b'\n_START_ARTICLE_\nP\xc3\xa4evanurme\n_START_SECTION_\nP\xc3\xa4evanurme\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa4evanurme r\xc3\xa4\xc3\xa4gib loo orvuks j\xc3\xa4\xc3\xa4nud \xc3\xb5est-vennast Mattiasest ning Annast, kes elasid P\xc3\xa4evanurme talus. Nad v\xc3\xb5tab enda juurde Myra talupidaja, kes tahab neist vaid t\xc3\xb6\xc3\xb6j\xc3\xb5udu. "Ma ei n\xc3\xa4e oma lapseelus kindlasti enam kunagi midagi toredat," \xc3\xbctleb Anna loo alguses ning Mattias n\xc3\xb5ustub: "Ei, sest siin Myras on k\xc3\xb5ik p\xc3\xa4evad niisama hallid kui hiired laudas." Lapsed elavad silgusoolveest ja kartulitest ning ootavad v\xc3\xa4ga talve, sest siis saab kooli minna. Oodatud r\xc3\xb5\xc3\xb5mu ei too ka kool, sest nad on k\xc3\xb5ige vaesemad ja teised lapsed suhtuvad neisse \xc3\xbcleolevalt. \xc3\x9chel p\xc3\xa4eval n\xc3\xa4eb Anna koduteel punast lindu, seesugust, kes nagu ei teakski, et maailmas on olemas halle hiiri. Anna v\xc3\xb5tab Mattiasel k\xc3\xb5vasti k\xc3\xa4est kinni ja \xc3\xbctleb: "Kui see lind n\xc3\xbc\xc3\xbcd minu juurest \xc3\xa4ra peaks lendama, heidan siiasamasse lumme ja suren." Siis jooksevad nad linnu kannul kuni j\xc3\xb5uavad m\xc3\xa4e taha ja poikvel m\xc3\xbc\xc3\xbcriv\xc3\xa4ravast l\xc3\xa4bi ilmelisele maale, mida h\xc3\xbc\xc3\xbctakse samuti P\xc3\xa4evanurmeks. Seal on k\xc3\xb5ik v\xc3\xa4rviline ja kevadine, kirsipuud \xc3\xb5itsevad, kuigi v\xc3\xa4ljaspool m\xc3\xbc\xc3\xbcri paugub pakane, ning lapsed m\xc3\xa4ngivad. Seal on ka Ema, k\xc3\xb5igi laste Ema, kes annab neile s\xc3\xbc\xc3\xbca ja hoolitseb nende eest. Mattias ja Anna hakkavad seal iga p\xc3\xa4ev k\xc3\xa4ima, kuid peavad alati l\xc3\xbcpsiajaks koju kiirustama. P\xc3\xa4evanurme v\xc3\xa4rav on aga alati lahti ning v\xc3\xb5tab neid vastu, sest kui see v\xc3\xa4rav kinni panna, ei saa seda enam kunagi avada. P\xc3\xa4rast viimast koolip\xc3\xa4eva l\xc3\xa4bik\xc3\xbclmunutena P\xc3\xa4evanurmele j\xc3\xb5udes, otsustavad Mattias ja Anna v\xc3\xa4rava kinni l\xc3\xbckata.\n_START_SECTION_\nHeliseb mu p\xc3\xa4rnapuu, laulab minu \xc3\xb6\xc3\xb6bik\n_START_PARAGRAPH_\nKaheksa-aastaselt j\xc3\xa4\xc3\xa4b Malin orvuks ning satub vaestemajja elama. Vaestemaja juhtiv Pompadulla taipab, et kerjamas k\xc3\xa4ies on p\xc3\xa4ris kasulik, kui sul on lapsuke kaasas ja nii saab Malinist tema pisike plika, kes hommikul koos temaga eelisj\xc3\xa4rjekorras kohvi ja korpi saab. Malinil on hea s\xc3\xbcda ja nii aitab ta k\xc3\xb5iki vallavaeseid. \xc3\x9chel p\xc3\xa4eval, kui neile kiriku\xc3\xb5petaja pool jahuk\xc3\xb6rti ja leiba anti, kuulis Malin, kuidas k\xc3\xb5rvaltoas loeti lastele muinasjuttu ning sealt j\xc3\xa4id talle kummitama k\xc3\xb5ige kaunimad s\xc3\xb5nad: heliseb mu p\xc3\xa4rnpuu, laulab minu \xc3\xb6\xc3\xb6bik. Nende s\xc3\xb5nadega sai ta ennast lohutada, kuna vaestemajas oli palju seesugust, mida oli raske pealt vaadata ja kuulata. Nii hakkas ta j\xc3\xa4rjest enam endale tahtma p\xc3\xa4rna, kuhu saaks laulma tulla \xc3\xb6\xc3\xb6bik. \xc3\x9chel hommikul vara \xc3\xa4rgates leidis ta maast herne ning otsustas proovida v\xc3\xb5tta see p\xc3\xa4rnaseemne asemele, lootuses, et v\xc3\xb5ib-olla laseb Jumal oma headuses see ainus kord ka herneterast p\xc3\xa4rnal sirguda. "Usu ja igatsusega l\xc3\xa4heb see korda," m\xc3\xb5tles Malin ja muudkui uskus ja igatses, kuni \xc3\xbchel hommikul oligi k\xc3\xb5igi kiuste sinna kasvanud p\xc3\xa4rn. See aga ei helisenud. \xc3\x96\xc3\xb6sel p\xc3\xa4rnapuu juures seistes otsustas Malin anda oma hinge puule, et see saaks heliseda ja teisi r\xc3\xb5\xc3\xb5mustada.