GM Opel: aktuální vývoj (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem je prohlášení Komise o GM/Opel: aktuální vývoj.
Vladimír Špidla
Paní předsedající, vážení poslanci, tato debata se týká otázky, která je pro evropskou veřejnost velmi významná: veřejného financování restrukturalizace skupiny Opel/Vauxhall jednou nebo větším počtem evropských vlád.
Komise tuto otázku podrobně sleduje. Dne 14. července 2009 jsem společně s paní komisařkou Kroesovou přednesl případ skupiny Opel/Vauxhall zde před vámi v Evropském parlamentu. Komise také zorganizovala několik neformálních schůzek s evropskými ministry odpovědnými za tuto záležitost.
Jak víte, na podzim roku 2009 se General Motors rozhodl ponechat si Opel/Vauxhall a restrukturalizovat společnost. Koncem listopadu 2009 General Motors předložil přehled svého restrukturalizačního plánu službám odpovědným za soutěž.
Přestože úloha Komise obvykle nezahrnuje předběžné hodnocení průmyslového a obchodního smyslu případu restrukturalizace, vzhledem k nedostatku informací o potenciální státní podpoře pro plán od členských států provedly služby Komise takové zhodnocení na žádost Rady ve složení pro konkurenceschopnost.
Na základě obsahu plánu restrukturalizace General Motors a informací předložených Komisi by se zdálo, že tento restrukturalizační plán není založen na neekonomických úvahách, které by poškodily budoucí uskutečnitelnost evropských operací skupiny Opel/Vauxhall.
Současný plán General Motors má několik společných rysů s ostatními restrukturalizačními plány, které dříve připravil General Motors a ostatní zainteresovaní investoři, a to v některých klíčových oblastech. Je v souladu s dřívějšími rozhodnutími General Motors přijatými před začátkem krize, zejména o otázce přidělení konkrétního modelu konkrétní výrobně.
Navíc společnost General Motors dodala hospodářské odůvodnění svých rozhodnutí týkajících se reorganizace jejích výrobních provozů po celé Evropě tím, že popsala konkrétní situace jednotlivých provozoven. Zdá se, že tato rozhodnutí jsou motivována takovými údaji, jako je řada modelů přidělených různým provozovnám v Evropě, životní cykly různých modelů, příslušné objemy výroby pro daný model, který je v současné době vyráběn ve více než jedné provozovně, relativně nízká hladina zvláštních investic potřebných k další centralizaci výroby daného modelu, hodnota některých dodavatelských procesů pro výrobnu atd.
Chápu, že General Motors musí o svém plánu ještě diskutovat se zástupci pracovníků, kteří se mají zavázat k umožnění výrazných snížení nákladů v Evropě. Komise bude nadále ostražitá a zajistí, že tam, kde je zapojena státní podpora, se restrukturalizace skupiny Opel/Vauxhall bude dále zakládat na hospodářských údajích, že nebude ovlivněna mimoobchodními podmínkami souvisejícími se státním financováním a zejména, že geografické členění nebude ovlivněno politickými požadavky.
Komise bude samozřejmě veškerý vývoj v rámci skupiny Opel nadále podrobně sledovat. V této souvislosti jste si jistě vědomi, že dne 21. ledna 2010 General Motors oficiálně ohlásil úmysl uzavřít v roce 2010 svou antverpskou pobočku. Chápu obavy, které vyvolalo oznámení o tisících ztracených pracovních místech v této provozovně. Je smutné, že skupina Opel/Vauxhall považuje uzavírání továren za nezbytné. Musím zdůraznit, že toto rozhodnutí přijala sama firma General Motors. Komise se nemůže a nesmí pokoušet stanovit, kde tato snižování mají být provedena. Nemůže jim předcházet, ale může předpokládat jejich následky.
Komise, spolu s belgickými úřady, je připravena využít všech dostupných prostředků k pomoci propuštěným pracovníkům. Diskutovalo se o možnosti, že Belgie podá žádost o podporu v rámci Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci. Tato možnost nepochybně stojí za prozkoumání a na první pohled se jeví, že pokud bude tato žádost o podporu potvrzena, bude splňovat požadovaná kritéria.
Ivo Belet
Tvrdíte, že chcete být ostražití, ale já se domnívám, že to není zrovna dostačující. Jsme přesvědčeni, že situace General Motors v Evropě je nepřijatelná.
General Motors počítá se zajištěním státní podpory od několika vnitrostátních a regionálních vlád v Evropské unii, jejímž cílem je, mimo jiné, pokrýt sociální výdaje při uzavírání antverpské továrny, o níž jste se zmínil. Taková věc je nepřijatelná, pane komisaři: nepřijatelná jak pro pracovníky, tak pro Evropu.
Podle našeho názoru je pro vás tento dokument velmi důležitým testem, velmi důležitým testem věrohodnosti Evropské komise. Nemohu dopustit, aby takové věci nastavovaly precedens pro další dokumenty v budoucnu. Pane komisaři, toto je příklad počínajícího protekcionismu a to je nepřijatelné. Podrývá to základy EU, a navíc, jak tento případ znovu dokázal, trpět musí vždy malé země.
V posledních několika měsících se vlády EU nechaly rozdělit, takříkajíc jako ministranti, Američany z General Motors, a je jasné, že to se nesmí opakovat. Můžeme tomu zabránit jedině prostřednictvím společného evropského přístupu.
V dnešních německých novinách vaše kolegyně paní Neelie Kroesová, komisařka pro hospodářskou soutěž, říká, že státní podpora v automobilovém průmyslu je možná, pouze pokud je zacílena na rozvoj inovativních produktů a produktů přátelských k životnímu prostředí. My s tím souhlasíme, ale mnohem lepší by bylo, aby tyto záležitosti byly koordinovány na evropské úrovni, než aby byly předmětem samostatných vyjednávání mezi různými evropskými zeměmi a General Motors, jak je tomu nyní, protože tato cesta nikam nevede.
