b'\n_START_ARTICLE_\nHelge Kjellin\n_START_SECTION_\nKjellini p\xc3\xa4ritolu\n_START_PARAGRAPH_\nKjellini suguv\xc3\xb5sa on p\xc3\xa4rit Skuttunge kihelkonnast Uppsala l\xc3\xa4\xc3\xa4nist. Vanim teadaolev esiisa Olof, kes elas 18. sajandi keskpaigas, oli Skuttunge k\xc3\xbcla talupoja Eric Olssoni isa (1750\xe2\x80\x931821). Perekonnanime Kjellin v\xc3\xb5ttis tema poeg Olof Kjellin (1779\xe2\x80\x931819), kes t\xc3\xb6\xc3\xb6tas organisti ja k\xc3\xb6strina Asp\xc3\xb6s S\xc3\xb6dermanlandis. Tema poeg Carl Gustaf Kjellin (1806\xe2\x80\x931868), kes oli N\xc3\xa4vekvarni (Tunabergsi kihelkond, S\xc3\xb6dermanland) renditalunik, seej\xc3\xa4rel p\xc3\xb5llumees ja maaomanik Bj\xc3\xb6rtorpis (\xc3\x96lme kihelkond, V\xc3\xa4rmland), on k\xc3\xb5igi Kjellinide esiisa. Tema pojapojad olid tuberkuloosiarst Georg Viktor Kjellin (1878\xe2\x80\x931943) ja kunstiajaloolane Helge Kjellin._NEWLINE_Tor Helge Kjellin s\xc3\xbcndis talupidaja Gustav Victor Kjellini ja Maria Josefina \xc3\x96mani k\xc3\xbcmnelapselises peres eelviimase lapsena. Hiljem pidas ta isa kaupmeheametit.\n_START_SECTION_\nHaridusk\xc3\xa4ik\n_START_PARAGRAPH_\nKjellin \xc3\xb5ppis 1894\xe2\x80\x931902 Stockholmi Norrmalmi k\xc3\xb5rgemas ladina koolis._NEWLINE_S\xc3\xbcgisel 1907 astus ta Uppsala \xc3\x9clikooli filosoofiateaduskonda. \xc3\x9cli\xc3\xb5pilasena avaldas 1908\xe2\x80\x931912 ilukirjandust pseudon\xc3\xbc\xc3\xbcmiga Tore Moon, oli aktiivne korporant ning aastatel 1909\xe2\x80\x931910 V\xc3\xa4rmlandi osakonna esimene kuraator._NEWLINE_Oma \xc3\xb5ppej\xc3\xb5ust Johnny Roosvalist inspireerituna hakkas s\xc3\xbcgavamat huvi tundma keskaja kunsti, eriti kirikuarhitektuuri vastu. Ta osales 1911. aastal Roosvali ja Sigurd Curmani algatatud Rootsi kirikute uurimisprogrammis "Sveriges kyrkor" ja tegi aastatel 1911\xe2\x80\x931918 uurimist\xc3\xb6\xc3\xb6d ligi sajas V\xc3\xa4rmlandi maakonna kirikus. Avaldas selle p\xc3\xb5hjal uurimuse "Rootsi kirikute" v\xc3\xa4ljaannete seerias (Kyrkor i Grums h\xc3\xa4rad. Sveriges kyrkor. W\xc3\xa4rmland I. Stockholm 1924). Sai 1913 Uppsala \xc3\x9clikooli kunstiajaloo ja -teooria kandidaadi kraadi (juhendaja dotsent Johnny Roosval)._NEWLINE_Oktoobris 1914 astus Kjellin Lundi \xc3\x9clikooli, kus kaitses 1917. aastal litsentsiaadi ja seej\xc3\xa4rel doktorikraadi (juhendaja Ewert Wrangel) rootsi maalikunstniku Uno Troili monograafiaga.\n_START_SECTION_\nT\xc3\xb6\xc3\xb6k\xc3\xa4ik\n_START_PARAGRAPH_\nT\xc3\xb6\xc3\xb6tas aastatel 1903\xe2\x80\x931905 Kuninglikus Raudteevalitsuse kontoriametnikuna. Astus 1905. aastal vabatahtlikuna s\xc3\xb5jav\xc3\xa4kke ja tegi s\xc3\xb5jav\xc3\xa4elist karj\xc3\xa4\xc3\xa4ri. 1905\xe2\x80\x931908 t\xc3\xb6\xc3\xb6tas ta Raudteevalitsuse s\xc3\xb5jav\xc3\xa4eb\xc3\xbcroos ning 1907 sai reservalamleitnandi auastme._NEWLINE_Alates 1913. aastast praktiseeris Stockholmi Riiklikus Ajaloomuuseumis, Malm\xc3\xb6 muuseumis, osales arheoloogilistel v\xc3\xa4ljakaevamistel Alvastras ja Upplandi maakonnas, tegi uurimist\xc3\xb6\xc3\xb6d Sk\xc3\xa5ne maakonna kirikutes._NEWLINE_Aastatel 1917\xe2\x80\x931929 oli vaheaegadega Lundi \xc3\x9clikooli kunstiajaloo \xc3\xb5ppej\xc3\xb5ud ja periooditi ka professor ning samal ajal 1917\xe2\x80\x931921 t\xc3\xb6\xc3\xb6tas Lundi \xc3\xbclikooli kunstimuuseumis. 