b'\n_START_ARTICLE_\nProterosoikum\n_START_SECTION_\nProterosoikumi kivimid\n_START_PARAGRAPH_\nProterosoikum on kivimiliselt palju paremini esindatud kui arhaikum. Lisaks tardkivimitele ja s\xc3\xbcvamerelistele setetele esineb ka palju madalate sisemerede setteid. V\xc3\xb5rreldes arhaikumiga on kivimid v\xc3\xa4iksema moondeastmega v\xc3\xb5i lausa moondumata. Proterosoikumis muutusid esmakordselt laialtlevinuks karbonaatsed setted (p\xc3\xb5hiliselt dolomiit). Vulkanogeensete setete osakaal langes v\xc3\xb5rreldes arhaikumiga, samas kvartsi osakaal setetes t\xc3\xb5usis. Ilmusid ka esimesed s\xc3\xbcsinikulised setted, ligikaudu 2,0 Ga tagasi moodustunud \xc5\xa1ungiit. Raudkvartsiidid, mis olid v\xc3\xa4ga levinud hilisemas arhaikumis, esinevad ulatuslikult paleoproterosoikumis ning neoproterosoikumis, kuid vaid teatud ajaperioodidel._NEWLINE_Eesti aluskorra kivimid p\xc3\xa4rinevad paleoproterosoikumist ja mesoproterosoikumi varaseimast osast. Nende kivimite vanima osa moodustab Svekofenni kompleks, mis moodustus umbes 1,9\xe2\x80\x931,8 miljardit aastat tagasi Svekofenni orogeenis, mis oli t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt \xc3\xbcks osa superkontinendi Nuna ehk Kolumbia tekkeprotsessist. Need kivimid on endiste saarkaarte tard- ja settekivimid, mis on tugeva moonde k\xc3\xa4igus muutunud gneissideks. Noorem kompleks on moodustunud ca 1,65\xe2\x80\x931,54 miljardit aastat tagasi ja koosneb rabakivigraniidi plutoonidest, mis kajastavad t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt sel perioodil arenema hakanud mandririftistumise protsesse, mis k\xc3\xbcll l\xc3\xb5puni ei kulgenud._NEWLINE_Eesti vanim settekivimite kompleks, mis koosneb p\xc3\xb5hiliselt erineva terasurusega terrigeensetest setetest, p\xc3\xa4rineb neoproterosoikumi l\xc3\xb5pust, Ediacara ajastust.\n_START_SECTION_\nAtmosf\xc3\xa4\xc3\xa4ri, h\xc3\xbcdrosf\xc3\xa4\xc3\xa4ri ja biosf\xc3\xa4\xc3\xa4ri areng\n_START_PARAGRAPH_\nProterosoikumis valitsenud olusid maakera pinna keskkonnas v\xc3\xb5ib vaadelda kui \xc3\xbcleminekut arhaikumi tugevalt redutseerivast ja hapnikust vaesustunud keskkonnast fanerosoikumi hapnikulise keskkonnani. Molekulaarne hapnik on m\xc3\xa4nginud eriliselt t\xc3\xa4htsat rolli maakera arengus, kuna selle tugeva oks\xc3\xbcdeerija ilmumine atmosf\xc3\xa4\xc3\xa4ri ja ookeanidesse on kardinaalselt ja p\xc3\xb6\xc3\xb6rdumatult muutnud Maa pinna keemilisi omadusi. O\xe2\x82\x82 on tugevaima looduses laialt levinud elektronaktseptorina v\xc3\xb5imaldanud keerulise hulkrakse elu tekke ja leviku. Samas peetakse ts\xc3\xbcanobakterite fotos\xc3\xbcnteesi ainsaks t\xc3\xb5siseltv\xc3\xb5etavaks mehhanismiks, mis suudab atmosf\xc3\xa4\xc3\xa4ris k\xc3\xb5rget O\xe2\x82\x82 taset tekitada ja \xc3\xbclal hoida. Seega on Maa atmosf\xc3\xa4\xc3\xa4r, h\xc3\xbcdrosf\xc3\xa4\xc3\xa4r ja biosf\xc3\xa4\xc3\xa4r omavahel lahutamatult seotud, mist\xc3\xb5ttu tuleks neid ka koos k\xc3\xa4sitleda.