Kromě toho, jednotná společná evropská nabídka učiněná společnosti General Motors by nás postavila do mnohem silnější pozice a také by nám umožnila požadovat záruky v sociální oblasti - která jistě musí být vašemu srdci blízká - a v oblasti zaměstnanosti. Nakonec, proč by nemělo být možné otevřít nové možnosti pro pracovníky v příslušné továrně Opel v Antverpách a přirozeně také pro pracovníky v ostatních továrnách Opel v Evropě, kteří byli postiženi?
Na to ještě není pozdě, pane komisaři Špidlo. Jsme přesvědčeni, že v případě takových přeshraničních restrukturalizačních činností musí Evropská komise sama chytit býka za rohy a začít pracovat na proaktivní politice, namísto toho, aby jen sledovala a vyčkávala. Co to znamená konkrétně? Znamená to zavést společnou strategii, přijímat mnohem dynamičtější opatření a, především, mnohem rázněji využívat všechny evropské nástroje, které máme k dispozici, a kombinovat je, a nejednat zmateně jako nyní.
Podle mého názoru jsme dosud byli v našem jednání ohledně tohoto dokumentu příliš mírní. Evropská komise přihlížela triumfu General Motors. To se musí změnit - v zájmu pracovníků, kteří trpí současným nedostatkem evropské politické vůle.
Můj druhý postřeh, pane komisaři, je stejně důležitý. Dnes seve Španělsku setkávají evropští ministři průmyslu, aby zahájili evropský akční plán pro automobilový průmysl. Jsem přesvědčen, že toho je nám naléhavě třeba. Vy, Evropská komise, musíte spojovat velké průmyslové subjekty, aby bylo zajištěno, že náš automobilový průmysl v blízké budoucnosti nezaplaví čínské produkty. Následující čtvrtek se sejdou hlavy států a vlád Evropské unie na mimořádném evropském summitu v Bruselu z podnětu a na pozvání našeho předsedy Hermana Van Rompuye. Na programu je pouze jeden bod: posilování evropské hospodářské spolupráce.
Pane komisaři, začněme automobilovým průmyslem, protože to je a bude naším nejdůležitějším odvětvím. Je oblastí, která udává tempo hospodářské obnovy, a která má potenciál pro zaměstnanost.
Kathleen Van Brempt
Naléhavě jsem žádala, aby se o tomto tématu znovu diskutovalo na plenárním zasedání, a to nejen proto, že se týká tisíců pracovníků v mé oblasti, v Antverpách ve Flandrách - uvidíte že na toto téma si vezme slovo mnoho poslanců Evropského parlamentu -, ale zejména proto, že se týká celoevropské restrukturalizační činnosti zahrnující uzavření továrny a tisíců dalších lidí, kteří přijdou o zaměstnání. Tisíce lidí - mužů, žen a jejich rodin - čeká pochmurná budoucnost.
Jsem přesvědčena, že tito lidé dnes vzhlížejí k Evropské unii se směsicí naděje a obav. Je jejich naděje oprávněná? Snad. Ráda bych se Vás, pane komisaři, a Komise zeptala, jaké jsou vaše další plány, protože neskrývám své zklamání nad skutečností, že paní komisařka Kroesová dnes znovu zopakovala, že v případě diskutovaného dokumentu uplatní pravidla pro státní podporu.
Jsem zklamaná ale také vaší dnešní odpovědí a postojem. Přirozeně, pokud k uzavření továrny dojde, budeme muset lidem zajistit podporu. Dnes však hledáme zcela jinou Evropskou komisi, takovou, která si tento dokument vezme k srdci, a která bude hrát politickou úlohu, kterou by hrát měla. Může začít tím, že si od evropského vedení Opelu vyžádá předložení obchodního plánu a poskytnutí plného přístupu k hospodářským důvodům tvořícím základ tohoto rozhodnutí. Nakonec, jak jistě víte, například evropské vedení v Antverpách v nedávných letech obdrželo velké množství podpory a prostředků jak od vlámských, tak od belgických úřadů v zájmu udržení konkurenceschopnosti. To vše je nyní smeteno stranou a není zde žádná silná Evropská komise, která by s tím něco udělala.
Mým druhým sdělením, které je také velmi rozhodnou žádostí Komisi, je, že bych byla ráda, kdyby Komise v budoucnu podnikala mnohem jasnější kroky a dělala mnohem méně kompromisů, pokud jde o restrukturalizační činnosti. Když se dva podniky slučují, musí být Evropská komise informována, tak proč to tak nemůže být i v případě restrukturalizace? Proč nemůže Komise uplatňovat stejná hospodářská a sociální kritéria na restrukturalizační činnosti? Teprve pak budeme mít jasnou vizijak průmyslové politiky, tak sociální Evropy. Právě po tom skupina Pokrokové aliance socialistů a demokratů v Evropském parlamentu volá.
Guy Verhofstadt
Předně - jak již zde samozřejmě bylo řečeno - události v Antverpách zasadily těžkou ránu tisícům rodin a také zaměstnancům dodavatelských společností. Přesto Vám musím říci, pane komisaři, že mě vaše slova šokovala.
První a nejdůležitější je, že říkáte, že odpovědnost leží na General Motors, jako by žádná odpovědnost nepadala na regionální, belgické nebo evropské úřady. Jak jsem zde řekl minule, vzhledem k tomu, že hovoříme o přeshraniční záležitosti, která se týká několika zemí, a o restrukturalizaci společnosti, záležitost by měla ve skutečnosti převzít Komise, aby byl zajištěn soulad s evropskými předpisy. Ona tak neučinila a zanechala ji v rukou členských států - Německa - a pak vedení General Motors.
