b'\n_START_ARTICLE_\nLiberalism\n_START_SECTION_\nTermini ajaloost\n_START_PARAGRAPH_\n14.\xe2\x80\x9315. sajandil t\xc3\xa4hendas "liberaal" Prantsusmaal ja Itaalias vaba inimest, kellel pole senj\xc3\xb6\xc3\xb6ri. 18. sajandil t\xc3\xa4hendas liberalism ennek\xc3\xb5ike uuenduste eest v\xc3\xb5itlemist, nii seostati see revolutsioonide ja m\xc3\xa4ssudega. 18. sajandi l\xc3\xb5pul hakkas m\xc3\xb5iste omama oma klassikalist (t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evast) t\xc3\xa4hendust.\n_START_SECTION_\nKlassikaline liberalism\n_START_PARAGRAPH_\nKlassikaline liberalism p\xc3\xb5hineb 17.\xe2\x80\x9318. sajandil levinud loomu\xc3\xb5iguse teoorial. Inimestel on loomu\xc3\xb5iguse teooriate j\xc3\xa4rgi v\xc3\xb5\xc3\xb5randamatud \xc3\xb5igused. Inimesel on need \xc3\xb5igused s\xc3\xbcnniga kaasa saadud. Tuntumateks loomu\xc3\xb5iguse teoreetikuteks, kelle ideid on kasutanud liberalistid, on John Locke ja Thomas Jefferson. Locke\xe2\x80\x99i arvates on loomu\xc3\xb5igusteks elu, vabadus ja varandus. Jeffersonil on aga elu ja vabaduse k\xc3\xb5rval p\xc3\xbc\xc3\xbcdlus \xc3\xb5nne poole._NEWLINE_Teiseks klassikalise liberalismi aluseks on utilitarism. Teoreetikud James Mill ja Jeremy Bentham arvasid, et loomu\xc3\xb5igustest on v\xc3\xa4he, et m\xc3\xb5ista inimest. Inimese juures pidasid nad oluliseks inimese p\xc3\xbc\xc3\xbcdlust saavutada rahuldust._NEWLINE_Klassikaline liberalism, nagu nimigi \xc3\xbctleb, on liberalismi varaseim suund. Klassikalist liberalismi on nimetatud ka 19. sajandi liberalismiks. Niisamuti on 19. sajandit nimetatud ka liberaalseks sajandiks. Industrialiseerimine ja kapitalismi kiire areng soosis liberaalsete ideede levikut. Klassikalise liberalismi ideed levisid eriti anglosaksi maades._NEWLINE_Klassikalise liberalismi esimeseks oluliseks tunnuseks on usk negatiivsesse vabadusse. Iga inimene peab olema vaba vahelesegamisest ja tal peab olema v\xc3\xb5imalus tegutseda nii, kuidas ta iganes soovib. Inimesel puuduvad igasugused v\xc3\xa4lised piirangud._NEWLINE_Inimese t\xc3\xa4ieliku vabaduse rakendumise \xc3\xbcks tingimusi on v\xc3\xb5imalikult v\xc3\xa4he riiki. Samas ei t\xc3\xa4henda see riigi t\xc3\xa4ielikku puudumist. Riik peab olema, tagamaks korda ja kontrollimaks kokkulepete \xe2\x80\x93 seaduste t\xc3\xa4itmist. Klassikaliste liberalistide arvates peab riik olema kui \xc3\xb6\xc3\xb6vaht, kelle roll on piiratud indiviidide kaitsega teiste indiviidide eest. K\xc3\xb5ik teised vastutusvaldkonnad tuleb anda suver\xc3\xa4\xc3\xa4nsete indiviidide k\xc3\xa4tte._NEWLINE_Klassikalisel liberalismil on ka oma majanduslik k\xc3\xbclg \xe2\x80\x93 majanduslik liberalism (vaba turg ja vaba kaubandus). Majanduslikule liberalismile (mida majanduses on nimetatud klassikaliseks koolkonnaks) panid aluse 18. sajandi l\xc3\xb5pu ja 19. sajandi alguse majandusteadlased Adam Smith ja David Ricardo._NEWLINE_Adam Smith pidas majandust turuks. Turg aga toimib vastavalt vabade inimeste soovidele ja otsustele. Valitsus ei tohi sekkuda turul toimuvasse, kuna turg toimib vastavalt n\xc3\xa4htamatu k\xc3\xa4e reeglile \xe2\x80\x93 toimub iseregulatsioon. Sellise s\xc3\xbcsteemi korral ei saa olla raiskamist ega ebaefektiivsust._NEWLINE_Vaba turu ideede k\xc3\xb5rgpunktiks on laissez\xe2\x80\x93faire (eesti keeles "lase minna" v\xc3\xb5i "lase olla") doktriin. Selle j\xc3\xa4rgi ei tohi riigil olla mitte mingisugust majanduslikku rolli._NEWLINE_Varaste liberaalide usk vabasse turgu ei olnud seotud ainult rahvuslike majandustega, vaid laienes ka riikidevahelisele suhtlusele. P\xc3\xb5him\xc3\xb5tteks sai vabakaubandus \xe2\x80\x93 idee, et k\xc3\xb5ik riigid peavad kauplema omavahel ilma tollimaksude ja muude takistusteta._NEWLINE_Veel \xc3\xbcheks klassikalise liberalismi omap\xc3\xa4raks on sotsiaaldarvinism \xe2\x80\x93 suhtumine vaesusse ja sotsiaalsesse