b'\n_START_ARTICLE_\nKalevipoja-\xc3\xb5htu\n_START_PARAGRAPH_\nKalevipoja-\xc3\xb5htu oli rahvusliku \xc3\xa4rkamisaja vaimus aastatel 1870\xe2\x80\x931873 Tartus tegutsenud esimene eesti \xc3\xbcli\xc3\xb5pilaskoondus, mille esialgseks eesm\xc3\xa4rgiks oli anal\xc3\xbc\xc3\xbcsida eesti rahvuseepost "Kalevipoeg." Kalevipoja-\xc3\xb5htu esimest koosolekut 7. aprillil 1870 (vkj 26. m\xc3\xa4rtsil) peetakse Eesti \xc3\x9cli\xc3\xb5pilaste Seltsi asutamiskuup\xc3\xa4evaks.\n_START_SECTION_\nRahvuslik \xc3\xa4rkamisaeg ja \xc3\xbcli\xc3\xb5pilaskoonduse loomine\n_START_PARAGRAPH_\nKalevipoja-\xc3\xb5htu algus langeb \xc3\xbchte rahvusliku \xc3\xa4rkamisaja m\xc3\xb5juvaima s\xc3\xbcndmuse, 1869. aastal toimunud esimese eesti \xc3\xbcldlaulupeo j\xc3\xa4relkajaga. Laulupeost v\xc3\xb5tsid osa ka m\xc3\xb5ned eesti soost \xc3\xbcli\xc3\xb5pilased, kes haaratuna rahvuslikust vaimustusest, hakkasid m\xc3\xb5tlema eesti \xc3\xbcli\xc3\xb5pilaste omavahelise organiseerumise vajadusele._NEWLINE_1870. aastal tekkis Tartus esimene mitteametlik eesti \xc3\xbcli\xc3\xb5pilaste koondus. Eesti \xc3\x9cli\xc3\xb5pilaste Seltsi arhiivis leiduv vanem kroonika jutustab sellest j\xc3\xa4rgmiselt: "Aastal 1870 v\xc3\xb5ttis neli Tartu \xc3\xbcli\xc3\xb5pilast, "kes Eesti rahva seas s\xc3\xbcndinud olid ja oma rahva liikmed end tundsid olevat, n\xc3\xb5uks teiste sarnastega, kes ka kas universit\xc3\xa4di \xc3\xb5ppijad v\xc3\xb5i seesugused, kes oma s\xc3\xb5na ja teoga muidu olid \xc3\xbcles n\xc3\xa4idanud, et nemad ennast oma rahva liikmeteks tunnistada p\xc3\xbc\xc3\xbcdsivad ja tema edasisaamise ja vaimu harimise eest hoolt kanda", \xc3\xbchineda ja kogu asutada, "kus nemad teine teist tundma \xc3\xb5piksivad, teine teist l\xc3\xa4bir\xc3\xa4\xc3\xa4kimiste ja h\xc3\xa4\xc3\xa4 n\xc3\xb5u l\xc3\xa4bi kinnitaksivad ja \xc3\xbches oma rahva k\xc3\xb5ige kaunima vana lauluga, Kalevipojast, tuttavaks saada p\xc3\xbc\xc3\xbcaksivad."_NEWLINE_\xc3\x9chinemise m\xc3\xb5tte teostajaks oli teoloogiatudeng ning korporatsiooni Fraternitas Rigensis liige Andreas Kurrikoff, keda baltisaksa korporatsioonielu ei rahuldanud. Andreas Kurrikoff astus \xc3\xbchendusse toonase meditsiinitudengi Heinrich Rosenthaliga, kelle pooldava vastuse korral hakati \xc3\xbchiselt arutama, keda veel kaasata. Kurrikoffi ettepanekul kaasati \xc3\xbchendusse vennad Hugo ja Gustav Treffner ning farmaatsiatudeng Martin W\xc3\xbchner. Eelpool mainitud tudengid otsustasid n\xc3\xa4dalas kord \xc3\xb5htul \xc3\xbche liikme juures kokku tulla ning kutsuda sinna ka kolm silmapaistvat eesti soost tartlast: Tartu g\xc3\xbcmnaasiumi \xc3\xb5petaja Jakob Hurt, Peetri koguduse \xc3\xb5petaja Wilhelm Eisenschmidt ning Eesti Postimehe toimetaja Johann Voldemar Jannsen.