b'\n_START_ARTICLE_\nKeskkonna happelisus\n_START_PARAGRAPH_\nKeskkonna happelisus \xc3\xbchendab nii Br\xc3\xb8nstedi happelisust, vesiniksideme donoorsust kui ka Lewise happelisust. Valdav on aga happelisuse kirjeldamine Br\xc3\xb8nstedi-Lowry teooriale vastavalt._NEWLINE_K\xc3\xa4sitledes happelisust, on oluline vahet teha keskkonna ja molekuli happelisusel. Happelisus molekuli tasemel iseloomustab vastava \xc3\xbcksikmolekuli happelisust, keskkonna tasemel aga kogu keskkonna (nt lahuse) happelisust.\n_START_SECTION_\nErinevad keskkonnad\n_START_PARAGRAPH_\nGaasifaasis liiguvad osakesed (molekulid, aatomid, ioonid) vabalt igas suunas ning madala r\xc3\xb5hu korral nendevahelised vastasm\xc3\xb5jud praktiliselt puuduvad. Vastasm\xc3\xb5jude puudumise t\xc3\xb5ttu on happed gaasifaasis v\xc3\xa4ga n\xc3\xb5rgad Br\xc3\xb8nstedi happed, mis t\xc3\xa4hendab, et ei toimu dissotsieerumist vesiniku katiooniks ja happe aniooniks._NEWLINE_Tahkistes on osakesed \xc3\xbcksteise suhtes paigal ja asuvad suhteliselt l\xc3\xa4hestikku, mist\xc3\xb5ttu osakestevahelised vastasm\xc3\xb5jud on tugevad. Tahkiste korral uuritakse \xc3\xbcldiselt pinna happelisust. Happelised tahkised on kasulikud heterogeense happelise katal\xc3\xbc\xc3\xbcsi tegemisel. Selleks kasutatakse tihti t\xc3\xb6\xc3\xb6deldud tseoliite._NEWLINE_Vedelikes asuvad osakesed l\xc3\xa4hestikku, kuid saavad \xc3\xbcksteise suhtes liikuda. Vastasm\xc3\xb5ju tugevus osakeste vahel s\xc3\xb5ltub oluliselt vedelikust. Seet\xc3\xb5ttu s\xc3\xb5ltub ka happe tugevus lahustist, milles hape on lahustatud. Happe tugevus lahuses m\xc3\xa4\xc3\xa4rab omakorda lahuse happelisuse. Vedelkeskkonnad on happe ja aluse tasakaalu uuringuteks levinuimad.\n_START_SECTION_\nVesiniksideme donoorsus\n_START_PARAGRAPH_\nVesiniksideme donoorsus iseloomustab keskkonna v\xc3\xb5imet luua vesiniksidet keskkonnas asuvate molekulidega, millel on vesiniksideme aktseptoorne ehk negatiivse osalaenguga \xc3\xbcksus. Selle kvantitatiivseks hindamiseks lahustite jaoks on levinuim Kamleti-Tafti \xce\xb1 parameeter, mille korral spektrofotomeetriliste m\xc3\xb5\xc3\xb5tmiste abil saadakse hinnang vesiniksideme donoorsusele vastava lahusti jaoks. Suuremale vesiniksideme donoorsusele vastab suurem \xce\xb1 v\xc3\xa4\xc3\xa4rtus.\n_START_SECTION_\nLewise happelisus\n_START_PARAGRAPH_\nLewise happed on defineeritud kui elektronpaari aktseptorid. Elektronpaari aktseptoorsed omadused iseloomustavad keskkonna \xc3\xbcldist happelisust, st nii Br\xc3\xb8nstedi kui ka Lewise happelisust. Lewise happelisust v\xc3\xa4ljendatakse aktseptornumbrite kaudu. Aktseptornumbrit m\xc3\xb5\xc3\xb5detakse tuumamagnetresonantsspektroskoopia abil, uurides \xc2\xb3\xc2\xb9P spektris fosfori spektrijoone nihet triet\xc3\xbc\xc3\xbclfosfiinoksiidi (Et\xe2\x82\x83PO) ja uuritava lahusti vahelise kompleksi moodustumisel. Suurem aktseptornumber vastab seejuures suuremale Lewise happelisusele ehk tugevamale elektronpaari aktseptoorsusele.\n_START_SECTION_\nErinevate keskkondade happelisus\n_START_PARAGRAPH_\nLahusti happelisus koos teiste lahusti omadustega m\xc3\xa4\xc3\xa4rab vastavas lahustis lahustatud hapete ja aluste tugevuse. Samuti m\xc3\xa4\xc3\xa4rab see, kui happelist keskkonda saab selles lahustis \xc3\xbcldse realiseerida. N\xc3\xa4iteks vesinikkloriidhappe lahus benseenis on keskkonnana happelisem kui vastava kontsentratsiooniga vesilahus, kuigi vesinikkloriidhape on benseenis n\xc3\xb5rk, aga vees tugev hape._NEWLINE_Lahuse happelisus s\xc3\xb5ltub lahustist ning lahustunud ainete kontsentratsioonist ja nende happelisusest. Lahuse happelisemaks muutmiseks lisatakse hapet ehk hapestatakse.