b'\n_START_ARTICLE_\nMinu Poola. M\xc3\xa4letamisest ja unustamisest\n_START_PARAGRAPH_\n"Minu Poola. M\xc3\xa4letamisest ja unustamisest" oli Tartu Kunstimuuseumis 7. veebruarist 29. m\xc3\xa4rtsini 2015 toimunud n\xc3\xa4itus, mis oli teadaolevalt esimene holokaustiteemaline kunstin\xc3\xa4itus Eestis. Teemak\xc3\xa4situse t\xc3\xb5ttu p\xc3\xa4lvis Rael Arteli kureeritud n\xc3\xa4itus laia t\xc3\xa4helepanu Eesti \xc3\xbchiskonnas ning Eesti ja rahvusvahelises meedias, kutsudes esile eriarvamusi ning algatades debati nii holokausti kajastamise kui ka s\xc3\xb5navabaduse, tsensuuri ja enesetsensuuri \xc3\xbcle kunstis. Algselt oli n\xc3\xa4itusel \xc3\xbcleval 8 t\xc3\xb6\xc3\xb6d kaasaegsest kunstist, neist 1 Eesti kunstnike ja 7 Poola (sh 1 Poola-Iisraeli) kunstnike omad; kohe n\xc3\xa4ituse avamise j\xc3\xa4rel alanud avaliku kriitika tagaj\xc3\xa4rjel piirati alguses ligip\xc3\xa4\xc3\xa4su kahele teosele ning hiljem eemaldati need n\xc3\xa4ituselt._NEWLINE_N\xc3\xa4ituse nimi "Minu Poola" r\xc3\xb5hutab kuraatori isiklikku perspektiivi Poola n\xc3\xbc\xc3\xbcdiskunstile, kus holokaust ja laiemalt Teine maailmas\xc3\xb5da on \xc3\xbcks l\xc3\xa4bivaid motiive. Nimi viitab kirjastuse Petrone Print Minu-raamatute sarjale, mis samuti edastab autorite isiklikke muljeid eri maadest. Teemavalikut p\xc3\xb5hjendas Artel j\xc3\xa4rgmiselt: "M\xc3\xa4luasutusena on Tartu Kunstimuuseumi kohustus m\xc3\xa4letada, ning kunstimuuseumina oleme m\xc3\xa4letamiseks appi kutsunud kunstnikud, kel on olemas keel ja h\xc3\xa4\xc3\xa4l valusast ajaloos\xc3\xbcndmusest r\xc3\xa4\xc3\xa4kimiseks. /---/ Ehk teeb t\xc3\xb5siasi, et teosed avavad diskussiooni, holokaustist r\xc3\xa4\xc3\xa4kimise lihtsamaks. Eksponeeritud teoseid \xc3\xbchendavateks m\xc3\xa4rks\xc3\xb5nadeks on m\xc3\xa4letamine ja trauma. Traagilises s\xc3\xbcndmuses hukkunute meenutamine, ajaloo vaatlemine l\xc3\xa4bi huumoriprisma, eba\xc3\xb5igluse kompenseerimine, ajaloo kaubastamine ja turustamine, l\xc3\xa4bielatu taaselustamine \xe2\x80\x93 need on vaid m\xc3\xb5ningad strateegiad, mida kunstnikud on kasutanud, et k\xc3\xa4sitleda l\xc3\xa4himineviku valusaid ja ebameeldivaid teemasid." P\xc3\xb5hjus on selleski, et 2015. aastal m\xc3\xb6\xc3\xb6dub 70 aastat Teise maailmas\xc3\xb5ja l\xc3\xb5pust, mil vabastati ka Natsi-Saksamaa koonduslaagrite vangid. "Minu Poola" tutvustuses muuseumi kodulehel hoiatati algusest peale: "Ettevaatust, n\xc3\xa4itusel eksponeeritud teosed v\xc3\xb5ivad m\xc3\xb5juda h\xc3\xa4irivalt."_NEWLINE_Tartu Kunstimuuseumi n\xc3\xa4itusele valiti t\xc3\xb6\xc3\xb6d tuntud Poola kunstnikelt, kellest enamik on osalenud Veneetsia biennaalil. Kuraator Rael Arteli s\xc3\xb5nul p\xc3\xbc\xc3\xbcdis ta leida v\xc3\xb5rdlusmaterjali ka Eesti kunstist, kuid tal ei \xc3\xb5nnestunud leida teisi holokausti teemalisi teoseid peale John Smithi maali "Holocaust"._NEWLINE_N\xc3\xa4itusega koos ilmus ka kataloog, mille teksti koostas Rael Artel ja kujundas Mikk Heinsoo. N\xc3\xa4itust toetasid Eesti Kultuurkapital ja Kultuuriministeerium. "Minu Poola" kuraator on Tartu kunstimuuseumi direktor Rael Artel, koordinaator kunstimuuseumi kaasaegse kunsti kogu hoidja Julia Polujanenkova.