Par zaļāku ekonomiku
- Bulgarian (bg)
- Czech (cs)
- Danish (da)
- German (de)
- Greek (el)
- English (en)
- Spanish (es)
- Estonian (et)
- Finnish (fi)
- French (fr)
- Hungarian (hu)
- Icelandic (is)
- Italian (it)
- Lithuanian (lt)
- Latvian (lv)
- Maltese (mt)
- Dutch (nl)
- Norwegian (no)
- Polish (pl)
- Portuguese (pt)
- Romanian (ro)
- Slovak (sk)
- Slovenian (sl)
- Swedish (sv)
- Turkish (tr)
Indian farmer Image © EEA/John McConnico
Pirmajā mirklī apdraudēto sugu liktenis var šķist ļoti attālināts no ekonomikas. Taču, ielūkojoties ciešāk, sākam izprast saikni starp abiem. Dabas sistēmas "laba veselība" ir mūsu sociālo un ekonomisko sistēmu "labas veselības" priekšnosacījums. Vai var apgalvot, ka sabiedrība plaukst un zeļ, ja tā ir pakļauta gaisa un ūdens piesārņotībai un cieš no saistītām veselības problēmām? Tāpat arī, vai sabiedrība var "funkcionēt", ja lielai daļai cilvēku nav darba vai viņi nevar nopelnīt iztiku?
Neskatoties uz nepilnībām un nenoteiktībām mūsu izpratnē, varam redzēt, ka mūsu pasaule izmainās. Pēc 10 000 relatīvas stabilitātes gadiem vidējā temperatūra pasaulē paaugstinās. Lai gan Eiropas Savienības siltumnīcefekta gāzu emisijas samazinās, no cietajiem kurināmajiem atmosfērā izdalās lielāks apjoms siltumnīcefekta gāzu nekā mūsu zeme un okeāni var absorbēt. Daži reģioni ir neaizsargātāki pret potenciālo klimata pārmaiņu ietekmi — un bieži tās ir valstis, kas vismazāk gatavas piemēroties jaunajiem klimata apstākļiem.
Tā kā uz planētas dzīvo vairāk kā septiņi miljardi iedzīvotāju, cilvēkiem noteikti ir loma šo pārmaiņu vadīšanā un paātrināšanā. Faktiski mūsu pašreizējais patēriņa un ražošanas līmenis var nodarīt tādu kaitējumu apkārtējai videi, ka riskējam padarīt kopējās mājas dzīvošanai nepiemērotas daudzām sugām, tostarp paši sev.
Daudzi cilvēki jaunattīstības valstīs cenšas sasniegt dzīves līmeni, kas būtu līdzīgs attīstītajām valstīm, un tas var radīt papildu spriedzi dabas sistēmām.
Mēs zaudējam globālo bioloģisko daudzveidību līdz šim nepieredzētā ātrumā. Izzušanas ātrums var pat tūkstošreiz pārsniegt dabisko izzušanas ātrumu. Viens no galvenajiem cēloņiem ir dzīvotņu iznīcināšana.
Lai gan kopējā mežu platība Eiropā pēdējo gadu laikā ir palielinājusies, globālā līmenī situācija ir atšķirīga. Apvienoto Nāciju Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas aplēses liecina, ka katru gadu tiek izcirsti aptuveni 13 miljoni hektāru pasaules mežu (aptuveni Grieķijas teritorijai līdzvērtīga platība) un platības tiek pārveidotas citam zemes izmantošanas veidam, piemēram, ganībām, raktuvēm, lauksaimniecībai vai pilsētattīstībai. Un meži nav vienīgās apdraudētās ekosistēmas. Cilvēku darbības dēļ risks skar daudzas citas dabiskās dzīvotnes.
Turpmākā virzība: iekļaujoša zaļā ekonomika
Laikā, kad miljardiem cilvēku galvenās ikdienas rūpes ir pārtikas sagādāšana un bērnu skološana, cerot uz labāku nākotni, daudziem ir gandrīz neiespējami izvairīties no īstermiņa risinājumu izmantošanas, ja vien viņiem netiek piedāvātas citas, labākas iespējas …
Ir skaidrs, ka mūsu ekonomiskajai darbībai nepieciešami dabas resursi. Taču tas, ko varētu uztvert kā dilemmu — izvēle starp vides saglabāšanu un ekonomikas attīstību — faktiski ir maldinoša. Ilgtermiņā ekonomiskā un sociālā attīstība nosaka ilgtspējīgas dabas resursu pārvaldības nepieciešamību.
2011. gada beigās Eiropas Savienībā bez darba bija katrs desmitais cilvēks. Šis skaitlis aptvēra vairāk kā katru piekto gados jaunu cilvēku. Bezdarbs rada smagu spriedzi cilvēkiem, ģimenēm un sabiedrībai kopumā. 2010. gadā gandrīz ceturtā daļa ES iedzīvotāju saskārās ar nabadzības vai sociālās atstumtības risku. Globālie nabadzības līmeņi ir vēl augstāki.