Vyzval bych Komisi, aby v příštích případech restrukturalizace nadnárodních společností v Evropě takovou dokumentaci v rámci své průmyslové politiky převzala a nejednala pouze jako koordinátor mezi různými ministry hospodářských a finančních záležitostí.
Zadruhé, pane komisaři, šokovalo mě, když jste řekl, že tento dokument stále nevlastníte. Všude v tisku se píše, že má být vydáno 2,7 miliardy EUR státní podpory, a pak nám Komise řekne, že ještě nemá obchodní plán nebo dokumentaci. Podle mého názoru je nejvyšší čas, aby Komise nejen dokumentaci obdržela - prostě si pro ni došla -, ale také konečně prozkoumala, zda se jedná o případ nezákonného jednání. Nakonec, přeci jde o nezákonné jednání. Státní podpora může být poskytnuta jedině pro vývoj nových, inovativních produktů.
Přesto se zdá, že 2,7 miliard EUR, které několik členských států EU žádá, aby udržely své společnosti v provozu, bude využito jako obecná podpora, která má udržet evropské továrny, evropské činnosti, v chodu. Je čas, aby se toho Komise chopila a nejen vydávala prohlášení - což vy a paní Kroesová děláte -, ale také, aby její služby dostaly obchodní plán a přezkoumaly, zda byla udělena nezákonná podpora či nikoli.
Bart Staes
Nevím, jestli si to uvědomujete, ale zde je v sázce věrohodnost Evropy, Evropské unie v myslích tisíců rodin, v myslích velké části evropského obyvatelstva.
Tuto rozpravu jsme vedli již loni v září. Již tehdy bylo zřejmé, že reakce Evropské komise je velmi váhavá. Komisařka Kroesová řekla, že prošetří, zda je tato záležitost v souladu s pravidly hospodářské soutěže; ale od té doby se toho stalo velmi málo, jak upozornil pan Verhofstadt. Evropská unie nemá zjevně přístup k obchodnímu plánu, přestože - jak všichni víme z tisku - Opel má požadovat 2,7 miliard státní podpory. Proto všichni - poslanci EU a ministři regionálních a federálních vlád - cítíme, že jsme informováni pozdě. To je nepřijatelné, pane komisaři, toto jsou zásadní věci.
Musím říci, že od chvíle, kdy nám pan Reilly z General Motors rozhodnutí sdělil, dostávám spousty e-mailů s předměty jako "Zbytečná Evropa" a "Evropa může jít do háje, nedělá pro své obyvatele nic". Takhle to vnímají lidé. Proto když slyším jednoho z našich kolegů - komisaře De Guchta - říkat, že Komise nemá přístup k obchodnímu plánu, připadá mi to absurdní. V době, kdy budeme brzy muset přezkoumat, zda je přípustné slíbit 2,7 EUR státní podpory na základě plánu obnovy, a studie nezávislé poradenské služby, a v době, kdy všichni ve Flandrách víme, že Opel má určitě vyhlídky, Vám říkám, pane komisaři, že tady jste prohrál. Toto je Vaše poslední řeč v Parlamentu, ale já od Vás zde ve sněmovně očekávám více rozhodnosti. Očekávám více rozhodnosti od Komise. Také očekávám - a tady souhlasím s panem Beletem - hmatatelné plány, jak znovu nastartovat automobilový průmysl a poskytnout mu skutečnou budoucnost orientovanou na to, čemu skupina Zelených/Evropské svobodné aliance říká Nový zelený úděl: kombinace mobilizace zdrojů v zájmu klimatu s environmentálně zdravým přístupem.
Derk Jan Eppink
Po uzavření továrny Opel v Antverpách vyvstává otázka, jaký tu zůstává prostor pro průmyslovou politiku. General Motors je společnost, která ztratila konkurenceschopnost následkem výdajů na důchody, které si vymohly americké odbory. Centrum americké výroby aut se již přesunulo na jich Spojených států, kde jsou odborové svazy slabší, a to se týká i německých a japonských výrobců aut.
General Motors je ukázkou toho, co se stane, když se cena pracovní síly dostane příliš vysoko. Vlámský ekonom Geert Noels nedávno řekl, že ceny pracovních sil v Belgii od roku 2000 prudce vzrostly, což bylo, mimochodem, během vlády pana Verhofstadta, který je zde dnes přítomen. V Německu od téhož roku ceny pracovní síly klesají. Noels je přesvědčen, že právě to je důvodem uzavření továrny Opel v Antverpách. Průmyslová politika vyžaduje, abychom udržovali svou konkurenceschopnost, pane Staesi.
Podívejme se tentokrát do budoucnosti. Jaká je situace chemického průmyslu ve Flandrách? Zaměstnává 64 000 lidí přímo a sto tisíc nepřímo: více než 160 000 lidí žije z chemického průmyslu. Nedávno se však německá chemická společnost Bayer rozhodla z Antverp přemístit a to je špatné znamení. Automobilový průmysl musí také bojovat s důsledky protiautomobilové politiky, kterou prosazují zelení. Člověk nemůže vyžadovat protiautomobilovou politiku a zároveň chtít, aby továrny na výrobu aut nadále fungovaly. Auta začínají být nedostupná, aby lidé používali autobusy. Automobily jsou pro lidi s nižšími příjmy již příliš drahé. Výsledkem je, že se prodává méně aut, a teď vidíme, jak dopadl Opel v Antverpách.
Chemický průmysl musí zápasit s evropskou politikou ochrany klimatu. Nyní, když konference v Kodani selhala, začne se Evropa sama snažit snížit své emise CO2 do roku 2020o 20 %? To by poškodilo vlámský chemický průmysl, stejně jako ceny pracovních síl poškodily Opel v Antverpách. Paní předsedající, konec vlámského chemického odvětví by bylo jako Opel v Antverpách násobený 54krát. Pokud Flandry svůj chemický průmysl zanedbají, stanou se Řeckem v Severním moři, jak řekl podnikatel Thomas Leysen, a já doufám, že mí vlámští přátelé si to uvědomují.