1918 inventeeris Sk\xc3\xa5ne maakonna kirikuid ja tegi uurimist\xc3\xb6\xc3\xb6d Varbergi kindluses. Aastatel 1921\xe2\x80\x931926 oli kunstiajaloo professor Tartu \xc3\x9clikoolis ja 1929\xe2\x80\x931931 L\xc3\xa4ti \xc3\x9clikoolis Riias. Alates 1928. aastast t\xc3\xb6\xc3\xb6tas V\xc3\xa4rmlandi muuseumi ja vaba\xc3\xb5humuuseumi juhatajana. 1938. aastast t\xc3\xa4itis W\xc3\xa4rmlandi maakonna muinsuskaitse\xc3\xbclema (antikvaari) kohuseid. Pensioneerus 65-aastasena 1950. aastal._NEWLINE_Kjellin juhtis restaureerimisprojekte Rootsis (Varberg), Eestis (Karja ja Ridala) ja L\xc3\xa4tis (\xc3\x9cksk\xc3\xbcla) ning on avaldanud teadust\xc3\xb6id keskaegse kirikukunsti kohta Baltimaades, Sk\xc3\xa5nes ja V\xc3\xa4rmlandis._NEWLINE_Hilisema aja kunsti on k\xc3\xa4sitlenud Uno Troili (1\xe2\x80\x932, 1917), Gustaf Rydbergi (1925) ja Christian Erikssoni (1953) monograafiates._NEWLINE_Kjellin oli Rootsis tunnustatud vene ikoonimaali ekspert. Oma teadmisi ikoonikunstist on ta dokumenteerinud artiklites kreeka ja vene ikoonikunsti kohta ning koostanud Rootsi Rahvusmuuseumi (Nationalmuseum Stockholmis) kogusse kuuluvate vene ikoonide kataloogi (1933)._NEWLINE_Taluehituse uurijana on tal ilmunud "V\xc3\xa4rmlandi sugu" (\xe2\x80\x9cDet v\xc3\xa4rmlandska folklynnet\xe2\x80\x9d, 1934\xe2\x80\x9335), "Luuletajate V\xc3\xa4rmland" (\xe2\x80\x9cSkaldernas V\xc3\xa4rmland\xe2\x80\x9d, 1936) ja palju muid teoseid. Ta on toimetanud aastaraamatut "V\xc3\xa4rmland enne ja n\xc3\xbc\xc3\xbcd" (\xe2\x80\x9cV\xc3\xa4rmland f\xc3\xb6rr och nu\xe2\x80\x9d). Kjellin n\xc3\xa4gi palju vaeva V\xc3\xa4rmlandi uue muuseumi korraldamise ja arendamisega. 1930. aastal asutas V\xc3\xa4rmlandi konserveerimisasutuse. Koos abikaasa Stina Wennstr\xc3\xb6miga restaureeris V\xc3\xa4rmlandis altarikappe, epitaafe ja kantsleid.\n_START_SECTION_\nTartu \xc3\x9clikooli esimene kunstiajaloo professor\n_START_PARAGRAPH_\nEnne 1919. aastat kunstiajaloo professuuri Tartu \xc3\x9clikoolis ei eksisteerinud ja kunstiajalugu oli senini \xc3\xb5petatud klassikalise arheoloogia \xc3\xb5ppetoolides. 13. juunil 1921 valiti Kjellin Tartu \xc3\x9clikooli Filosoofia-Keeleteaduskonna kunstiajaloo \xc3\xb5ppetooli professoriks. Tartusse saabus ta 1922. aasta alguses ja pidas 26. jaanuaril Tartu \xc3\x9clikooli aulas avaloengu: "Die mittelalterliche kirchliche Baukunst des Scandinaviens und ihre ausw\xc3\xa4rtigen Verbindungen" (Skandinaavia keskaegne kiriklik ehituskunst ja selle v\xc3\xa4lismaised sidemed), millega m\xc3\xa4\xc3\xa4ratles oma