b'\n_START_ARTICLE_\nSixtus IV\n_START_SECTION_\nS\xc3\xb5da t\xc3\xbcrklastega\n_START_PARAGRAPH_\nSixtus IV soovis Konstantinoopoli tagasivallutamiseks korraldada ristis\xc3\xb5ja t\xc3\xbcrklaste vastu. Paavsti laevastik saavutas ainult tagasihoidlikke v\xc3\xb5ite. Kui t\xc3\xbcrklased vallutasid 1480 Itaalias Otranto, kuulutas Sixtus IV 4. m\xc3\xa4rtsil 1481 v\xc3\xa4lja ristis\xc3\xb5ja ja j\xc3\xa4rgmisel aastal vallutasid paavsti v\xc3\xa4ed t\xc3\xbcrklastelt piirkonna tagasi.\n_START_SECTION_\nSuhted Prantsusmaaga\n_START_PARAGRAPH_\nSixtus IV t\xc3\xbchistas Prantsusmaa kuninga Louis XI otsuse, mille j\xc3\xa4rgi j\xc3\xb5ustusid paavsti otsused Prantsusmaal vaid kuninga n\xc3\xb5usolekul.\n_START_SECTION_\nSuhted Portugaliga\n_START_PARAGRAPH_\nSixtus IV kinnitas Portugali kuninga valdusteks k\xc3\xb5ik portugallaste poolt seni avastatud ja tulevikus avastatavad alad Chaunari neemest Indiani.\n_START_SECTION_\nSuhted Taaniga\n_START_PARAGRAPH_\n1474 k\xc3\xbclastas Roomat Taani kuningas Christian I.\n_START_SECTION_\nSuhted Venemaaga\n_START_PARAGRAPH_\nSixtus IV l\xc3\xa4hetas 1474 ja 1476 saadikuid Moskvasse Ivan III juurde, et l\xc3\xb5petada skismat ja otsides Moskva toetust s\xc3\xb5jaks t\xc3\xbcrklastega.\n_START_SECTION_\nSuhted Itaalia riikidega\n_START_PARAGRAPH_\nSixtus IV osa 1478 Firenzet valitseva Medici suguv\xc3\xb5sa vastu suunatud Pazzi vanden\xc3\xb5us on vaieldav. V\xc3\xa4idetavalt korraldas vanden\xc3\xb5u tema onupoeg kardinal Rafael Riario, kuid 1478\xe2\x80\x931480 s\xc3\xb5dis Kirikuriik Firenzega, millele paavst kehtestas interdikti. Sixtus IV \xc3\xb5hutas Veneetsiat r\xc3\xbcndama Ferrarat, kuid kui Veneetsia leidis teistes Itaalia riikides liitlasi, asus paavst s\xc3\xb5dima Veneetsia vastu, mis l\xc3\xb5ppes 1484 Bagnolo rahulepinguga.\n_START_SECTION_\nSuhted Riia peapiiskopiga\n_START_PARAGRAPH_\nSixtus IV teavitas 25. augustil 1471 Riia peapiiskoppi Silvester Stodewescheri oma paavstikssaamisest._NEWLINE_Paavst kohustas 9. juulil 1473 Riia peapiiskoppi m\xc3\xa4\xc3\xa4rama Kuramaa piiskopiks Martin Lewitzit ja kohustas Kuramaa piiskopi vasalle Lewitzile truudusvannet andma._NEWLINE_Riia peapiiskop kasutas Samlandi piiskopi Dietrich II von Cuba t\xc3\xb5ttu puhkenud t\xc3\xbclis paavsti 20. aprillil 1474 v\xc3\xa4ljastatud \xc3\xbcrikut._NEWLINE_Riia linna prokuraator Michael Hildebrand apelleeris paavstile Riia peapiiskopi ja toomkapiitli vastu._NEWLINE_Paavst volitas 30. jaanuaril 1479 Riia dominiiklaste priori, Riia peapiiskopi Stodewescherit, Riia dekaani ja kapiitlit otsustama \xc3\xbches kohtuasjas._NEWLINE_Riia toompraost Georg Holland sai 1479 paavstilt privileegi pidada missasid kloostrites.