Kaitīgo profesiju saraksts - īsumā par svarīgo. Informācija darbiniekiem un darba devējiem
Saskaņā ar statistiku, mūsu dienās 2007.gadāKrievija no vairāk nekā 12 miljoniem cilvēku nodarbina rūpniecības nozarē, vairāk nekā 5 miljoni (apmēram 40%) strādā uzņēmumos, kas saistīti ar kaitīgu ražošanu. Tie ir jebkura krāsaino un dzelzs metālu, kalnrūpniecības, dažāda veida inženierijas (ekonomikas, traktoru, celtniecības un ceļu) ražošana, būvmateriālu ražošanas uzņēmumi, mežizstrāde un daudzi citi. Pastāv viss kaitīgo profesiju saraksts, kuru darbiniekiem ir palielināts traumu un arodslimību risks.
Kādi ir šie kaitīgie faktori? Tie tiek saprasti kā profesionālās darbības apstākļi, kas var izraisīt darbspēju samazināšanos, saindēšanās risku un arodslimību parādīšanos, kas savukārt var radīt ilgtermiņa nelabvēlīgu ietekmi uz veselību, tostarp neveselīgu pēcnācēju rašanās risku.
Kaitīgie ražošanas faktori ir sadalītiražošanas vides faktori un faktori, kas saistīti ar darba procesu. Ražošanas vides kaitīgie faktori ir fizikāli (augsta un zema temperatūra, putekļi, troksnis, vibrācija), ķīmiska viela (gāzēšana, kaitīgu piemaisījumu ieelpošana uc) un bioloģiskā daba. Bioloģiskie faktori, pirmkārt, ietver patogēno mikroorganismu infekcijas risku, tuberkulozes bacillus un citas bīstamas vīrusu infekcijas, kas pakļautas darba ņēmējiem medicīnas un veterinārajā jomā.
Darba procesa nelabvēlīgie faktori ir fizisko vai nervu slodžu (augsta darbaspēka intensitāte) palielināšanās.
To kaitīgo profesiju saraksts ir ļoti plašsir oficiāli apstiprināts dokuments un paredz vairākus papildu pabalstus un kompensācijas par kaitīgu produktu ražotājiem. Saskaņā ar Krievijas Federācijas tiesību aktiem šādiem darbiniekiem ir tiesības:
1 Maksas papildu atvaļinājums, ko piešķir katru gadu periodā vismaz 6 darba dienu laikā (līdz 36) vai vairāk, ja to pieprasa iekšējo politiku uzņēmumā. Juridiskais pamats šo svētku ir "saraksts ražošanas iekārtu, darbnīcām, profesiju un darbu ar kaitīgiem darba apstākļiem, darbu, kas dod jums papildu atvaļinājumu un īsāks darba laiks", kas tika pieņemta ar Rezolūciju Valsts PSRS komitejas 1974. gada (N 298 / P 22), un, ja nav citu oficiālu darbību, šajā jomā joprojām ir galvenais reglamentējošais dokuments. Šis saraksts ir priviliģētie profesiju apstiprinātas atsevišķu nozaru un veikaliem, un satur arī sarakstu ar bīstamo profesiju, kopsummu visiem nozarēs.
Darba devējam nav tiesību atteikties no darba ņēmējapiešķirt šādu atvaļinājumu vai atlaist darbinieku no atvaļinājuma, turklāt papildu atvaļinājums jānodrošina katru gadu, un to nedrīkst aizstāt ar naudas kompensāciju. Galvenās darbinieku kategorijas, kam ir tiesības uz šādu atvaļinājumu, ir personas, kas nodarbojas ar pazemes darbiem vai atvērtu darbu kalnu karjeros, radioaktīvi piesārņotās zonās, veselības aprūpes darbiniekiem, veterinārārstiem.
2. Saīsināts darba laiks, kā arī pārtraukumi atpūtai un apkurei.
3. Darba samaksa lielākā apmērā, kā arī kompensācija par sarežģītiem darba apstākļiem.
4. Individuālās aizsardzības līdzekļi, medicīniskā barošana, piena piegāde.
5 Regulāras medicīniskas pārbaudes, kas obligāti jāveic uz darba devēja rēķina jebkura veida īpašumtiesībām. Pieņemot kandidātu, darba devējam ir pienākums organizēt darbinieku iepriekšēju profilaktisko medicīnisko pārbaudi, lai noteiktu iespējamās kontrindikācijas šāda veida darbam un brīdinātu kandidātu par nelabvēlīgu darba spēka faktoru klātbūtni. Pretējā gadījumā atbildība par iespējamo darbinieka zaudējumu sakarā ar materiālās kompensācijas izmaksu un citām sekām ir pilnībā atkarīga no darba devēja. Kaitīgo profesiju saraksts paredz vairākus veselības traucējumus, kuros viena vai otra darbība ir kontrindicēta.
6. Pensijas aprēķināšanas periods. Šajā gadījumā jāatzīmē, ka personas, kas iekļauti sarakstā bīstamo profesiju, lai apstiprinātu žēlastību izdienas nepieciešams, lai būtu darbgrāmatā ierakstu nosaukuma pozīcijas stingrā saskaņā ar oficiāli pieņemto klasifikāciju, lai izvairītos no pārpratumiem, un atcerēties, ka žēlastība stāžs aprēķina faktiski nostrādātajām stundām laiks. Tas ietver darba laikposmus, kad attiecīgajos apstākļos darbinieks bija puse vai vairāk darba dienu.