Один із найяскравіших прикладів шани до багатовікової національної культури зберігся на території Китаю, у провінції Сичуань. Майстерно виготовлені фігурки з цукрового сиропу все ще видніються тут чи не на кожному кроці. Навіть сьогодні на численних вуличках можна побачити майстрів цукрового живопису.
Мистецтво створювати хитромудрі фігурки з розтопленого цукру зародилося в часи династії Мін. Тоді це було ритуальним жертвопринесенням, майстри черпали своє натхнення у природи, тваринного світу або створювали картинки на релігійну тематику. Спочатку для створення малюнків використовувалися спеціальні форми, куди заливався цукровий сироп, проте пізніше китайські майстри навчилися віртуозно наносити зображення за допомогою невеликої бронзової ложки.
В першу чергу живописці є справжніми художниками, і не одразу беруть до рук ложку з сиропом. Спочатку вони вчаться швидко створювати малюнки на папері, а вже потім переходять безпосередньо до солодощів. Кожен штрих, кожен рух рукою повинен виконуватися дуже чітко та акуратно. Воно й не дивно, бо сироп застигає за лічені секунди і у митця немає права на помилку.
Китайські майстри для своїх картин використовують білий або коричневий цукор, малюнок формується на мармуровій дошці (яка виконує роль полотна). До застигаючої цукрової композиції кріпиться дерев'яна паличка, щоб відокремити льодяник від поверхні дошки. Такий карамельний сувенір коштує близько 1 юаня (30 центів). На пам'ять туристи можуть вибрати вподобаного дракона або птицю Фенікс (такі фігурки найбільш часто створюють майстри).
Нажаль, «цукрових» майстрів з кожним роком залишається все менше і менше. Підростаюче покоління більше цікавлять віртуальний світ та комп'ютерні ігри, тому продовжити тисячолітні традиції беруться одиниці.
Щоб привернути інтерес до карамельної живопису, цей вид мистецтва був внесений до переліку об'єктів нематеріальної культурної спадщини.
© Ружецька Анастасія