b'\n_START_ARTICLE_\nEduard Grosschmidt\n_START_SECTION_\nElulugu\n_START_PARAGRAPH_\nEduard Grosschmidt s\xc3\xbcndis 27. aprillil 1896 Tartumaal Suure-R\xc3\xb5ngu vallas Raigaste koolimajas. Tema isa Otto Grossschmidt oli kooli\xc3\xb5petaja, luuletaja ja n\xc3\xa4itekirjanik, ema Liina aga lastekirjanduse ja rahvaraamatute t\xc3\xb5lkija._NEWLINE_Sai alghariduse sealsamas Raigaste k\xc3\xbclakoolis. J\xc3\xa4rgnesid Tartu linnakool ja Hugo Treffneri G\xc3\xbcmnaasium (viimane j\xc3\xa4i l\xc3\xb5petamata). T\xc3\xb6\xc3\xb6tas seej\xc3\xa4rel Tartus tr\xc3\xbckit\xc3\xb6\xc3\xb6lisena.\n_START_SECTION_\nEsimeses maailmas\xc3\xb5jas\n_START_PARAGRAPH_\nAstus 1914. aasta augustis vabatahtlikuna esimesse maailmas\xc3\xb5tta ning saadeti 266. Poret\xc5\xa1enski polgu s\xc3\xb5durina Poolasse s\xc3\xb5dima, kuid sai juba sama 1914. aasta detsembris rindel vasakust k\xc3\xa4est raskesti haavata ja veetis j\xc3\xa4rgmised viis kuud haiglas. Vabastati seej\xc3\xa4rel s\xc3\xb5jav\xc3\xa4est, kuid astus 1915. aasta oktoobris uuesti vabatahtlikult s\xc3\xb5jav\xc3\xa4kke ja m\xc3\xa4\xc3\xa4rati 1. tagavarapataljoni._NEWLINE_L\xc3\xa4kitati sama 1915. aasta detsembris 2. Oranienbaumi lipnikekooli, mille l\xc3\xb5petas 1916. aasta aprillis. V\xc3\xb5ttis seej\xc3\xa4rel 1916. aasta augustist alates 440. Bogoruslanski polgu noorema ohvitserina osa lahingutest Riia rindel Saksa v\xc3\xa4gede vastu. Sai 1916. aasta detsembris uuesti vasakust k\xc3\xa4est haavata \xe2\x80\x93 n\xc3\xbc\xc3\xbcd kergelt \xe2\x80\x93 ning j\xc3\xa4i rivvi edasi. _NEWLINE_\xc3\x9clendati 1917. aasta m\xc3\xa4rtsis alamleitnandiks ja 1917. aasta juunis leitnandiks. Sai 20. augustil 1917 lahingus Rodenpoisi juures m\xc3\xb5lemast jalast ja kehast raskesti haavata \xe2\x80\x93 ja p\xc3\xb5rutada \xe2\x80\x93 ning langes sakslaste k\xc3\xa4tte vangi. Vabanes 1918. aasta mais s\xc3\xb5javangilaagrist ja p\xc3\xb6\xc3\xb6rdus tagasi kodumaale. _NEWLINE_Autasustati esimeses maailmas\xc3\xb5jas \xc3\xbclesn\xc3\xa4idatud vapruse eest P\xc3\xbcha Anna ordeni III ja IV klassi ja P\xc3\xbcha Stanislavi ordeni III klassiga.\n_START_SECTION_\nEesti Vabaduss\xc3\xb5jas\n_START_PARAGRAPH_\nVabaduss\xc3\xb5ja alates astus 1918. aasta detsembris rahvav\xc3\xa4kke ja arvati algul ohvitseride reservi. 1919. aasta jaanuaris m\xc3\xa4\xc3\xa4rati 2. jalav\xc3\xa4epolgu III pataljoni nooremohvitseriks ja saadeti rindele. _NEWLINE_1919. aasta juunis viidi ta sealt \xc3\xbcle Kuperjanovi partisanide pataljoni 2. roodu vanemohvitseriks ning sai 1919. aasta juulis Kuperjanovi partisanide pataljoni 5. roodu \xc3\xbclemaks. V\xc3\xb5itles Vabaduss\xc3\xb5jas Balti Landesveeri vastu L\xc3\xa4tis ning punav\xc3\xa4gede vastu Pihkvas ja Narva rindel._NEWLINE_Teenis v\xc3\xa4lja Vabadusristi II/3 ning 40 000 marka.