\n_START_SECTION_\nEsimesed koosolekud\n_START_PARAGRAPH_\nEsimene koosolek toimus 7. aprillil (vkj 26. m\xc3\xa4rtsil) 1870. aastal eesti rahva p\xc3\xa4risorjusest vabastamise 51. m\xc3\xa4lestusp\xc3\xa4eval A. Kurrikoffi korteris Jakobi t\xc3\xa4naval. Koosolekul v\xc3\xb5eti n\xc3\xb5uks edaspidistel kokkusaamistel lugeda ning anal\xc3\xbc\xc3\xbcsida eesti rahvuseepost "Kalevipoeg," mille keelelise k\xc3\xbclje seletamise Jakob Hurt enda peale v\xc3\xb5ttis. Heinrich Rosenthal kirjutab oma m\xc3\xa4lestustes j\xc3\xa4rgnevalt: "Ta ei seletanud mitte ainult mitmesuguste, v\xc3\xa4he tarvitatavate s\xc3\xb5nade et\xc3\xbcmoloogiat ja nende t\xc3\xa4hendust, vaid k\xc3\xa4sitles \xc3\xbcksikasjalikult ka vanade eestlaste m\xc3\xbctoloogiat ja paganaaegseid usu\xc3\xb5petusi ning kombeid." P\xc3\xa4rast teaduslikku osa istuti koos \xc3\xb5htulauas, kus arutelu l\xc3\xb5busamalt vabamas vormis j\xc3\xa4tkati. Koosolekuid peeti iga \xc3\xbcli\xc3\xb5pilasest liikme juures ja l\xc3\xb5puks \xc3\xbcks Johann Voldemar Jannseni ning teine Jakob Hurda pool. Kahest viimasest koosolekust v\xc3\xb5tsid osa ka Jannseni t\xc3\xbctred Lydia ja Eugenie, kes m\xc3\xb5lemad eesti \xc3\xbcli\xc3\xb5pilaste koondumise m\xc3\xb5ttest juba alguses vaimustuses olid._NEWLINE_Esimesel poolaastal koosolekutelt osav\xc3\xb5tjate arv ei kasvanud. N\xc3\xa4htavasti oldi uute liikmete vastuv\xc3\xb5tmisel v\xc3\xa4ga ettevaatlikud, kuna esimesel koosolekul otsustati valida uusi liikmeid vaid konsensusprintsiibil.\n_START_SECTION_\nOsav\xc3\xb5tt eesti kultuuri ja hariduse edendamisel\n_START_PARAGRAPH_\n6. juulil 1870 otsustati Martin W\xc3\xbchneri ettepanekul tema venna, Tarvastu koguduse k\xc3\xb6stri ja kihelkonnakooli \xc3\xb5petaja Hans W\xc3\xbchneri kutsel korraldada \xc3\xbchine v\xc3\xa4ljas\xc3\xb5it Viljandimaale, et seal "\xc3\xbches isamaa armastajate meestega isamaa asju l\xc3\xa4bi r\xc3\xa4\xc3\xa4kida ja nende \xc3\xbcle n\xc3\xb5u pidada." Esimesel p\xc3\xa4eval peatuti Helmes k\xc3\xb6ster Andreas Erlemanni juures ning teisel p\xc3\xa4eval j\xc3\xa4tkati n\xc3\xb5upidamist Tarvastu k\xc3\xb6strimajas. Peale \xc3\xbcli\xc3\xb5pilaskoonduse liikmete v\xc3\xb5tsid n\xc3\xb5upidamistest osa k\xc3\xb6strid A. Erlemann ning H. W\xc3\xbchner, \xc3\xbchiskonnategelne Carl Robert Jakobson ning veel kaheksa taluomanikku ja kooli\xc3\xb5petajat.\n_START_SECTION_\nEesti Kirjameeste Seltsi asutamine\n_START_PARAGRAPH_\nV\xc3\xa4ljas\xc3\xb5idu esimesel p\xc3\xa4eval Helmes p\xc3\xb6\xc3\xb6rati t\xc3\xa4helepanu rahvahariduse raskele olukorrale ning r\xc3\xb5hutati \xc3\xbcmberrahvastumise probleemi. Pikemate l\xc3\xa4bir\xc3\xa4\xc3\xa4kimiste tulemusena otsustati rahvusliku hariduse edendamiseks asutada Eesti Kirjameeste Selts, mille \xc3\xbclesanneteks seati eesti keele arendamine, \xc3\xbchise kirjaviisi kehtestamine, kooliraamatute v\xc3\xa4ljaandmine ning \xc3\xbcldkoosolekutel k\xc3\xb5nede kaudu hariduse levitamine. Lisaks peeti n\xc3\xb5u ka kooli\xc3\xb5petajate seltsi asutamise \xc3\xbcle.\n_START_SECTION_\nAleksandrikooli peakomitee valimine\n_START_PARAGRAPH_\nJ\xc3\xa4rgmisel p\xc3\xa4eval oli peamiseks arutusaineks Aleksandrikooli k\xc3\xbcsimus. Kooli m\xc3\xb5tte tekkimisest ja selle teostamise senisest k\xc3\xa4igust andsid \xc3\xbclevaate kooli\xc3\xb5petaja Jaan Adamson ning talunikud Hans Henno ja Peeter Ainson, kes andsid Aleksandrikooli peakomitee valimise \xc3\xb5iguse k\xc3\xa4esolevale koosolekule kui eesti intelligentsi esindajate kogule. P\xc3\xa4rast pikemat arutelu valiti Aleksandrikooli peakomitee, mille liikmeteks said tolleaegsed t\xc3\xa4htsamad eesti haritlased ja \xc3\xbchiskonnategelased.