Domāju, ka vairumam no mums ir skaidrs, ka Putina "krievu pasaules" adeptiem un homo sovieticus rases pārstāvjiem ir, maigi izsakoties, dīvains, ja ne pilnīgi greizs, redzējums uz pasauli tiem apkārt. Šodien es biju spiests par to kārtējo reizi pārliecināties. Paskaidrošu sīkāk.
Šorīt amerikāņu imperiālistu izveidotajā sociālajā tīklā Facebook, kuru man nesaprotamu iemeslu dēļ joprojām aktīvi izmanto arī vietējie antifašistu vates galvas (ar ko jums slikti Odņoklasniki vai Čeburnets, ja nākas izmantot nīsto amerikāņu pakalpojumus?), es ieraudzīju kādas Nadeždas Jemeļjanovas ierakstu, kurā viņa mudināja Krieviju ieviest bezvīzu režīmu ar Latviju, lai mēs (kā viņa pati raksta "mārrutku eiropieši") ieraudzīto to, cik labi tomēr ir dzīvot viņas etniskajā dzimtenē paraškā. Man par pārsteigumu zem ieraksta bija salasījusies vesela triecienbrigāde ar Putlera kulta līdzskrējējiem, kas vienā balsī gaudoja, cik slikti viss ir Eiropā un, cik debešķīga un attīstīta ir viņu iemīļotā paraša! Komentētāji dalījās savos viedokļos, par to, kura Krievijas pilsēta ir visskaistākā un, kurā dzīve ir labāka, nekā Latvijā.
Piemēram, lietotāja ar niku Lia Nova stāstīja par to, ka viņas draudzene vasarā esot ceļojusi no Rīgas uz Habarovsku un esot bijuši "vienkārši šokā" par to, cik labi ļaudis tur dzīvo. Par Maskavu, pēc viņas domām, vispār labāk paklusēt (tur acīmredzot tek ķīseļu upes, bet mājas ir no piparkūkām).
Pati ieraksta autore Nadežda tikmēr atminējās, kā viņas māsa reiz esot bijusi kādā nelielā pilsētā (23 000 iedzīvotāju) Sverdlovskas apgabalā. Miestā visi ceļi un mājas esot bijušas izremontētas, mākslinieciski izgleznotas, esot bijis daudz jaunu rūpnīcu.
Kāda cita komentētāja vārdā Aleksandra Timofejeva savukārt nespēja savaldīt orgasmu domājot par to, cik skaista ir Pskova (Pleskava). Dāmu kompānijai pievienojas arī kāds Oļegs Puhļaks, kurš papildus Pskovai kā savu sapņu zemi pieminēja arī Jaroslavļu – tur, esot pilns ar jauniešiem, cilvēki uz ielas smaidot.
Tikmēr kāds Marks Kozirenko atminējās kā reiz viesojies no somu imperiālistiem atspiestajā Karēlijā. Pēc krievu tautas ienākšanās šajā zemē sācies uzplaukums – iedzīvotāji bijuši apmierināti ar ceļu stāvokli un saviem ienākumiem, kas mēnesī sastādījuši aptuveni 1000 eiro uz rokas. Latvijā situācija viennozīmīgi esot daudz sliktāka, secināja Marks.
Diskusijai par kroni uzmetās kāds Vadims Deņisovs – viņš esot internetā netīšām atradis bildes no Noriļskas, pilsētas Arktikā ar 170 000 iedzīvotājiem. Savam komentāram viņš ir pievienojis pāris speciāli atlasītas un fotošopētas bildes no Noriļskas, ar komentāru – "lai ļaudis saprot, kas ir civilizācijas līmenis!"
Dīvainā kārtā ar Krievijas skaistumu saviļņotā pūļa komentāri mani nepārliecināja un es nolēmu ieiet mājaslapā Google Maps un pats ar savām acīm pārliecināties vai tik tiešām mūsu kaimiņi beidzot ir uzcēluši ilgi solīto laimes zemi, par kuru tik cītīgi ik vakaru stāsta ķiseļ TV.
Sākšu ar lietotājas Lia Nova teiksmaini aprakstīto Habarovsku, no kuras labklājības līmeņa viņas draudzene esot bijusi, citēju, "šokā!". Ieslēdzu Google Street View un redzu, Habarovska tiešām var šokēt, tiesa, ne šī vārda pozitīvajā nozīmē (skatīt attēlus lejā).
Tālāk aplūkoju ieraksta autores Nadeždas Jemeļjanovas paradīzi netālu no Sverdlovskas. Komentārā autore precīzu pilsētas nosaukumu neatstāja, tādēļ izvēlējos pēc izmēriem līdzīgi apdzīvotu vietu Sverdlovskas apgabalā – Sredņuraļsku. Vienu vāru sakot, krasota – ļepota. Dod dievs Nadeždai reiz uz turieni pārvākties. Pat, ja tas neizdosies tuvākajos gados, ticu, ka Nadežda, būdama laba vatņica, pēc nāves nonāks tieši Sredņuraļskā – paradīzes Muhosranskā.
Par nākamo pieturas punktu esmu izvēlējies Aleksandras un Oļega slavinātās pilsētas Pskovu (tā pati Pleskava vien ir) un Jaroslavļu. Arī šeit redzam apburošas ainas – šādi dzīvo dieva izredzētā tauta. Narod boganosec.
Savukārt šādi izskatās Marka piesauktā, pēc Maskavas okupācijas (labprātīgas pievienošanās PSRS, pardon my French) uzplaukusī Karēlija. Pilsēta Svetogorska (somu laikā Enso). Acīmredzams attīstības un jaunāko tehnoloģiju kalngals. Priekš kam Svetogorskas iedzīvotājiem NOKIA, ja var uzgriezt radiem Blagoveščenskā ar jaunāko YOTA Phone!
Noslēgumā aplūkosim Vadima Deņisova izloloto Noriļskas pilsētu – Krievijas ziemeļu pērli, tā teikt. Vietu, uz kuru es novēlu pārcelties ikvienam iepriekš minētajam Putina "krievu pasaules" adeptam. Daba, arhitektūra, klimats – šeit ir pilnīgi viss. Noriļska, tik tiešām ir pilsēta, kurā būtu jādzīvo ikvienam vatenim.
Jānis Rusofobovičs Rubenis