\n_START_SECTION_\nEesti Vabariigis\n_START_PARAGRAPH_\nT\xc3\xb6\xc3\xb6tas peale 1920. aasta s\xc3\xbcgisel s\xc3\xb5jav\xc3\xa4eteenistusest vabastamist Tallinnas "P\xc3\xa4ewalehe" tr\xc3\xbckikojas. Ja alates 1923. aastast ajakirjanikuna. _NEWLINE_R\xc3\xa4ndas aastatel 1924\xe2\x80\x931929 ringi Prantsusmaal ja P\xc3\xb5hja-Aafrikas, saates Eesti ajalehtedele oma reisikirju._NEWLINE_Majanduskriisi aastatel 1930\xe2\x80\x931933 t\xc3\xb6\xc3\xb6tas raamatupidaja, m\xc3\xbc\xc3\xbcja ja laohoidjana Viljandis._NEWLINE_Abiellus 1932. aasta 27. augustil N\xc3\xb5o kirikus Ella-Johanna Singiga (1902\xe2\x80\x931995). Perre s\xc3\xbcndis t\xc3\xbctar Malle (1936)._NEWLINE_1934. aasta m\xc3\xa4rtsis sai ta oma Vabaduss\xc3\xb5ja teenete eest 17-hektarilise maat\xc3\xbcki Sangaste m\xc3\xb5isast, mille ristis Tammj\xc3\xa4rve taluks. Krundile ehitati elumaja, laut ja saun, kuid see k\xc3\xb5ik v\xc3\xb5ttis aega ja raha ning viimase saamiseks t\xc3\xb6\xc3\xb6tas ta Tallinnas vanas tuttavas tr\xc3\xbckit\xc3\xb6\xc3\xb6lise ametis, asudes tallu elama alles 1938. aastal.\n_START_SECTION_\nS\xc3\xb5jakirjanik\n_START_PARAGRAPH_\nNeil aastail sai  Grosschmidt tuntuks ka s\xc3\xb5jakirjanikuna. 1935. aastal ilmus ta esimene raamat "Pealuu m\xc3\xa4rgi all", kus ta meenutab oma Vabaduss\xc3\xb5ja-aegset s\xc3\xb5jateed Kuperjanovi partisanide pataljonis. _NEWLINE_Sellele j\xc3\xa4rgnes 1936. aastal raamat "S\xc3\xb5javangis", kus ta kujutab esimese maailmas\xc3\xb5ja Riia rinde lahinguid ning oma s\xc3\xb5javangip\xc3\xb5lve sakslaste juures. _NEWLINE_1937. aastal ilmus raamat "Suures heitluses", kus ta annab oma m\xc3\xa4lestustele tuginedes \xc3\xbclevaate esimesest maailmas\xc3\xb5jast._NEWLINE_Neljanda raamatuna j\xc3\xb5udis 1938. aastal lugejateni "Valge rinne", mis oli p\xc3\xbchendatud Vene kodus\xc3\xb5ja s\xc3\xbcndmustele. _NEWLINE_21. veebruarist 1939 eestistas Grosschmidt oma perekonnanime Suursepaks. Vastsel Suursepal said samal 1939. aastal valmis k\xc3\xa4sikirjad uutele raamatutele: "Rinde taga" ja "N\xc3\xa4rukaelad", kuid peagi alanud punane okupatsioon kaotas lootuse nende tr\xc3\xbckki j\xc3\xb5udmiseks.\n_START_SECTION_\nOkupeeritud Eestis\n_START_PARAGRAPH_\nJ\xc3\xa4rgnenud Saksa okupatsiooni ajal elas Suursepp oma talus, pannes 1943\xe2\x80\x931944 kirja Tartumaa Omakaitse ajaloo 1941. aasta kohta, mis aga tr\xc3\xbckis ilmuda ei j\xc3\xb5udnud. (Ilmus aastal 2002: "Kaitseliidust Omakaitseni. I, Tartumaa Omakaitse aruanne Kaitseliidu likvideerimisest kuni 1941. a. l\xc3\xb5puni")._NEWLINE_Vabaduss\xc3\xb5jast osav\xc3\xb5tu k\xc3\xb5rval oligi see k\xc3\xa4sikiri \xc3\xbcks peamisi s\xc3\xbc\xc3\xbcdistusi, kui ta 30. oktoobril 1944 oma talus arreteeriti. Ning 26. mail 1945 m\xc3\xb5isteti talle "kui sotsiaalselt ohtlikule elemendile" 3 aastat vangilaagrit. _NEWLINE_Kuni 1945. aasta jaanuarini oli ta Karaganda oblasti Dolinskoje vangilaagris ja saadeti siis asumisele Harkovi oblastisse.  _NEWLINE_1948 j\xc3\xb5udis ta kodumaale tagasi ja elas edasi oma talus. 1949 sunniti ta astuma kolhoosi "Stalini tee" (hilisem Sangaste kolhoos), kus t\xc3\xb6\xc3\xb6tas arveametnikuna. Vanemas eas pani ta kirja m\xc3\xa4lestustekogumiku "R\xc3\xb5ngu poeedid", milles valgustab oma kooli\xc3\xb5petajast, luuletajast ja n\xc3\xa4itekirjanikust isa tegevust, kuid mis j\xc3\xa4i raamatuna ilmumata._NEWLINE_Kirjanik ja s\xc3\xb5jamees Eduard Suursepp suri 79-aasta vanuselt 19. juulil 1975 tolleaegse Valga rajooni Sangaste k\xc3\xbclan\xc3\xb5ukogus Lossik\xc3\xbclas oma Tammj\xc3\xa4rve talus kopsup\xc3\xb5letikku. Ta maeti Sangaste kalmistule, kuhu paark\xc3\xbcmmend aastat hiljem (1995) s\xc3\xa4ngitati ka abikaasa.'