b'\n_START_ARTICLE_\nGravitatsioonil\xc3\xa4\xc3\xa4ts\n_START_PARAGRAPH_\nGravitatsioonil\xc3\xa4\xc3\xa4ts on massiivne keha (planeet v\xc3\xb5i t\xc3\xa4ht) v\xc3\xb5i kehade s\xc3\xbcsteem (galaktika v\xc3\xb5i galaktikaparv), mis asub vaatleja ja kauge valgusallika vahel ning oma gravitatsiooniv\xc3\xa4ljaga kallutab allikast tuleva valguse levimise suunda. Seda efekti ennustas Albert Einstein oma \xc3\xbcldrelatiivsusteoorias._NEWLINE_Efekt sai t\xc3\xb5estuse 1979, kui avastati kaks kvasarit QSO 0957+561A/B (nn Twin Quasar), mis asusid teineteisele v\xc3\xa4ga l\xc3\xa4hedal ning mille punanihe ja n\xc3\xa4htava valguse spekter olid \xc3\xbcllatavalt sarnased. Kuna s\xc3\xa4\xc3\xa4rane kokkusattumine on \xc3\xa4\xc3\xa4rmiselt ebat\xc3\xb5en\xc3\xa4oline, j\xc3\xa4reldati, et tegu on \xc3\xbche objekti kahe kujutisega, mille tekitas tugev gravitatsioonil\xc3\xa4\xc3\xa4ts.\n_START_SECTION_\nKirjeldus\n_START_PARAGRAPH_\nNagu selgitab \xc3\xbcldrelatiivsusteooria, k\xc3\xb5verdab mass aegruumi, tekitades gravitatsiooniv\xc3\xa4lja ja kallutades valgusallikast tulevat valguskiirt algsest trajektoorist k\xc3\xb5rvale. Selle tagaj\xc3\xa4rjel v\xc3\xb5ib allika kujutis v\xc3\xb5imenduda ja/v\xc3\xb5i moonduda._NEWLINE_Erinevalt optilisest l\xc3\xa4\xc3\xa4tsest murduvad valguskiired seda rohkem, mida l\xc3\xa4hemal on nad gravitatsioonil\xc3\xa4\xc3\xa4tse tsentrile. Lisaks pole gravitatsioonil\xc3\xa4\xc3\xa4tsel \xc3\xbcht fokaalpunkti, vaid fokaaljoon._NEWLINE_Kui valgusallikas, l\xc3\xa4\xc3\xa4ts ja vaatleja asuvad samal joonel, paistab valgusallikas r\xc3\xb5ngana massiivse l\xc3\xa4\xc3\xa4tse \xc3\xbcmber. Seda n\xc3\xa4htust nimetatakse Einsteini r\xc3\xb5ngaks. Kui asetus on nihkes, paistab allikas kaare segmendina. Tavaliselt on l\xc3\xa4\xc3\xa4tse mass kompleksne, n\xc3\xa4iteks galaktikaparves, ja tema p\xc3\xb5hjustatud aegruumi k\xc3\xb5verdumine pole sf\xc3\xa4\xc3\xa4riliselt s\xc3\xbcmmeetriline. Sellisel juhul on allika valgus hajunud \xc3\xbcmber l\xc3\xa4\xc3\xa4tse mitmeks kaareks ja vaatleja n\xc3\xa4eb samast objektist mitut moondunud kujutist. Kujutiste arv ja kuju s\xc3\xb5ltuvad allika, l\xc3\xa4\xc3\xa4tse ja vaatleja suhtelisest asetusest ja aegruumi k\xc3\xb5verdumise m\xc3\xa4\xc3\xa4rast._NEWLINE_On olemas kolm gravitatsioonil\xc3\xa4\xc3\xa4tse t\xc3\xbc\xc3\xbcpi.\n_START_SECTION_\nTugev l\xc3\xa4\xc3\xa4ts\n_START_PARAGRAPH_\nTugev gravitatsioonil\xc3\xa4\xc3\xa4ts on tavaliselt suure massiga objekt, n\xc3\xa4iteks galaktika v\xc3\xb5i galaktikaparv. Ta p\xc3\xb5hjustab selgesti m\xc3\xa4rgatavaid moonutusi, n\xc3\xa4iteks Einsteini r\xc3\xb5ngaid, kaari v\xc3\xb5i objekti mitut kujutist. Moonutused on seda suuremad, mida massiivsem on l\xc3\xa4\xc3\xa4ts ja mida l\xc3\xa4hemal asub ta allikale. Mitme kujutise korral on n\xc3\xa4ha ajalist hilinemist ehk objektiga toimuvad muutused kajastuvad \xc3\xbches kujutises varem kui teises. Neid hilinemisi saab kasutada Hubble\'i konstandi arvutamiseks.