b'\n_START_ARTICLE_\nV\xc3\xa4ike t\xc3\xa4nav (maal)\n_START_SECTION_\nMaali kirjeldus\n_START_PARAGRAPH_\n\xe2\x80\x9dV\xc3\xa4ike t\xc3\xa4nav\xe2\x80\x9d on tavalist linnaelu kirjeldav maal kontekstis omavahel mingil moel seotud nelja tegelasega. See on rahulik t\xc3\xa4navapilt Delfti vanadest majadest ja inimestest oma argielus ning erineb seega Vermeeri varasema loomeperioodi ajaloolistest maalidest, mis kujutavad episoode piiblist, m\xc3\xbctoloogiast ja antiikajaloost. Esiplaanil on laineliste pintslit\xc3\xb5mmetega maalitud kividega sillutatud t\xc3\xa4nav, mille \xc3\xa4\xc3\xa4res paremal on n\xc3\xa4ha osa viilkatusega ning tellistest sakiliste \xc3\xa4\xc3\xa4rtega astmelise fassaadiga elamust, sissep\xc3\xa4\xc3\xa4se majadesse ja sisehoovidesse, vasakul pool t\xc3\xa4navajoonel ja tagaplaanil tihedalt \xc3\xbcksteise k\xc3\xb5rval paiknevaid naabermaju. Enamik aknaluuke on suletud. Kaks hooviust, millest \xc3\xbcks on suletud ja teine lahti. Vastu maja toetuvas k\xc3\xbclgseinas avatud uks paljastab kivisillutisega tee sisehoovi, kus teenijat\xc3\xbcdruk ammutab t\xc3\xbcnnist vett, nii et reovesi jookseb piki renni pildi s\xc3\xbcdamest vaataja suunas. Hambulisest ukseavast sisse vaadates, kus istub niplispitsikuduja, v\xc3\xb5ib m\xc3\xb5nev\xc3\xb5rra aimu saada toa sisemusest. Ukse k\xc3\xb5rval on tihedalt suletud rohelised aknaluugid ja maja ees on seina\xc3\xa4\xc3\xa4rse pingi juures p\xc3\xb5lvili maas kaks last, seljaga vaataja suunas; nende n\xc3\xa4gusid pole n\xc3\xa4ha ja pole v\xc3\xb5imalik t\xc3\xa4psemalt aru saada, mida nad teevad, \xc3\xbcldiselt nad m\xc3\xa4ngivad. _NEWLINE_Vermeer on oma t\xc3\xa4pse tehnika, t\xc3\xa4iuseihaluse ja selgelt valitud v\xc3\xa4rvidega loonud maali id\xc3\xbcllilisest kodust kanali\xc3\xa4\xc3\xa4rses kesklinnaosas ja vaikusest. Majapidamist\xc3\xb6id tegevad naised ja m\xc3\xa4ngivad lapsed loovad pildi kodu turvalisest l\xc3\xa4hedusest. T\xc3\xa4isnurksete siluettidega vahelduvad kolmnurksed majasiluetid ja taevas nende kohal annavad teatut kompositsioonilist eluj\xc3\xb5udu. \xc3\x9cksnes sinerdavate m\xc3\xbc\xc3\xbcrilillede pigment on m\xc3\xb5nev\xc3\xb5rra kannatada saanud.\n_START_SECTION_\nOmanikud\n_START_PARAGRAPH_\nMaali \xc3\xbcks esimesi omanikke oli ilmselt Vermeeri patroon Pieter van Ruijven, kes ostis suure osa kunstniku maalidest. P\xc3\xa4rast van Ruijveni ja tema abikaasa surma olid uuteks omanikeks t\xc3\xbctar Magdalena van Ruijven ja tema mees Jacob Dissius (1653\xe2\x80\x9395). \xe2\x80\x9dV\xc3\xa4ike t\xc3\xa4nav\xe2\x80\x9d m\xc3\xbc\xc3\xbcdi t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt Vermeeri 21 maali hulgas kuulsal Dissiuse oksjonil Amsterdamis 16. mail 1696. Kunstiteose omanikku v\xc3\xb5ib j\xc3\xa4rgnevate