Det giver nervøse trækninger i maven, når jeg tænker på corona og alt det, denne virus kan forårsage. Specielt hos mennesker, som er sårbare på en eller anden måde. Jeg kender faktisk en del sårbare mennesker – og jeg føler med dem. Er nervøse på deres vegne. Ja – også på egne vegne selvfølgelig – men – jeg synes ikke, jeg er helt så sårbar som mange andre.
Hvor jeg dog håber, at alle har forstået budskabet nu. Pas nu på os alle! Og lad os komme bedst muligt og hurtigst muligt igennem denne omgang 🙏
Jeg var til min halvårlige scanning i går eftermiddags. Skulle møde ind kl. 15.15 på Vejle Sygehus.
Det var faktisk ret ubehageligt at besøge sygehuset. Jeg mener jo ikke, situationen går mig så meget på – og mener, at jeg tager tingene ret roligt. Men jeg skal da hilse og sige, at jeg var ekstremt opmærksom under besøget. Var der nogen, der hostede? Var der nogen for tæt på? Og damen i elevatoren, der skyndte sig hen i det modsatte hjørne og satte tørklædet op til munden – hun gjorde mig lidt ked af det. Jeg skulle have ladet hende køre alene – men – ja jeg syntes jo fejlagtigt, at vi godt kunne være 2 i den store elevator.
Undervejs hjem tænkte jeg på, at jeg allerede skulle besøge sygehuset igen på mandag. Hvor jeg skulle have svar på scanningen. Og jeg kunne mærke – der i bilen – at det havde jeg faktisk ikke lyst til.
Så her til formiddag gjorde jeg noget, som jeg har svoret på, at jeg ikke vil.
Jeg gik ind på sundhed.dk og tjekkede, om der mon var kommet svar på min scanning. Hvis svaret lå der, kunne jeg jo spare min tur til Vejle på mandag.
Svaret var der. Det var kommet kl. 17.13 – 2 timer efter selve scanningen. Da blev jeg alligevel imponeret. Og jeg skyndte mig at læse svaret. Var der udvikling i kræften? Eller skulle jeg være heldig igen – og kræften stadig stod stille?
Jeg VAR heldig. Alt var uændret i forhold til seneste scanning. Puha. En stor sten væltede af mine skuldre, og jeg kunne trække vejret lidt lettere igen 👏
Så er der ro på den front det næste halve års tid 🙏🤞
Rigtig god corona-onsdag til alle – trods alt