b'\n_START_ARTICLE_\nJaan T\xc3\xb5nisson\n_START_SECTION_\nNoorp\xc3\xb5lv\n_START_PARAGRAPH_\nJaan T\xc3\xb5nisson s\xc3\xbcndis Viljandi vallas Mursi talus. Kodus valitsesid vennastekoguduse kasin ja kompromissitu vaim ning rahvuslik meelsus. T\xc3\xb5nisson \xc3\xb5ppis 1878\xe2\x80\x931886 Tusti k\xc3\xbclakoolis, sooritas seej\xc3\xa4rel Tallinna kubermangug\xc3\xbcmnaasiumis eksternina g\xc3\xbcmnaasiumi k\xc3\xbcpsuseksamid ja astus 1888. aastal Tartu \xc3\x9clikooli \xc3\xb5igusteaduskonda, mille l\xc3\xb5petas 1892. aastal \xc3\xb5igusteaduste kandidaadi (cand. jur.) kraadiga._NEWLINE_T\xc3\xb5nisson oli 1891\xe2\x80\x931892 Eesti \xc3\x9cli\xc3\xb5pilaste Seltsi esimees. 1892. aastal astus ka Eesti Kirjameeste Seltsi ja hakkas kuuluma Karl August Hermanni toimetatud ajalehe Postimees toimetusse._NEWLINE_1894\xe2\x80\x931896 t\xc3\xb6\xc3\xb6tas T\xc3\xb5nisson kohtuametnikuna Orjoli kubermangus. Seej\xc3\xa4rel naasis ta Tartusse.\n_START_SECTION_\n\xc3\x9chiskondliku tegevuse algus\n_START_PARAGRAPH_\nAastal 1896 ostsid Villem Reiman, Oskar Kallas ja Karl Koppel Hermannilt Postimehe \xc3\xa4ra ning nimetasid selle peatoimetajaks T\xc3\xb5nissoni. Lehest kujunes kiiresti Eesti rahvusluse peamine h\xc3\xa4\xc3\xa4lekandja. 7/19. jaanuaril 1893 ilmus nimem\xc3\xa4rgi \xe2\x80\x93n all Postimehes uue peatoimetaja esimene juhtkiri, kus oli muuseas \xc3\xb6eldud: P\xc3\xa4ike hakkas mulle armsamalt paistma, tuul ei vingunud mitte aina valust, vaid ta kuuldi kaasikule nagu julgustades jutustavat, et see vangip\xc3\xb5li mitte igavesti ei kesta, et elu kord j\xc3\xa4lle \xc3\xa4rkab ja et puud k\xc3\xb5ik pungel puhkema ning lilled \xc3\xb5ilmil \xc3\xb5itsema ajab \xe2\x80\x93 ja teeb, et iga linnuke lepikus r\xc3\xb5\xc3\xb5must p\xc3\xa4evad otsa lukutada v\xc3\xb5ib, ja iga veeojake suurest r\xc3\xb5\xc3\xb5must h\xc3\xbcppama peab. Ning \xc3\xb5igus oli tuulel: Kevadised kohavad vetevolinad ja murduvate j\xc3\xa4\xc3\xa4pankade m\xc3\xbcrinad, esimesed rohul haljendavad aasad ja imeliselt ehitud \xc3\xb5ilmenupud, lepik-lindude lahked lood ja k\xc3\xa4o kurblik kukkumine \xe2\x80\x93 k\xc3\xb5ik kuulutas \xc3\xb5nnest, mida loodus uuel aastal igavusest lootuseta unest p\xc3\xa4\xc3\xa4stes tundis. T\xc3\xb5nisson oli kuni 1930. aastani lehe vastutav v\xc3\xa4ljaandja ja kuni 1935. aastani (vaheaegadega) ka selle peatoimetaja. Eesti Vabariigi aastatel oli Postimees T\xc3\xb5nissoni juhitud erakondade leheks._NEWLINE_Jaan T\xc3\xb5nissoni k\xc3\xb5rkuseni k\xc3\xbc\xc3\xbcndiv isekus, p\xc3\xb5ikp\xc3\xa4isus ja agressiivselt r\xc3\xbcndav esinemismaneer t\xc3\xb5id talle vastaseid igal sammul._NEWLINE_T\xc3\xb5nissoni nimega seotakse "Tartu renessansi" ehk rahvusliikumise hoogustumist. T\xc3\xb5nisson ja ta aatekaaslased propageerisid 1890. aastatel Tartus kauplustes ja restoranides eesti keele kasutamist, mis toona \xc3\xbcpris harv oli. Mitmeaastase kampaania tulemusena hakkas eesti keele pruukimine ka k\xc3\xb5rgseltskonna seas \xc3\xbcha tavalisemaks muutuma. T\xc3\xb5nissoni tegevusest vihale aetud sakslased andsid talle h\xc3\xbc\xc3\xbcdnimeks "Nuustaku hertsog", mis oli seotud