aastak\xc3\xbcmnete jooksul j\xc3\xa4lgida kuni 18. sajandi esimese pooleni, teadaolevaid tehinguid teostati vaid neli: \xe2\x80\x9dPiimanaine\xe2\x80\x9d j\xc3\xa4i Amsterdami, \xe2\x80\x9dUinunud neiu\xe2\x80\x9d ehk "Uinunud teenijat\xc3\xbcdruk" m\xc3\xbc\xc3\xbcdi New Yorki, \xe2\x80\x9dMuusikatund\xe2\x80\x9d ehk "Virginaali juures olev daam koos h\xc3\xa4rraga" Inglismaale ja \xe2\x80\x9dNaine kaaluga\xe2\x80\x9d ehk "Kaalu hoidev naine" Washingtoni. \xc3\x9clej\xc3\xa4\xc3\xa4nud 16 maali, m\xc3\xbc\xc3\xbcgihinnaga 48 v\xc3\xb5i 72 Hollandi kuldnat t\xc3\xbckk, l\xc3\xa4ksid anon\xc3\xbc\xc3\xbcmsetele m\xc3\xbc\xc3\xbcgivahendajatele, kelle hulgas Braunschweigist kohaletulnud vahendaja ostis teoseid hertsog Anton Ulrichi kunstikogusse. V\xc3\xa4heseid teadmisi Vermeeri teoste k\xc3\xa4est k\xc3\xa4tte ringik\xc3\xa4imisest parandab m\xc3\xb5nev\xc3\xb5rra 1738. aasta anon\xc3\xbc\xc3\xbcmne oksjon, mil tehti Amsterdami rikkaima mehe, relvameistri Jacob Oortmani (1661\xe2\x80\x931738) surma puhul varade loendus ja selgus, et ta oli t\xc3\xa4iendanud oma kollektsioone t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt Dissiuse oksjonil. Tema Singeli kanali \xc3\xa4\xc3\xa4res asuvas majas oli 80 \xc3\xbcksusest koosnev maalikogu, kuhu kuulus Vermeeri t\xc3\xb6id._NEWLINE_1700. aastate l\xc3\xb5pu poole kuulus meistriteos \xe2\x80\x9dV\xc3\xa4ike t\xc3\xa4nav\xe2\x80\x9d advokaat Gerrit Willem van Oosten de Bruynile, kes elas Amsterdami Haarlemi linnaosas, ja tema lesele aastatel 1797\xe2\x80\x931799. Kolm aastat p\xc3\xa4rast Gerrit Willem van Oosten de Bruyni surma, 8. aprillil 1800 m\xc3\xbc\xc3\xbcdi maal 1040 kuldna eest kaupmehele, luuletajale ja kunstikogujale Pieter van Winterile (1745\xe2\x80\x931807), kelle kollektsioon h\xc3\xb5lmas l\xc3\xb5puks umbes 180 teost. P\xc3\xa4rast tema surma talvel 1807 sai maali omanikuks tema t\xc3\xbctar Lucretia Johanna (Creejans) Winter (1785\xe2\x80\x931845). 1822. aastal abiellus Lucretia Winter Hendrik Six van Hillegomiga (1790\xe2\x80\x931847) ja abielupaari kunstikogu laienes tunduvalt. P\xc3\xa4rast Lucretia ja Hendriku surma aastatel 1845 ja 1847 j\xc3\xa4i maal p\xc3\xa4randuseks nende kahele pojale ja sel viisil veel perekonda kuni 1860. aastani. Poegadest abiellus ainsana Jan Pieter Six van Hillegom (1824\xe2\x80\x931999) ja l\xc3\xb5i perekonna. P\xc3\xa4rast tema surma 1899. aastal j\xc3\xa4i maal tema kunstiajaloolasest pojale Jan Sixile (1857\xe2\x80\x931926). Sixide suguv\xc3\xb5sa m\xc3\xa4rkimisv\xc3\xa4\xc3\xa4rse kunstikogu hooldamisressursside t\xc3\xa4iendamiseks pandi 12. aprillil 1921 \xe2\x80\x9dV\xc3\xa4ike t\xc3\xa4nav\xe2\x80\x9d oksjonile, mille k\xc3\xa4igus aga k\xc3\xbcsitud hinda ei saadud ja maali m\xc3\xbc\xc3\xbck peatati. Seej\xc3\xa4rel