b'\n_START_ARTICLE_\nPitser\n_START_PARAGRAPH_\nPitser on pitsati positiivne reljeefne j\xc3\xa4ljend plastilises aines v\xc3\xb5i v\xc3\xa4rvis._NEWLINE_Pitsereid on l\xc3\xa4bi ajaloo kasutatud nii sulgemiseks kui t\xc3\xb5endamiseks. Pitseriga sulgemine garanteerib sisu s\xc3\xa4ilimise muutmata kujul, pitseriga annab sulgeda nii kirja kui merekonteinerit. Pitseriga t\xc3\xb5endamine on ajaloo jooksul olnud k\xc3\xb5ige enam kasutatud dokumendi turvaelement, autentsuse tagaja.   _NEWLINE_K\xc3\xb5ige levinumad pitseerimismaterjalid on metall ja vaha, uusajal ka pitserilakk. Metallpitsereid, mida kasutati eriti palju B\xc3\xbctsantsis ja \xc3\xbcldse Vahemere maades, nimetatakse bulladeks. Kuna Rooma paavst kasutas pitseerimiseks l\xc3\xa4bivalt tina, on bulla nimetus laienenud paavsti v\xc3\xa4lja antava \xc3\xbcriku \xc3\xbcldnimetuseks._NEWLINE_Keskajal oli pitseerimiseks kasutusel vaha, millesse segati selle omaduste parandamiseks sisse teisi aineid, n\xc3\xa4iteks vaiku, \xc3\xb5li, kipsi, kriiti v\xc3\xb5i rasva. Eri kantseleides kujunes v\xc3\xa4lja ka traditsioon, mis v\xc3\xa4rvi vahaga pitseeriti. Teistest paremaks peeti punase vahaga pitseerimist. Kuna vahapitser on \xc3\xb5rn hakati selle kaitseks 15. sajandil vahakujutist \xc3\xbcmbritsema metallist (v\xc3\xb5i ka puust) kapsliga. 16. sajandil tuleb kasutusele pitserilakk, mis on vahast vastupidavam. _NEWLINE_Tahmapitserid kasutati 18.\xe2\x80\x9320. sajandil. Metallist v\xc3\xb5i kivist pitsat tahmatati leegi kohal ning suruti siis vastu dokumenti.'