ka tema d\xc5\xbeentelmenlike maneeridega. Eestlaste seas said tema populaarseteks h\xc3\xbc\xc3\xbcdnimedeks aga Koodi-Jaan ja Vana Jaan._NEWLINE_Jaan T\xc3\xb5nissonist kujuneski \xc3\xbcks Eesti poliitilise rahvusliku ideoloogia loojaid ja selle m\xc3\xb5\xc3\xb5duka suuna juht, ta \xc3\xb5hutas v\xc3\xa4\xc3\xa4rtustama eestlust ning tuginema oma j\xc3\xb5ule, v\xc3\xb5ideldes venestamise ja saksastamise vastu. Ta v\xc3\xa4\xc3\xa4rtustas ka liberaalset demokraatlikku kodaniku\xc3\xbchiskonda, ent j\xc3\xa4i selles suunas liikumisel rahumeelsetele positsioonidele. Seejuures oli ta aga \xc3\xa4\xc3\xa4rmiselt sallimatu oma oponentide (sealhulgas Konstantin P\xc3\xa4ts) ja oma parteide siseopositsiooni vastu, kannatamata v\xc3\xa4himatki vastur\xc3\xa4\xc3\xa4kimist._NEWLINE_1890. aastate l\xc3\xb5pus tekkis T\xc3\xb5nissonil ja Postimehel vastasseis Ado Grenzsteini Olevikuga. Puhkes terav sules\xc3\xb5da, mis l\xc3\xb5ppes T\xc3\xb5nissoni v\xc3\xb5iduga: 1901. aastal lahkus Grenzstein Prantsusmaale.\n_START_SECTION_\n20. sajandi esimesed aastad\n_START_PARAGRAPH_\n1898\xe2\x80\x931918 oli T\xc3\xb5nisson Tartu Eesti P\xc3\xb5llumeeste Seltsi esimees ehk tegelikult k\xc3\xb5igi Eesti P\xc3\xb5llumeeste Seltside keskvalitsuse juht. Ta propageeris \xc3\xbchistegevust, tema algatusel asutati 1902. aastal Tartu Eesti Laenu ja Hoiu \xc3\x9chisus, sisuliselt esimene eestlaste pank. T\xc3\xb5nissonist saigi \xc3\xbcks Eesti tunnustatumaid \xc3\xbchistegevuse vedajaid, 1911 sai temast \xc3\x9chistegevuse Edendamise Keskseltsi esimees ja Eesti Vabariigi aastatel ka \xc3\xbchistegevuse professor (1935)._NEWLINE_20. sajandi esimestel aastatel tekkis T\xc3\xb5nissonil teatav konflikt Tallinna ajalehega Teataja, mille toimetajaks oli Konstantin P\xc3\xa4ts. Tavaliselt on Postimehe ja Teataja vastuolu hinnatud p\xc3\xb5him\xc3\xb5tteliseks ning teravaks, kujutades seda tagantj\xc3\xa4rele "kahe suure" omavahelise gigantse heitlusena. Ajalehtede sisu n\xc3\xa4ib siiski olevat suhteliselt sarnane, m\xc3\xb5lemad toetasid tugevalt Eesti rahvuslikku liikumist ja p\xc3\xb6\xc3\xb6rasid suurt t\xc3\xa4helepanu ka p\xc3\xb5llumajandusele, kuid Teataja r\xc3\xb5hutas enam sotsiaalprobleeme, sest Tallinnas asus palju t\xc3\xb6\xc3\xb6stust\xc3\xb6\xc3\xb6lisi ning talurahvas oli Eestimaa kubermangus \xc3\xbcldiselt vaesem kui Liivimaal._NEWLINE_Hoopis teravam oli T\xc3\xb5nissoni ja Postimehe vastuolu teise Tartu ajalehega Uudised, mille toimetajaks oli sotsialistlike vaadetega Peeter Speek. 1903\xe2\x80\x931905 v\xc3\xb5ideldi \xc3\xa4gedalt noorsoo poolehoiu saavutamise eest ja kohati solvati \xc3\xbcksteist \xc3\xbcpris \xc3\xa4gedalt. Samas olid ka Uudiste vaated \xc3\xbcldiselt rahvuslikud, kuid T\xc3\xb5nissoni aatelise suuna asemel keskenduti tunduvalt enam majandusprobleemidele ja vaesema rahva olukorrale.