otsustas Jan Six panna maali n\xc3\xa4dalaks v\xc3\xa4lja Louvre\'is, et \xc3\xa4ratada ostjate huvi, aga seegi taktika luhtus. Kuni l\xc3\xb5puks 1921. aastal otsustas \xc3\xa4rimees ja Royal Dutch Shelli \xc3\xbcks esimesi juhte Henri Deterding maali \xc3\xa4ra osta ja Hollandi riigile annetada. Deterding ostis maali 625 000 kuldna eest ja andis selle sama aasta juulis Amsterdami Rijksmuseumi kollektsiooni koosseisu.\n_START_SECTION_\nAsukoht\n_START_PARAGRAPH_\nKuidas leida t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval t\xc3\xa4navat stseeniga 17. sajandi Delftis, kus Vermeer elas ja t\xc3\xb6\xc3\xb6tas, on olnud pikka aega palavikuliste otsingute ja alates 1921. aastast, mil \xe2\x80\x9dV\xc3\xa4ike t\xc3\xa4nav\xe2\x80\x9d annetati Rijksmuseumile, teaduslike vaidluste tippteema. Mitmete kohtade hulgast on pakutud Oude Langendijki ehk maja, mis kuulus Vermeeri \xc3\xa4mmale ja kus kunstnik elas pensionile j\xc3\xa4\xc3\xa4des koos oma naise, tema domineeriva ema ja oma arvukate laste, peamiselt t\xc3\xbcdrukutega. Elamu asus kahe t\xc3\xa4nava, Oude Langendijki ja kitsa Molenpoorti (praeguse Jozefstraati) ristmikul, kunstnikul oli siit otsevaade \xc3\xbcle turuplatsi kunagisele lapsep\xc3\xb5lvemajale Mechelen, siin valmis tal olustikumaal \xe2\x80\x9dDelfti vaade\xe2\x80\x9d ning ta alustas kuulsate \xe2\x80\x9dPiimanaise\xe2\x80\x9d ja \xe2\x80\x9dOhvitseri ja naerva t\xc3\xbcdrukuga" (\xe2\x80\x9dOhvitser naerva t\xc3\xbcdrukuga\xe2\x80\x9d)._NEWLINE_2015. aastal kinnitas Hollandi kunstiajaloolane ja Amsterdami \xc3\x9clikooli professor Franz Grijzenhout, et t\xc3\xa4pne asukoht on Vlamingstraati krundid praeguste numbritega 40\xe2\x80\x9342. Teave toetus hoone fassaadi laiuse j\xc3\xa4rgi p\xc3\xa4ritava munitsipaalse kaimaksu registrile aastast 1667, notariaalaktidele ja maaregistritele. 3. mail 1536 oli Delftis m\xc3\xb6llanud suur tulekahju ning Grijzenhouti meelest on ilmselgelt enne seda \xc3\xb5nnetut aastat ehitatud, pildil pragusid t\xc3\xa4is ja halvas seisukorras m\xc3\xbc\xc3\xbcritisega parempoolne maja (nr 42) \xc3\xbcks nendest tulekahjust p\xc3\xa4\xc3\xa4stetud majadest, mida tolleaegsel kaardil v\xc3\xb5ib n\xc3\xa4ha. Majas oli elanud Vermeeri isa pool\xc3\xb5de Ariaentgen Claes van der Minne koos kolme vallalise t\xc3\xbctrega, kes oli elatanud ennast ja lapsi rupskite m\xc3\xbc\xc3\xbcgiga. Grijzenhouti teooria kohaselt k\xc3\xb5ndis Vermeer tihtipeale piki Vlamingstraati, sest teisel pool t\xc3\xa4navat elas tema vanem \xc3\xb5de Geertruyt ja nende ema oma elu viimased kuud. See linnaosa oli Vermeerile t\xc3\xa4htis ja s\xc3\xbcdamel\xc3\xa4hedane ka seep\xc3\xa4rast, et siin rasket t\xc3\xb6\xc3\xb6d r\xc3\xbcgavad ja rassivad inimesed kuulusid \xc3\xbchiskonnaklassi, mille kitsastest