\n_START_SECTION_\nN\xc3\xb5rk l\xc3\xa4\xc3\xa4ts\n_START_PARAGRAPH_\nN\xc3\xb5rgaks gravitatsioonil\xc3\xa4\xc3\xa4tseks v\xc3\xb5ib olla \xc3\xbcksik galaktika. Selle p\xc3\xb5hjustatud moonutused on v\xc3\xa4iksemad ja neid saab tuvastada ainult paljusid allikaid anal\xc3\xbc\xc3\xbcsides. Moonutused v\xc3\xa4ljenduvad taustallika kujutise suurenemises ja v\xc3\xa4ljavenimises suunas, mis on objekti ja l\xc3\xa4\xc3\xa4tse keskpunkti siduva m\xc3\xb5ttelise joonega risti. M\xc3\xb5\xc3\xb5tes galaktikate kuju ja orientatsiooni ning keskmistades saadud andmeid, saab m\xc3\xa4\xc3\xa4rata massijaotust l\xc3\xa4\xc3\xa4tse piirkonnas, t\xc3\xa4psemalt n\xc3\xa4iteks tumeda aine jaotust. Sellised m\xc3\xb5\xc3\xb5tmised v\xc3\xb5ivad tulevikus aidata paremini m\xc3\xb5ista tumeenergia olemust.\n_START_SECTION_\nMikrol\xc3\xa4\xc3\xa4ts\n_START_PARAGRAPH_\nMikrogravitatsioonil\xc3\xa4\xc3\xa4tseks v\xc3\xb5ib olla Linnutee t\xc3\xa4ht, kui valgusallikaks on kauge galaktika t\xc3\xa4ht v\xc3\xb5i kaugel asuv kvasar. Tekkivad moonutused ei v\xc3\xa4ljendu kujus, vaid ainult allika intensiivsuse muutumises ajas. Ei moodustu ka arvukaid kujutisi: efekt on nii v\xc3\xa4ike, et kui mikrol\xc3\xa4\xc3\xa4tse asemel oleks l\xc3\xa4\xc3\xa4ts, milleks on P\xc3\xa4ikesest 100 miljardit korda suurema massiga galaktika, tekitaks see kujutisi, mis oleksid teineteisest eraldatud ainult m\xc3\xb5ne kaaresekundi v\xc3\xb5rra. Galaktikaparvede p\xc3\xb5hjustatud kujutised oleksid eraldatud m\xc3\xb5ne kaareminuti v\xc3\xb5rra. Nende abil saab n\xc3\xa4ha objekte, mis muidu asuvad vaatlemiseks liiga kaugel._NEWLINE_Gravitatsioonil\xc3\xa4\xc3\xa4ts m\xc3\xb5jub samav\xc3\xa4\xc3\xa4rselt k\xc3\xb5ikidele elektromagnetkiirguse t\xc3\xbc\xc3\xbcpidele. N\xc3\xb5rku l\xc3\xa4\xc3\xa4tsi on uuritud kosmilise taustkiirguse, tugevaid l\xc3\xa4\xc3\xa4tsi ka raadiokiirguse ja r\xc3\xb6ntgenikiirguse diapasoonides.\n_START_SECTION_\nAjalugu\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x9cldrelatiivsusteooria see osa, mis puudutab asjaolu, et massiivsed objektid k\xc3\xb5verdavad aegruumi enda \xc3\xbcmber, sai kinnituse 1919. aastal p\xc3\xa4ikesevarjutuse ajal, kui Arthur Eddington m\xc3\xa4rkas t\xc3\xa4htedest tuleva valguse murdumist P\xc3\xa4ikese \xc3\xbcmbruses._NEWLINE_Einstein n\xc3\xa4itas, et teisedki astronoomilised objektid saavad kallutada valgust nii, et teatud tingimustel saab n\xc3\xa4ha \xc3\xbche allika mitut kujutist, mida vahel nimetatakse gravitatsiooniliseks miraa\xc5\xbeiks. Kuna ta k\xc3\xa4sitles valgusallikatena ainult \xc3\xbcksikuid t\xc3\xa4hti, siis arvas ta, et n\xc3\xa4htuse vaatlemine on l\xc3\xa4hitulevikus ebat\xc3\xb5en\xc3\xa4oline. 