\n_START_SECTION_\nVideote eemaldamine n\xc3\xa4ituselt\n_START_PARAGRAPH_\n"Minu Poola" avati laup\xc3\xa4eval, 7. veebruaril. Teisip\xc3\xa4eval teatas Tartu Kunstimuuseum, et ligip\xc3\xa4\xc3\xa4s kahele enim kritiseeritud videole piiratakse, nii et neid v\xc3\xb5ib n\xc3\xa4ha ainult k\xc3\xbclastaja otsesel soovil ja p\xc3\xa4rast kuraatori kirjaliku selgitusega tutvumist. \xc3\x9chtlasi vabandas muuseumidirektor Artel k\xc3\xb5igi ees, keda v\xc3\xa4ljapanek on riivanud. Kultuuriministeeriumis toimunud arutelu j\xc3\xa4rel, millel osalesid kultuuriminister Urve Tiidus ja Eesti Juudi Kogukonna esindajad, ning mille j\xc3\xa4rel kultuuriminister Tiidus samuti n\xc3\xa4itust solvavaks nimetas, otsustas muuseum teosed n\xc3\xa4ituselt eemaldada._NEWLINE_Kuna esmasp\xc3\xa4eval ja teisip\xc3\xa4eval oli muuseum suletud ning teosed eemaldati juba kolmap\xc3\xa4eva p\xc3\xa4rastl\xc3\xb5unal, j\xc3\xb5udis k\xc3\xb5nealuste videotega tutvuda vaid v\xc3\xa4ike osa n\xc3\xa4itusk\xc3\xbclastajatest. Seet\xc3\xb5ttu ei olnud enamik debatis osalejaid teostega tuttav v\xc3\xb5i tundis neid vaid uudistes n\xc3\xa4idatud l\xc3\xb5ikude ja \xc3\xbcmberjutustuste p\xc3\xb5hjal. Kunstnik Marge Monko: "Mis \xc3\xbchendab Keit Pentus-Rosimannust, Sven Mikserit ja Eesti juudi kogukonna esinaist Alla Jakobsoni? Keegi neist ei ole k\xc3\xa4inud Tartu kunstimuuseumi n\xc3\xa4itusel "Minu Poola. M\xc3\xa4letamisest ja unustamisest", aga see asjaolu pole takistanud neil hukka m\xc3\xb5ista kahe Artur \xc5\xbbmijewski video eksponeerimist." Politoloog Alar Kilp on ajalehes Eesti Kirik m\xc3\xb5istnud hukka ka teoste tutvustamise uudistes._NEWLINE_Videote eemaldamist on hinnatud erinevalt. N\xc3\xa4iteks t\xc3\xb5lgendas ajakirjanik Kadri Veerm\xc3\xa4e seda tsensuuri v\xc3\xb5i enesetsensuurina, samas kui endine kultuuriajakirjanik Kaarel Tarand ei pidanud videote mahav\xc3\xb5tmist n\xc3\xa4ituselt tsensuuri ilminguks. Kunstnik Kiwa pidas seda kunsti kriminaliseerimiseks. Tsensuuriks nimetas videote eemaldamist ka kunstnik Marge Monko: "Ausalt \xc3\xb6eldes ei m\xc3\xa4leta ma varasemast \xc3\xbchtegi juhtumit, kus mingi huvigrupi surve oleks olnud nii suur, et selle tagaj\xc3\xa4rg on t\xc3\xb6\xc3\xb6de tsenseerimine."_NEWLINE_Teoste eemaldamise j\xc3\xa4rel otsustas muuseum dokumenteerida sotsiaalmeedia ja ajakirjanduse vastukaja ning koostada selle p\xc3\xb5hjal samasse tuppa uus, tsensuuri ja enesetsensuuri kajastav ekspositsioon. ETV saates "Terevisioon" kommenteeris seda Adamson-Ericu muuseumi direktor \xc3\x9clle Kruus: "Me peame ... selles protsessis teadvustama seda, et kui meil on need asjad nii valulised, mis mujal on isegi avalikult n\xc3\xa4htaval, siis j\xc3\xa4relikult on meil t\xc3\xb6\xc3\xb6 publikuga veel