(Řečník souhlasil s přijetím otázky postupem modré karty podle článku 149 odstavce 8)
Guy Verhofstadt
(NL) Rád bych panu Eppinkovi řekl, že mezi lety 2000 a 2009 jsme zajistili, aby zůstala v provozu továrna Ford v Belgii, aby zůstal otevřený Volkswagen, a aby se tam vyrábělo Audi 1, a že jsme toho dosáhli snížením nákladů: nákladů na pracovní sílu, prací na směny. Výsledkem je, že tyto společnosti zůstaly v Belgii a nově zde investovaly.
Jsem tedy přesvědčen - a ptám se pana Eppinka, jestli sdílí mé přesvědčení, - že Opel je výdělečnou továrnou, která by mohla v Belgii zůstat, pokud bychom v této politice pokračovali.
Derk Jan Eppink
(NL) Já se domnívám, že Opel v Antverpách by měl budoucnost, kdyby nedošlo ke krizi a ke kolapsu celého konceptu General Motors.
Pan Verhofstadt však nemůže popřít pokles v automobilovém průmyslu v Evropě a také ve Flandrách a pan Noels, ekonom, o němž jsem se zmiňoval, řekl, že vysoké náklady na pracovní sílu byly jením z důvodů, že Američané zavírají továrnu Opel v Antverpách místo jiné továrny. Opel v Antverpách byla výkonnou továrnou, to se ale říká i o Opelu v Lutonu ve Spojeném království a také o německých továrnách, proto věřím, že vysoká cena pracovní síly má na průmyslovou politiku vždy rušivý účinek, a tomu musíme předcházet, pokud chceme udržet zaměstnanost.
Patrick Le Hyaric
Paní předsedající, pane komisaři, slyšel jsem vaše vysvětlení a musím vám říci, že jsem zděšen. Vy jste pouze hájil plán General Motors. Pokud byste podporoval obecný zájem, bránil byste a hovořil trochu více o pracovnících. General Motors nezavírá továrnu Opel v Belgii, protože se dostala do potíží: měla zisk 3,4 miliard EUR, ale to jí nezabránilo v tom, aby se zbavila 2 600 zaměstnanců. Nenechme si namluvit, že se tak stalo z geografických důvodů, protože General Motors ruší celkem 10 000 pracovních míst.
Pravdou je, že zavírají továrny zde, aby mohli začít vykořisťovat pracovníky v Jižní Korei, taková je skutečná situace, pane komisaři, a to bychom si měli říci. Dodal bych, že tohle se neděje na pozadí evropské solidarity, protože jeden členský stát - Německo - slibuje Opelu další podporu a umožňuje tím uzavření antverpské továrny. Jinými slovy, mezi námi neexistuje solidarita. A vy podporujete uzavření tím, že nám dopředu říkáte, že na odlehčení bolesti propuštěných pracovníků bude použita drobná suma sociální podpory, zatímco společnost General Motors bude dál sklízet zisky!
Takovéto řízení je antisociální; působí proti územím Evropské unie a vytváří ohromný nepořádek, jak vidíme v současné době na Toyotě, která bude muset stáhnout z prodeje stovky tisíc aut. Dokonce tím ohrožuje bezpečnost řidičů. Komise musí sloužit svému účelu; ať slouží zájmům evropských občanů.
To jsou důvody, proč budu žádat novou Komisi, aby navrhla evropskou směrnici, která stanoví povinnost dohody s podnikovými radami a skupinovými podnikovými radami, a která jim dá pravomoc monitorovat využívání státní a evropské podpory. Taková podpora musí být doplněna klauzulí garantující zaměstnanost, školení a mzdy, ale musí také dávat podnět evropské strategii pro spolupráci mezi skupinami výrobců aut v oblastech výzkumu a výroby nových, čistých vozů.
Z toho důvodu musí Evropská centrální banka refinancovat vnitrostátní banky pomocí půjčky, která by byla o to prospěšnější, protože by byla využita na zaměstnanost, vzdělávání a investice do výzkumu a na rozvoj nové generace vozidel přátelských k životnímu prostředí.
A konečně, navrhujeme vypracování evropského nařízení, které skupinám uloží, aby zahrnuly své finanční společnosti a všechny jejich holdingové společnosti do svých účtů, takže úřady a odborové svazy budou mít celkový přehled o hospodářské situaci skupiny, namísto přehledu o jednotlivých případech a továrnách, což má za cíl jen odzbrojit pracovníky a postavit je před hotovou věc.
Paul Nuttall
jménem skupiny EFD. - Paní předsedající, nejprve bych rád řekl, že soucítím s pracovníky v Antverpách, ale chci upozornit na několik jiných otázek týkajících se EU a General Motors.
Z firmy Spyker Cars se na základě 400milionové smlouvy stává Saab Spyker, ale nepleťte se, to není normální obchodní dohoda, kde jedna společnost platí a druhá dostane zaplaceno. Toto je dohoda ve stylu Komise, která se hodí spíše do centrálně plánovaného hospodářství. Spyker platí, ale používá peníze od Evropské investiční banky. Jinými slovy evropský daňový poplatník platí a celá dohoda je zaručena švédskou vládou. Samozřejmě zaručeno je jen riziko. General Motors dostane přesto podíl na zisku a Saab Spyker bude povinna nakupovat plně zkompletovaná auta z další továrny General Motors, která je umístěna v té známé evropské zemi, Mexiku.
Proč zachraňujeme pracovní místa v Mexiku penězi evropských daňových poplatníků? Nemůžeme obnovit výrobu Opelu Vectra v Ellesmere Port v mém volebním obvodu? Protože to je vše, na co se Saab omezil.
A také se obecně ví, že General Motors a evropské instituce mají zvláštní vztah. Evropská banka pro obnovu a rozvoj napumpovala více než 160 milionů EUR do činností General Motors v Rusku a na Ukrajině a vlastní 30% podíl ve výrobní továrně General Motors v Petrohradě.