v\xc3\xb5rdsusse. Selle j\xc3\xa4rgi garanteerib sotsiaalse \xc3\xb5igluse vaba turg, mis laseb inimesel tegutseda nii nagu ta soovib. Niisugust l\xc3\xa4henemist v\xc3\xb5iks nimetada \xe2\x80\x93 iga\xc3\xbchele tema v\xc3\xb5imete j\xc3\xa4rgi. Samuel Smiles on lausunud: "Heaven helps those who help themselves." (Eesti keeles \xc3\xb6eldakse: "Aita ennast ise ja siis aitab sind ka jumal.") Inimesed on ise vastutavad oma heaolu eest. K\xc3\xb5ige olulisem sotsiaaldarvinist oli Herbert Spencer. Ta v\xc3\xb5ttis aluseks Charles Darwini evolutsiooniteooria ning rakendas seda inim\xc3\xbchiskonnale. \xc3\x9chiskonnas v\xc3\xb5itlevad inimesed omavahel elluj\xc3\xa4\xc3\xa4mise nimel. Seega ei hoolinud liberaalid kuigiv\xc3\xb5rd ka sotsiaalhoolekandest ega k\xc3\xb5igi \xc3\xbchiskonnaliikmete toimetulekust, olulisimaks pidasid nad tagada riigis inimestele \xc3\xb5iguslikult v\xc3\xb5rdsed v\xc3\xb5imalused, et iga\xc3\xbcks v\xc3\xb5iks j\xc3\xb5uda v\xc3\xb5imalikult suure heaoluni. Kes aga eluv\xc3\xb5itluses alla j\xc3\xa4id, olid n\xc3\xb5rgemad, kes pididki paratamatult kaotama._NEWLINE_Kuigi klassikalise liberalismi k\xc3\xb5rgaeg oli 19. sajandil, pole need p\xc3\xb5him\xc3\xb5tted t\xc3\xa4iesti kadunud. Just 20. sajandi teisel poolel on klassikalise liberalismi ideed, eriti majanduses, populaarsust v\xc3\xb5itnud (liberaalse majanduspoliitika v\xc3\xb5tsid \xc3\xbcle neokonservatiivid).\n_START_SECTION_\nSotsiaalliberalism\n_START_PARAGRAPH_\nSotsiaalliberalismi on nimetatud ka 20. sajandi liberalismiks. Sotsiaalliberalismi tekkele pani aluse \xc3\xbchiskondlike olude muutumine. Aja jooksul muutus j\xc3\xa4rjest raskemaks ignoreerida kasvava t\xc3\xb6\xc3\xb6lisklassi rasket olukorda._NEWLINE_Sotsiaalliberalismi esimene oluline erinevus klassikalisest liberalismist on vabaduse k\xc3\xa4sitlus. Vabadust ei vaadelda enam negatiivse vabadusena, vaid positiivse vabadusena. T.H. Green oli esimesi, kes selle ideega v\xc3\xa4lja tuli. Green\xe2\x80\x99i j\xc3\xa4rgi inimesed on v\xc3\xb5imelised olema altruistlikud. Inimestel on ka sotsiaalne vastutus teiste inimeste ees. Positiivse vabaduse m\xc3\xb5istet arendas edasi Isiah Berlin. Positiivne vabadus \xe2\x80\x93 inimesel on v\xc3\xb5ime end arendada, realiseerida oma v\xc3\xb5imed._NEWLINE_Erineva vabaduse k\xc3\xa4sitlusega seostub ka erinev arusaam riigi rollist. Kui klassikalised liberalistid r\xc3\xa4\xc3\xa4kisid minimaalsest riigist, siis sotsiaalliberalistid peavad riiki olulisemaks. Riik on nende jaoks positiivne \xe2\x80\x93 riik kui midagi v\xc3\xb5imaldav, mitte ainult piirav nagu klassikalistel liberalistidel._NEWLINE_Selline arusaam on viinud heaolu teooria v\xc3\xa4ljakujunemisele. See l\xc3\xa4hendab sotsiaalliberalismi sotsiaaldemokraatiale. Inimestel peavad olema v\xc3\xb5rdsed v\xc3\xb5imalused ning riik peab pakkuma abi inimestele, kelle sotsiaalsed v\xc3\xb5imalused on v\xc3\xa4ikesed. Inimestel peab olema \xc3\xb5igus t\xc3\xb6\xc3\xb6le, haridusele, tervishoiule. Heaolu \xc3\xb5igused on positiivsed \xc3\xb5igused, sest nende rakendamiseks on vajalik riigi tegevus. Riigi laienemine ei ole v\xc3\xa4hendanud seega inimese vabadust, vaid hoopis laiendanud seda._NEWLINE_Sotsiaalliberalistide jaoks ei piirdu riigi sekkumine ainult sotsiaalse heaolu ideedega. Nende arvates peab riik ka juhtima majandust. See on otseselt vastuolus laissez\xe2\x80\x93faire\xe2\x80\x99i p\xc3\xb5him\xc3\xb5ttega. John Maynard Keynes\'i j\xc3\xa4rgi nimetatakse seda arusaama keinsismiks. Tema arvates ei suuda turg k\xc3\xb5ike reguleerida ning majanduse stabiliseerimiseks on vajalik riigi aktiivne sekkumine m\xc3\xb5jutamaks kogun\xc3\xb5udlust._NEWLINE_T\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval on liberalismi sees valitsevaks sotsiaalliberalistlikud ideed. Ometigi ei ole klassikalise liberalismi ideid ajaloounustussse vajunud.'