\n_START_SECTION_\nSuur Hapnikus\xc3\xbcndmus\n_START_PARAGRAPH_\nPaleoproterosoikumi alguses Maal valitsenud tingimused olid v\xc3\xb5rreldavad arhaikumi omadega. P\xc3\xbcriidi ja uraniniidi veeriste (mis on hapnikulises keskkonnas ebastabiilsed) esinemine arhaikumi setetes ning geokeemilised, eriti v\xc3\xa4\xc3\xa4vli isotoopidel p\xc3\xb5hinevad andmed annavad alust v\xc3\xa4ita, et atmosf\xc3\xa4\xc3\xa4ri O\xe2\x82\x82 sisaldus oli v\xc3\xa4hem kui 10\xe2\x81\xbb\xe2\x81\xb5 t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evast taset. Selle asemel leidus atmosf\xc3\xa4\xc3\xa4ris suurel hulgal tugevaid kasvuhoonegaase \xe2\x80\x93 s\xc3\xbcsihappegaasi ja metaani. Ookeanides valitsesid redutseerivad ja hapnikuvabad tingimused, kuigi on vihjeid ka hapnikuoaasidele madalamates meredes. T\xc3\xa4naseks on j\xc3\xb5utud arusaamale, et fotos\xc3\xbcnteesivad ja seega vaba hapnikku tootvad ts\xc3\xbcanobakterid olid tekkinud k\xc3\xb5ige hiljemalt juba neoarhaikumis, ligikaudu 2,7 miljardit aastat tagasi. Elu maakeral oli p\xc3\xb5hiliselt, kui mitte t\xc3\xa4ielikult prokar\xc3\xbcootne ja anaeroobne._NEWLINE_2,4\xe2\x80\x932,3 miljardit aastat tagasi toimus oluline muutus Maa eksosf\xc3\xa4\xc3\xa4ris, mida on nimetatud ka Suureks Hapnikus\xc3\xbcndmuseks. Geokeemilistele andmetele tuginedes on intepreteeritud, et 100 miljoni aasta jooksul t\xc3\xb5usis hapnikusisaldus atmosf\xc3\xa4\xc3\xa4ris kuni protsendini t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evasest tasemest, kuigi pole kindlust selle kohta, kui \xc3\xbchtlaselt see t\xc3\xb5us toimus. Igatahes t\xc3\xb5i see kaasa drastilised muutused erosiooni- ja settimisprotsessides, n\xc3\xa4iteks ilmusid hapnikus\xc3\xbcndmuse ajal esimesed s\xc3\xa4ilinud evaporiitsed ja fosforiitsed setted, samuti ka punastest rauaoksiididest rikastunud kontinentaalsed setted, nn red beds. Hapnikus\xc3\xbcndmuse p\xc3\xb5hjuste \xc3\xbcle vaieldakse, kuid need v\xc3\xb5isid seisneda n\xc3\xa4iteks ts\xc3\xbcanobakterite mitmekesistumises, biogeenset O\xe2\x82\x82 tarbivate keemiliste reaktsioonide ammendumises, vahev\xc3\xb6\xc3\xb6st eralduvate gaaside redoksoleku muutuses v\xc3\xb5i kontinentide suures kasvukiiruses arhaikumi ja proterosoikumi piiril. Ookeanide madalama kihi hapnikusisaldus oli t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt tasakaalus atmosf\xc3\xa4\xc3\xa4riga, kuid s\xc3\xbcvaookean j\xc3\xa4i t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt anoksiliseks. Seda s\xc3\xbcndmust on peetud oluliseks elu arengus ka selle t\xc3\xb5ttu, et enamik primitiivsetest prokar\xc3\xbcootidest olid t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt anaeroobsed, mist\xc3\xb5ttu