teaduslikud huvi Eesti kunsti ajaloos._NEWLINE_Kjellin asutas \xc3\xb5ppetooli juurde kunstiajaloo uurimisinstituudi (kunstiajaloo kabinet). Instituudi kogud koosnesid esialgu professori isiklikest raamatutest, reprodest ja diapositiividest. Suvel 1922 hakkas ta koos \xc3\xbcli\xc3\xb5pilastega koguma uurimismaterjali Eesti keskaegse arhitektuuri kohta. "Eestimaa ehitus- ja kunstim\xc3\xa4lestiste kogusse" koondati k\xc3\xb5ikv\xc3\xb5imalikku pildi-, arhiivi- ja ehitusarheoloogilist materjali Eesti kunsti ja arhitektuurim\xc3\xa4lestiste kohta, sh m\xc3\xb5\xc3\xb5distusjoonised, mille koostas insener Nikolai Paulsen._NEWLINE_Oma uurimishuvidest l\xc3\xa4htuvalt keskendus Kjellin L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Eesti ja Saaremaa keskaegsetele kirikutele, kus ta leidis k\xc3\xb5ige ilmsemaid seoseid Skandinaavia keskaegse kunstiga (eriti Ojamaa kirikutega). Tartus t\xc3\xb6\xc3\xb6tas Kjellin ka Eesti Rahva Muuseumi kunsti- ja kultuuriloolise osakonna juhataja ning kunstikool Pallase joonistus\xc3\xb5petajate kunstiajaloo\xc3\xb5ppej\xc3\xb5una. 1923 juhtis Tartu Toomkiriku varemete arheoloogilisi v\xc3\xa4ljakaevamisi ning 1923\xe2\x80\x931924 restaureeris Karja ja Ridala keskaegsed kirikud Eestis._NEWLINE_Professorina t\xc3\xb6\xc3\xb6tas Kjellin Tartus kuni septembrini 1924, j\xc3\xa4tkates samal ajal uurimis- ja \xc3\xb5ppet\xc3\xb6\xc3\xb6d Rootsis ning tehes uurimisreise Euroopasse. Tartust lahkumise p\xc3\xb5hjus olid tema tegevust piiravad majanduslikud olud. 1924\xe2\x80\x931926 v\xc3\xb5ttis Kjellin vastu kunstiajaloo eksameid ning pidas Tartu \xc3\x9clikooliga l\xc3\xa4bir\xc3\xa4\xc3\xa4kimisi professorina j\xc3\xa4tkamiseks, kuid kokkuleppele ei j\xc3\xb5utud. P\xc3\xa4rast Tartu \xc3\xbclikooli seaduse arutelu Riigikogus soovis Haridusministeerium 1926. aastal kunstiajaloo professuuri kaotada, kuid \xc3\xbclikooli vastuseismisel j\xc3\xa4eti see vakantseks. Kunstiajaloo Kabinetis j\xc3\xa4id palgalisteks t\xc3\xb6\xc3\xb6tajateks Voldemar Vaga ja Helmi Saarmann.\n_START_SECTION_\nKjellini \xc3\xb5pilased Tartu \xc3\x9clikoolis\n_START_PARAGRAPH_\nKjellinil oli Tartus \xc3\xbcle saja kunstiajaloo \xc3\xbcli\xc3\xb5pilase, kellest 27 tegid talle kunstiajaloos eksami erinevas ulatuses._NEWLINE_\xc3\x9clemastme (Laudatur) ulatuses tegid l\xc3\xb5pueksami Irene Ottilie Thomson (ab. Sepp), Elsbet Markus (ab. Parek, 1902\xe2\x80\x9385), Helmi Saarmann (ab. Saadre, 1901\xe2\x80\x9389), Elfriede Simenson (Epp Siimo, 1904\xe2\x80\x9391), Eva Pedriks (ab. Niinivaara, 1901\xe2\x80\x932000), August (Ajas) Kruus (1902\xe2\x80\x9384) ja Voldemar Vaga (1899\xe2\x80\x931999)._NEWLINE_Keskastme (Cum Laude) ulatuses tegi l\xc3\xb5pueksami 13 \xc3\xbcli\xc3\xb5pilast: Theodora (Jevdora) Karro (ab. Leitmann/Leitma; 1899\xe2\x80\x931944), Amanda Hallik (ab. Oll), Agnes Stahl (ab. 1930\xe2\x80\x9334 Puksov), Hilda (Iroida) M\xc3\xbchlberg (ab. Kauri), Magdalene