5 miljoni km kaugusel. See punkt asub P\xc3\xa4ikest ja Maad \xc3\xbchendaval joonel Maale l\xc3\xa4hemal kui P\xc3\xa4ikesele. Selles punktis on Maa gravitatsioonij\xc3\xb5ud v\xc3\xb5rdne tsentripetaalj\xc3\xb5uga, mis on vajalik, et taevakeha tiirleks oma orbiidil \xc3\xbcmber P\xc3\xa4ikese sama tiirlemisperioodiga nagu Maa. Selle t\xc3\xb5ttu seisaks taevakeha seal P\xc3\xa4ikese ja Maa suhtes paigal. P\xc3\xa4ikese gravitatsiooniv\xc3\xa4lja tugevus on seal 2% (118\xc2\xa0\xc2\xb5m/s\xc2\xb2) v\xc3\xb5rra v\xc3\xa4iksem kui Maal (5,9\xc2\xa0mm/s\xc2\xb2); n\xc3\xb5utava tsentripetaalj\xc3\xb5u kasv on pool sellest vahest (59\xc2\xa0\xc2\xb5m/s\xc2\xb2). M\xc3\xb5lema efekti summat tasakaalustab Maa gravitatsiooniv\xc3\xa4lja tugevus, mis on samuti 177\xc2\xa0\xc2\xb5m/s\xc2\xb2._NEWLINE_Seal on vaatlusteks eriti stabiilne keskkond, sest kosmoseaparaat on alati oma varjukiga P\xc3\xa4ikese, Maa ja Kuu (soojus)kiirguse eest kaitstud, vaadeldes takistamatult s\xc3\xbcvakosmost.\n_START_SECTION_\nLennu kulg\n_START_PARAGRAPH_\nWMAP lennutati \xc3\xbcles 30. juunil 2001 kell 15.46 P\xc3\xb5hja-Ameerika idaaja suveaja j\xc3\xa4rgi Canaverali Neeme \xc3\x95huj\xc3\xb5udude Jaamast kanderaketil Delta II._NEWLINE_Orbiidile \xc3\xbcmber Langrange\'i L\xe2\x82\x82 punkti j\xc3\xb5udis ta 1. oktoobril 2001.\n_START_SECTION_\nTulemused\n_START_PARAGRAPH_\nAparaat on saanud varasematest t\xc3\xa4psemaid kosmoloogiliste parameetrite m\xc3\xb5\xc3\xb5tmisandmeid. Kuigi ta kogub ikka veel andmeid, on uurijad saadud andmeid juba olemasolevatest teoreetilistest mudelitest l\xc3\xa4htudes t\xc3\xb5lgendanud.\n_START_SECTION_\nUniversumi koostis\n_START_PARAGRAPH_\nUniversumi koostiseks saadi 4% tavalist ainet (bar\xc3\xbconainet), 23% tumeainet, mis ei kiirga ega neela valgust, ja 73% saladuslikku tumeenergiat, mis kiirendab Universumi paisumist.\n_START_SECTION_\nUniversumi geomeetria\n_START_PARAGRAPH_\nUniversumil paistab olevat lame eukleidiline geomeetria (lame Universum).\n_START_SECTION_\nUniversumi paisumine\n_START_PARAGRAPH_\nUniversumi paisumine kestab tumeenergia suure panuse t\xc3\xb5ttu igavesti.\n_START_SECTION_\nUniversumi vanus\n_START_PARAGRAPH_\nUniversumi vanus hinnatakse 13,7 miljardile aastale. M\xc3\xb5\xc3\xb5tmisviga j\xc3\xa4\xc3\xa4b 1% piiresse, nii et hinnang on v\xc3\xa4ga t\xc3\xa4pne.\n_START_SECTION_\nEsimesed t\xc3\xa4hed\n_START_PARAGRAPH_\nEsimesed t\xc3\xa4hed olid Universumis juba 200 miljonit aastat p\xc3\xa4rast Suurt Pauku (umbes 13,5 miljardit aastat tagasi). See oli \xc3\xbcllatav tulemus, sest paljud uurijad olid arvanud, et t\xc3\xa4hed tekkisid palju hiljem.\n_START_SECTION_\nHubble\'i konstant\n_START_PARAGRAPH_\nHubble\'i konstant H\xe2\x82\x80 = 70,1 \xc2\xb1 1,3 (km/s)/Mpc.\n_START_SECTION_\nKosmoloogiateooriate kinnitus\n_START_PARAGRAPH_\nAndmed kinnitavad Suure Paugu ja inflatsioonilise universumi teooriat. Polarisatsiooni m\xc3\xb5\xc3\xb5tmised kinnitavad inflatsioonilise universumi lihtsaimat versiooni. Mis puudutab inflatsioonilist universumit, siis kvadrupoolmomendi suurima nurkm\xc3\xb5\xc3\xb5tme osas esineb seletamatu anomaalia.'