hapnik v\xc3\xb5is m\xc3\xb5juda suurele osale neist hukutavalt. Elluj\xc3\xa4\xc3\xa4jad olid t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt sunnitud kiirelt evolutsioneeruma, et uute tingimustega kohastuda, mis v\xc3\xb5is omakorda olla oluline eukar\xc3\xbcootide tekkele._NEWLINE_Laias laastus suure hapnikus\xc3\xbcndmusega samaaegselt leidis aset ka paleoproterosoiline ehk Huroni j\xc3\xa4\xc3\xa4tumine, mille j\xc3\xa4lgi, n\xc3\xa4iteks liustikusetteid, on leitud mitmelt kontinendilt. M\xc3\xb5ni neist setetest p\xc3\xa4rineb kraatonitelt, mis asusid j\xc3\xa4\xc3\xa4tumiste ajal arvatavasti madalatel laiuskraadidel. See viitab tervet maakera katvatele liustikele, ehk nn "Lumepall Maa" stsenaariumile. J\xc3\xa4\xc3\xa4tumise p\xc3\xb5hjus ei ole veel selge, kuid kuna Huroni j\xc3\xa4\xc3\xa4tumine korreleerub \xc3\xbcsna h\xc3\xa4sti Suure Hapnikus\xc3\xbcndmusega, on loogiline oletada, et neil kahel olulisel keskkonnamuutusel oli p\xc3\xb5hjuseline seos. \xc3\x9cks h\xc3\xbcpotees v\xc3\xa4idab, et vasttekkinud vaba hapnik oks\xc3\xbcdeeris enamiku atmosf\xc3\xa4\xc3\xa4ri metaanist. Kuna metaan on tugev kasvuhoonegaas, v\xc3\xb5is selle v\xc3\xa4henemine p\xc3\xb5hjustada suure languse maapinna keskmises temperatuuris. Samuti v\xc3\xb5ib p\xc3\xb5hjus olla paleotektooniline, seoses hiidkontinendi Kenorlandi lagunemise ja \xc3\xbcmberpaigutamisega, mis suurendas globaalsel skaalal porsumise intensiivsust ja seega v\xc3\xa4hendas CO\xe2\x82\x82, teise v\xc3\xb5imsa kasvuhoonegaasi sisaldust atmosf\xc3\xa4\xc3\xa4ris.\n_START_SECTION_\n"Igav miljard"\n_START_PARAGRAPH_\nPerioodist 2,3\xe2\x80\x931,8 miljardit aastat tagasi ei ole leitud usaldusv\xc3\xa4\xc3\xa4rseid andmeid atmosf\xc3\xa4\xc3\xa4ri O\xe2\x82\x82 sisaldusest. Ajaperioodi 1,8\xe2\x80\x930,85 miljardit aastat tagasi on nimetatud "igavaks miljardiks", kuna selle aja v\xc3\xa4ltel olid valitsevad keemilised tingimused peaaegu muutumatud ja bioloogilise evolutsiooni suhtes p\xc3\xa4rssivad. Atmosf\xc3\xa4\xc3\xa4ri hapnikutase oli t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt 1% ja 10% vahel t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evasest hapnikusisaldusest. Ookeani madalamad kihid n\xc3\xa4ivad olnud hapnikulised, kuid kontinentidel toimuva intensiivse porsumise tulemusena v\xc3\xb5is ookeani p\xc3\xa4\xc3\xa4seda suur kogus sulfaati, mille bakteriaalsel redutseerimisel muutus s\xc3\xbcvaookean sulfiidseks ja anoksiliseks. Teine h\xc3\xbcpotees v\xc3\xa4idab, et ookeani kihid hakkasid sel perioodil segunema ning ka s\xc3\xbcvaookeanis hakkas hapnikusisaldus t\xc3\xb5usma. Ligikaudu 1,9 miljardit aastat tagasi ilmusid aga esimesed primitiivsed eukar\xc3\xbcoodid, kuigi nende teke ja areng on \xc3\xbcsnagi vaidlusalune teema. Eukar\xc3\xbcootide tekkeviis ei ole veel selgunud, kuid see v\xc3\xb5is toimuda prokar\xc3\xbcootide endos\xc3\xbcmbiooside tulemustena. V\xc3\xb5imalik, et see tugev koost\xc3\xb6\xc3\xb6 oli vajalik, et kohastuda t\xc3\xb5usva hapnikusisaldusega. J\xc3\xa4rgneva miljardi aasta jooksul kulges nende evolutsioon arvatavasti v\xc3\xa4ga aeglaselt.