Toimintaympäristön muutokset pakottavat yritykset arvioimaan alan toimintaedellytyksiä, eikä tilanne ole mitenkään kehuttava. Kilpailu kovenee koko ajan, ja metsäverotuksen muutos osuu pahimmilleen pahentamaan Suomen tuotannon kriisiä.
Mekaaninen puunjalostus on matalan jalostusasteen teollisuutta ja siksi omiaan teollistumisen alkupään portaaksi vähemmän kehittyneissä talouksissa. Matalan jalostusasteen tuotannon katteet ovat kuitenkin alhaiset, ja kannattavuus on suoraan riippuvainen raaka-aineen eli metsäteollisuuden kohdalla tukkipuun hinnasta.
Vaikka tukkipuun hinta onkin Suomessa laskenut tänä vuonna, antaa Baltian maiden ja Venäjän tuotanto kuitenkin niiden metsäteollisuudelle kilpailuedun. Suomessa hintojen laskun voi sitä paitsi odottaa jäävän tilapäiseksi, vuonna 2006 voimaan tulevan metsäverotuksen muutoksen pelätään nostavan tukkipuun myyntihintoja.
Aikaisemmin Suomen metsäteollisuus pärjäsi korkeampien materiaalikustannustensa kanssa panostamalla tuotannon automaatioon. Suomen teollisuudella oli myös paremmat yhteydet vientimarkkinoille, ja esimerkiksi Venäjän tuotanto oli paitsi poliittisten rajojen myös heikkojen ja epävarmojen kuljetusyhteyksien takana.
Automaatiosta tuotantokustannuksiin saatu etu ei kuitenkaan yksin riitä, ja kilpailijamaat ovat ottamassa tätäkin etumatkaa kiinni. Samaan aikaan Venäjän olojen asteittainen vakiintuminen helpottaa tuotannon perustamista halvemman raaka-aineen lähteille Venäjän Karjalaan. Tuotanto Venäjällä myös estää Suomen tuotantoa hyödyntämästä Venäjän halvemman raakapuun tuontia Suomen teollisuuden käyttöön, koska kuljetuskustannukset ovat tukkipuun kaltaisessa bulkkitavarassa huomattavat.
Metsäteollisuuden sopeutuminen kilpailuun siis jatkuu. Mikäli raakapuun hinta ei laske paremmin Venäjän ja Baltian hintatasoa vastaavalle tasolle tai työvoima- ja energiakustannuksia ei saada vastamaan kilpailijamaiden tasoa, vaatii tuotannon pitäminen kannattavana jalostusasteen selkeää nostamista. Sahatavaran vieminen esimerkiksi hirsimökkeinä tai vanerin muotoilu huonekaluiksi ovat tavallisimmin ehdotettu tapa nostaa puun jalostusastetta ja jalostustoiminnasta kansantalouteen kertyvää hyötyä.
Yksi Aarikka ja Honkarakenne eivät kesää tee, mutta kelpaavat erinomaisesti tiennäyttäjiksi kohti kehittyneempää puunjalostusteollisuutta. Ei kai pitäisi olla mahdollista, että puun jalostaminen ei pääosin metsän peittämässä Suomessa kannata.