Proto bych se rád zeptal Komise, proč je tak velkorysá finanční podpora k dispozici zemím, jako je Ukrajina a Mexiko, ale nikdy není k dispozici britským společnostem. Rover mohl být zachráněn za zlomek této ceny a pravděpodobně mohla být ušetřena pracovní místa v Rolls Royce v Nethertonu v okrese Merseyside v mém volebním obvodu, ale v této chvíli jsou pracovní místa v General Motors v mém volebním obvodu na severozápadě Anglie stále ohrožena, a přesto Komise využívá výnosy z daní mých voličů na zajištění pracovních míst v General Motors v Mexiku a Rusku.
Philip Claeys
(NL) Uzavření továrny Opel v Antverpách je katastrofou, nejen pro zaměstnance a zásobovací společnosti, ale také proto, že je patrný vývoj, při němž všechny formy průmyslové výroby ve Flandrách i jinde v Evropě ustupují.
Komise hodlá vyšetřit, zda je státní podpora, pokud bude k dispozici, v souladu s přísnými podmínkami. Mělo by však být ještě možné poskytnout přechodnou státní podporu společnosti, jako je Opel v Antverpách, za podmínky, že tato podpora je namířena na přechod k inovativnější výrobě. Cílem samozřejmě nemůže být udržovat uměle celé průmyslové sektory při životě navždy, ale musíme si uvědomit, že Opel v Antverpách je výdělečná továrna s vysoce kvalifikovanými zaměstnanci, vysokou úrovní produktivity a moderním vybavením.
Proto odmítám uvěřit, že jde o jakéhosi průmyslového dinosaura, který je odsouzen k vyhynutí ve velmi blízké budoucnosti. V této rozpravě jsme slyšeli další žádosti o další rychlé kroky. Někteří říkají, že Evropa by měla dostat ještě více pravomocí, a předpokládají, že více Evropy automaticky znamená lepší Evropu. Bylo by však dobré, kdyby EU přijala flexibilní, ale důsledný postoj v rámci svých stávajících pravomocí například tím, že zajistí, aby se předpisy vztahovaly na Německo stejně jako na Flandry, aby větší členské státy nedostávaly víc než ty menší.
Rád bych skončil několika slovy adresovanými zástupcům belgických úřadujících stran. Jste částečně odpovědni za to, že Belgie je pro průmyslovou výrobu jednou z nejdražších zemí v Evropě. Pomocí ohromné daňové zátěže jste zajistili, že vlámští pracující stojí o poznání více než jejich protějšky v ostatních zemích, a že mají zároveň mnohem méně možností - to je také jistý faktor - a je na čase, abyste se nad tím více zamysleli.
Jutta Steinruck
(DE) Pane komisaři Špidlo, paní předsedající, Komise by měla ochraňovat evropské zájmy a v tomto ohledu souhlasím s tím, co řekli řečníci přede mnou. Komise by měla svůj postoj přehodnotit.
Od zítřka se společnost General Motors bude snažit získat 2,7 miliardy EUR veřejné podpory po celé Evropě, aniž by sama přispěla jediným centem. Musíme jasně říci, že Evropa, tedy Komise, žádné peníze nezpřístupní, pokud to znamená, že budou zavírány další továrny, nebo že se výroba přemístí mimo Evropu. Zároveň by však členské státy v tomto ohledu neměly podporovat plány General Motors a neměly by myslet jen na záchranu vlastních továren.
Neměli bychom dopustit, aby zaměstnanci byli stavěni vzájemně proti sobě a neměli by to dopustit ani samy státy, protože takové rozpory by měly za následek další přesouvání výroby do zahraničí. Evropští plátci daní a ostatní zaměstnanci Opelu v Evropě by na to neměli doplácet. Nikdo z nich tomu nebude rozumět! Lidé chtějí rozumět tomu, co Evropská unie dělá. Ať má společnost General Motors v Evropě jakékoli plány, Komise by měla zajistit, aby hrála podle evropských pravidel.
Evropská rada zaměstnanců navrhla řešení založené na solidaritě a rozumný finanční záchranný plán pro Opel, podle nějž by všechny továrny zůstaly v Evropě a ve všech továrnách by byly provedeny úpravy na bázi solidarity. Vedení by nemělo být povoleno tento plán přehlížet a pan Reilly a jeho kolegové by neměli přehlížet ani konzultace s Evropskou radou zaměstnanců nebo práva na konzultace a účast, která jsme evropským zaměstnancům zajistili. Evropské řešení pro Opel založené na solidaritě je možné, ale Komise se musí zapojit.
Frieda Brepoels
(NL) Těší mě, že plán Opelu je opět na programu dne, přestože prohlášení Evropské komise obsahuje velmi málo nového.
Pane komisaři, dlouze jste hovořil o neformálních setkáních, která se konala na základě shrnutí plánu, ale neslyšela jsem, že byste hovořil o skutečném obchodním plánu. Také jste řekl, že nemáte dojem, že se plán zakládá na neekonomických úvahách; ráda bych od Vás slyšela, o kterých aspektech toho plánu nebo dokumentu hovoříte. Říkáte, že Komise nemá kontrolu nad tím, kde mají pracovní místa zaniknout. To je pravda, ale mohli byste se věcmi zabývat, mohli byste testovat kritéria, pokud jde o obchodní plán, mohli byste prozkoumat, zda jsou v souladu s evropskými právními předpisy pro restrukturalizaci a hospodářskou soutěž, ale dnes jsme o ničem z toho neslyšeli.