Ehrenwert (Erenurm), Helene Masing (Masen), Linda Antje, Gustav Saar (1901\xe2\x80\x9330), Jaan Pert (1899\xe2\x80\x931953), Harry Mora (Moora, 1900\xe2\x80\x9368), Ferdinand Leinbock (Linnus, 1895\xe2\x80\x931942), Bertha Elfriede (Berta) Treufeldt (ab. Helk) ja Hilda Rosalie (Haldi) Sule (ab. Teder, 1902\xe2\x80\x9393)._NEWLINE_Alamastme (Approbatur) ulatuses tegi l\xc3\xb5pueksami 7 \xc3\xbcli\xc3\xb5pilast: Elfriede Therese (Elts) M\xc3\xb6llits (ab. M\xc3\xa4gi), Adelaida Lemberg, Hilda Taba (Tabba, ab. James), Selma Eleonore Mitt (ab. Lipp), Sigrid Helene Elsbeth von Narbutt, Hildegard Pilli (ab. Terras) ja Julie R\xc3\xb5ks (ab. Mihkla, 1900\xe2\x80\x931988)._NEWLINE_Kunstiajaloos tegid Kjellinile l\xc3\xb5pueksami ja seega l\xc3\xb5petasid sel erialal Tartu \xc3\x9clikooli V. Vaga (1925), H. Saarmann (1925), E. Simenson (1926) ja L. Soonberg (1928). Magistrikraadi kaitsesid V. Vaga ("Die Architekten der Dorpater Universit\xc3\xa4t", 1926), E. Simenson ("Die Hermansfestung in Narwa. Beschreibung und Baugeschichte", 1928). E. Markus esitas k\xc3\xbcll magistrit\xc3\xb6\xc3\xb6 J\xc3\xa4rvamaa keskaegsetest kirikutest, kuid see j\xc3\xa4i tal kaitsmata ning \xc3\xbclikooli l\xc3\xb5petas ta alles 1947.\n_START_SECTION_\nHelge Kjellini m\xc3\xa4lestusfond\n_START_PARAGRAPH_\n1919. aastal k\xc3\xa4is noor Lundi dotsent Kjellin M\xc3\xbcncheni muuseumides ja kohtus muuhulgas antikvaar A. S. Dreyga, kellel oli pakkuda ilus P\xc3\xb5hja-Itaalia 12. sajandi marmorreljeef 1000 riigimarga eest. S\xc3\xb5jast r\xc3\xa4situd Saksamaal oli suure inflatsiooni aeg. \xc3\x84sja omandatud v\xc3\xa4\xc3\xa4risasi l\xc3\xa4ks kojuveo ja tollitariifidega Kjellinile maksma 238,98 Rootsi krooni, mis sel ajal noore akadeemiku kuupalk. Kivi kujutas elu l\xc3\xa4tet, levinud allegoorilist motiivi b\xc3\xbctsantsi ja veneetsia skulptuuris, ning kuigi Kjellin plaanis sellega kaunistada planeeritavat eramut, deponeeris ta seda 107\xc2\xa0cm k\xc3\xb5rgust ja 80\xc2\xa0kg rasket kivi Stockholmi Rahvusmuuseumis. Vahepeal plaanis Kjellin selle maha m\xc3\xbc\xc3\xbca, et maksta laste hariduse eest, kuid seda ei l\xc3\xa4inud vaja._NEWLINE_T\xc3\xbctred otsustasid reljeefi p\xc3\xa4rast isa surma maha m\xc3\xbc\xc3\xbca Londoni Sotheby oksjonimajas. Selle eest saadud 27 000 Briti naela eest (240 000 Rootsi krooni) asutati Helge Kjellini m\xc3\xa4lestusfond. Fondi vahendeid on kasutatud V\xc3\xa4rmlandi muuseumis s\xc3\xa4ilitatava Helge Kjellini arhiivi inventeerimist\xc3\xb6\xc3\xb6deks ja \xc3\xbclalpidamiskuludeks. Alates 1992.-1993. aastast hakati korraldama iga-aastasi Kjellini loengup\xc3\xa4evi.\n_START_SECTION_\nIsiklikku\n_START_PARAGRAPH_\n1911 abiellus ta Stina Wennstr\xc3\xb6miga (1891\xe2\x80\x931968). Tal oli kolm last: Alva Margit Kjellin (1912\xe2\x80\x932005), Marja Sch\xc3\xb6nmeyr (1915\xe2\x80\x932002) ja Ameerika n\xc3\xa4itleja Alf Gunnar Kjellin (1920\xe2\x80\x931988).'