\n_START_SECTION_\n1905. aasta revolutsioon\n_START_PARAGRAPH_\n1905. aasta revolutsiooni ajal otsustas T\xc3\xb5nisson j\xc3\xa4\xc3\xa4da m\xc3\xb5\xc3\xb5dukate n\xc3\xb5udmiste juurde, esitades \xc3\xbclevenemaalise n\xc3\xb5udmisena konstitutsioonilise monarhia kehtestamist, Eesti-siseselt aga eestlastele v\xc3\xb5rdseid \xc3\xb5igusi sakslaste ja venelastega ning eestikeelset hariduss\xc3\xbcsteemi. Oma poolehoidjate ja m\xc3\xb5ttekaaslastega asutas ta 27. novembril parlamentaarset monarhiat ning Eestile rahvusliku enesem\xc3\xa4\xc3\xa4ramise \xc3\xb5igust taotleva Eesti Rahvameelse Eduerakonna, mille juhiks oli ta aastatel 1905\xe2\x80\x931917. Erinevalt teisest toonasest eestlaste parteist, Eesti T\xc3\xb6\xc3\xb6liste Sotsiaaldemokraatlikust \xc3\x9chisusest, sai T\xc3\xb5nissoni erakond teatud m\xc3\xa4\xc3\xa4ral j\xc3\xa4tkata oma tegevust ka p\xc3\xa4rast 1905. aasta revolutsiooni, kuna esindas mittesotsialistlikke ja reserveeritud vaateid._NEWLINE_Sama aasta novembri l\xc3\xb5pus kutsusid rahvuslased Tartusse kokku maa- ja linnaomavalitsuste ning seltside ("rahvaasemike") esindajad, et arutada eestlaste edasisi tegevussuundi. T\xc3\xb5nisson ja ta kaaslased pooldasid keiser Nikolai II oktoobrimanifestis kuulutatud vabaduste reaalset ellurakendamist ning eesti keele ja eestlaste positsioonide v\xc3\xb5rdsustamist sakslaste ja venelaste omadega, eriti hariduses. Revolutsiooni j\xc3\xa4tkumist ei pidanud nad enam vajalikuks, arvates, et edasisi muutusi saab l\xc3\xa4bi viia rahumeelsete reformidena. Kuid suur osa rahvasaadikuid olid tunduvalt radikaalsemalt meelestatud. Nii tekkis kongressil t\xc3\xb5nissonlaste ja radikaalide vahel terav vastuolu, mis l\xc3\xb5ppes koosoleku l\xc3\xb5hkiminekuga juba selle algul, kui ei suudetud kokku leppida koosoleku juhatuse valimistes. T\xc3\xb5nissoni pooldajad j\xc3\xa4id algsesse koosoleku toimumispaika "B\xc3\xbcrgermusse" majja, radikaalid eesotsas Jaan Teemantiga pidasid oma koosoleku aga Tartu \xc3\x9clikooli aulas ("aulakoosolek"). Tagantj\xc3\xa4rele on arvatud, et m\xc3\xb5lemal koosolekul oli umbes sama palju inimesi, ning on teada, et v\xc3\xa4ga suur osa inimestest k\xc3\xa4is kahe koosoleku vahet, suutmata otsustada, kumma programmi ta toetab. Kongressi l\xc3\xb5hkiminekust on \xc3\xbcpris p\xc3\xb5hjalikult oma m\xc3\xa4lestustes kirjutanud Friedebert Tuglas.\n_START_SECTION_\nRevolutsioonist revolutsioonini (1906\xe2\x80\x931917)\n_START_PARAGRAPH_\n1906. aastal valiti T\xc3\xb5nisson Liivimaa kubermangu talupoegade saadikuna I Riigiduumasse ning tegutses seal esialgu autonomistide-regionalistide r\xc3\xbchmas, kes n\xc3\xb5udsid Venemaa v\xc3\xa4hemusrahvustele rahvusautonoomiat. Duumas sai T\xc3\xb5nisson tuntuks j\xc3\xb5ulise k\xc3\xb5nemehena, ent kuna autonomistide arv Duumas oli suhteliselt v\xc3\xa4ike ning nende vaated suhteliselt erinevad (n\xc3\xa4iteks poolakad n\xc3\xb5udsid riiklikku iseseisvust, mis toonastes oludes oli m\xc3\xb5eldamatu), siis j\xc3\xa4i nende reaalne m\xc3\xb5ju Venemaa asjadele sisuliselt olematuks. Hiljem liitusid eesti saadikud kadettide saadikur\xc3\xbchmaga. Eestlased ja l\xc3\xa4tlased n\xc3\xb5udsid ka karistussalkade tegevuse uurimist, kuid valitsus hakkas asja menetlemisega venitama. Peagi saadeti I Riigiduuma laiali. Hiljem arreteeriti T\xc3\xb5nisson Viiburi m\xc3\xa4rgukirjale (kus protesteeriti Duuma laialisaatmise vastu) allakirjutamise t\xc3\xb5ttu ja oli 1908. aastal 3 kuud