Přitom Vaše kolegyně, paní komisařka Kroesová, nám na zářijovém plenárním zasedání dala jasné sliby. Řekla, že Komise by nikdy nepřipustila, aby se peníze daňových poplatníků sloužily národním politickým zájmům. Když si uvědomím, že kromě pana Beleta zde dnes nehovoří žádní poslanci ze skupiny Evropské lidové strany (Křesťanští demokraté) - a rozhodně žádní němečtí -, domnívám se, že je to velmi výmluvné. Vidím to tak, že Německo shráblo kořist; ale to je vůči zaměstnancům Opelu v Antverpách velmi kruté.
Evžen Tošenovský
(CS) Vážená paní předsedající, pane komisaři, na případu automobilky Opel se nám ukazuje, jak je velmi diskutabilní - a z naší debaty to jasně vyplývá - a složité zasahovat politickými rozhodnutími do řešení ekonomických problémů obchodních společností.
Před několika měsíci jsme zde diskutovali o případné finanční podpoře společnosti Opel německou vládou. Všichni velmi dobře chápeme významné postavení firmy a dopady případných potíží společnosti, a to hlavně na tisíce zaměstnanců, a návazné dopady na dodavatelské společnosti a samozřejmě i na zvýšení nákladů státních sociálních systémů v případě katastrofálního průběhu. Přesto jsme mnozí varovali před politickými rozhodnutími o velké dotaci z veřejných financí.
Jak se dnes ukazuje ani tzv. šrotovné, ani velké navržené finanční dotace problémy nevyřešily. Ba naopak, ukazuje se, že došlo pouze k časovému posunu a ke komplikaci ekonomických problémů společnosti, a nejsme si ani úplně jisti, jestli jsou to skutečné problémy nebo taktika společnosti. Krizová situace dnes dopadá na určitou část, antwerpská firma se dostává do velmi složité situace. My můžeme jen spekulovat, proč právě na část společnosti ležící mimo mateřskou zemi dopadá tento problém.
Případ společnosti Opel nabývá ještě jeden rozměr. Dostáváme se do tzv. nepříjemného řešení nadnárodní společnosti, kdy se začíná diskutovat otázka územní příslušnosti určité části firmy. Problém firmy se tak stává problémem příslušných zemí a řešení na úrovni Evropské unie je velmi složité. V dané situaci by měl Evropský parlament zůstat v poloze orgánu vyžadujícího dodržení přijatých pravidel členských zemí Evropské unie a to tak, aby nedošlo k narušení konkurenčního prostředí při akceptování zásady subsidarity. Je zároveň velmi nebezpečné, aby se z takovýchto komplikovaných ekonomických problémů velkých firem nestalo soupeření členských zemí Evropské unie s rysy protekcionismu v určitém odvětví průmyslu.
Evelyn Regner
(DE) Paní předsedající, jsem Rakušanka a požádala jsem o slovo proto, že je porušováno evropské právo, a protože tento případ je aktuální a jako takový se týká nás všech. Případ továrny Opel v Antverpách nespočívá primárně, jak se nás vedení Opelu stále snaží přesvědčit, v zavírání továren v zájmu vyřešení nadbytečné kapacity, která vznikla z nižšího prodeje aut. V tomto případě jde o přesunutí výroby do Jižní Koreje, což je porušení smlouvy ze strany pana Reillyho, šéfa Opel-Vauxhall, poškození práv zaměstnanců a jejich práv a práv jejich zástupců na informace, konzultaci a účast. Nakonec tu jde o shromažďování, nebo o pokus shromáždit, 2,7 miliardy EUR veřejné podpory. Pan Reilly s Evropskou radou zaměstnanců vyjednal rámcovou dohodu, jen aby ji porušil. Typy aut, které se měly vyrábět v Antverpách, se teď pravděpodobně budou vyrábět v Jižní Korei a evropští zaměstnanci to nakonec budou muset zaplatit omezením mezd.
Další znepokojivou věcí je otázka výdajů za vedení, které se také měly snížit o 30 %, ale výdaje pana Reillyho se zvýšily z právně předepsaných 7 % na 21 %. To znamená, že přehlíží německé právo na účast. Proto Komisi vyzývám , aby věnovala pozornost nejen otázce účinnosti v určení státní podpory, jak jste řekl, pane komisaři Špidlo, ale především souladu s právy na informace, konzultaci a účast.
Olle Ludvigsson
(SV) Paní předsedající, v současnosti čelíme zřejmě nejhorší hospodářské krizi, kterou kdokoli z nás zde přítomných zažil. Automobilový průmysl patří mezi nejzasaženější. Znovu čelíme situaci, kdy hrozí uzavření evropské továrny na výrobu aut. To nezasáhne jen samotnou továrnu, ale také subdodavatele i ty, kdo pro ně pracují. Není to jen osobní tragédií pro zaměstnance, kteří přijdou o práci, ale také velkým problémem pro Evropu, protože to oslabí velmi důležité průmyslové odvětví.
Globalizace přinese změny a my jsme svědky toho, jak podniky přemisťují své činnosti do jiných částí světa. Když se podniky přesouvají do jiných zemí proto, že zaměstnanci v těchto zemích mají horší podmínky, horší pracovní prostředí a menší odborová práva, pak je na místě přezkoumat podmínky v našich obchodních dohodách a ostatní nástroje.
Také je třeba, abychom diskutovali o tom, co můžeme společně udělat pro řešení tohoto problému týkajícího se soupeření se zeměmi, které poskytují zaměstnancům horší podmínky - a to jak v rámci Unie, tak pokud jde o třetí země. Také je třeba jednat jednotně, abychom zabránili tomu, že podniky obrátí jeden členský stát proti druhému. Evropský plán pro automobilový průmysl musí hledět do budoucnosti a být založen na znalostech a na rozvoji, nikoli na horších podmínkách.
Inés Ayala Sender
(ES) Paní předsedající, ráda bych vyjádřila naši solidaritu se zaměstnanci Opelu a jejich rodinami. Soucítíme i se zaměstnanci dodavatelských firem a jejich rodinami. Tito lidé prožili několik měsíců nejistoty, která vedla k plánu, který žádá o státní podporu a o oběti ze strany zaměstnanců.