Mūsu pašreizējos ekonomikas modeļos nav ņemti vērā daudzie ieguvumi, ko nodrošina veselīga apkārtējā vide. Iekšzemes kopprodukts (IKP) — visbiežāk izmantotais ekonomikas rādītājs, kas raksturo valsts attīstības līmeni, dzīves līmeni un stāvokli attiecībā pret citām valstīm — ir balstīts uz ekonomiskās darbības rādītājiem. Tajā netiek ņemta vērā cena, ko sabiedrība un katrs no mums maksā par ekonomiskās darbības blakusproduktiem, piemēram, gaisa piesārņojumu. Tieši pretēji, veselības aprūpes pakalpojumi, kas tiek sniegti tiem, kas cieš no elpceļu saslimšanām, tiek iekļauti kā pozitīvs ieguldījums IKP.
Izaicinājums ir atrast, kā varētu pārveidot savus ekonomikas modeļus tā, lai nodrošinātu izaugsmi un uzlabotu dzīves kvalitāti visā pasaulē, nenodarot kaitējumu apkārtējai videi, vienlaicīgi aizsargājot nākamo paaudžu intereses. Šim risinājumam dots nosaukums "zaļā ekonomika".
Lai gan pats jēdziens izklausās vienkāršs, idejas pārvēršana realitātē ir daudz sarežģītāka. Skaidrs, ka nepieciešama tehnoloģiskā inovācija. Taču tas prasa arī virkni citu izmaiņu veidā, kā organizējam uzņēmumus, veidā, kā plānojam pilsētas, veidā, kā transportējam cilvēkus un preces, veidā, kā dzīvojam.
Ja tas būtu jāizsaka, izmantojot uzņēmējdarbības terminus, mums ir jānodrošina ilgtermiņa ilgtspēja visās labklājības radīšanas jomās: dabas kapitālā, cilvēku kapitālā, sociālajā kapitālā un saražotajā kapitālā, kā arī finanšu kapitālā. Zaļās ekonomikas jēdzienu var izskaidrot, arī izmantojot šos atšķirīgos, taču savstarpēji saistītos kapitālus.
Izvērtējot savu lēmumu izmaksas un ieguvumus, mums jāvērtē ietekme uz visu kapitālu rezervēm. Ieguldījumi ceļos un rūpnīcās var palielināt saražoto kapitālu, taču tie var arī graut mūsu kopējo bagātību, ja tie ir saistīti ar mežu (daļas no mūsu dabas kapitāla) iznīcināšanu vai kaitējumu sabiedrības veselībai (daļai no mūsu cilvēku kapitāla).
Iespējas nākotnē
Izmaiņas mūsu dzīves, ražošanas un patēriņa modeļos faktiski atver jaunu iespēju pasauli. Izdevumā "Signāli 2012" sniegts pārskats par šodienas situāciju, kādā atrodamies tieši 20 gadus pēc 1992. gada Zemes samita Riodežaneiro, Brazīlijā. Tajā apskatīta ekonomikas un vides saistība, un skaidrots, kāpēc nepieciešama "zaļāka" ekonomika. Sniegts arī īss ieskats par pieejamo iespēju daudzveidību.
Nav tāda viena risinājuma, kas palīdzēs nodrošināt ātru pāreju, vai viena risinājuma, kas derētu visiem. Runājot par kopējiem vispārējiem efektīvas atkritumu pārvaldības mērķiem, Grenlandes atkritumu pārvaldībā, droši vien, jārisina pavisam atšķirīga reālā situācija uz vietas nekā Luksemburgas iestādēm.
Izšķirošā loma ir laikam. Šodien mums nepieciešami vides problēmu risinājumi ar mūsdienu tehnoloģiju palīdzību, paturot prātā, ka mūsu politikas un uzņēmējdarbības lēmumi pastāvīgi jāuzlabo un jāpielāgo, lai tie atbilstu pieaugošajai izpratnei par vidi un tehnoloģijas attīstībai. Taču jau tagad pieejami daudzi risinājumi. Un vēl vairāk risinājumu būs pieejami drīzumā.
Jautājums par izvēli
Visbeidzot, jautājums par izvēli — politikas izvēli, uzņēmējdarbības izvēli un patērētāju izvēli. Taču kā lai izvēlas labāko iespēju?
Vai mums ir informācija un rīki, kas nepieciešami, lai izstrādātu atbilstošas politikas? Vai mēs risinām problēmu "pareizajā" līmenī? Vai mums ir "pareizā" motivācija vai tirgus signāli, lai ieguldītu atjaunojamos enerģijas veidos? Vai uz precēm, kuras pērkam, ir "pareizā" informācija vai marķējums, lai mēs varētu izvēlēties zaļāku alternatīvu?
Tam, ko mēs zinām un laikam, kad iegūstam šīs zināšanas, būs izšķirošā nozīme, palīdzot dažādām kopienām izdarīt "pareizo" izvēli. Visbeidzot, zināšanas dos mums iespēju piedāvāt savus risinājumus un veidot jaunas iespējas, daloties savās zināšanās ar citiem.
Profesore Jacqueline McGlade,
Izpilddirektore
Vairāk informācijas
Permalinks
For references, please go to http://www.eea.europa.eu/lv/signali/signali-2012/raksti/par-zalaku-ekonomiku or scan the QR code.
PDF generated on 23.02.2017 08:55