

Grillbloggen
|Grillbloggen har varit på utflykt!|
RFK Ikaros (Örebro) arrangerar sedan många tillbaka en trevlig och lättsam (för somliga mindre lättsam) serie med tävlingar som kallas Ikaros Cup. Klassen är F3B-T som innebär att vi använder en effektbegränsad vinsch med 400m lina över bryttrissa som startmetod. Vinsch är en roligare men något mera brutal startmetod än gummirep. Det gäller att grejerna sitter fast och att man vet hur stark vingen är, flyger man med träkärror är det lätt hänt att man drar lite för hårt med ett förödande vingbrott som följd. Denna tävlingskväll var det också ett gäng med elmotorer i nosen. Är detta en indikering på en ny trend, är det slut med vinschandet? Ingen siare vågade uttala sig om detta.
Arbetsuppgiften anpassas efter rådande förutsättningar så vi brukar flyga 6min på kvällstävlingarna och lite längre på helgtävlingarna. Nivån på piloterna som är med är spridd, det är allt ifrån piloter med medaljer ifrån VM till oss glada amatörer. Spridningen på flygplan är minst lika stor, allt ifrån enkla träflygplan till de modernaste F3B kärrorna. Men tävlingsformen är generös, man behöver definitivt inte ha det bästa flygplanet för att få bäst resultat, mer om detta senare.
På plats var vi två ifrån Arboga för att undersöka om termiken är lika bra i Örebro som hemma (hemma flyger vi ju som bekant 20min varje start), om piloterna är lika bra samt det viktigaste: Kan de grilla korv?
Frågorna är inte lätt att besvara. Men utifrån antalet deltagare är detta är populär tillställning, så något måste vara rätt. Efter kontrollräkning så var vi 19 piloter, några åskådare och en massa flygplan.
Det är farligt när det blir för mycket socialt umgänge och lite för lite flygande. Solen går snabbt ned så här i slutet av augusti, innan 3:e omgången var klar så började det skymma.
Några knorrade om att det kanske var dags att sluta, men några flitiga flygare hann påbörja omgång 4 så det var bara för resten att hänga på. Redan under 3:e omgången uppstod ett väderfenomen som definitivt var fullt ettablerat under 4:e omgången. Mer om detta senare.
När solen med bred marginal gått under horisonten och det sista ljuset försvinner till förmån av mörkret så samlas gubbarna i klubbstugan.
Resultat har sammanställas och vinnaren skall kåras! En inte helt ovanlig figur i dessa sammanhäng är Jocke Ståhl som lyckades med bedriften att flyga näst intill perfekt, av 1170 möjliga poäng så knep han 1169. Och detta med en kärra som hör mera till 80-talet än 10-talet, en Aquila. Bra gjort, ni som flyg Dopamin, Fosa och Supra borde tycka detta är pinsamt! Eller åtmindstånde fundera på om era investeringar är rätt gjorda?
Men Ståhl är ödmjuk när så behövs. Men mössan i hand tackar han för applåderna…
Men hur var det med grillningen då? Kass, inte en enda brikett kol glödde, inga korvar förtärdes. Det var ju en himla tur att en Wrap inhandlats på gyllen måsen innan ankomst till fältet. Men det är godare med korv på fältet.
Bättring Örebroare!
Termiken då, var den bättre? Det kräver ett eget inlägg om vädret vi flög i. Läs mera nedan:
|I går kväll på Ikaros Cup fick vi observera ett spännande väderfenomen, jag är inte riktigt säker på vad vi upplevde men har mina teorier och skulle vilja vädra dem. |
Förutsättningar:
Kalla nätter och varma dagar med en rejäl dos solinstrålning har de senaste dagarna gett bra termik med cumulus över hela himlen. Så var det även igår över mitt jobb i Hallstahammar, men himlen över Örebro var inte lika klar, markvinden var mellan 3-5m/s och ett tunnare cirrustäcke kom in ifrån väster. Detta cirrus täcke begränsade solinstrålningen och gjorde termiken svag. Termiken som släppte under kvällen var ofta över skogen eller vid övergång skog/åkermark.