Tato situace ovlivní také továrnu ve Figueruelas ve Španělsku a všechny její zaměstnance. Abychom v budoucnu podobným situacím předešli , vyzýváme pana komisaře a nastávající Komisi, aby navrhli novou aktivní průmyslovou politiku, zejména pro automobilové odvětví. Taková politika musí zahrnovat monitorování a snahu zabránit neinvestování, které dovedlo společnosti, jako jsou General Motors a Opel, do neúnosných situací, jejichž následky nesou hlavně zaměstnanci.
Komise nesmí být jen pozorovatelem. Proto také Komisi vyzýváme, aby pečlivě ověřovala a kontrolovala obsah plánu Opelu, protože se stále jeví jako velmi nepřesný, pokud jde o uskutečnitelnost. Jediné oblasti, které jsou jasně definovány, se vztahují k obětem očekávaným od zaměstnanců a místní oblasti.
Také vyzýváme Komisi, aby zajistila, že s každým přijatým opatřením týkajícím se finanční uskutečnitelnosti souhlasí zaměstnanci i jejich zástupci, což se v minulosti vždy nedělo. Pokud jde o zabezpečení budoucnosti Opelu v Evropě, znovu žádáme, aby budoucí projekty byly v souladu s kritérii hospodářské a průmyslové proveditelnosti v evropském rámci, aby se předešlo opakování situací, jako je tato, a aby bylo zajištěno, že evropský automobilový průmysl bude inovativním a udržitelným odvětvím.
Občané, kteří naše diskuse a rozhodnutí o vozidlech budoucnosti sledují, si stále přejí cestovat v bezpečnějších, pohodlnějších a udržitelnějších vozech, které vyhovují evropským normám vysoké kvality, na kterou si již zvykli. Proto si také přejí to, aby v budoucnu na těchto autech pracovali evropští pracovníci.
Seán Kelly
Paní předsedající, předně bych se svými belgickými kolegy rád zdůraznil, že se věnuji zaměstnancům společnosti Dell v mém volebním obvodu, kteří přišli o svá pracovní místa, když se továrna přemístila do Polska. Rozumím jejich situaci naprosto přesně. Z vlastní zkušenosti bych je upozornil na několik věcí.
Zaprvé, je naprosto nezbytné, aby byla pomoc aktivována co nejrychleji, protože jakmile začnou hodiny odtikávat, Komise má ruce svázané a bez právních předpisů nezmůže nic a mít je ještě nějaký čas nebude, jestli vůbec.
Zadruhé, veškerá podpora musí být zaměřena na zaměstnance, ne aby se zaměstnanci přizpůsobovali předem určeným kurzům. To je naprosto zásadní. Sám se momentálně zabývám zaměstnanci Dellu a jejich konkrétním případem. Takže bych kolegovi Ivu Beletovi a ostatním řekl, že by mohlo být zajímavé sejít se a vyměnit si zkušenosti. Plně tento proces podporuji.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Chci začít třemi zásadními otázkami. Jaká je budoucnost evropské průmyslové politiky? Jakým směrem se ubírá konkurenceschopnost evropského hospodářství? A konečně, co se stane s evropskou pracovní silou a kvalitou života evropských občanů?
Začátkem tohoto roku dosáhla míra nezaměstnanosti v EU 10 %. V zemích, jako je Lotyšsko a Španělsko je to 20 %. Proto jsem přesvědčena, že je to tak důležité téma. Také je to důvodem, proč se domnívám, že v případě evropské nadnárodní společnosti, kde začíná probíhat proces restrukturalizace, je důležité, aby do konzultačního procesu byly zapojeny odbory z ostatních členských států jako součást Evropské rady zaměstnanců, a nikoli jen ze státu, kde má daná společnost sídlo. Jsem přesvědčena, že Vy, jako komisař pro zaměstnanost a sociální záležitosti, nebo ten, kdo přijde na Vaše místo po Vás, může toto opatření zavést.
Ilda Figueiredo
(PT) Paní předsedající, společnost Opel měla velkou továrnu v Portugalsku a zaměstnávala dohromady téměř 2 000 lidí. Továrnu však zavřela, zanechala výroby v Portugalsku a přestěhovala se do Španělska. Výsledkem byly tisíce nezaměstnaných, kteří byli přímo nebo nepřímo strategií Opelu postiženi.
Je třeba říci, že společnost to neudělala kvůli mzdám, které jsou v Portugalsku nižší. Udělala to z důvodu zvýšení výroby, aniž by zvážila sociální důsledky svého rozhodnutí. Je tedy důležité mít na paměti historii Opelu a jednat při monitorování jeho činností účinně. Musíme mít na paměti to, že pokud jde o státní podporu pro nadnárodní společnosti, musíme podporovat průmyslovou výrobu, práva zaměstnanců a práva společenství v postižených oblastech a také musíme odborovým svazům a ostatním zástupcům zaměstnanců zaručit, že budeme zasahovat účinně.
Krisztina Morvai
Paní předsedající, zdá se, že hlavním zákonem globalizovaného neoliberálního kapitalismu je, aby malá skupina bohatých privatizovala zisk a státu připadly ztráty a škody, které musí zaplatit daňoví poplatníci, z nichž většina jsou chudí lidé.
Co to má společného se spravedlností? Co to má společného s morálkou? Nebo to nejsou koncepty, které se dají využít v souvislosti s ekonomikou? Není tento systém od základů špatný? A neměli bychom my, jako Evropský parlament a Evropská unie, začít přehodnocovat celou strukturu - celý systém jako takový?