\n_START_SECTION_\nKalevipoja-\xc3\xb5htu j\xc3\xa4rgnevad aastad\n_START_PARAGRAPH_\nS\xc3\xbcgisel \xc3\xbcli\xc3\xb5pilaskoonduse koosk\xc3\xa4imised j\xc3\xa4tkusid, kuid esialgne hoog oli vaibunud. Jakob Hurt oli Aleksandrikooli peakomitee ja Eesti Kirjameeste Seltsi t\xc3\xb6\xc3\xb6\xc3\xbclesannetega koormatud, mille t\xc3\xb5ttu polnud tal v\xc3\xb5imalik korrap\xc3\xa4raselt koosolekutel osaleda. Heinrich Rosenthal hakkas valmistuma l\xc3\xb5pueksamiteks. Samuti j\xc3\xa4i \xc3\xbcli\xc3\xb5pilaskogust eemale ka Gustav Treffner. Kogu liikmeks v\xc3\xb5eti Carl Robert Jakobson, kes s\xc3\xbcgisel Tartus oli ning aeg-ajalt ka koosolekutel k\xc3\xa4is. J\xc3\xa4rgmisel semestril liitus koondusega veel kolm \xc3\xbcli\xc3\xb5pilast, kes huvipuuduse t\xc3\xb5ttu varsti eemale j\xc3\xa4id. Heinrich Rosenthal ja Martin W\xc3\xbchner lahkusid p\xc3\xa4rast \xc3\xbclikooli l\xc3\xb5petamist Tartust. Samuti uusi tegevaid liikmeid koondusega ei liitunud. 1872. aasta kevadsemestriks lakkasid koosk\xc3\xa4imised t\xc3\xa4iesti._NEWLINE_1872. aasta s\xc3\xbcgissemestril j\xc3\xa4tkas igan\xc3\xa4dalast koosk\xc3\xa4imist uuenenud r\xc3\xbchm. \xc3\x9cli\xc3\xb5pilaskoondusega liitusid teoloogiatudengid J. Kerg, M. J\xc3\xbcrmann ja meditsiinitudeng K. A. Kroon ning igan\xc3\xa4dalased koosk\xc3\xa4imised algasid uuesti. \xc3\x9cheskoos loeti "Kalevipoega" ja harjutati end saksa keele t\xc3\xb5lkimise varal emakeeles v\xc3\xa4ljendama. See periood kestis 1873. aasta s\xc3\xbcgiseni, m\xc3\xb6\xc3\xb6dudes mitte midagi uut toomata.\n_START_SECTION_\nSelts Vironia\n_START_PARAGRAPH_\n1873. aasta s\xc3\xbcgisel algas eesti \xc3\xbcli\xc3\xb5pilasorganiseerumises uus ajaj\xc3\xa4rk. Kaheksa \xc3\xbcli\xc3\xb5pilaskoonduse liiget (A. Kurrikoff, H. Treffner, M. J\xc3\xbcrmann, J. Kerg, G. Kroon, G. Treffner, dr M. Veske ja J. Kunder) otsustasid igan\xc3\xa4dalase omavahelise koosk\xc3\xa4imise viia kindlale alusele ning luua ametlikult kinnitatud selts. Seltsi esimeheks valiti A. Kurrikoff ning "kirjaseletajaks" dr M. Veske. Ametlikku nime seltsil veel polnud, kuid omavahel hakati seda kutsuma nimega Vironia. Veel \xc3\xbclikoolilt ametlikku kinnitust omamata selts Vironiaga liitus poolaasta jooksul veel kaheksa \xc3\xbcli\xc3\xb5pilast ning neli Tartu kooli\xc3\xb5petajat: Rudolf Kallas, Carl Heinrich Niggol, Peeter Abel ning Karl August Hermann. Koosolekuid hakati pidama igal n\xc3\xa4dalal ning aastast 1875 protokolliti igat koosolekut. Igan\xc3\xa4dalased koosolekud sisaldasid "Kalevipoja" v\xc3\xb5i m\xc3\xb5ne muu teise eestikeelse teose lugemist, eestikeelsete laulude laulmist ja l\xc3\xb5busat seltskondlikku osa. 1874. aasta kevadsemestril t\xc3\xb6\xc3\xb6tati v\xc3\xa4lja selts Vironia m\xc3\xa4\xc3\xa4rustik, milles fikseeriti kindlal kujul juba esimesel Kalevipoja-\xc3\xb5htul olemas olnud rahvuslikud p\xc3\xb5him\xc3\xb5tted.'