vangis. Postimehe v\xc3\xa4ljaandmine peatati 8 kuuks._NEWLINE_T\xc3\xb5nissoni initsiatiivil loodi 1910. aastate alguses Eesti Noorsoo Kasvatamise Selts (ENKS) ja \xc3\x9chistegevuse Edendamise Keskselts. ENKS rajas L\xc3\xb5una-Eestisse mitmeid eestikeelseid erakoole, eriti t\xc3\xbctarlastele._NEWLINE_Esimese maailmas\xc3\xb5ja ajal (1915) asutas T\xc3\xb5nisson Tartusse Ajutise P\xc3\xb5hja-Balti komisjoni, mille ametlikuks tegevuseks pidi olema vaid s\xc3\xb5jap\xc3\xb5genike v\xc3\xb5i muidu s\xc3\xb5jas kannatada saanud inimeste abistamine, ent tegeles aktiivselt ka rahvuspoliitikaga, arutas \xc3\xbcldisemaid \xc3\xbchiskondlikke probleeme ning esitas valitsusele seaduseparanduste ettepanekuid.\n_START_SECTION_\nT\xc3\xb5nisson 1917. ja 1918. aastal\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa4rast Veebruarirevolutsiooni nimetas T\xc3\xb5nisson Rahvameelse Eduerakonna \xc3\xbcmber Eesti Demokraatlikuks Erakonnaks, mille juhiks j\xc3\xa4i ta kuni 1919. aastani. Selle erakonna j\xc3\xa4reltulijaks sai Eesti Rahvaerakond._NEWLINE_1917. aasta 12. aprillil (vkj 30. m\xc3\xa4rtsil) kuulutati t\xc3\xa4nu Eesti rahvuslike poliitikute pingutustele ning Petrogradis hiiglasliku meeleavalduse korraldanud eestlastele Vene Ajutise Valitsuse poolt Eestimaa rahvuskubermang, mis h\xc3\xb5lmas kogu eestlaste etnilise asuala. T\xc3\xb5nisson oli varem toetanud kahekubermangulise autonoomse Eesti loomist, ent see idee oli tagasi l\xc3\xbckatud. Milline oli tema m\xc3\xb5tte ajend, on selgusetuks j\xc3\xa4\xc3\xa4nud: T\xc3\xb5nissoni vastased n\xc3\xa4gid selles katset L\xc3\xb5una-Eesti kuberneri koht enda k\xc3\xa4tte saada ning Tartu t\xc3\xa4htsust kunstlikult upitada, pooldajad on r\xc3\xa4\xc3\xa4kinud sellest aga kui tasakaalustatud regionaalpoliitika ja parema valitsuskorralduse loomise plaanist (kahe kubermangu korral oleks saanud lisaks kuberneridele ametisse panna ka kindralkuberneri, kel oleks kuberneridest tunduvalt enam v\xc3\xb5imu)._NEWLINE_Sama aasta s\xc3\xbcgisel sai T\xc3\xb5nissonist 5. juunil 1917 valitud Eesti Ajutise Maan\xc3\xb5ukogu liige. Oma s\xc3\xb5nav\xc3\xb5tus 1917. aasta septembris pakkus ta v\xc3\xa4lja idee, et Vene riik on surmahaige ja Eesti peaks Venemaast lahku l\xc3\xb6\xc3\xb6ma ning moodustama vabade rahvaste f\xc3\xb6deratsiooni koos Rootsi, Norra, Soome, L\xc3\xa4ti ja Leeduga. Seda ei peeta veel otseseks taotluseks Eesti iseseisvumisele, kuid oli tugev samm sinnapoole. F\xc3\xb6deratsiooni-ideed j\xc3\xa4id T\xc3\xb5nissonile hingel\xc3\xa4hedaseks edaspidigi, hiljem hakkas ta propageerima demokraatliku Euroopa F\xc3\xb6deratsiooni ideed._NEWLINE_1917. aasta novembris, kui oli toimunud enamlaste v\xc3\xb5imuhaaramine, oli T\xc3\xb5nisson \xc3\xbcks peamisi Eesti demokraatliku opositsiooni juhte. Tema eestvedamisel toimus kuu l\xc3\xb5pus "Tartu m\xc3\xa4ss", kus rahvas kogunes sinimustvalgete lippudega raekoja platsile, toetamaks Eesti Maan\xc3\xb5ukogu poolt 28. novembril vastu v\xc3\xb5etud otsuseid (Maan\xc3\xb5ukogu kuulutas end k\xc3\xb5rgeimaks v\xc3\xb5imuks Eestis ja maa Venemaast eraldunuks) ning n\xc3\xb5udmaks enamlaste diktatuuri l\xc3\xb5petamist. Seepeale