Pçdçjâ tekstâ mçs centîsimies atbildçt uz jautâjumu: kas ir psihoterapija?
Protams, katrs no mums zina, ka psihoterapija ir ârstçðanas sistçma, kuras dizains ir radît garîgâs vai fiziskâs cieðanas. Psihoterapija vienlaikus ir sareþìîts process, tâ pati komanda ir mainît pacienta domâðanas veidu, un joprojâm pastâv uzvedîba, kas pacientam noteikti ir stabila. Psihologam ir pietiekami daudz zinâðanu, kas ïaus viòam uzzinât problçmu, ar kuru pacients cînâs, turklât pçc pacienta izpratnes viòð varçs izmantot pareizo ârstçðanas tehniku.
Psihoterapija ir ârkârtîgi nogurdinoðs process. Lai pacients spçtu tikt galâ ar savu problçmu, viòam ne tikai jârod reâls, bet arî jâreìistrç savas vâjâs puses, dusmas, bailes un nepatiku pret atseviðíâm sievietçm. Tâtad psihoterapija runâ ne tikai ar terapeitu, kurð redz pacientu aizmugurç, un saka, ka viss bûs formâ. Psihoterapija ir dîvaina saikne, kurâ psihoterapeits saòem labâku izpratni par mûsu interesçm, kâ arî par cieðanu avotiem.
Mçs bieþi dzirdam no citâm sievietçm, ka psihoterapija viòiem rada bailes. Ðâds izskatîðanas process tiek radîts, jo ikviens vçl joprojâm nav tâlu no psihoterapijas lîdz mûsdienâm. Un tâpçc mçs zinâm, ka, ja mçs nevaram kaut ko darît, tas kaut kâ baidâs.
Cik ilgi psihoterapija ilgst? Psihoterapijâ nepastâv stingras procedûras, kas nosaka, cik daudz psihoterapijas notiek. Katram pacientam, kurð ziòo ârstam, ir atðíirîga problçma, un tas, kas notiek iekðâ, prasa îpaðu pieeju. Un pat psihoterapeits svarîgas sanâksmes laikâ ir ïoti grûti noteikt, cik daudz ârstçðanas var veikt, bet to var tuvinât ar problçmu skaitu, ar kurâm tiek pieòemts, ka pacients ir psihoterapeits.Un droði vien var teikt, ka psihoterapija nozîmç, ka tiek mainîts veids, kâ domâ persona, kas ir terapijâ, un liek tai palîdzçt viòa garîgajâ dzîvç.