siin selline, millega muuseumid peavad k\xc3\xb5vasti tegelema." Vajadust n\xc3\xa4ituse kajastust dokumenteerida r\xc3\xb5hutas ka saatejuht Urmas Vaino: "Selles m\xc3\xb5ttes mul on Rael Arteli \xc3\xbcle v\xc3\xa4ga hea meel, et ta selle asja tegi, ja et me n\xc3\xa4gime nagu seda protsessi, et me saame seda mingi hetke p\xc3\xa4rast hakata eemalt vaatama, kuidas \xc3\xbchest n\xc3\xa4itusest hakkasid r\xc3\xa4\xc3\xa4kima k\xc3\xb5ik, kes seda n\xc3\xa4inud ei olnud ja kuidas s\xc3\xbcndis arvamus ja kuidas need lumepallidena nagu kukkusid veerema."\n_START_SECTION_\nVastukaja\n_START_PARAGRAPH_\nAvamisp\xc3\xa4eval k\xc3\xbclastas n\xc3\xa4itust "Minu Poola" ETV saate "Aktuaalse kaamera" tegijate palvel Tartu juudi kogukonna esinaine Ilona Smu\xc5\xa1kina, kelle hinnangul oli see emotsionaalselt v\xc3\xa4ga ebameeldiv: "Ma ei saanud vaadata rohkem kui 3 sekundit seda videot, kus n\xc3\xa4idati seda gaasikambrit. Aga see vaene vanamees, keda piinati Auschwitzis, praegu piinab teda see sama noormees, kes tegi selle kunstiteose." Seej\xc3\xa4rel v\xc3\xb5ttis ajakirjanduses s\xc3\xb5na Eesti Juudi Kogukonna esinaine, jurist Alla Jakobson, kes teatas, et tunneb ennast solvatuna, ei pea n\xc3\xa4itusel esitletud Artur \xc5\xbbmijewski videoid kunstiks ning n\xc3\xb5uab nende eemaldamist n\xc3\xa4ituselt: "Selliste eksponaatide esitamine holokausti temaatika n\xc3\xa4itusel on kohatu ja vastuv\xc3\xb5tmatu." 10. veebruaril edastas Eesti Juudi Kogukond Eesti riigijuhtidele avaliku p\xc3\xb6\xc3\xb6rdumise, milles kirjutas: "Ilmselt oleks m\xc3\xb5eldamatu k\xc3\xbc\xc3\xbcditamisele p\xc3\xbchendatud n\xc3\xa4itusel n\xc3\xa4idata selleteemalist alastiolekuga videot. Miks holokausti suhtes tehakse erand, mida \xc3\xb5igustatakse kunstivabadusega?" N\xc3\xa4ituse avamise j\xc3\xa4rgset avaldust toetasid j\xc3\xa4rgnevatel p\xc3\xa4evadel mitmed organisatsioonid ja poliitikud, kuid ka kultuuritegelased: Eesti eurosaadik Urmas Paet, v\xc3\xa4lisminister Keit Pentus-Rosimannus, kultuuriminister Urve Tiidus, kaitseminister Sven Mikser, endine regionaalminister Vallo Reimaa, Riigikogu esimees Eiki Nestor, endine kultuuriminister Laine Randj\xc3\xa4rv, endine Tallinna linnapea J\xc3\xbcri Ratas, Eesti Islami Kogudus, Tartu linnavolikogu kultuurikomisjon, Krista Piirim\xc3\xa4e jt. "Minu Poola" vastu suunatud kriitika p\xc3\xa4lvis kiirelt kajastust ja kordamist ka rahvusvahelises ajakirjanduses, eriti Venemaal ja Iisraelis. Teiste seas on n\xc3\xa4itust n\xc3\xa4gemata seda kritiseerinud Wiesenthali keskuse juht Efraim Zuroff, kelle hinnangul ei piisa kahe video eemaldamisest ning sulgeda tulnuks terve n\xc3\xa4itus._NEWLINE_Peamiste kriitiliste argumentidena on nimetatud holokausti teemal naljatamist v\xc3\xb5i ironiseerimist, kunstnike ja n\xc3\xa4ituse koostaja v\xc3\xa4hest empaatiav\xc3\xb5imet ning vajadust selgitada v\xc3\xa4lja lubatavuse piirid kunstis. "Leian, et s\xc3\xb5na- ja kunstiv\xc3\xa4ljendusvabadusel v\xc3\xb5iks