b'\n_START_ARTICLE_\nFrancesco Patrizi da Cherso\n_START_PARAGRAPH_\nFrancesco Patrizi da Cherso (ladina keeles Franciscus Patricius, horvaadi keeles Frane Petri\xc4\x87; 25. aprill 1529, Cresi saar, Veneetsia vabariik \xe2\x80\x93 6. veebruar 1597) oli Veneetsia vabariigist, n\xc3\xbc\xc3\xbcdsest Horvaatiast p\xc3\xa4rit Itaalia renessansiaegne filosoof, teadlane, vaimulik ja luuletaja. Ta pooldas platonismi ja oli aristotelismi vastane. Horvaatias nimetatakse teda Frane Petri\xc4\x87iks (vahel ka Franjo Petri\xc4\x87, Petri\xc5\xa1, Petris v\xc3\xb5i Petri\xc5\xa1evi\xc4\x87). Cresi saarel oli tema perekonnanimeks Petris._NEWLINE_Patrizi da Cherso perekond p\xc3\xa4rines Bosnia aadlist, kuid p\xc3\xb5genes Cresi saarele Ottomanide vallutuse eest. Ta \xc3\xb5ppis Veneetsias majandust ning Padova \xc3\x9clikoolis meditsiini ja filosoofiat. Hiljem elas ta mitmel pool Itaalias (Ancona, Rooma, Bologna, Ferrara, Veneetsia, Genova), K\xc3\xbcprosel ja Barcelonas. Francesco Patrizi oli filosoofiaprofessor Ferrara \xc3\x9clikoolis ja Roomas ning oli Paavstliku P\xc3\xbcha Hieronymuse Horvaatia Kolleegiumi \xc3\xb5ppej\xc3\xb5ud. Tema patroonide hulka kuulusid ta n\xc3\xb5bu Matthias Flacius, Ferrara hertsog Alfonso II ja paavst Clemens VIII. Ta maeti Sant\'Onofrio kirikusse luuletaja Torquato Tasso hauda.\n_START_SECTION_\nTeadust\xc3\xb6\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nFrancesco Patrizi avaldas arvukalt teoseid teaduse (sh 15-k\xc3\xb6iteline traktaat "Uus geomeetria" 1587. aastal), ajaloo, retoorika ja s\xc3\xb5jakunsti vallast. Ta uuris antiikaegseid muusikateooriaid ning olevat leiutanud 13-silbilise v\xc3\xa4rsi, mida hiljem tunti nime all versi martelliani._NEWLINE_Tema p\xc3\xb5hiteosed, millest ta kaitses platonismi ja r\xc3\xbcndas aristotellust, on "Discussionum peripateticorum libri XV" (Basel, 1571) ja "Nova de universis philosophia" ("Uus universumite filosoofia", Basel, 1591). Neis v\xc3\xa4itis ta, et aristotellus on kristlusega vastuolus, samas kui Platon ennustas kristlikku ilmutust. Esimeses traktaadid r\xc3\xbcndas Patrizi Aristotelese elu ja isiksust, seadis kahtluse alla pea k\xc3\xb5igi ta teoste autentsuse ning p\xc3\xbc\xc3\xbcdis kummutada Aristotelese seisukohti teoloogia vaatenurgast. Teises teoses naasis Patrizi Joonia koolkonna ja teiste presokraatikute teooriate ja meetodite juurde._NEWLINE_Hylarie Kochirase hinnangul p\xc3\xa4rines just Patrizilt Isaac Newtoni seisukoht, et ruum pole ei substants ega aktsidents. Patrizi pidas ruumi kehadest t\xc3\xa4iesti eraldiseisvaks ning mateeria olemasolu eeltingimuseks, tema arvates oli see muutumatu, jagamatu ja liikumatu. Edward Granti j\xc3\xa4rgi  tulenes Patrizi vaadetest ka Newtoni kommentaar v\xc3\xa4itele, et ruumil on eristatavad osad, mille \xc3\xbchiseid piire v\xc3\xb5ib nimetada pindadeks. Newton j\xc3\xa4tkas nimelt selgitusega, et ruumis on "k\xc3\xb5ikjal k\xc3\xb5iksugused vormid, sf\xc3\xa4\xc3\xa4rid, kuubid, kolmnurgad, sirgjooned, ringikujulised, elliptilised, paraboolsed ja k\xc3\xb5iksugu muud laadi vormid, k\xc3\xb5igis kujudes ja suurustes, ehkki need on silmale n\xc3\xa4htamatud... nii et mis oli varem ruumis tajumatuna, ilmub n\xc3\xbc\xc3\xbcd meelte ette... Me usume kindlalt, et ruum oli sf\xc3\xa4\xc3\xa4riline juba enne, kui selle h\xc3\xb5ivas kera, nii et see v\xc3\xb5is sisaldada kera... Ja sama k\xc3\xa4ib teiste vormide kohta."'