\n_START_SECTION_\nNeoproterosoiline hapnikus\xc3\xbcndmus\n_START_PARAGRAPH_\nSuur hulk asit\xc3\xb5endeid viitab teisele, neoproterosoilisele hapnikus\xc3\xbcndmusele umbes 850\xe2\x80\x93540 miljonit aastat tagasi. Selle tulemusel t\xc3\xb5usis atmosf\xc3\xa4\xc3\xa4ris O\xe2\x82\x82 kontsentratsioon t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evase suurusj\xc3\xa4rguni, kuid selle t\xc3\xb5usu t\xc3\xa4pne iseloom pole veel selgunud. Kr\xc3\xbcogeeni ajastul, mis vastab selle perioodi algusele, leidis aset v\xc3\xa4hemalt kolm suuremat j\xc3\xa4\xc3\xa4tumist, kusjuures kahe viimase puhul n\xc3\xa4itavad paleomagnetilised andmed, et liustikke leidus ka v\xc3\xa4ga madalatel laiuskraadidel. See viitab j\xc3\xa4llegi Lumepall Maa stsenaariumile, kuigi paljud uurijad pooldavad ideed, et ekvatoriaalsed alad j\xc3\xa4id siiski pigem j\xc3\xa4\xc3\xa4vabaks (Slushball Earth). L\xc3\xa4bil\xc3\xb5ikes j\xc3\xa4rgnevad kr\xc3\xbcogeeni j\xc3\xa4\xc3\xa4aegadele tihti karbonaatsed setted, mis viitavad j\xc3\xa4\xc3\xa4tumisele j\xc3\xa4rgnevale k\xc3\xb5rgetemperatuurilisele perioodile. J\xc3\xa4\xc3\xa4ajad v\xc3\xb5isid olla p\xc3\xb5hjustatud O\xe2\x82\x82 taseme t\xc3\xb5usust johtuvast CO\xe2\x82\x82 taseme langemisest ning Rodinia hiidmandri lagunemisest ja Gondwana tekkest l\xc3\xb5unapooluse l\xc3\xa4hedal. Kr\xc3\xbcogeeni s\xc3\xbcndmuste tagaj\xc3\xa4rjel muutus Maa keskkond atmosf\xc3\xa4\xc3\xa4ri koostise ja klimaatiliste tingimuste poolest sarnaseks fanerosoikumi omaga. S\xc3\xbcvaookeani hapnikusisaldus t\xc3\xb5usis t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evasega sarnanevale tasemele._NEWLINE_Kr\xc3\xbcogeeni ja selle j\xc3\xa4rgneva Ediacara suhteliselt k\xc3\xbclmad tingimused v\xc3\xb5isid anda eelise keerulistele mitmerakulistele eukar\xc3\xbcootidele, t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evaste loomade eellastele. Mitmerakulised organismid hakkasid proterosoikumi l\xc3\xb5pus kiiresti levima ja arenema, kulmineerudes \xc3\xbclemaailmse levikuga Ediacara faunana ja hiljem, proterosoikumi l\xc3\xb5ppedes, kambriumi plahvatusega. \xc3\x9che h\xc3\xbcpoteesi v\xc3\xa4itel asustasid need primitiivseimad loomariigi esindajad varem vaid k\xc3\xbclmemaid piirkondi, kuna soojematel aladel pakkusid k\xc3\xb5rgele temperatuurile kohastunud prokar\xc3\xbcoodid liiga palju konkurentsi. Kliima k\xc3\xbclmenemine andis eelise aga mitmerakulistele ja need said l\xc3\xb5puks \xc3\xbclemaailmselt levida.