Hvis man vil danne sig et mere interessant billede af den glædelige regeringskrise i Sverige, skal man gå på blogs og Twitter. Kommentarer som den i rubrikken eller "Idag har vi sett att demokrati fungerar, att din röst har betydelse", "Sd vill alltså ha ett nyval och att det ska uppfattas som en folkomröstning om flyktingmottagandet från framförallt Syrien och Irak" og "Skulden för ev regeringskris vilar tungt på S! Deras avsaknad av statsmannamässigt uppträdande duger inte" og "Ber till gudarna att Regeringschefen har andra rådgivare än Sahlin. Om inte? Skjut mig." Hvor nødigt de end vil, begyndte en ny tid i Sverige i dag.
Löfvén vil selvfølgelig prøve at forhale sandhedens øjeblik lidt endnu ved at foreslå et sekskløver med ét på programmet, at tryne Sverigedemokraterna, men det svenske demokrati er begyndt at virke, der er ikke noget at gøre ved det. De kan presse pinen lidt ud, men den går ikke væk. Den Mondrian-agtige grafik nedenfor viser, hvor lidt det har virket i 77 år. Alle var tilsyneladende tilfredse med den begivendhedsløse politik, men så kom først masseindvandringen og derefter internettet med fire informationer og ytringer, og nu har de balladen, altså demokratiet.
Regeringskrisen er nemlig ikke den eneste svenske krise under opsejling mens landet er uden egentlig ledelse og menige Moderater kræver at den næste formand strammer indvandringen op. 74.347 asylsøgere er kommet ind indtil nu i år, 40.000 famliesammenførte, i asylsystemet sidder 77.344 og skal overvintre for 20 kroner om dagen. Velfærdsstaten skranter, bunden af kassen øjnes. Dertil kommer terror og risiko for sociale opløb. De kriseforstærkende muligheder er legio. De er blevet fremkaldt og forstærket af de gamle partiers barnagtighed og selvfedme, de kommer til at vare i nogen tid. SD har allerede fået skylden for det hele, men de har selv lagt dette tilrette i årevis og idag har Alliancens manglende samarbejdsvilje gjort situationen endnu værre. De nyder at se Löfvén hængt helt til tørre. To parlamenter: En sammenligning af bevægelserne i Riksdagen og Folketinget i 77 år.