

Perjantaina helmikuun 17. päivänä Helsingin Virgin Oil. Co:ssa keikan heittävää hollantilaisduo Urfaustia voi hyvällä omatunnolla kutsua blackmetallin outolinnuksi. Reilun kymmenvuotisen uransa aikana bändin neljä pitkäsoittoa ja lukematon määrä pikkujulkaisuja ovat risteilleet musiikillisesti melko vaihtelevissa vesissä. Lo-fi -hengen, omaleimaisen äänimaailman ja tummahkon tunnelman lisäksi pysyvää levyillä on lähinnä ollut vain se, että mikään niillä ei ole pysyvää. Suomessa Urfaust on vieraillut aktiivisesti, ja kun äijät nyt tänne rituaaleineen taas pian palaavat, tarttui Imperiumi härkää sarvista ja selvitti bändin rumpali VRDRBR:lta, mistä tässä hommassa oikein on kyse.
Laitetaan kuitenkin alkuun perusasiat kuntoon ja selvitetään, mikä bändin keikoista tekee niitä rituaaleja, joiksi he itse konserttejaan tapaavat kutsua. VRDRBR aloittaa kertomalla kuinka energiat keikoilla virtaavat vapaasti ja bändin tekeminen lavalla sisältää rituaalisia elementtejä. Musiikki tuo luonnollisesti oman osuutensa tunnelmaan:
– Monotonisesti soivat rummut, toistuvat kitarasoundit sekä ahdistuksen täyttämä laulu saa sekä meidät itsemme että yleisön transsinkaltaiseen olotilaan. Tämä cocktail on aika mukava. Siinä pitää vain laittaa silmät kiinni ja antaa virran viedä.
Mainitsit tuon transsimaisen olotilan. Mitä tunnetiloja itse käyt keikalla läpi?
– Aivan kaikkea: euforiaa, ahdistusta, jännitystä, päättäväisyyttä. Kaikki sekoittuu keskenään ja olen valmiina kaikkeen – now or never, VRDBR jatkaa.
Tämähän kuulostaa kieltämättä aika mielenkiintoiselta. Kun itse en bändiä koskaan ole elävänä nähnyt, jatkan kysymällä mitä kaltaiseni Urfaustin vielä korkkaamattoman tulisi keikalta odottaa?
– Soitamme muutaman biisin ja katsomme mihin tunnelma vie. Emme oikeastaan enää jaksa asettaa itsellemme mitään odotuksia. Niistä ei ensinnäkään ole mitään hyötyä ja toiseksi, ne nostavat yleensä riman liian korkealle. Tule avoimin mielin, ilman odotuksia ja nauti setistä.
Urfaustin musiikki ei ole ihan helpoimmasta päästä, vaan vaatii auetakseen kärsivällisyyttä ja keskittymistä. Pistääkö Urfaust kuulijalle tarkoituksella hieman haastetta, jotta äänimaailmaan pystyy sukeltamaan sisään?
– Me teemme tätä musiikkia ensisijassa itsellemme ja itseämme me aika paljon haastamme luomisprosessin aikana. Jokainen levy on luotu omassa mielentilassaan ja eri lähtökohdista – ja jopa eri paikoissa. Kuulijalle musiikkimme voi olla hieman vaikeaselkoista, mutta omia demonejamme me tässä ajamme pihalle.
VRDRBR jatkaa kertomalla että Urfaustin maailmaan sukeltaminen pää edellä saattaa olla kuulijalle hieman hankalaa, koska heidän luomansa maailma on aika monimutkainen, eikä oikeastaan edes ole ulkopuolisille tarkoitettu:
– Siksi ymmärrän täysin, että ihmiset eivät pidä meidän musasta – tai jopa vihaavat sitä, VRDRBR toteaa.
Bändin soundimaailma levyillä on vaihdellut laidasta laitaan. Kappalemateriaalistakin löytyy kaikkea raskaan metallin ja meditatiivisen musiikin välistä. Onko suunta kuitenkin ollut selvillä ja kehityskulku määrätietoista vai tuleeko se musa vain sillä tavalla kuin on tullakseen?
– Itse asiassa molempia. Olemme vuosien aikana rakentaneet ja purkaneet soundiamme, olemme kokeilleet erilaisia juttuja ja palattu takaisin perusasioihin. Erilaisten ratkaisujen kokeileminen on sitä, mistä me pidämme ja sen mukana polkua mennään minne se vie. En kuitenkaan näe järkeä tehdä uutta Geist Ist Teufelia (bändin debyytti vuodelta 2004, -toim.huom.), koska se on jo kertaalleen tehty. Meiltä kysytään usein, että koska teemme toisen samankaltaisen levyn. Siihen on helppo vastata: EI KOSKAAN.