\n_START_SECTION_\nMikroskoopilised fossiilid\n_START_PARAGRAPH_\nUmbes 1,7\xe2\x80\x931,0 miljardit aastat vanades setetes leidub rohkelt eukar\xc3\xbcootseid mikrofossiile, kuid nende mitmekesisus ja evolutsioneerumiskiirus on madal. Umbes 1,7 miljardit aastat tagasi ilmusid akritarhid, problemaatiline eukar\xc3\xbcoodir\xc3\xbchm, mille sugulust t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evase elustikuga on keeruline m\xc3\xa4\xc3\xa4rata. M\xc3\xb5ningaid 1,4 miljardit aastat vanu keerulise pinnamorfoloogiaga akritarhe on peetud ka seente eellasteks. 1,2 miljardit aastat vanades setetes hakkab leiduma hulgaliselt punavetikate fossiile, 1 miljard tagasi pruunvetikaid ja 750 miljonit aastat tagasi kodaam\xc3\xb6\xc3\xb6be._NEWLINE_Ediacara-aegsest Doushantuo kihistust L\xc3\xb5una-Hiinas on avastatud mitmerakulised keerulise morfoloogiaga mikrofossiilid, mis olid t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt mitmerakuliste eukar\xc3\xbcootide embr\xc3\xbcod, kuigi see intepretatsioon on kahtluse all. (Erwin 2011)\n_START_SECTION_\nMegaskoopilised fossiilid\n_START_PARAGRAPH_\nGrypania on vanim leitud megaskoopiline (palja silmaga n\xc3\xa4htav) eukar\xc3\xbcoot. Neid kivistisi, mis \xc3\xbche kirjelduse j\xc3\xa4rgi meenutavad surnud ja kompresseeritud vorste v\xc3\xb5i rosinaid, on leitud Michiganist, ligikaudu 1,85 miljardit aastat vanadest rauarikastest setetest. Need kujutavad endast t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt eukar\xc3\xbcootseid vetikaid, kuigi on v\xc3\xa4idetud ka, et tegemist v\xc3\xb5ib olla ts\xc3\xbcanobakterite kolooniatega._NEWLINE_\xc3\x9cks oma ajastu kohta ebatavaliselt keerukas megaskoopiline fossiilir\xc3\xbchm on 1,5 miljardit aastat vana Horodyskia, mis levib geograafiliselt v\xc3\xa4ga laialt, kuid vaid kitsas ajavahemikus. Need fossiilid meenutavad p\xc3\xa4rlikeed ja viitavad k\xc3\xbcllalt keerukale anatoomiale ja korrastatusastmele. Nagu enamik varaseid mitmerakulisi, on see vorm s\xc3\xa4ilinud vaid k\xc3\xbclmemates keskkondades tekkinud terrigeensetes setetes._NEWLINE_800\xe2\x80\x93900 miljonit aastat tagasi hakkab leiduma juba keerulisemaid megaskoopilisi eukar\xc3\xbcoote, millest enamik sarnaneb vetikatega, kuid leidub ka v\xc3\xa4idetavaid loomariigi esindajaid. Hiinast on avastatud m\xc3\xb5ned segmenteeritud, algeliste r\xc3\xb5ngusside sarnased fossiilid, n\xc3\xa4iteks umbes miljard aastat vana Parmia v\xc3\xb5i 800\xe2\x80\x93850 miljonit aastat vana Sinosabellidites. 740 miljonit aastat tagasi elutsenud Protoarenicola ja Pararenicola on kitsad, 15\xe2\x80\x9320\xc2\xa0mm pikad peenelt segmenteeritud filamendid, mis on juba veidi rohkem eristunud morfoloogiaga.