b"\n_START_ARTICLE_\nTrieri kuurv\xc3\xbcrstkond\n_START_SECTION_\nAjalugu\n_START_PARAGRAPH_\nTrier, kui t\xc3\xa4htis Rooma provintsipealinn Augusta Treverorum, oli piiskopi asukoht Rooma aegadest. See \xc3\xbclendati peapiiskopkonnaks Karl Suure valitsemisajal, kelle testamendis on Metzi, Touli ja Verduni piiskopkonnad selle abipiiskopkondadeks m\xc3\xa4rgitud._NEWLINE_Trieri piiskopid olid Merovingide ajal juba peaaegu s\xc3\xb5ltumatud maaisandad. Aastal 772 andis Karl Suur piiskop Wiomadile puutumatuse valitseva krahvi jurisdiktsioonist k\xc3\xb5igis kirikutes ja kloostrites, samuti k\xc3\xbclades ja lossides, mis kuulusid Trieri P\xc3\xbcha Peetruse kirikule. Aastal 816 kinnitas Ludwig Vaga peapiiskop Hettole oma isa poolt antud kaitseprivileegid ja puutumatuse._NEWLINE_Karolingide impeeriumi jagamisega Verdunis aastal 843 anti Trier Lotharile; Lotharingia jagamisel Meerssenis aastal 870 sai sellest Ida-Frangi kuningriigi osa, viimasest arenes Saksamaa kuningriik._NEWLINE_Aastal 898 sai peapiiskop Radbod vabastuse k\xc3\xb5igist maksudest kogu piiskoplikul territooriumil, mille oli andnud Zwentibold, kes oli keiser Arnulf K\xc3\xa4rntenist poeg ja kes valitses l\xc3\xbchidalt kui Lotharingia kuningas. Ta oli oma iseseisva aadli suure surve all ja vajas meeleheitlikult v\xc3\xb5imast liitlast. Kingitus kinnistas peapiiskoppide seisundi maaisandatena iseenda \xc3\xb5igustes. P\xc3\xa4rast Zwentiboldi m\xc3\xb5rvamist aastal 900 meelitasid lapskuningas Ludwigi k\xc3\xa4silased omakorda Radbodi, andes talle p\xc3\xa4riseks Trieri linna ja ringkonna, lubades kehtestada tolle ja andes \xc3\xb5iguse vermida (enamasti majandusliku iseseisvuse s\xc3\xbcmbol). Charles Lihtsameelse \xc3\xb5ukonnast sai l\xc3\xb5pliku \xc3\xb5iguse valida Trieri piiskoppe kapiitli poolt, vabana keisri sekkumisest._NEWLINE_Varauusajal h\xc3\xb5lmas Trieri kuurv\xc3\xbcrstkond territooriumi piki Moseli j\xc3\xb5ge Trieri (Prantsuse piiri \xc3\xa4\xc3\xa4res) ja Koblenzi (Reini \xc3\xa4\xc3\xa4res) vahel. 13. sajandi algusest oli Trieri peapiiskop kui keiserliku ameti hoidja traditsiooniliselt Saksa kuninga keiserlik kuurv\xc3\xbcrst. Puhtalt Gallia \xc3\xbclemkantsleri auamet tekkis 13. sajandil. Selles kontekstis t\xc3\xa4hendas see Arelaati v\xc3\xb5i Burgundiat, tehniliselt aastast 1242 ja j\xc3\xa4\xc3\xa4valt aastast 1263 ning nimeliselt aastani 1803. Arelaat koos Saksamaa ja Itaaliaga oli \xc3\xbcks kolmest Saksa-Rooma riigi kuningriigist._NEWLINE_Aastal 1473 kohtusid Trieris keiser Friedrich III ja Burgundia hertsog Charles S\xc3\xbcdi. Samal aastal asutati linnas Trieri \xc3\xbclikool._NEWLINE_17. sajandil kolisid Trieri peapiiskopid ja kuurv\xc3\xbcrstid oma residentsi Philippsburgi lossi Ehrenbreitsteini