\n_START_SECTION_\nTuu-tuu-tuu\n_START_PARAGRAPH_\nStina Maria ja vanaisa, Kapela talu k\xc3\xb5ige noorem ja k\xc3\xb5ige vanem elanik, kurvastavad v\xc3\xa4ga, kui hundid murravad nende lambad. Kui vanaisa unustab oma kepi lambalauda juurde, lippab Stina Maria seda \xc3\xa4ra tooma ning rebasekivil istudes loeb t\xc3\xbcdruk enda julgustamiseks iidset salmi, mida vanaisa ikka luges: _NEWLINE_"Tuu-tuu-tuu!_NEWLINE_lambad j\xc3\xa4\xc3\xa4gu meile_NEWLINE_t\xc3\xa4na nagu eile,_NEWLINE_nii pikk on kaitsepuu."_NEWLINE_Seepeale tekkis ta ette maa-alune, kes n\xc3\xb5udis, et oleks n\xc3\xbc\xc3\xbcd l\xc3\xb5pp sellele tututuul ja kopsimisel nende peade kohal. Talle lubati anda uued lambad, kui see l\xc3\xa4rmamine l\xc3\xb5peb. Stina Maria l\xc3\xa4ks temaga maa alla kaasa ja sai h\xc3\xa4marusemetsadest sama palju lambaid, kui hunt maha murdis. Siis, kui t\xc3\xbcdruk lammastega minema hakkas m\xc3\xa4rkas teda \xc3\xbcks maa-alune naine, kes seda valguselast endale tahtis ning pani ta unustama k\xc3\xb5ike, mis talle sinnani armas oli. Ta elas aastaid h\xc3\xa4marusemetsades ja h\xc3\xbc\xc3\xbcdis varjunaist emaks, kuni vanaisa \xc3\xbcleval maapeal sama salmi luges ning see t\xc3\xbcdruku otsekui unest \xc3\xa4ratas. Maa-alused vihastasid l\xc3\xa4rmi peale ja tahtsid teda igaveseks h\xc3\xa4marusevette magama panna, kuid naine, keda ta oli emaks h\xc3\xbc\xc3\xbcdnud, p\xc3\xa4\xc3\xa4stis oma valguselapse ja k\xc3\xa4skis tal lammaste kannul maa peale minna. Seal leidis ta vanaisa ning maa peal polnud veel tundi aegagi m\xc3\xb6\xc3\xb6dunud. N\xc3\xbc\xc3\xbcd olid talus j\xc3\xa4lle lambad, kaitsesalmi lugesid nad edaspidi aga ainult sosinal.\n_START_SECTION_\nJunkur Nils Ekast\n_START_PARAGRAPH_\nNils on pere vanim poeg ja j\xc3\xa4\xc3\xa4b k\xc3\xb5rge palavikuga voodisse. K\xc3\xa4gu kukub talunurga juures ja pere kardab v\xc3\xa4ga, et poiss sureb \xc3\xa4ra. Ta lamab \xc3\xbcksinda tagumises toas voodil ning akna ees on nende maja ainus uhke asi \xe2\x80\x93 lossi pildiga rullkardin. Nii vaatab ta une ja \xc3\xa4rkveloleku piiril kardinat ja m\xc3\xb5tleb, kuidas ta on junkur, kes peab p\xc3\xa4\xc3\xa4stma oma noore kuninga Magnuse elu. Kuningat tahab hukata hertsog, kes ise troonile j\xc3\xb5uda soovib ning on valmis vajadusel ka kuninga kohtuta hukkama. Junkur Nils saab laulikuna lossi, uinutab kuninga vangikambri uksevalvuri ning p\xc3\xb5geneb kunagi lapsep\xc3\xb5lves leitud salak\xc3\xa4iku pidi koos kuningaga. Kui p\xc3\xb5genejad end Kuningakoopaks ristitavas metsakoopas peidavad, reedab aga hobune nende asukoha. Junkur Nils on kuningaks riietunud ja l\xc3\xa4heb v\xc3\xa4lja, esinedes kuningana ja lastes end tema eest hukata. Liiga hilja j\xc3\xb5uab kohale abiv\xc3\xa4gi, kes hertsogi tapab ja korra riigis taastab. Hommikul \xc3\xa4rkab aga Nils tervemana ning \xc3\xb5ed-vennad toovad talle talu l\xc3\xa4hedalt Kuningakoopa alt korjatud metsmaasikaid.'