\n_START_SECTION_\nPaleotektoonika ja -geograafia\n_START_PARAGRAPH_\nLaamtektoonika olemus proterosoikumis on vaidlusalune teema. Ofioliidid, teatud moondefaatsiesed ja m\xc3\xb5ned muud subduktsiooniv\xc3\xb6\xc3\xb6nditele iseloomulikud struktuurid ilmusid alles neoproterosoikumis. See annab alust oletusele, et t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evast t\xc3\xbc\xc3\xbcpi laamtektoonikat, mida iseloomustavad ulatuslikud subduktsiooniv\xc3\xb6\xc3\xb6ndid, ei pruukinudki varasemas proterosoikumis eksisteerida. See h\xc3\xbcpotees pole siiski kuigi laialt aktsepteeritud, kuna on leitud k\xc3\xbcllaltki palju nii petroloogilisi kui ka geokeemilisi t\xc3\xb5endeid juba arhailise laamtektoonika olemasolu kohta._NEWLINE_Eelkambriumi paleogeograafiat on v\xc3\xa4ga raske rekonstrueerida, kuna selleks vajalike paleomagnetiliste andmete ebat\xc3\xa4psus suureneb ajas v\xc3\xa4ga j\xc3\xa4rsult. Seet\xc3\xb5ttu suudetakse kraatonite asukohti proterosoikumis m\xc3\xa4\xc3\xa4rata vaid \xc3\xbcsna suure veaga. Superkontinentide olemasolu parimateks t\xc3\xb5enditeks on tihti vaid maksimumid geokeemilistes andmeridades. Kuna ka orogeenidele on raske m\xc3\xa4\xc3\xa4rata ajalisi ja ruumilisi piire, h\xc3\xb5lmavad proterosoikumi orogeenid tihti \xc3\xa4\xc3\xa4rmiselt pikki perioode._NEWLINE_Maakera laamtektoonilist ajalugu, v\xc3\xa4hemalt alates proterosoikumist, on iseloomustanud mitmed superkontinendits\xc3\xbcklid, mis seisnevad litosf\xc3\xa4\xc3\xa4ri kraatonite ts\xc3\xbcklilises koondumises ja lahknemises. Kuigi rekonstruktsioonid ei lange v\xc3\xa4ga h\xc3\xa4sti kokku oma ajalistes piirides, toetavad mitmed autorid neoarhailise superkontinendi Kenorlandi eksisteerimist, mille lagunemine langeb kokku arhaikumi-proterosoikumi piiriga ja Suure Hapnikus\xc3\xbcndmusega._NEWLINE_Juba \xc3\xbcsna kindlalt on m\xc3\xa4\xc3\xa4ratletud superkontinent Nuna ehk Kolumbia teke 1,9\xe2\x80\x931,8 miljardit aastat tagasi, kusjuures \xc3\xbche osana sellest protsessist moodustus ka Eesti aluskord._NEWLINE_1100\xe2\x80\x93900 miljonit aastat tagasi koondusid laamad Laurentia, tolleaegse suurima kontinendi \xc3\xbcmber, mille tulemusel moodustus superkontinent Rodinia. Seda perioodi tuntakse Grenville\'i orogeeni ehk m\xc3\xa4estikutekkeetapina. Rodinia lagunemine algas umbes 825 miljonit aastat tagasi, kuid kestis samuti \xc3\xbcle saja miljoni aasta. M\xc3\xb5ned selle lagunemise iseloomulikud etapid ja tekkinud t\xc3\xbctarkontinentide liikumine polaaraladele langevad laias laastus kokku kahe globaalse kr\xc3\xbcogeeni j\xc3\xa4\xc3\xa4tumisega._NEWLINE_650\xe2\x80\x93530 miljonit aastat tagasi sulgus Mosambiigi ookean ja kerkis Transgondwana m\xc3\xa4estik, mida peetakse \xc3\xbcheks Maa ajaloo v\xc3\xb5imsaimaks. Liitunud laamadest moodustus Gondwana hiidkontinent, mis p\xc3\xbcsis stabiilsena terve paleosoikumi v\xc3\xa4ltel. Baltika laam (\xc3\xbches Eestiga), Laurentia, Siber ja P\xc3\xb5hja-Hiina j\xc3\xa4id fanerosoikumi alguses teistest eraldatuks.'