1937. aastal kaalus Fritz Zwicky v\xc3\xb5imalust, et valgusallikaks on galaktika, mille korral oli efekti registreerimine tema arvutuste j\xc3\xa4rgi t\xc3\xb5en\xc3\xa4olisem. Siiski avastasid esimesed gravitatsioonil\xc3\xa4\xc3\xa4tsed alles 1979. aastal Dennis Walsh, Bob Carswell ja Ray Weymann, kes kasutasid vaatlusteks 2,1-meetrist teleskoopi._NEWLINE_1980. aastatel hakkasid teadlased kasutama arvuteid ja CCD-kaameraid, et uurida gravitatsioonil\xc3\xa4\xc3\xa4tsedega seotud efekte.\n_START_SECTION_\nRakendused\n_START_PARAGRAPH_\nGravitatsioonil\xc3\xa4\xc3\xa4tsi kasutatakse tihti teleskoopidena, kuna nad kontsentreerivad tagapool olevate objektide valgust, tehes neid eredamateks ja suuremateks ning seega lihtsustades nende uurimist. 15. veebruaril 2004 avastasid Caltechi teadlased kaugeima seni avastatud galaktika, kasutades tugeva gravitatsioonil\xc3\xa4\xc3\xa4tsena Abell 2218 galaktikaparve. Vaatlus toimus Hubble\'i teleskoobiga. S\xc3\xa4\xc3\xa4rasel kaugusel olevad objektid oleksid n\xc3\xa4htamatud, kui \xc3\xbcritada neid "otse" vaadelda._NEWLINE_N\xc3\xb5rku l\xc3\xa4\xc3\xa4tsi kasutatakse, et saada lisateavet l\xc3\xa4\xc3\xa4tse enda kohta. Selleks kasutatakse statistilisi v\xc3\xb5tteid paljudest allikatest saadud andmetelt. Kui l\xc3\xa4\xc3\xa4tseks on kaksikt\xc3\xa4ht, saab m\xc3\xa4\xc3\xa4rata \xc3\xbche t\xc3\xa4he liikumist teise t\xc3\xa4he suhtes. Kuna n\xc3\xb5rgad l\xc3\xa4\xc3\xa4tsed annavad parandeid kaugete galaktikate m\xc3\xb5\xc3\xb5tmisel, saab nende abiga uurida ka vanemaid ja v\xc3\xa4iksemaid Universumi struktuure._NEWLINE_Mikrol\xc3\xa4\xc3\xa4tse kasutamine v\xc3\xb5ib anda teavet eksoplaneetide kohta. Mikrol\xc3\xa4\xc3\xa4tsede abiga on avastatud 12 eksoplaneeti ja on lootust avastada ka Maa-suurusi planeete P\xc3\xa4ikese-sarnaste t\xc3\xa4htede \xc3\xbcmber._NEWLINE_Tugevate ja n\xc3\xb5rkade l\xc3\xa4\xc3\xa4tsede kasutamisega, kui objektideks on galaktikad, saab selgeks teha tumeaine massijaotust, Universumis sisalduva aine keskmist tihedus ja rekonstrueerida massijaotust suures mastaabis.\n_START_SECTION_\nGravitatsioonil\xc3\xa4\xc3\xa4tsede otsingud\n_START_PARAGRAPH_\nPaljud gravitatsioonil\xc3\xa4\xc3\xa4tsed avastati juhuslikult. Esimene sihilik otsing p\xc3\xb5hjapoolkeral toimus New Mexicos CLASS-missiooni raames raadiokiirguse diapasoonis. Selle k\xc3\xa4igus leiti 22 gravitatsioonil\xc3\xa4\xc3\xa4tsede s\xc3\xbcsteemi. See andis uue v\xc3\xb5imaluse kaugete objektide otsimiseks ja kosmiliste suuruste m\xc3\xa4\xc3\xa4ramiseks._NEWLINE_Sarnane uuring l\xc3\xb5unapoolkeral toimus Austraalias 20\xc2\xa0GHz diapasoonis. Kuna kasutatud sagedus oli suurem, leiti ka v\xc3\xa4iksemaid l\xc3\xa4\xc3\xa4tsi, n\xc3\xa4iteks kvasareid._NEWLINE_Samuti tegeleb gravitatsioonil\xc3\xa4\xc3\xa4tsede otsimisega CASTLe-missioon, kuhu on kaasatud Harvard-Smithsoniani astrof\xc3\xbc\xc3\xbcsika keskuse ja Arizona \xc3\xbclikooli teadlased. Nad otsivad l\xc3\xa4\xc3\xa4tsesid, mille mass on v\xc3\xb5rreldav galaktika omaga (tekkivate kujutiste vahemaa on v\xc3\xa4iksem kui 10 kaaresekundit). Kasutatakse Hubble\'i teleskoopi, et saada detailseid pilte.'