olla eetiline piir, mis ei pea olema seadusega ette kirjutatud, vaid lihtsalt olema olemas inimeste s\xc3\xbcdametes," \xc3\xbctles Laine Randj\xc3\xa4rv. "N\xc3\xa4ituse korraldajad on eiranud hea tava ja teistest inimestest ning rahvastest lugupidamise p\xc3\xb5him\xc3\xb5tteid," leidis J\xc3\xbcri Ratas. "N\xc3\xa4ituse s\xc3\xbcnnitatud reaktsioon ja vallandunud debatt \xc3\xbchiskonnas suunavad meid taas ja taas k\xc3\xbcsima, kus on kunstis kunsti piirid," teatas Urve Tiidus._NEWLINE_Kriitika vastased on r\xc3\xb5hutanud, et n\xc3\xa4itusel eksponeeritud kunstiteostes ei ole tegu naljaga, samuti mitte empaatiapuudusega. R\xc3\xb5hutatud on Tartu Kunstimuuseumit kritiseerinute valmidust m\xc3\xb5ista n\xc3\xa4itus hukka seda n\xc3\xa4gemata. Kunstnik Marge Monko on osutanud kritiseerijate eelh\xc3\xa4\xc3\xa4lestusele: "Minus ei tekita h\xc3\xa4mmastust niiv\xc3\xb5rd t\xc3\xb6\xc3\xb6 \xc3\xbcks \xc3\xbchele t\xc3\xb5lgendamine, vaid eeldus, et kunstnik ja kuraator ei ole empaatiav\xc3\xb5imelised inimesed ning nende eesm\xc3\xa4rk on olnud a priori hukatute kannatuste \xc3\xbcle irvitamine. Kas t\xc3\xb5esti saaksid rahvusvaheliselt tunnustatud kunstnik ja kunstimuuseumi direktor endale sellist suhtumist lubada? Miks peaks \xc3\xbcldse keegi tahtma korraldada n\xc3\xa4itust holokausti m\xc3\xa4lestamiseks, kui tal puudub k\xc3\xb5nealuse teema vastu empaatia?"_NEWLINE_M\xc3\xb5ni p\xc3\xa4ev hiljem hakkasid ilmuma ka esimesed vastureaktsioonid kultuuri- ja kunstitegelastelt, kes avaldasid kunstimuuseumile ja kuraatorile toetust. Kriitikat vaidlustas ka enim kritiseeritud videote autor Artur \xc5\xbbmijewski Eesti Televisioonile antud intervjuus, \xc3\xb6eldes: "Me m\xc3\xa4lestame mineviku s\xc3\xbcndmusi ja see ei ole passiivne m\xc3\xa4lestamine, vaid selle aktiivne vorm. Eesm\xc3\xa4rk ei ole kedagi provotseerida. Alati on neid, kes tunnevad, et neid provotseeritakse, kuid see ei olnud minu eesm\xc3\xa4rk." N\xc3\xa4ituse toetajate ning videote eemaldamise vastastena on s\xc3\xb5na v\xc3\xb5tnud n\xc3\xa4iteks Eesti Kaasaegse Kunsti Muuseumi juhatuse liige Anders H\xc3\xa4rm, kunstnik Kiwa, kunstnik Jaan Elken, n\xc3\xa4itusel teosega esindatud kunstnik Marko M\xc3\xa4etamm, semiootik Mihhail Lotman, endine kultuuriminister Rein Lang, ajakirjanik Kadri Veerm\xc3\xa4e jpt. Katseid diskussiooni l\xc3\xa4mmatada kritiseeris kunstnik Marge Monko: "Kunst, sealhulgas \xc5\xbbmijewski t\xc3\xb6\xc3\xb6d ja Arteli kureeritud n\xc3\xa4itus tervikuna, on enamasti kriitikale avatud. Ometi otsustasid poliitikud diskussiooni kiiresti l\xc3\xa4mmatada, t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt v\xc3\xa4ltimaks rahvusvahelist skandaali ja lootes t\xc3\xbc\xc3\xbctu teemaga kiiresti \xc3\xbchele poole saada." Aastast kokkuv\xc3\xb5tet tehes kirjutas lavastaja Mart Koldits: "K\xc3\xb5ige \xc3\xb5udsem n\xc3\xa4ide minu jaoks oli Tartu kunstimuuseumi lugu. Seal esitati eeskujulikke kaasaegse kunsti videoid ja j\xc3\xa4rsku tekib selline h\xc3\xbcsteeria, et need sisuliselt keelatakse \xc3\xa4ra. Aastal 2015 on meil kaasaegse kunsti n\xc3\xa4itusel kunstitsensuur. Need teosed on Euroopas ringi r\xc3\xa4nnanud ja midagi pole juhtunud."