\n_START_SECTION_\nVesikeskkonna happelisus\n_START_PARAGRAPH_\nVesilahuse happelisust iseloomustab pH-skaala. Lahuse pH v\xc3\xa4\xc3\xa4rtus s\xc3\xb5ltub lahuses olevatest vesiniku katiooni ehk prootoni aktiivsusest, mist\xc3\xb5ttu iseloomustab see Br\xc3\xb8nstedi happelisust. Happelisteks nimetatakse vesilahuseid, mille pH on madalam kui 7._NEWLINE_Vesilahuste happelisusel on piirv\xc3\xa4\xc3\xa4rtus, mis on m\xc3\xa4\xc3\xa4ratud h\xc3\xbcdrooniumiooni ehk vee molekuliga seostunud prootoni happelisusega. See m\xc3\xa4\xc3\xa4rab, et k\xc3\xb5ik happed, mis on tugevamad kui H\xe2\x82\x83O\xe2\x81\xba, on t\xc3\xa4ielikult ioniseerunud ning ei oma enam happelisi omadusi. Seda efekti nimetatakse nivelleerimiseks, sest vastavas lahuses ei saa eksisteerida tugevamat hapet kui H\xe2\x82\x83O\xe2\x81\xba._NEWLINE_Tugevate hapete vesilahuste happelisuse hindamiseks klassikaline pH-skaala ei sobi. Selle probleemi lahendamiseks on loodud mitmesuguseid happelisuse funktsioone, millest \xc3\xbcks levinumaid on Hammetti happelisuse funktsioon (H\xe2\x82\x80 skaala). See v\xc3\xb5imaldab vesilahuse pH skaalat n\xc3\xa4iliselt pikendada.\n_START_SECTION_\nMittevesikeskkondade happelisus\n_START_PARAGRAPH_\nMittevesikeskkondade jaoks on pH-skaalad v\xc3\xa4hem levinud ja olemasolevad skaalad pole otseselt v\xc3\xb5rreldavad vesikeskkonna pH-ga. Lahustites on m\xc3\xb5\xc3\xb5detud suure hulga hapete happelisust, mille najal on loodud skaalasid lahusti m\xc3\xb5ju iseloomustamaks hapete tugevustele. Arvestades Br\xc3\xb8nstedi happelisuse termod\xc3\xbcnaamilist tagap\xc3\xb5hja, on lahustite pH-skaalade \xc3\xbchildamiseks loodud \xc3\xbchtne pH-skaala, mille nii-\xc3\xb6elda nullpunktiks on v\xc3\xb5etud prootoni gaasifaasiline keemiline potentsiaal r\xc3\xb5hu 1 bar ja temperatuuri 298,15 K juures. Peale vedelkeskkondade saab selle skaala abil iseloomustada ka gaaside, tahkiste ja geelide happelisust._NEWLINE_Superhappeliste keskkondade (nt 100% v\xc3\xa4\xc3\xa4velhape) happelisuse iseloomustamiseks kasutatakse sarnaselt tugevate hapete vesilahustega Hammetti H\xe2\x82\x80 skaalat.\n_START_SECTION_\nPotentsiomeetriline m\xc3\xa4\xc3\xa4ramine\n_START_PARAGRAPH_\nPotentsiomeetriliselt saab lahuse pH-d m\xc3\xa4\xc3\xa4rata pH-meetri abil, mis m\xc3\xb5\xc3\xb5dab elektroodide vahelist nullvoolupotentsiaali. Seadme eelneva kalibreerimise k\xc3\xa4igus salvestatakse pH-meetrisse kalibreerimisgraafik, mille abil arvutatakse elektroodide vahel oleva nullvoolupotentsiaali kaudu lahuse pH. Potentsiomeetriliselt saab pH-d m\xc3\xa4\xc3\xa4rata ka v\xc3\xa4ga viskoossetes vedelikes. Samuti saab pH-d m\xc3\xb5\xc3\xb5ta tugevate oks\xc3\xbcdeerijate ja redutseerijate lahustes._NEWLINE_Olemas on pH-meetreid ka erirakenduste jaoks: allaneelatav elektrood mao happelisuse uurimiseks, elektroodid v\xc3\xa4ikeste lahusehulkade m\xc3\xb5\xc3\xb5tmiseks (nt hambaaaugus), mikroelektroodid rakusisesteks m\xc3\xb5\xc3\xb5tmisteks.\n_START_SECTION_\nOptilised pH-sensorid\n_START_PARAGRAPH_\nPotentsiomeetrilise m\xc3\xb5\xc3\xb5tmise k\xc3\xb5rvale on v\xc3\xa4lja t\xc3\xb6\xc3\xb6tatud optilised pH-sensorid, mille korral optilise fiibri k\xc3\xbclge kantud molekuli mingi m\xc3\xb5\xc3\xb5detav omadus s\xc3\xb5ltub keskkonna happelisusest. Selleks omaduseks v\xc3\xb5ib olla n\xc3\xa4iteks valguse neelduvus v\xc3\xb5i luminestsents. Kalibreerimislahuste m\xc3\xb5\xc3\xb5tmise kaudu tehtud kalibreerimisgraafiku alusel saab seej\xc3\xa4rel m\xc3\xb5\xc3\xb5ta uuritavate lahuste happelisust.\n_START_SECTION_\nK\xc3\xb5ige happelisemad looduslikud keskkonnad\n_START_PARAGRAPH_\nK\xc3\xb5ige happelisemaks paigaks on tituleeritud Californias Iron Mountainis asuv endine Richmondi kaevandus, kus 1990. aastal v\xc3\xb5etud veeproovi pH-ks m\xc3\xb5\xc3\xb5deti \xe2\x88\x923,6 \xc3\xbchikut._NEWLINE_K\xc3\xb5ige happelisem allikas asub Venemaal Ebeko vulkaani jalamil. Selle kuumaveeallika pH on \xe2\x88\x921,7._NEWLINE_Guinnessi rekordite raamatu kohaselt sadas k\xc3\xb5ige happelisem vihm 1983. aastal \xc5\xa0otimaal Inverpolly metsa kohal ning selle pH oli 1,87._NEWLINE_K\xc3\xb5ige hapum vili on laim pH-ga 2,1. Umbes sama happeline on maohape: pH on ligikaudu 2.'