oludest tema oli v\xc3\xa4lja tulnud, abielludes rikka naisega._NEWLINE_K\xc3\xb5ige sagedamini on pakutud asupaigaks muu hulgas Voldersgrachti, kus vastamisi on v\xc3\xa4ike kanal ja kitsas t\xc3\xa4nav Voldersgracht Straat ning kus t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval asub Vermeeri Keskus \xe2\x80\x93 osalt seet\xc3\xb5ttu, et kunstnikul on olnud oma eluajal majaga tihe seos, sest seal paikneb tema lapsep\xc3\xb5lvekodu ja isa v\xc3\xb5\xc3\xb5rastemaja Mechelen. Hollandi kunstiajaloolane Kees Kaldenbach on ajakirja Royal Dutch Antiquities Magazine (Bulletin KNOB) veergudel detsembris 2000 t\xc3\xa4iesti veendunud, et "v\xc3\xa4ike t\xc3\xa4nav" on Nieuwe Langendijk ja selle krundid praeguste numbritega 22\xe2\x80\x9326. Kuigi need 16. sajandi keskpaiku ehitatud hooned lammutati 1982. aastal, p\xc3\xb5hineb v\xc3\xa4ide enne seda Delfti Tehnika\xc3\xbclikoolis tehtud uurimist\xc3\xb6\xc3\xb6del. Esialgne raport nendest avaldati enne lammutust\xc3\xb6\xc3\xb6de algust 14. veebruaril 1982 ning v\xc3\xa4ite t\xc3\xb5ep\xc3\xa4rasust p\xc3\xb5hjendatakse hoonete esialgse vanuse, laiuse ja k\xc3\xb5rguse, konstruktsiooniliste ise\xc3\xa4rasuste, vihmaveerennide skrabers\xc3\xbcsteemide, korstnate ja majade haruldaste p\xc3\xb5hiplaanide abil._NEWLINE_V\xc3\xa4lja on pakutud ka Trompetstraati, Spieringstraati ja Achteromi. _NEWLINE_Anthony Bailey argumenteerib \xe2\x80\x9cseda v\xc3\xa4ikest maali t\xc3\xa4naval\xc3\xb5igust, mil ei ole teada t\xc3\xa4nava laius ega kunstniku asukoht maalides", et Vermeer v\xc3\xb5ib-olla p\xc3\xbchendas teema patroonile Van Ruijvenile, kellelt tal oli parajasti \xc3\xb5nnestunud saada 200 kuldna suurust laenu. Aga t\xc3\xa4iesti v\xc3\xb5imalik, et Vermeer noppis reaalsusest detaile ja elemente ning segas neid v\xc3\xa4ljam\xc3\xb5eldutega, ta v\xc3\xb5is m\xc3\xa4rgata ja samas ette kujutada paljusid \xc3\xbcksikasju, sest maali l\xc3\xa4hemalt uurides n\xc3\xa4eme, et parempoolne hoone pildil on \xe2\x80\x9carhitektuuriliste ise\xc3\xa4rasuste kummaline segapundar\xe2\x80\x9d. Uusgooti raamides akende avasid katvate kaarekujuliste kivisilluste kalduasetsevad kannakivid ei paista olevat kuigi kohakuti ava\xc3\xa4\xc3\xa4rsete m\xc3\xbc\xc3\xbcritistega ja ukseauk, kus istub pitsikuduja, tundub fassaadi keskkohast veidi vasakule nihutatud, nii et maja poleks v\xc3\xa4iksemast t\xc3\xb5ukestki p\xc3\xbcsti j\xc3\xa4\xc3\xa4nud, r\xc3\xa4\xc3\xa4kimata p\xc3\xbcssirohuplahvatusest, aga sellegipoolest on loodud imeline pilt tellisest, puidust ja klaasist majast, puudest ja taevast, kahest naisest ja lapsest. Vermeer on ilmselt v\xc3\xb5tnud erinevaid detaile v\xc3\xb5ib-olla rohkem kui kahest majast ning pannud meid uskuma, et vaatame t\xc3\xb5elist katkendit t\xc3\xa4navast.'