Hei! Kirjoittelen taas tänne kun en tiedä missä muualla saisin ilmaistua itseäni. Olen mieleltäni sairas. Minua vaivaa todella voimakas yksinäisyyden tunne ja jonkun kaipuu. Siksi sanoin että olen sairas koska minulla on tyttöystävä, perheenjäseneni ovat elossa sekä minulla on paljon kavereita ja kaikesta huolimatta tunnen valtavaa yksinäisyyttä sekä en koe tulevani kuulluksi hädältäni. Hukkumisen tunne olotilani kanssa on läsnä päivittäin. Asun tyttöystäväni kanssa yhdessä mutta pitkään on tuntunut ettemme ole henkisesti lähellä toisiamme vaan todella etäällä usein sekä saamme riidan pienestäkin asiasta. Usein niin että hän tiuskii tai raivostuu ja minä otan taakan kantaakseni ilman että rähähdän takaisin, vahvuutta vai heikkoutta vai molempia? Olemmeko menettäneet alkuhuuman lopullisesti ja pidämmekö toisiamme itsestäänselvyyksinä?
Sinun täytyy olla kirjautuneena, että voit vastata tähän aiheeseen.