_NEWLINE_Kumu direktor Sirje Helme kommenteeris ETV saates "Terevisioon" asja nii: "Debatt ei saa olla selles, kas see on kunstiteos v\xc3\xb5i mitte. K\xc3\xbcsimus on siin selles, kui kaugele v\xc3\xb5ib kunstiteos oma vabaduses minna, et \xc3\xbcht v\xc3\xb5i teist asja puudutada v\xc3\xa4ga teravalt. (...) Minu meelest on niimoodi, et demokraatlikel vabadustel t\xc3\xb5epoolest peaaegu piire ei ole, aga on paar asja kokku lepitud, mida ei tohi puudutada, ja \xc3\xbcks neist on kindlasti holokaust. Nii et k\xc3\xbcsimus ei ole \xc3\xbcldse selles, kas see on hea v\xc3\xb5i halb kunstiteos. K\xc3\xbcsimus on selles, et ta on puudutanud teemat, mis on \xc3\xbcldiselt nii Euroopas kui Ameerikas kulutatud tabuks. (...) See on poliitiline maailm, mitte kunstimaailm. See ei puuduta palju kunstimaailma minu meelest." Anders H\xc3\xa4rm vastas: "Mina arvan, et tegelikult ikkagi sellist lausreeglit ei ole. Ei ole tegelikult medialiseeritumat teemat kui Holokaust, kui me r\xc3\xa4\xc3\xa4gime Teise maailmas\xc3\xb5ja kontekstis toimunud \xc3\xb5udustest. Tegelikult ka John Smithi teos mingis m\xc3\xb5ttes holokausti hollivudiseerumisele ka viitas. Sellest on r\xc3\xa4\xc3\xa4kinud Jean Baudrillard esimesena, seej\xc3\xa4rel Umberto Eco, kuidas Hollywood tegelikult ei lase juutidel andeks anda ja sakslastel andeks saada seda kuritegu." Sirje Helme \xc3\xbctles: "K\xc3\xbcsimus on minu meelest oluliselt must-valge. Ma j\xc3\xa4\xc3\xa4n selle juurde, et siin pole midagi tegemist kunstiga, tema esteetiliste kriteeriumidega, tema tundlikkusega. Siin on k\xc3\xbcsimus sellest, et on sakraliseeritud \xc3\xbcks teema, mida tohivad k\xc3\xa4sitleda ainult teatud inimesed."_NEWLINE_Tartu Kunstimuuseumi raamatukogu ja arhiivide hoidja Peeter Talvistu hinnangul n\xc3\xa4itab meediaskandaali kulg, et tegu on puhtpoliitiliste reaktsioonidega: "K\xc3\xb5igel sellel, mida ma eelnevalt kirjeldanud olen, pole kunsti ja s\xc3\xb5navabadusega mitte mingisugust pistmist. K\xc3\xb5ik v\xc3\xa4lja\xc3\xbctlemised ja otsused on olnud poliitilised." Poliitilise kunstiga Eestit ka rahvusvahelisel tasandil esindanud kunstniku Kristina Normani arvates \xc3\xbcletas Artur Zmijewski videos "80064" k\xc3\xbcll eetikapiire, kuid ka kuraator ei oleks tohtinud teost n\xc3\xa4ituselt eemaldada: "Mina m\xc3\xb5istan sisimas sellise v\xc3\xa4givalla hukka ja tunnen, et siin on eetika piirid \xc3\xbcletatud. Sellele vaatamata on minu seisukoht, et kuraatori tsensoriotsus teos k\xc3\xb5rvaldada ei andnud vaatajale v\xc3\xb5imalust seda teost n\xc3\xa4ituse ja tegelikult ka Eesti ajaloolises ja \xc3\xbchiskondlikus kontekstis n\xc3\xa4ha." Samuti tulnuks Normani meelest panna rohkem r\xc3\xb5hku teoste konteksti avamisele Eesti publiku jaoks: "ma ei usu, et