arreteeriti suur hulk Eesti rahvuslasi, sealhulgas ka Jaan ja 1. Eesti jalav\xc3\xa4ediviisi \xc3\xbclem Aleksander T\xc3\xb5nisson. M\xc3\xb5lemad T\xc3\xb5nissonid viidi Tallinna Patarei vanglasse, kus kommunistide juht Viktor Kingissepp neid \xc3\xbcle kuulas. M\xc3\xb5ne aja p\xc3\xa4rast saadeti Jaan T\xc3\xb5nisson maalt v\xc3\xa4lja ja nii sai temast pooleldi vastutahtmist Eesti esimene v\xc3\xa4lisesindaja. Ta asus kiiresti organiseerima Eesti v\xc3\xa4lissaadikute v\xc3\xb5rku ja oli 1918. aasta s\xc3\xbcgiseni Eesti v\xc3\xa4lisdelegatsiooni juht. Kogu selle aja viibis ta v\xc3\xa4lismaal ja p\xc3\xbc\xc3\xbcdis esialgu veel v\xc3\xa4ljakuulutamata Eesti Vabariigile v\xc3\xb5ita v\xc3\xa4lisriikide toetust. M\xc3\xb5nev\xc3\xb5rra see tal ka \xc3\xb5nnestus: Eesti valitsust n\xc3\xb5ustusid de facto tunnustama nii Prantsusmaa kui ka Suurbritannia, mais 1918 ka Itaalia.\n_START_SECTION_\nT\xc3\xb5nisson ja liberaalne Eesti Vabariik\n_START_PARAGRAPH_\n1918. aasta novembris naasis T\xc3\xb5nisson Eestisse, temast sai Konstantin P\xc3\xa4tsi teise valitsuse portfellita minister. Ka ministrina j\xc3\xa4tkas ta Eesti esindamist v\xc3\xa4lismaal._NEWLINE_1919. aasta algul nimetas T\xc3\xb5nisson oma erakonna \xc3\xbcmber Eesti Rahvaerakonnaks ja osales Eesti Asutava Kogu valimistel, kus tema erakond j\xc3\xa4i valimistulemuselt kolmandaks. Esialgu j\xc3\xa4i ta opositsiooni, kuid sama aasta s\xc3\xbcgisel moodustas T\xc3\xb5nisson Eesti peaministrina oma esimese valitsuse, mis juhtis riiki kuni 1920. aasta juulini. T\xc3\xb5nissoni valitsuse ajal l\xc3\xb5petati edukalt Vabaduss\xc3\xb5da, s\xc3\xb5lmiti Tartu rahu ja astuti esimesi samme normaalse riigikorralduse \xc3\xbclesehitamiseks. Juulis algas aga valitsuskriis, sest vasakpoolsed erakonnad otsustasid valitsusest lahkuda. Uus peaminister Ado Birk sai Asutavas Kogus aga v\xc3\xa4ga v\xc3\xa4ikese toetuse ja loobus valitsusjuhi kohast. Nii pani oma teise valitsuse kokku T\xc3\xb5nisson, ent seegi pidi enne aasta l\xc3\xb5ppu tagasi astuma, sest seekord tekkis vastuolu talumaade jagamise \xc3\xbcmber (valitsus tahtis maid anda eelisj\xc3\xa4rjekorras Vabaduss\xc3\xb5jas silma paistnutele, ent sotsialistid olid selle vastu). Ametisse astus Ants Piibu valitsus._NEWLINE_J\xc3\xa4rgnevalt oli T\xc3\xb5nisson I\xe2\x80\x93V Riigikogu liige; 1923\xe2\x80\x931925 ja 1932\xe2\x80\x931933 Riigikogu esimees, 1927\xe2\x80\x931928 ja 1933 riigivanem ning 1931\xe2\x80\x931932 v\xc3\xa4lisminister. Aastail 1919\xe2\x80\x931933 elas ta p\xc3\xbcsivalt Tallinnas._NEWLINE_Postimehe majanduslikud raskused j\xc3\xa4tkusid. 31. juulil 1929 oli seis peaaegu lootusetu. 1930. aastal loovutas Jaan T\xc3\xb5nisson Postimehe v\xc3\xa4ljaandmise Eesti Kirjastus-\xc3\x9chisusele Postimees ja j\xc3\xa4i ise Postimehe palgaliseks peatoimetajaks. Pankrotti v\xc3\xa4lditi vaid raamatupidajalike manipulatsioonidega._NEWLINE_1928. aastal parandas T\xc3\xb5nisson suhteid Rootsiga, tehes sinna riigivanemana riigivisiidi ning valmistades nii ette kuningas Gustav V vastuk\xc3\xbclask\xc3\xa4iku 1929. aastal. T\xc3\xb5nissoni eesm\xc3\xa4rgiks oligi Eesti