Genrellisesti Urfaust on määritetty blackmetallin eri alalajeihin. Se on kuitenkin aika selvä että yksiselitteistä lokeroa Urfaustille ei ole olemassakaan. Mutta onko edes pakko olla? Kuinka väsynyt olet itse selittämään mihin laatikkoon Urfaust kuuluu?
– Ihmiset ovat vain sellaisia, että jos jotain ei voi määrittää kategorialla, siitä tulee jostain syystä todella epämukava olo. Me kutsumme itseämme black metal -bändiksi, koska uskomme meidän olevan sitä, VRDRBR selittää.
Sitä tarkempaa lokeroa onkin aikojen saatossa haettu melko monenlaisin viritelmin. VRDRBR jatkaa:
– Ymmärrän ihmisiä ketkä määrittävät meidät doomiksi tai erilaisiin experimental -tyyleihin. Meitä on myös kutsuttu death rockiksi, drone noiseksi ja jopa ripauksella okkultista tatsia soivaksi gothwave-punkiksi. Heheheh. Itse emme oikeastaan enää välitä. Ihmiset saavat kutsua meitä miksi haluavat, se ei oikeastaan muuta meidän omaa näkemystä.
Mitä Urfaustin ytimestä puhtaan musiikillisesti sitten löytyy?
– Suurimmat vaikutteemme ovat olleet Isengard ja Burzum. Molemmat meistä pitää kuitenkin musiikista ylipäätänsä, joten esimerkiksi Laibach ja Arvo Pärt ovat tuoneet omat vaikutteensa. Suhtaudumme musiikkiin aika avoimin mielin ja vaikutteita voi tulla ihan mistä tahansa. Myös musiikkimaailman ulkopuolelta, VRDRBR selvittää.
Pystyssä Urfaust on ollut vuodesta 2003 ja yhä kaksikko jaksaa tätä hommaa painaa. Mikä saa miehen jatkamaan tätä vuodesta toiseen?
– Ystävyys ja aiemmin mainitsemani tarve ajaa demoneita sisältämme. Me molemmat suhtaudumme musiikkiin samalla intohimolla ja tämä on se mitä me haluamme tehdä. Niin kauan kuin meistä tuntuu tältä, homma jatkuu, VRDRBR julistaa.
Suomessa Urfaust on tosiaan vieraillut useita kertoja, viimeksi muutaman vuoden takaisessa Steelfestissä. Miten yleisö täällä eroaa esimerkiksi teidän kotimaanne, Alankomaiden vastaavasta?
– Suomalainen yleisö on todella lojaalia ja omistautunutta. Täällä arvostetaan äärimetallia ja muutenkin tuetaan aktiivisesti underground-skeneä. Suomalainen yleisö ei sisällä näitä sosiaalisen oikeudenmukaisuuden sotureita, mitä löytyy esimerkiksi Hollannista. Näitä jotka jaksavat valittaa ihan kaikesta. Suomessa meitä on tuettu ihan alusta lähtien ja yleisömäärä tuntuu nousevan, VRDRBR kertoo.
Juuri menneen Turku Saatanalle V -tapahtuman peruutusten valossa VRDRBR:n käsitys Suomen SJW-tilanteesta ei ihan pitä paikkaansa, mutta jätetään se nyt korjaamatta, ja siirrytään hieman helpommin sulavaan aiheeseen. Urfaust on monessa yhteydessä ylistänyt myös suomalaista olutta ja täkäläisiä juomatapoja. Meillä on siis jotain yhteistä, vai?
– Ehdottomasti. Suomalaiset ylistävät rentturituaalia ja tätä ei voi kuin arvostaa, VRDRBR päättää naurahtaen.
Jos siis haluat todistaa hieman erilaisen musiikillisen elämyksen ja ylistää VRDRBR:nkin arvostamaa rentturituaalia, Imperiumi.net suosittelee sinua saapumaan Helsingin Virgin Oil Co. -soittoravintolaan perjantaina 17. helmikuuta, jossa pääesiintyjä Urfaustin lisäksi lavalle nousevat kotimaiset Totalselfhatred, Kyy ja Teloch. Siellä nähdään.
Lisäkuvia Urfaustista löydät täältä.