seda k\xc3\xbcsimust saab produktiivsel ja m\xc3\xb5istlikul moel esitada v\xc3\xa4ljaspool kunsti, olemata kursis konteksti ja traditsiooniga, kuhu asetub konkreetne teos v\xc3\xb5i v\xc3\xa4ljendus. V\xc3\xb5i olemata valmis seda konteksti t\xc3\xb5siselt v\xc3\xb5tma." Eesti \xc3\xbcks tuntumaid juute, haridus- ja meelelahutustegelane Samuel Golomb ei pidanud n\xc3\xa4itust iseenesest h\xc3\xa4irivaks, kuid arvas, et n\xc3\xa4ituse korraldajad pidanuks arvestama pahatahtliku kriitikaga: "...korraldajad oleks v\xc3\xb5inud ette aimata, et Eestis me suurema poleemikata ei p\xc3\xa4\xc3\xa4se. Arvestades, et meil on siin ja naabruses inimesi, kes v\xc3\xa4gagi tahaksid Eestit n\xc3\xa4idata juudivaenulikuna. /---/ Ei tulnud ju kriitika n\xc3\xa4ituse kohta Saksamaalt ega Ameerikast, vaid ikka Venemaalt sooviga n\xc3\xa4idata Eestit kui v\xc3\xa4ikest fa\xc5\xa1istlikku riiki." Samas leidis ta, et osa kriitikast ei olnud p\xc3\xb5hjendatud: "Mis aga n\xc3\xa4ituse vastulausetesse puutub, siis nutulaulu k\xc3\xb5rval oleks pidanud enam olema asjalikku kriitikat."_NEWLINE_Hilisemas diskussioonis v\xc3\xb5rreldi n\xc3\xa4itust selliste samal ajal poliitilise kunsti k\xc3\xbcsimusi t\xc3\xb5statanud teoste ja juhtumitega nagu Eesti p\xc3\xa4ritolu USA helilooja Jonas Tarmi heliteose esituse \xc3\xa4raj\xc3\xa4tmine New Yorgis, kuna selles oli tsiteeritud Natsi-Saksamaa \xc3\xbcht muusikalist s\xc3\xbcmbolit "Horst Wessel Lied", Eesti teatri NO99 muusikal "Savisaar", samuti Kristina Normani varasema teosega "Kulds\xc3\xb5dur". M\xc3\xbc\xc3\xbcrilehes t\xc3\xb5mbas Tanel Rander paralleeli ka Kaur Kenderi tekstiga "Untitled 12" ning ajakirjale Charlie Hebdo tehtud r\xc3\xbcnnakutega, mis t\xc3\xb5stsid vastavalt Eestis ja rahvusvaheliselt esile s\xc3\xb5navabaduse ja selle piiride k\xc3\xbcsimuse kunstis: "Nii Kenderi kui Charlie Hebdo ja "Minu Poola" juhtumid viitavad vaenlase v\xc3\xb5i ohu olemasolule. Charlie juhtum seisnes defineeritud vaenlase alandamises, nii et vaenlane reageeris ootamatu radikaalsusega. Kenderi juhtum seisnes riigiv\xc3\xb5imu \xc3\xb5rritamises, nii et riigiv\xc3\xb5im reageeris ootamatu ratsionaalsusega ja hulk spetsialiste (need, kes tegelevad v\xc3\xa4\xc3\xa4rkoheldud lastega) \xc3\xbctles, et oht on t\xc3\xa4iesti reaalne. "Minu Poola" eesm\xc3\xa4rgid ei olegi niiv\xc3\xb5rd olulised \xe2\x80\x93 see n\xc3\xa4itus tabas ootamatult reaalset Eesti valukohta, ja sellele j\xc3\xa4rgnes ootamatult reaalne propagandar\xc3\xbcnnak. Oht realiseerus, vaenlane on olemas ja t\xc3\xa4iesti k\xc3\xa4egakatsutav." Rander t\xc3\xb5lgendas n\xc3\xa4itusega toimunut ekstiimsuse m\xc3\xb5iste kaudu \xe2\x80\x93 kui intiimsus vastandab sisemust v\xc3\xa4lisele, siis Eesti identiteet on ekstiimne. "Ekstiimsus t\xc3\xa4hendab aga seda, et k\xc3\xb5ik, mis siin toimub, on \xc3\xbchtlasi osa v\xc3\xa4lismaailmast. Kes oleks osanud arvata, et selline murrang j\xc3\xb5uab meile p\xc3\xa4rale Tartu Kunstimuuseumi kaudu?".'