l\xc3\xa4hendamine Skandinaavia maadele, sest ta taipas, et Balti riikide omavaheline liit j\xc3\xa4\xc3\xa4ks v\xc3\xa4lisjulgeoleku tagamiseks liialt n\xc3\xb5rgaks. Ent Rootsi ei olnud liidust Eestiga reaalselt huvitatud ja hilisemad valitsused asusid otsima hoopis Poola toetust. L\xc3\xb5pptulemuseks oli see, et tuge ei saadud kusagilt ning Eesti pidi leppima n\xc3\xb5rga ja l\xc3\xb5dvalt seotud Balti Liiduga._NEWLINE_1931\xe2\x80\x931932 oli T\xc3\xb5nisson teatava \xc3\xbcllatusena Konstantin P\xc3\xa4tsi valitsuse v\xc3\xa4lisminister._NEWLINE_1932\xe2\x80\x931935 oli T\xc3\xb5nisson Rahvaerakonna, Kristliku Rahvaerakonna ja T\xc3\xb6\xc3\xb6erakonna \xc3\xbchinemisel moodustunud Rahvusliku Keskerakonna juht._NEWLINE_Kui ta 1933 uuesti valitsusjuhiks sai, oli tema suurimaks mureks lahendada Eestit ikka veel vaevav majanduskriis. Selleks oli vaja devalveerida Eesti kroon; et aga asi tekitas paljudes p\xc3\xb5llumeestes ja vasakpoolsetes vastuseisu, oli seda v\xc3\xa4ga raske teha. Eelmised valitsused ei olnudki "krooni kukutamisega" julgenud tegeleda ning P\xc3\xa4tsi valitsus oli isegi selle avaliku propageerimise keelanud. T\xc3\xb5nissoni valitsus tegi asja \xc3\xa4ra, kuid sattus seej\xc3\xa4rel konkurentide terava kriitikatule alla. Lisaks sellele s\xc3\xbc\xc3\xbcdistati teda ka Eesti kahe s\xc3\xb5jalaeva mahaparseldamises Peruule, kuigi tegelikult oli nende m\xc3\xbc\xc3\xbcgis kokku leppinud juba eelmine valitsus._NEWLINE_1. juunil 1933 pidas Jaan T\xc3\xb5nisson Vanemuises k\xc3\xb5ne p\xc3\xb5hiseaduse muutmisest. Kui ta oli \xc3\xb6elnud: Peame looma v\xc3\xb5imu, kes pole rippuv rahvaesitusest, kes aga ei teotseks omast tahtest, vaid seaduslikult ja lojalselt, katkestas teda vapside tekitatud m\xc3\xbcra ja visati paukpadruneid. Politsei ajas m\xc3\xbcrgeldajad laiali ja Jaan T\xc3\xb5nisson s\xc3\xb5itis minema. J\xc3\xa4rgmisel p\xc3\xa4eval kehtestas tema valitsus Tartus ja Tartumaal kaitseseisukorra._NEWLINE_T\xc3\xb5nissoni valitsuse ajal toimus ka Vabaduss\xc3\xb5jalaste poolt esitatud uue p\xc3\xb5hiseaduse rahvah\xc3\xa4\xc3\xa4letus. Poliitiline elu oli v\xc3\xa4ga agressiivne, toimus l\xc3\xb6\xc3\xb6minguid erinevate parteide esindajate vahel ja moodustati paramilitaarseid \xc3\xbchinguid. Jaan T\xc3\xb5nissoni valitsus T\xc3\xb5nisson kuulutas kogu riigis v\xc3\xa4lja kaitseseisukorra, l\xc3\xb6\xc3\xb6gir\xc3\xbchmad saadeti laiali ja valitsuse kritiseerimine ajakirjanduses keelati. Oktoobris 1933 toimus rahvah\xc3\xa4\xc3\xa4letus, kus vabaduss\xc3\xb5jalaste eeln\xc3\xb5u kindlalt v\xc3\xb5itis. Et T\xc3\xb5nisson oli sellesuunalisele arengule p\xc3\xb5him\xc3\xb5tteliselt vastu seisnud, siis pidas ta referendumi tulemust oma valitsusele ka umbusaldush\xc3\xa4\xc3\xa4letuseks ning astus tagasi, t\xc3\xbchistades eelnevalt kaitseseisukorra. V\xc3\xb5imule sai Konstantin P\xc3\xa4tsi viies valitsus. 