\n_START_SECTION_\nSuhted Liivi orduga\n_START_PARAGRAPH_\nSaksa ordu ordumeistri kantsler ja Saare-L\xc3\xa4\xc3\xa4ne piiskopkonna toomh\xc3\xa4rra Johann Meilof apelleeris paavstile 19. juunil 1473 oma kanoonikuameti p\xc3\xa4rast._NEWLINE_Liivi ordu maameister Bernhard von der Borch kaebas 24. juunil 1473 paavstile Riia peapiiskopi Stodewescheri peale oma \xc3\xb5iguste p\xc3\xa4rast Riias. Borch teavitas 22. m\xc3\xa4rtsil 1475 ja 13. aprillil 1475 Saksa ordu k\xc3\xb5rgmeistrit soovist saada eestkostet paavstilt, et n\xc3\xb5bu Simon von der Borch m\xc3\xa4\xc3\xa4rataks Tallinna piiskopiks. Maameister Borch palus 10. aprillil 1478 paavstilt n\xc3\xb5u ja kaitset Riia peapiiskopi vastu._NEWLINE_Paavst t\xc3\xbchistas 26. augustil 1478 Liivi ordu ja Riia linna vastu t\xc3\xb5statatud kiriklikud karistused ning teavitas Tallinna piiskoppi Simon von der Borchi, Tartu toompraosti Johannes von der Ropet ja Tallinna toomdekaani Henning Rumorit, et nad p\xc3\xbc\xc3\xbcaksid takistada Liivi ordu ja Riia linna h\xc3\xa4irimist Riia peapiiskopi ja toomkapiitli poolt._NEWLINE_Paavst ekskommunitseeris 19. augustil 1479 Liivi ordu maameistri Borchi ja Liivi ordu liikmed ning kehtestas Liivi ordu aladel interdikti seoses Riia peapiiskopi vangistamisega. Borch soovis 12. oktoobril 1479 Saksa ordu k\xc3\xb5rgmeistrilt, et see soovitaks paavstil toetada Tallinna piiskopi Simon von der Borchi m\xc3\xa4\xc3\xa4ramist Riia peapiiskopiks.\n_START_SECTION_\nSuhted Tallinna piiskopiga\n_START_PARAGRAPH_\nPaavst kohustas 3. juulil 1475 Tallinna piiskopkonna vaimulikkonda andma Tallinna piiskopiks valitud Iwan Stoltevoetile kuulekusvannet. Paavst manitses 20. juulil 1475 Tallinna raadi, et see v\xc3\xb5imaldaks piiskop Stoltevoetil ametisse asuda ja n\xc3\xb5udis Riia peapiiskopilt Tallinna piiskopi kaitsmist._NEWLINE_Paavst s\xc3\xa4testas 1. mail 1476, et Hildesheimi toomh\xc3\xa4rra Simon von der Borch peab Tallinna piiskopiks kinnitatud Stoltevoetile piiskoplikud m\xc3\xb5isad tagastama ning et Liivi ordu maameister, Tallinna komtuur ja Rakvere komtuur ei tohi Borchi kauem oma turbe all hoida._NEWLINE_Paavst tegi 19. jaanuaril 1479 Tallinna uuele piiskopile Simon von der Borchile \xc3\xbclesandeks uurida \xc3\xbche kingilt m\xc3\xa4\xc3\xa4ratud intressi \xc3\xb5igusp\xc3\xa4rasust, mille Riia linn Saare-L\xc3\xa4\xc3\xa4ne piiskopile tegi.\n_START_SECTION_\nMuud otsused\n_START_PARAGRAPH_\nPaavst kohustas 6. detsembril 1474 Tartu piiskoppi Johannes Bertkowi, Vilniuse piiskoppi Johanni ja Saare-L\xc3\xa4\xc3\xa4ne piiskopkonna toomdekaani Johann Orgast pidama kinni paavst Innocentius VI 16. m\xc3\xa4rtsi 1360 ja Martinus V 12. mai 1425 korraldustest._NEWLINE_Paavst kohustas 20. juunil 1475 Liivimaa frantsisklasi rajama Venemaal 2 ja Preisimaal 1 v\xc3\xb5i 2 konventi._NEWLINE_Riia raad kaebas 9. detsembril 1478 ja 10. detsembril 1478 paavstile \xc3\xb5llepruulimise asjus, abieluv\xc3\xa4lisest suhtest s\xc3\xbcndinud isikute omanduses olevate v\xc3\xb5i legitiimsete p\xc3\xa4rijateta surnud omanike j\xc3\xa4rel juriidilise omanduseta j\xc3\xa4\xc3\xa4nud m\xc3\xb5isate