Allt eftersom tävlingen fortsatte så stod solen lägre och lägre, det blev lite kyligt i luften och daggen la sig på vingarna. Att vi skulle få termik nu var föga troligt. Likväl så var vi ganska många som både flög tiden ut men även var tvungna att dyka bort höjd för att inte flyga för långe (6min uppgifter). Min observation var att i området framför (väster om) klubbstuga fanns det en hävning som kunde uppstå av två anledningar:
Värme hade ackumulerats och när solen gick ned så sjönk lufttemperaturen. Den varma marken kunde då avge värme till luften och en svag lugn termik uppstod. Jag har själv flugit i liknande förhållanden på höstarna med lätta segelflygplan, fenomenet är lokalt men uppstår gärna över skogsbeklädda höjder.
Alternativet är att när termiken avtog så blev vinden mera laminär eftersom markfriktionen skapade en gradient med nästa vindstilla på marken och förmodlig full vindstyrka över 300m. Vi flög mitt i denna gradient och det var en påtagligt, motvinden direkt efter urkoppling var högre än stallfarten på min SkyBird för jag kunde backa. Närmare marken var vinden svagare eftersom kärran jobbade sig framåt.
Just dessa förhållanden med laminär vind, en påtaglig gradient och framför allt en stabil luftmassa så uppstår våg. Och jag undrar om det inte vad som vi flög i.
Kul var det iallafall och även siste man hade en god chans att flyga full tid, bara man inte ödslade tid med att leta efter bättre stig samt gjorde onödiga svängar.
|Efter ett långt sommar uppehåll med både segelflygtävlingar och skalaträffar är äntligen grillkvällarna tillbaka. Vi blev nog en stund lite mätta på grillning när vi grillade ca 175hamburgare under skalaträffen.|
Men I onsdags så var det grillning igen. Och ingen grillning som helst, det var gourmetgrillning!
Som vanligt så börjar vi med att starta grillen, briketter som vi anser vara det bästa bränslet till en modellflyggrill tar ju en liten stund på sig att ge bra glöd. Å andra sidan så håller briketterna glöden bra hela kvällen så man kan varva grillandet med flygande precis som man vill.
No4 kom ut med en nygamal modell med ny motor. Han har ju lite svårt att bestämma sig om det skall vara förbränning eller el. Ena kvällen så lovordar han el och skall konvertera alla flygplan, tom Stampen har varit på tal. Mustangen har dock aldrig varit föremål för sådan styggelse. Andra dagar så är El bara skit, denna kväll började som en sådan dag.
Modellen i fråga var en elkonverterad Aircombat modell som efter setup haveri blivit återkonverterad till förbränning med en fabriksny blåtoppad ASP15. Motor skulle självklart köras in (+1p till el motorer). Att köra in motorer är träligt men det luktar gott om man kör 80/20 (recin). No4 fick i alla fall inte stå så nära grillen när motorn gick för det lät så illa.
Modellen kom till slut i luften, kanske skulle motorn körts in mera för den gick lite ojämnt och tjuvstannade i någon start. Men då den gick så gick den som en skollad råtta (+1p till 80/20). Tyvärr så slutade hela övningen med utelandning i en kornåker. Radiobortfall av okänd anledning (-1p till FrySky, -1p egenlödda lipol paket, -1p för förödande vibrationer pga 80/20). Med andra ord så vann elmotorn kvällens kamp.
Medan No4 förde oväsen så monterade Vindsurfaren ihop sin fina ElAva. Han fick snabbt sällskap en en AVAliknande bastard med ny elmotor i nosen.
Björta hade rotat djupt inne i garderoben och hittade sin BoT och rullade flinkt ut det blå HK repet. Eftersom No4 kvaddade som J21 så plockade han fram handlunsen. Så snart var det 4 segelkärror i luften, precis som det bör en fin Onsdags kväll ute på Arbogafältet.
Hur var det med gourmetgrillningen då?
Smörgrillade(i Al-folie) Karl-Johan svampar med inblandning av Kantareller som topping på Korven. Ibland lyxar vi till det på fältet, jag tvivlar på att Statoils räksallad gör korven lika god som denna svampmix!
|Årets första grillning!|
Nu är det sommar eftersom vi nu uppnått två viktiga kriterier för detta på Arboga fältet.
1 - Vi har grillat! Det var visserligen med näppe som vi lyckades, vad hade ju ingen kol. Men en snabb tur via Statoil på vägen ifrån jobbet löste den saken.