17. jaanuaril 1934 sai Jaan T\xc3\xb5nisson vandeadvokaadiks._NEWLINE_11. m\xc3\xa4rtsil 1934 kirjutas Jaan T\xc3\xb5nisson Postimehes:_NEWLINE_"Kui n\xc3\xbc\xc3\xbcd valitsus viimaks on hakanud end liigutama, siis tuleb ainult soovida, et see ei oleks ainu\xc3\xbcksi m\xc3\xb6\xc3\xb6daminevaks n\xc3\xa4hteks, vaid kavakindla aktsiooni alguseks, et tagasi t\xc3\xb5rjuda t\xc3\xb5sist h\xc3\xa4daohtu, mis iseloomulikkude ajan\xc3\xa4hete j\xc3\xa4rele otsustades juba lausa esile kerkib, nii et ka k\xc3\xb5ige heausklikukmad ei saa selle ees enam silmi kinni pigistada._NEWLINE_Kaitseaktsioon ei ole aga mitte ainult vajalik, vaid see peab olema \xc3\xbchtlasi tarvilikult haarav ja ulatuslik, ei tuldaks ainult v\xc3\xa4liseid n\xc3\xa4hteid k\xc3\xa4rpima, vaid \xc3\xbchtlasi katsutaks k\xc3\xb5rvaldada ka h\xc3\xa4daohu p\xc3\xb5hjuseid ja aluseid."_NEWLINE_Samas kirjutas ta, et sihilik \xc3\xa4ssitus on inimeste meeled \xc3\xa4ra uimastanud.\n_START_SECTION_\nT\xc3\xb5nisson ja 1930. aastate presidentaalne Eesti\n_START_PARAGRAPH_\nEsialgu toetas T\xc3\xb5nisson koos enamiku teiste Eesti poliitikutega 12. m\xc3\xa4rtsil 1934 kogu riigis kehtestatud kaitseseisukorda, arvates, et see oli teostatud vaid korra ja stabiilsuse tagamiseks riigis, ning kui vapsid kui ohuallikas on likvideeritud, taastub normaalne demokraatlik riigikorraldus. Aastal 1935 vabastati T\xc3\xb5nisson seoses kirjastus\xc3\xbchisuse sekvestri alla panemisega Postimehe peatoimetaja kohalt, samal aastal peatati Rahvusliku Keskerakonna tegevus. T\xc3\xb5nisson oli aastail 1935\xe2\x80\x931939 ta Tartu \xc3\x9clikooli \xc3\xbchistegevuse professor._NEWLINE_5. novembril 1936 avaldas ta koos Juhan Kuke, Ants Piibu ja Jaan Teemantiga m\xc3\xa4rgukirja P\xc3\xa4tsi autoritaarsele valitsusele, n\xc3\xb5udes demokraatia taastamist. Et seda tsensuuri t\xc3\xb5ttu Eestis avaldada ei saanud, ilmus m\xc3\xa4rgukiri Soome ajalehes Helsingin Sanomat._NEWLINE_Aastal 1938 naasis T\xc3\xb5nisson poliitikasse ja kandideeris edukalt Riigivolikokku. Samal aastal oli ta Riigivolikogus presidendivalimistel ainus Konstantin P\xc3\xa4tsi vastaskandidaat, kes seal suure h\xc3\xa4\xc3\xa4lteenamusega kaotas._NEWLINE_28. m\xc3\xa4rtsil 1940 m\xc3\xa4\xc3\xa4ras Vabariigi Valitsus Jaan T\xc3\xb5nissonile pensioni 250 krooni kuus.\n_START_SECTION_\nSeosed N\xc3\xb5ukogude luurega\n_START_PARAGRAPH_\n1939. ja 1940. aastal kohtus T\xc3\xb5nisson mitu korda N\xc3\xb5ukogude spioonide ning v\xc3\xa4rvatud agentidega (kelle sellisest staatusest T\xc3\xb5nissonil ilmselt teavet ei olnud, ta pidas neid lihtsalt N\xc3\xb5ukogude-meelseteks tegelasteks), p\xc3\xbc\xc3\xbcdes leida vastukaalu \xc3\xbcha \xc3\xa4hvardavamaks muutuvale Hitleri-Saksamaa ohule. Tema v\xc3\xa4lispoliitiliseks arusaamaks oli, et kui N\xc3\xb5ukogude-Saksa suhted on halvad, siis on nende vahel olevail riikidel v\xc3\xb5imalik iseseisvaks j\xc3\xa4\xc3\xa4da, kui need aga omavahel kokkuleppele j\xc3\xb5uavad, siis mitte. Nii lootis ta v\xc3\xb5ib-olla anda oma panuse N\xc3\xb5ukogude-Saksa vastasseisu tugevdamiseks. Samas ei panustanud ta ilmselt t\xc3\xa4ielikult N\xc3\xb5ukogude kaardile, sest otsis (ilmselt Johan Laidoneri ja P\xc3\xa4tsi n\xc3\xb5usolekul) Eestile aktiivselt toetust ka Rootsist, Soomest ja Suurbritanniast. N\xc3\xb5ukogude agendid tema k\xc3\xa4est ilmselt mingeid riigisaladusi teada ei saanud ning p\xc3\xa4rast Talves\xc3\xb5ja algust pettus T\xc3\xb5nisson N\xc3\xb5ukogude-orientatsioonis t\xc3\xa4ielikult. Oktoobris 1939 oli tapetud ka T\xc3\xb5nissoni poeg, noor ja lootustandev poliitik Ilmar T\xc3\xb5nisson, mist\xc3\xb5ttu teda tabas tugev vapustus. Ilmar T\xc3\xb5nissoni m\xc3\xb5rvariks oli tema enda naine. T\xc3\xb5nisson haigestus t\xc3\xb5siselt ja tervenes alles 1940. aasta kevadeks. Selleks ajaks oli ta kohtumised N\xc3\xb5ukogude esindajatega t\xc3\xa4ielikult l\xc3\xb5petanud.