p\xc3\xa4rast, \xc3\xbclemprefekti (archiprefectum) ameti t\xc3\xa4itmise p\xc3\xa4rast ja venelastega peetava relvakaubandust s\xc3\xa4testavate kiriklike karistuste k\xc3\xb5rvaldamise p\xc3\xa4rast. Paavst kinnitas Riia rae soovid 10. veebruaril 1479, lubades ka Riia rael muretseda \xc3\xbche kantava altari, kuid j\xc3\xa4ttis rahuldamata revakaubanduse pidamise soovi venelastega. Riia kordas kiriklike karistuste k\xc3\xb5rvaldamise n\xc3\xb5uet relvakaubanduse osas 16. m\xc3\xa4rtsil 1479._NEWLINE_4. veebruaril 1479 nimetas paavst Riia dominiiklaste priori ja frantsisklaste guardiani eksekuutoriteks Salatsi (Salcze) k\xc3\xbclade asjus k\xc3\xa4ivas kohtuasjas.\n_START_SECTION_\nPiiskoppide m\xc3\xa4\xc3\xa4ramised\n_START_PARAGRAPH_\nSixtus IV m\xc3\xa4\xc3\xa4ras 12. m\xc3\xa4rtsil 1480 Riia peapiiskopiks Stephan Grube ja 4. juunil 1484 Michael Hildebrandi._NEWLINE_Ta kinnitas 20. juulil 1475 Tallinna piiskopiks Iwan Stoltevoeti ja 16. juunil 1477 Simon von der Borchi.\n_START_SECTION_\nSuhted kiriku institutsioonidega\n_START_PARAGRAPH_\nKontsiliarismiliikumise summutamiseks t\xc3\xbchistas Sixtus IV 1478 Konstanzi kirikukogu otsused. M\xc3\xa4rtsis 1482 \xc3\xbcritas peapiiskop Andrea Zamometi\xc4\x87 kutsuda omal algatusel kokku oikumeenilise kirikukogu, mille t\xc3\xb5ttu Sixtus IV ekskommunitseeris Zamometi\xc4\x87i ja keelas paavsti apellatsioonid oikumeenilisele kirikukogule._NEWLINE_Ta taastas abbreviaatorite kolleegiumi ja Rota Romana audiitorite \xc3\xbclesanded._NEWLINE_Ta moodustas 1. novembril 1478 Hispaania valitsejate palvel Hispaania inkvisitsiooni ja 1483 kinnitas selle suurinkvisiitoriks Tom\xc3\xa1s de Torquemada. 3. aprillil 1481 kohustas ta k\xc3\xb5iki kristlikke valitsejaid andma Hispaaniast p\xc3\xa4rit p\xc3\xb5genikke tagasi Hispaania inkvisitsioonile._NEWLINE_Ta tunnustas 1475 Robert d\xe2\x80\x99Abrisseli rajatud ordu koodeksit._NEWLINE_Ambrosiaanid_NEWLINE_Ta tunnustas 1474 ambrosiaani nunnaordut._NEWLINE_Augustiinlased_NEWLINE_1484 avaldatud bullas "Summum silentium" l\xc3\xb5petas ta augustiini regulaarkanoonikute ja eremiitide vahelise t\xc3\xbcli._NEWLINE_Bartolomiidid_NEWLINE_Ta kohustas 1474 bartolomiite valima oma \xc3\xbclemkindralit 3 aastaseks t\xc3\xa4htajaks._NEWLINE_Benediktiinid_NEWLINE_1473 tunnustas ta Pr\xc3\xbcmi kloostri inkorporeerimist Trieri peapiiskopkonda. Tema korraldusel taastati Cou\xc3\xabtsi klooster._NEWLINE_Ta tunnustas benediktiini kamalduleeslaste Murano kongregatsiooni._NEWLINE_Dominiiklased_NEWLINE_1. juulil 1475 lubas ta dominiiklastel omada eraomandit._NEWLINE_Frantsisklased_NEWLINE_Sixtus IV oli teine frantsisklasest paavst ja soosis oma ordut. See soosing avaldus nii tema teoloogias kui kirikupoliitikas. Ta kohustas bullas "Dominus Noster" Angelo Clareno da Cingoli j\xc3\xa4rgijaid j\xc3\xa4rgima frantsisklaste ordukindrali korraldusi. 