Czesław Adam Siekierski
(PL) Paní předsedající, nejnovější ohlášení skupinového propouštění v členských státech EU, včetně toho od Opelu, jsou součástí širší vlny problémů, které v poslední době následkem hospodářské krize zažívá automobilový průmysl i jiná průmyslová odvětví. V souvislosti s problémy automobilového průmyslu bychom si měli položit následující otázku: abychom ochránili pracovní místa, je přijatelné automobilovým koncernům a dalším producentům poskytovat státní podpory? Za poslední rok nebo dva jsme měli mnoho příkladů takového státního protekcionismu rozšířeného na producenty různého zboží a také mnoho různých reakcí a rozhodnutí Evropské komise. To se setkalo s rozporným přijetím ze strany veřejného mínění. Na jedné straně bylo upozorněno na to, že takovéto podpory naruší hospodářskou soutěž na mezinárodním trhu. Na straně druhé bylo zdůrazněno, že proti zvyšující se nezaměstnanosti je nezbytné bojovat a, že státní podpora tomuto cíli zajisté slouží.
Podle mého názoru, v době hospodářské krize je v této oblasti potřeba flexibilnější politiky - politiky, na které se shodly členské státy a Evropská komise, a která je stejná jak pro toto, tak pro ostatní odvětví.
Jutta Steinruck
(DE) Paní předsedající, mám poznámku k tomu, co říkala paní poslankyně o tom, že zde není dost německých poslanců EP. Přestože jsem německá sociální demokratka, souhlasím s Vaší kritikou ministra Severního Porýní-Vestfálska, který je členem CDU, který řekl, že ho těší, že se jedná o továrnu v Antverpách a nikoli v Bochumi. My, němečtí sociální demokraté, jsme pro evropské řešení, jinými slovy pro plán navržený Evropskou radou zaměstnanců. Dovolte mi to jasně zopakovat: nemám ponětí, proč se němečtí konzervativci a liberálové této rozpravě vyhýbají.
Vladimír Špidla
člen Komise. - Dámy a pánové, debata se dotkla řady věcí, z nichž některé jsou, podle mého názoru, předmětem pro diskuzi pro příští Komisi. A ta diskuze bude nepochybně velmi hluboká: celková koncepce průmyslové politiky, celková koncepce státní pomoci a další věci.
Pokud jde o případ, který zde byl otevřen, jedná se o případ Opel, tak se nejedná o průmyslovou politiku jako takovou. Je zřejmé, že Komise se může pohybovat v rámci Smlouvy. A myslím, že mohu s jistým uspokojením prohlásit, že Komise až doposud využila všech možností, které jí Smlouva dala a využila je i způsobem, který nebyl zcela obvyklý. Mohu zmínit dvě schůzky, které navrhl můj kolega Günter Verheugen, kde členské státy diskutovaly situaci jako takovou, a to nepochybně do jisté míry umožnilo koordinaci přístupu. Stejně tak neobvyklé bylo posuzování plánů ex ante. Musím konstatovat, že struktura práva Evropské unie neposkytuje nějakou pevnou právní základnu pro takovýto postup. Přesto, vzhledem k významu věci, byl použit.
Pokud jde o otázky státní pomoci, žádná státní pomoc doposud není projednávána, žádný stát ji nenavrhuje a je na Komisi, aby posléze posoudila, zda se tato státní pomoc odehrává v rámci pravidel. A jsem pevně přesvědčen, že zde musí být co nejstriktnější přístup, protože nelze připustit, aby tato vážná rozhodnutí byla motivována jinými úvahami než ekonomickými, aby docházelo k tomu, že místo jisté soutěže podniků se odehrává soutěž států v jednotlivých subvencích. Komise z tohoto hlediska bude velmi přísně posuzovat plán státní pomoci a samozřejmě všechny okolnosti, které souvisí se státní pomocí.
Ve svém minulém vystoupení před asi třemi měsíci jsem zdůraznil, že uděláme vše proto, aby byla všechna pravidla konzultace se zaměstnanci dodržena. A to jsme také dělali a děláme. A nebudeme váhat před tím přijmout všechna opatření, která nám právní struktura Evropské komise dává. Myslím si, že můj kolega, který nastoupí, v tom nebude méně striktní.
Dámy a pánové, tento případ, myslím, otevírá celou řadu otázek, o kterých je třeba diskutovat, a myslím si, že také před Komisi staví povinnost maximálně využít všechny možnosti, které jsou v tomto směru dány.
Chci ještě zdůraznit poslední věc a řekl jsem to i ve svém průvodním projevu: pokud dojde k propouštění zaměstnanců - a zde v debatě bylo řečeno, že General Motors uvažuje o propuštění zhruba 8 až 10 tisíců zaměstnanců - pak se tato věc nebude týkat jenom Antverp, to je nepochybné. Komise opět použije a zmobilizuje všechny nástroje, které má k dispozici a které pro takovýto případ využívá. Mimo jiné i Evropský sociální fond a Evropský globalizační fond.
A budeme samozřejmě těmto věcem věnovat maximální úsilí tak, aby byly rozhodovány v těch nejkratších možných lhůtách. Zde ovšem je také aktivní role Parlamentu, protože teprve po projednání Parlamentem se návrhy, které byly navrženy Komisí, mohou stát skutkem.
Dámy a pánové, každá pomoc Evropské unie musí předem směřovat k lidem, a nikoli k podnikům, a to je také základním rámcem celkového našeho rozhodování.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 149)
Veronica Lope Fontagné  
Paní předsedající, dámy a pánové, chci vyjádřit soucit s rodinami lidí, které postihla ta nešťastná zpráva o uzavření továrny v Antverpách. Myslíme nejen na ty, koho postihne přímo ztráta zaměstnání, ale také na subdodavatelské společnosti. Továrna ve Figueruelas je v mém regionu Aragón, takže nás tato záležitost přímo zasahuje. Proto prosazujeme aktivní politiku pro automobilový průmysl, nové modely, které jsou k životnímu prostředí přátelštější a inovativní a vedou k vytváření nových pracovních příležitostí.