kindluses Koblenzi l\xc3\xa4hedal. Aastal 1512 peeti Trieris Riigip\xc3\xa4eva istung, kus m\xc3\xa4\xc3\xa4rati l\xc3\xb5plikult kindlaks ringkondade piirid._NEWLINE_Kolmek\xc3\xbcmneaastase s\xc3\xb5jaga (1618\xe2\x80\x931648) algas Trieri jaoks rohkem kui kaks sajandit s\xc3\xb5da. Seda okupeerisid mitu korda Prantsuse v\xc3\xa4ed. Need piirasid ja okupeerisid Trieri aastatel 1632, 1645, 1673 (Prantsuse armee j\xc3\xa4i aastani 1675 ja purustas k\xc3\xb5ik kirikud, kloostrid ja elamud v\xc3\xa4ljaspool linnam\xc3\xbc\xc3\xbcre; linn ise oli raskelt kindlustatud)._NEWLINE_Aastal 1684, seoses Prantsuse-Hispaania s\xc3\xb5jaga, algas Prantsuse vallutuste ajastu. Trier vallutati taas aastal 1684; k\xc3\xb5ik m\xc3\xbc\xc3\xbcrid ja kindlustused purustati. P\xc3\xa4rast Trieri ja kuurv\xc3\xbcrstkonna taasvallutamist Pfalzi p\xc3\xa4riluss\xc3\xb5ja ajal aastal 1688 purustati kuurv\xc3\xbcrstkonnas aastal 1689 Prantsuse armee poolt s\xc3\xbcstemaatiliselt palju linnu. Peaaegu k\xc3\xb5ik lossid lammutati ja ainus sild Trieris \xc3\xbcle Moseli p\xc3\xb5letati. Prantsusmaa kuningas Louis XIV isiklikult andis k\xc3\xa4su selleks h\xc3\xa4vitust\xc3\xb6\xc3\xb6ks. Kui Prantsuse armee aastal 1698 taandus, j\xc3\xa4ttis see maha n\xc3\xa4lgiva m\xc3\xbc\xc3\xbcrideta linna ja vaid 2500 elanikku._NEWLINE_Hispaania p\xc3\xa4riluss\xc3\xb5ja ajal aastal 1702 okupeeriti Trier taas Prantsuse armee poolt. Aastatel 1704\xe2\x80\x9305 l\xc3\xa4bis Inglise-Hollandi liitlasarmee Marlborough' hertsogi juhtimisel oma teel Prantsusmaale Trieri. Kui kampaania nurjus, tulid prantslased aastal 1705 Trieri tagasi ja j\xc3\xa4id aastani 1714. P\xc3\xa4rast l\xc3\xbchikest rahuperioodi algas aastal 1734 Poola p\xc3\xa4riluss\xc3\xb5da; j\xc3\xa4rgmisel aastal okupeeriti Trier taas prantslaste poolt, kes j\xc3\xa4id aastani 1737. Viimane kuurv\xc3\xbcrst Clemens Wenzeslaus von Sachsen kolis aastal 1786 Koblenzi. Augustis 1794 v\xc3\xb5tsid Prantsuse vabariigi v\xc3\xa4ed Trieri. See t\xc3\xa4histab vana kuurv\xc3\xbcrstkonna ajastu l\xc3\xb5ppu. Kirikud, kloostrid ja vaimulike valdused m\xc3\xbc\xc3\xbcdi v\xc3\xb5i ehitised anti ilmalikuks kasutuseks, nagu tallideks._NEWLINE_Viimane kuurv\xc3\xbcrst Clemens Wenzeslaus von Sachsen resideeris p\xc3\xa4rast 1786. aastat ainult Koblenzis. Aastast 1795 olid kuurv\xc3\xbcrstkonna territooriumid Reini vasakkaldal Prantsuse okupatsiooni all; aastal 1801 need annekteeriti ja seal loodi eraldi prantslaste kontrollitud piiskopkond piiskop Charles Mannay alluvusse. Aastal 1803 saavutas Prantsuse piiskopkond kontrolli kogu piiskopkonna \xc3\xbcle ning Reini idakaldale j\xc3\xa4\xc3\xa4nud kuurv\xc3\xbcrstlik territoorium ilmalikustati ja annekteeriti aastal 1803 Nassau-Weilburgi poolt."