\n_START_SECTION_\nVangistamine ja kadumine\n_START_PARAGRAPH_\nKui NSV Liit 17. juunil 1940 Eesti okupeeris, alustas T\xc3\xb5nisson avalikku v\xc3\xb5itlust demokraatia eest, p\xc3\xbc\xc3\xbcdes kaasa aidata antikommunistlike kandidaatide \xc3\xbclesseadmisele juulikuistel Riigivolikogu valimistel. 12. detsembril 1940 ta arreteeriti, peeti kinni Pagari t\xc3\xa4nava sisevanglas ning ta oli v\xc3\xa4hemalt kuni 1941. aasta juunini Tallinnas \xc3\xbclekuulamistel. Seal k\xc3\xa4itus ta sirgeseljaliselt ja kindlameelselt, keeldudes nimetamast oma m\xc3\xb5ttekaaslasi ning andmast muud kommunistidele kasulikku infot. Tema edaspidise saatuse kohta kindlaid andmeid ei ole, v\xc3\xb5imalik, et ta lasti 1941. aasta juulis maha. Kaupo Deemant ja teised T\xc3\xb5nissoni elu ja tegevust uurinud ajaloolased on j\xc3\xb5udnud j\xc3\xa4reldusele, et p\xc3\xa4rast 2. juulil korraldatud farslikku kohtuprotsessi lasti T\xc3\xb5nisson koos mitme teise avaliku elu tegelasega j\xc3\xa4rgmisel p\xc3\xa4eval maha._NEWLINE_Mitmed inimesed on siiski v\xc3\xa4itnud, et n\xc3\xa4gid T\xc3\xb5nissoni ka p\xc3\xa4rast 1941. aastat: k\xc3\xbcll deporteeritute rongi peal, kuskil asulas teisel pool Uuraleid ning isegi p\xc3\xa4rast s\xc3\xb5da Tartu raudteejaamas. Ilmselt ei tasu neid teateid eriti t\xc3\xb5siselt v\xc3\xb5tta.\n_START_SECTION_\nIsiklikku\n_START_PARAGRAPH_\nJaan T\xc3\xb5nisson abiellus 6. aprillil 1910 Hildegard (Hilda) L\xc3\xb5hmusega (1890\xe2\x80\x931976). Neil s\xc3\xbcndis viis last: pojad Ilmar (1911\xe2\x80\x931939; tapeti oma naise poolt), Heldur (1912\xe2\x80\x932014; oli \xc3\xbcks rikkamaid eestlasi maailmas) ja Rein (1918\xe2\x80\x931934) ning t\xc3\xbctred Hilja (1915) ja Lagle (1922)._NEWLINE_Jaan T\xc3\xb5nissonile kuulus Tartu telefoninumber 1.\n_START_SECTION_\nKirjanduslik tegevus\n_START_PARAGRAPH_\nJaan T\xc3\xb5nisson kirjutas luuletusi ja \xc3\xbche n\xc3\xa4idendi.\n_START_SECTION_\nM\xc3\xa4lestuse j\xc3\xa4\xc3\xa4dvustamine\n_START_PARAGRAPH_\nTartus on tema auks nimetatud T\xc3\xb5nissoni t\xc3\xa4nav._NEWLINE_11. aprillil 1991 asutati Jaan T\xc3\xb5nissoni Instituut, mis tegeleb Eesti demokraatliku korra ja kodaniku\xc3\xbchiskonna arendamise, eriti hariduselu edendamisega._NEWLINE_2001 p\xc3\xbcstitati Tartusse (T\xc3\xb5nissoni platsile Postimehe maja vastas) Jaan T\xc3\xb5nissoni m\xc3\xa4lestussammas._NEWLINE_2010 ilmus soome poliitiku Erkki Tuomioja sulest raamat "Jaan T\xc3\xb5nisson ja Eesti iseseisvus" (t\xc3\xb5lgitud eesti keelde 2011)._NEWLINE_2015. aastal pandi Jaan T\xc3\xb5nissoni Seltsi algatusel T\xc3\xb5nissoni l\xc3\xa4hedaste hauaplatsile Tartus Raadi kalmistul Jaan T\xc3\xb5nissoni m\xc3\xa4lestuskivi.'