b'\n_START_ARTICLE_\nJack Johnson\n_START_SECTION_\nLapsep\xc3\xb5lv\n_START_PARAGRAPH_\nJack Johnsoni vanemad olid endised orjad. Ta noorus m\xc3\xb6\xc3\xb6dus Texases, ajal kui neegritel oli keelatud kasutada sama k\xc3\xb5nniteed koos valgetega. Enne elukutseliseks poksijaks saamist, osales ta valgete poolt korraldatud nn "Battle Royal" v\xc3\xb5itlustes. See oli brutaalne vaatem\xc3\xa4ng, kus kolm v\xc3\xb5i rohkem neegrit v\xc3\xb5itlesid omavahel ilma poksikinnasteta. Kes viimasena vastu pidas, sellele viskasid pealtvaatajad m\xc3\xbcnte.\n_START_SECTION_\nJohnson Jeffriesi vastu\n_START_PARAGRAPH_\nOma elukutselise poksija karj\xc3\xa4\xc3\xa4ri jooksul pidas Johnson 123 mat\xc5\xa1i, millest v\xc3\xb5itis 89. Kuulsaim neist oli kohtumine endise t\xc5\xa1empioni James Jeffriesiga 4. juulil 1910 Renos 22 tuhande pealtvaataja ees._NEWLINE_Jeffries oli l\xc3\xa4inud v\xc3\xb5itmatuna erru 1905. aastal ja m\xc3\xb5ned pidasid teda l\xc3\xa4bi aegade parimaks raskekaallaseks. Maailmameistrina polnud Jeffries Johnsoniga kohtunud, sest pidas neegriga poksimist alandavaks. Poksiringi tuli ta tagasi avalikkuse survel, et tuua maailmameistritiitel valgele rassile tagasi. Isegi kirjanik Jack London pidas seda vajalikuks, ning osa tema loomingust on sellele teemale p\xc3\xbchendatud. On andmeid, et Jeffriesele pakuti 120 000 dollarit (2012. aasta seisuga ligikaudu 2,8 miljonit USA dollarit), kui ta poksiringi tagasi tuleb._NEWLINE_Mat\xc5\xa1i toimumisp\xc3\xa4eval oli \xc3\xb5hkkond kohapeal rassistlik. Korraldajad \xc3\xa4rgitasid pealtvaatajaid h\xc3\xbc\xc3\xbcdma: "Tapa neeger!" Johnsoni hirmutamiseks tulistati kuuenda raundi ajal trib\xc3\xbc\xc3\xbcnilt revolvriga, kuid sellest hoolimata v\xc3\xb5itis ta 15. raundis tehnilise nokaudiga, kui oli Jeffriesi kaks korda nokdauni l\xc3\xb6\xc3\xb6nud. Johnson teenis mat\xc5\xa1iga 65 000 USA dollarit (2012. aasta seisuga ligikaudu 1,5 miljonit USA dollarit)._NEWLINE_P\xc3\xa4rast seda elas USA \xc3\xbcle ajaloo suurimad rassirahutused. See poksimat\xc5\xa1 \xc3\xa4ratas \xc3\xbclemaailmset t\xc3\xa4helepanu, sest koloniaalimpeeriumide ajastul olid valgesse rassi mittekuuluvad inimesed k\xc3\xb5ikjal alla surutud.\n_START_SECTION_\nAbielud\n_START_PARAGRAPH_\nJohnson oli kolm korda abielus. K\xc3\xb5ik tema naised olid valged, mis tekitas rassistidele suurt meelepaha. \xc3\x9chestki abielust tal lapsi ei olnud._NEWLINE_1911. aasta jaanuaris abiellus ta New Yorgi seltskonnategelase Etta Terry Duryeaga, kes oli varem abielus olnud \xc3\xa4rimehe Charles Duryeaga. Abielu eba\xc3\xb5nnestus, Johnson peksis oma naist korduvalt ja 1912. aasta septembris laskis naine end revolvrist maha._NEWLINE_Teist korda abiellus Johnson 4. detsembril 1912 noore prostituudi Lucille Cameroniga. Johnson oli enne seda vahistatud inimkaubitsemise s\xc3\xbc\xc3\xbcdistusega (naise viimine \xc3\xbcle osariigi piiri ebamoraalsel eesm\xc3\xa4rgil), kuid Cameron keeldus tema vastu tunnistamast ja hoopis abiellus temaga. Nii tuli Johnson vabaks lasta. Cameron lahutas temast 1924. aastal truudusetuse t\xc3\xb5ttu._NEWLINE_1925. aastal abiellus Johnson Irene Pineauga ja see abielu kestis kuni mehe surmani.'