b'\n_START_ARTICLE_\nBTR-40\n_START_SECTION_\nAjalugu\n_START_PARAGRAPH_\nBTR-40 t\xc3\xb6\xc3\xb6tati N\xc3\xb5ukogude Liidus v\xc3\xa4lja 2. maailmas\xc3\xb5ja j\xc3\xa4rel soomusjalav\xc3\xa4e vajadusteks. V\xc3\xa4ljat\xc3\xb6\xc3\xb6tamine algas 1947 Gorki Autotehases V. A. Dedkovi juhtimisel ("Objekt 141") ja relvastusse v\xc3\xb5eti masin 1950. Eeskuju v\xc3\xb5eti USA s\xc3\xb5jaaegsest luuremasinast M3 Scout Car. BTR-40 oli esimene jalav\xc3\xa4eall\xc3\xbcksuse seeria-soomusmasin N\xc3\xb5ukogude Liidus. Seeriatootmine toimus 1950\xe2\x80\x931960, raudteeversiooni valmistati kuni 1969. Kokku valmistati N\xc3\xb5ukogude Liidus 8500 eksemplari, millest suur osa j\xc3\xb5udis peagi edasi arengumaade relvastusse ja osales lokaalsetes relvakonfliktides. Oma versiooni toodeti litsentsi alusel ka Hiinas._NEWLINE_BTR-40 ei olnud \xc3\xbcksustes hoolimata esialgsest edust ja uudsusest peagi eriti lugupeetud. Hoolimata kasutus- ja hoolduslihtsusest oli maastikul\xc3\xa4bivus sageli ebapiisav ja puldankatus ebapraktiline. Positiivne oli aga mobiilsus teedel ja kompaktsus, mist\xc3\xb5ttu masin leidis parima rakenduse hoopis luuresoomukina (otsene luuremasina versioon oli BTR-40A). Alates 1956 toodeti soomukit reguleeritava rehvir\xc3\xb5hu seadmetega, massih\xc3\xa4vitusrelvakaitse filtri ja diferentsiaali lukuga ehk BTR-40V. Katuse puudumine tekitas probleeme 1956 Ungari s\xc3\xbcndmuste ajal ja 1958 l\xc3\xa4ks tootmisse katusega ja 4 katuseluugiga versioon BTR-40B._NEWLINE_Jalav\xc3\xa4e p\xc3\xb5hilise kandesoomuki rolli sai tegelikult endale BTR-152, mis v\xc3\xb5eti relvastusse praktiliselt samal ajal, kuid osutus efektiivsemaks. BTR-40 baasil arendati v\xc3\xa4lja abfiibne luuresoomuk BTR-40P (plavaju\xc5\xa1t\xc5\xa1ii \xe2\x80\x93 ujuv), mis v\xc3\xb5eti relvastusse uue nimetusega BRDM ehk BRDM-1. Siiski arvati BTR-40 Venemaal relvastusest l\xc3\xb5plikult maha alles 1993.\n_START_SECTION_\nEhitus\n_START_PARAGRAPH_\nBTR-40 on ehitatud veoauto GAZ-63 veermiku (ja ka mitmete mehhanismide) baasil, mida on veidi l\xc3\xbchendatud ja lehtvedrudele on lisatud t\xc3\xa4iendavad h\xc3\xbcdroamortisaatorid. Samuti on masinal vints (4,5 t \xe2\x80\x93 70 m) j\xc3\xb5uv\xc3\xb5tuv\xc3\xb5lliga k\xc3\xa4igukastist. \xc3\x95huke soomuskaitse on m\xc3\xb5eldud kildude ja automaadikuulide vastu. Kui esiosas on soomusplaadid paigutatud efektiivselt nurga all, siis k\xc3\xbclgedel t\xc3\xa4iesti p\xc3\xbcstloodis, mis v\xc3\xa4hendab vastupidavust. Peale katusega varustamist 1958 kasvas masina mass 5,6 tonnini ja dessandi arv v\xc3\xa4henes 6-le. Dessandile on v\xc3\xa4ljumisuksed tagaseinas ja seintes ka laskeavad. Juht ja tema k\xc3\xb5rvalistuja saavad v\xc3\xa4ljuda nii k\xc3\xbclje- kui ka tagaustest. Gorunjovi kuulipildujat SGMB oli v\xc3\xb5imalik kinnitada kronsteinide abil 4 erinevasse asukohta. Masinas oli ette n\xc3\xa4htud raadiojaam 10RT-12 (R113) sidekaugusega 20 km, kuid vaatlusseadmeid mitte.\n_START_SECTION_\nKasutus\n_START_PARAGRAPH_\nBTR on olnud lisaks N\xc3\xb5ukogude Liidule kasutuses paljudes endise sotsialismileeri riikides ja partnerriikides, kuhu neid m\xc3\xbc\xc3\xbcdi v\xc3\xb5i kingiti peale uuemate ja paremate BTR-ide kasutuselev\xc3\xb5ttu 1960. aastatel. On enamikus maades k\xc3\xb5rvaldatud relvastusest, veel on j\xc3\xa4\xc3\xa4nud m\xc3\xb5ne arengumaa arsenali._NEWLINE_Ka Eestis on olnud kasutusel m\xc3\xb5ni BTR-40, mis on kuulunud 1990. aastatel peamiselt Kaitseliidu relvastusse.'