Hämeenlinnan yhteiskoulun 2B-luokka on ensimmäisestä luokasta lähtien kirjannut ylös lukemansa kirjat. Tuomelan koulun avoimessa oppimisympäristössä on pidetty tukkimiehen kirjanpitoa, mutta sen lisäksi jokaisesta luetusta kirjasta kirjataan ylös perustiedot ja ne myös arvioidaan.
– Me ollaan itse saatu valita, mitä luetaan. Jos on tosi ohut kirja ja vähän isoa tekstiä, sellaisia kirjoja pitää lukea viisi yhteen merkintään, kertoo luokkalaisista Elias Kentta.
Opettaja joutui keksimään lisää diplomeita
Jos luetut 1100 kirjaa jakautuisivat tasaisesti kaikkien 25 oppilaan kesken, olisi kaikilla luettuna 44 kirjaa.
Lähes kaikki ovat yltäneet kirjaston alaluokkalaisille suuntaamaan vaativimpaan lukudiplomiin eli 16 kirjan smaragdidiplomiin. Ensimmäisen safiiridiplomin saavuttaa jo neljällä luetulla kirjalla ja rubiinidiplomin kahdeksalla kirjalla.
Joukossa on kuitenkin myös sellaisia, joiden kirjamäärä on huomattavasti tätä suurempi. Siksi opettaja Helena Sannikka on itse joutunut keksimään lisää diplomeita, joita oppilaat voivat tavoitella.
Siiri Immosella on mennyt jo 70 kirjan raja rikki ja hän tavoittelee tämän kevään aikana opettajan lisädiplomeista 72 kirjan ruusukvartsidiplomia.
Aivan huimaan suoritukseen on yltänyt puolestaan Ville Tervasmäki, joka ei ensimmäiselle luokalle tullessaan osannut vielä lukea, vaan oppi taidon koulussa. Siitä huolimatta hän ehti ensimmäisen kouluvuoden aikana ahmia 80 kirjaa ja tänä vuonnakin on mennyt 20 kirjan raja rikki.
Lukeminen tarjoaa ilmaisia matkoja
Tokaluokkalaisille on lukuharrastuksen edetessä myös muodostunut mielipiteitä siitä, mitä hyötyä siitä on.
– Oppii lukemaan ja pääsee ilmaisille matkoille, tuumii Kalle Suoknuuti kirjojen tarjoamista nojatuolimatkoista.
– Kun lukee, ei tarvitse miettiä muuta. Lukeminen vie ajatukset muualle, on Elias Kentta havainnut.
Siiri Immonen ja Senni Seppä kertovat pitävänsä kirjoista, joissa tapahtumat etenevät, eivätkä pyöri koko ajan samaa rataa.
– Arvoitukset ja sadut ovat ihan kivoja, Siiri Immonen lisää.
25 hiomatonta timanttia
Opettaja Helena Sannikka luonnehtii luokkaansa 25 hiomattomaksi timantiksi.
– Tämä on ihan huippuporukkaa. Kun oppilaat menevät ensi syksynä kolmannelle luokalle, viestitän uudelle opettajalle, että lukuharrastus on hyvässä vauhdissa ja toivottavasti se myös jatkuu.
Kirjoja on voitu lukea sekä koulussa että kotona. Esimerkiksi ruokailun jälkeen muita odotellessa oppilailla on usein mahdollisuus tarttua kirjastoautolta lainattuun kirjaan.
Koulussa on pidetty myös lukupiirejä, joissa ykkös- ja kakkosluokkalaisista koottu ryhmä lukee aina samaa kirjaa.
Koulun pihassa keskiviikkoisin käyvällä Bella-kirjastoautollakin on pantu merkille ahkerasti lukeva luokka.
– Tämä Tuomelan piha on ollut minulle lähes kaksi vuotta yksi vakiopysäkeistä. Nämä oppilaat ovat tulleet tutuiksi. Ja vaikka opettaja ei sitä itse sanokaan, niin kyllä lasten lukuaktiivisuus on paljon myös opettajasta kiinni, Niina Kuusniemi kirjastoautolta kertoo. HäSa