1474 avaldatud bullas "Mare magnum" ja 1479 avaldatud bullas "Bulla aurea" kinnitas ta frantsisklaste privileegid._NEWLINE_Kolettiinid_NEWLINE_1482 tunnustas ta Colette\xe2\x80\x99i rajatud kolettiinide ordut._NEWLINE_Minimi_NEWLINE_1474 tunnustas ta minimi ordut._NEWLINE_P\xc3\xbcha Vaimu ordu_NEWLINE_Ta reguleeris 1476 P\xc3\xbcha vaimu ordu tegevust._NEWLINE_R\xc3\xbc\xc3\xbctliordud_NEWLINE_Ta tunnustas 1472 P\xc3\xbcha Georgi r\xc3\xbc\xc3\xbctliordut.\n_START_SECTION_\nLiturgilised otsused\n_START_PARAGRAPH_\nSixtus IV sanktsioneeris 28. veebruaril 1476 oma kunagise uurimisteema neitsi Maarja p\xc3\xa4rispatuta saamise dogmatiseerimist ja soosis dogma austamist katoliku kirikus, mida praegu t\xc3\xa4histatakse kirikliku suurp\xc3\xbchana 8. detsembril._NEWLINE_1475\xe2\x80\x931476 t\xc3\xa4histati juubeliaastat._NEWLINE_Ta kehtestas k\xc3\xb5ikide p\xc3\xbchakute p\xc3\xa4eva oktaavi._NEWLINE_Ta lubas Meisseni piiskopil vabastada Heimburgi Gregori ekskommunikatsioonist._NEWLINE_Ta s\xc3\xa4testas breviaariumis neitsi Maarja templissetoomise p\xc3\xbcha._NEWLINE_Ta keelas Le Puy piiskopkonnas t\xc3\xa4histada kiriklikult Karl Suure m\xc3\xa4lestusp\xc3\xa4eva ja kasutada vastavat offiitsiumit, kuna seda Roomas ei tunnustatud._NEWLINE_Ta tunnustas Jeesuse P\xc3\xbchima Nime puhul peetava missa ja offitsiumi kasutamist._NEWLINE_1472 lubas ta indulgentse p\xc3\xbcha Osmundi m\xc3\xa4lestamiseks ja 1481 s\xc3\xa4testas tema m\xc3\xa4lestusp\xc3\xa4evana 4. detsembri._NEWLINE_1475 kinnitas ta, et tsistertslastel pole vaja pidada alatist abstinentsi._NEWLINE_5. augustil 1480 laiendas ta Porziuncola indulgentsi k\xc3\xb5ikidele frantsikaanide esimesele ja teisele ordule kuuluvatele kirikutele.\n_START_SECTION_\nTeoloogilised vaidlused\n_START_PARAGRAPH_\nSixtus IV m\xc3\xb5istis hukka valdeslaste liikumise._NEWLINE_27. novembril 1474 avaldatud ents\xc3\xbcklikas "Romani Pontificis" k\xc3\xa4sitles ta paavsti antavate indulgentside m\xc3\xb5ju puhastustules olevate hingede kohta._NEWLINE_1479 m\xc3\xb5istis ta hukka Pedro Mart\xc3\xadnez de Osma teesi, milles v\xc3\xa4ideti, et surmapatud on kustutatud ainult patukahetsuse poolt.\n_START_SECTION_\nKanoniseerimised\n_START_PARAGRAPH_\nSixtus IV kanoniseeris 8 isikut ja kuulutas \xc3\xb5ndsaks 2 isikut.\n_START_SECTION_\nSuhtumine juutidesse\n_START_PARAGRAPH_\nSixtus IV k\xc3\xa4skis 21. veebruaril 1472 maksustada Rooma juudid, et pidada karnevale ja s\xc3\xb5da T\xc3\xbcrgiga.\n_START_SECTION_\nSurm\n_START_PARAGRAPH_\nSixtus IV suri paavsti tseremooniameistri Johann Burchardi andmetel 12. augustil 1484 hommikul kella 4 ja 5 vahel Roomas arvatavasti podagra t\xc3\xb5ttu tekkinud t\xc3\xbcsistustesse. Ta maeti frantsiskaanir\xc3\xbc\xc3\xbcsse riietatuna Vatikani basiilikas olevasse kabelisse. 1635 maeti tema s\xc3\xa4ilmed \xc3\xbcmber.\n_START_SECTION_\nHinnang\n_START_PARAGRAPH_\nStefano Infessura kritiseeris Sixtus IV tegevust oma kroonikas "Diarium urbis Romae".'