b'\n_START_ARTICLE_\nFromental Hal\xc3\xa9vy\n_START_SECTION_\n\xc3\x95pingud\n_START_PARAGRAPH_\nSaksamaal s\xc3\xbcndinud isa \xc3\x89lie Halfon Hal\xc3\xa9vy oli kantor ning Pariisi juudi kogukonna sekret\xc3\xa4r ja heebrea keele \xc3\xb5petaja. Ema oli p\xc3\xa4rit prantsuse juudi perekonnast. \xc3\x95ppis juba 11-aastaselt Pariisi konservatooriumis Jules Bretoni ja \xc3\x88tienne M\xc3\xa9huli ning hiljem Luigi Cherubini juhendamisel. Cherubinist kujunes talle m\xc3\xb5jukas prote\xc5\xbeee. V\xc3\xb5itis 1819. aastal kantaadiga "Herminie" maineka muusikakonkursi "Prix de Rome". See v\xc3\xb5imaldas t\xc3\xa4iendada end kolme aasta jooksul Itaalias. \xc3\x95pingute ajal p\xc3\xa4lvis t\xc3\xa4helepanu kolmeosalise teosega "Marche Fun\xc3\xa8bre et De Profundis en H\xc3\xa9breu" koorile, tenorile ja orkestrile. Kuid \xc3\xb5pingute ajal komponeeritud esimene ooper "Les boh\xc3\xa9miennes" ("Mustlased") nagu ka neli j\xc3\xa4rgmist j\xc3\xa4id esitamata.\n_START_SECTION_\nOoperikomponisti viljakas tegevus\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa4rast \xc3\xb5pingute l\xc3\xb5ppemist sai Pariisi Th\xc3\xa9\xc3\xa2tre-Italienis koormeistri ja hiljem muusikajuhi koha. Ooperite komponeerimine aga ei l\xc3\xa4inud ikka veel korda. 1827. aastal Pariisi Op\xc3\xa9ra-Comique\'is esitatud "L\'artisan" ("K\xc3\xa4sit\xc3\xb6\xc3\xb6line") kukkus totaalselt l\xc3\xa4bi. 1829\xe2\x80\x931845 oli Pariisi Op\xc3\xa9ra muusikajuht (chef de chant). T\xc3\xa4helepanu leidis alles kaheksas ooper, tollasele nimekale sopranile Maria Malibranile kirjutatud "Clari" (1828) meeldis publikule, kuid ei toonud talle Pariisi ooperielus erilist l\xc3\xa4bimurret. Ka seitse j\xc3\xa4rgmist ooperit olid tagasihoidliku menuga._NEWLINE_K\xc3\xb5ik muutus 1835. aastal, kui Pariisi Op\xc3\xa9ras esietendus edaspidi meistriteoseks tituleeritud "La juive" ("Juuditar"). See suurooper pole Prantsusmaa teatrite standardrepertuaarist kunagi v\xc3\xa4lja langenud, selle j\xc3\xa4rgi on ta rahvusvaheliselt tuntud ja juhtivad ooperiteatrid v\xc3\xa4ljaspool Prantsusmaad esitavad seda oopust t\xc3\xa4naseni. Samal aastal valmis veel teinegi suurt edu toonud teos, koomiline ooper "L\'\xc3\xa9clair" ("V\xc3\xa4lk"). Seda esitati kuni 1893. aastani ainu\xc3\xbcksi Pariisis 311 korda. Koomiliste ooperite n\xc3\xa4ljas olnud publikut r\xc3\xb5\xc3\xb5mustati kiiresti Saksamaa 20 teatris, samuti Austrias, Belgias, Prahas, New Orleansis, Montr\xc3\xa9alis jm. _NEWLINE_1835. aasta triumf innustas teda komponeerima uusi oopereid tunduvalt kiiremas tempos, kui seda suutis tema peamine konkurent Giacomo Meyerbeer ja alates 1843. aastast Pariisis kanda kinnitanud Donizetti. Uus edu tuli 1843, kui esietendus ooper "Charles VI", mis p\xc3\xbcsis kuni 1917. aastani Euroopa teatrite repertuaaris. Sisuliselt j\xc3\xa4rgnes n\xc3\xbc\xc3\xbcd \xc3\xbcks edu teisele. S\xc3\xbcndis kassat\xc3\xbckiks kujunenud koomiline ooper "Le sh\xc3\xa9rif" ("\xc5\xa0erif"), mis tugineb Balzaci teosele "Le guitarrero". V\xc3\xa4ga edukad olid ka "Les mousquetaires de la reine" ("Kuninganna musket\xc3\xa4rid") ja "Jaguarita l\'Indienne" ("India Jaguarita"). Nende rahvusvaheline levik j\xc3\xa4i aga kolmele peateosele tublisti alla. Komponeeris Op\xc3\xa9rale ka balleti "Manon Lescaut" (1830) ja ooper-balleti "La tentation" ("Kiusatus").\n_START_SECTION_\n\xc3\x9cldist\n_START_PARAGRAPH_\n1836. aastal valiti prestii\xc5\xbeika Prantsuse Akadeemia liikmeks ning 1854 sai selle alaliseks sekret\xc3\xa4riks. See t\xc3\xa4hendas Prantsusmaa kunsti- ja muusikaringkondades v\xc3\xa4ga k\xc3\xb5rget positsiooni. Vaatamata Hector Berliozi arvamusele, et talle sobis rohkem koomiliste ooperite komponeerimine, on tegemist ikkagi prantsuse grand op\xc3\xa9ra \xc3\xbche v\xc3\xa4ljapaistvama esindajaga, kes aastatel 1830\xe2\x80\x931860 koos Meyerbeeri ja Daniel-Fran\xc3\xa7ois-Esprit Auberiga m\xc3\xa4\xc3\xa4ras prantsuse ooperipubliku maitse ja teatrite arengusuunad. Oli orkestreerimise ja harmoonia meister. _NEWLINE_Tema t\xc3\xbctar Genevi\xc3\xa8ve oli abielus Georges Bizet\'ga, kes l\xc3\xb5petas ka tema pooleli j\xc3\xa4\xc3\xa4nud ooperi "No\xc3\xa9"._NEWLINE_\xc3\x95petas alates 1827. aastast Pariisi konservatooriumis komponeerimist. Tema \xc3\xb5pilaste hulgas olid Charles Gounod, Victor Mass\xc3\xa9, Bizet, Charles Lecocq, Camille Saint-Sa\xc3\xabns jt. Vennapoeg Ludovic Hal\xc3\xa9vy oli tunnustatud libretist. _NEWLINE_Eestis on 1931. aastal ainsa tema teosena Estonias lavastatud \xe2\x80\x9eJuuditar\xe2\x80\x9d pealkirjaga "La juive". 1819\xe2\x80\x931858 komponeeris 39 ooperit, millest kaks j\xc3\xa4id l\xc3\xb5petamata ja 21 olid koomilised.'