2 - Vi har flugit termik med träholkar! Och det var inte vilken termik som helst idag, det var otroligt fin termik denna kväll. Här är en bild på några termiskspanare:
Men nu skall vi inte gå händelserna i förväg, det var faktiskt inte säkert att vi skulle flyga termik idag. Dagen började nämligen med regn och det var mer eller mindre mulet hela dagen, några vågade sig dock ut till fältet. Anders började med EPP och motor i nosen, ett säkert kort. Jonas kastade F3K, att Jonas flyger F3K är inte samma sak som att det är termik. Det är nog så illa att majoriteten av hans kast inte fångas av uppvindar, jonas skyller på att han inte gillar att flyga så högt, vi andra tror han egentligen tränar inför den nya pylonklasen, F5K.
Anders gav snart upp sitt fladdrande i vinden, Epp är bra men inte när det blåser. Fram kom katapultrepet som införskaffades i vintras, detta rep är inte av guds nåde, slangdiametern måste vara 17mm och längden är bara 7,5m. Så Startförfarande är att man spänner tills skorna slirar mot marken och när man inte längre orkar så skjuts kärran iväg. Denna startmetod ger dock rätt hygglig höjd, mycket är tack vara 100m nylonlina och motvind. Med detta vågar inte vi andra i Arboga flyga. Våra vingar är inte konstruerade för dessa hangarfartygsstarter.
Som tur var kom Köpingsgänget ut och rädda dagen. Men ytterligare 3st träholkar kändes det berättigat att rulla ut det blå HK repet. Och tur var väll det. För precis lagom tills att repet var ute och alla monterat sina flygplan och korvarna låg på grillen så släppte en termikblåsa som sedan pulserade med ca 3min frekvens ifrån gamla kanalen. Alla kärror åkte upp i luften och ingen kom ned.
Där stod vi och bara njöt av den varma brisen, solen i nacken och flygplanen cirklande högre och högre. Någon mås kom då och då in i termiken men gjorde sig inte besväret att ligga kvar. En vråk hälsade på men ratade blåsan och gled norrut mot Arboga ån, kanske var han sen till middagen för det började Anders nu bli.
Precis lika plötsligt som termiken kom så försvann den, Anders som startade först skyndade sig ned och började packa ihop, middagen var ju redan på bordet.
Vi andra gled ut höjden vilket tog sin lilla tid. Vi var väldigt nöjda med flygningen, ingen hade klocka eller logger men flygtiderna var garanterat 20min+ för alla.
20min klubben, ifrån Vänster till höger:
- Anders Ankan, flög med en fin Icon 2
- Per Gee_bee, flög med SkyBird
- Göran Vindsurfan som delade flygplan(Gentle Lady) med Janne efter ett olyckligt vingståls haveri.
- Stefan med en Blue Phenix, Stefan är ett nytt ansikte för oss vi hoppas dagens termik kan locka dig tillbaka till Arboga
Fotograf är No4 som inte fick vara med i 20min klubben, accumulerad tid på alla flygningarna räknas inte.
/Grillmästaren som simultangrillade och åt Kabanoss samtidigt som kärran kurvades i snäva varv uppåt och uppåt.
|Inskolning till att bli veckans grillare (Vecka 30)|
Tidigare i år försökte sig Per N på att bli veckans grillare.
Per har vi ju bekantat oss med tidigare, men det är något med Per som vi inte vet om, han har en förmåga att DÖDA grillar.
Björns nya fina grill som vi vårdat så gott vi kunnat i den råa Arboga luften (ja, vi låter grillen stå utomus) har blivit bränd, den fina emaljen(vi kan väll lossas att det var emalj) tålde inte Pers skvättande med tändvätska och lek med tändstickor.
Hur nu grillen skall överleva den fuktiga vintern utan att rosta sönder vet vi ej, kanske är det bara en hög med rost där grillen stod när vi kommer tillbaka till våren ?
|Först av allt vill vi be om ursäkt. Bloggen har inte uppdaterats på länge och det finns ingen bra ursäkt till detta. Förklaringen ligger inte i att krovarna på ICA blivit dyrare, inte heller i att björns donerade grill inte längre lever. Vi kan inte ens skylla på att vädret var för dåligt. För:|
- Grillen lever
- Korvarna följer konsument pris index
- Vädret har varit grillbart
Allt detta vet vi för vi har grillar, bara inte uppdaterat bloggen. Som vi skäms, vi lovar nästan att det aldrig skall ske igen...
Så för att komma ikapp blir här ett sammandrag av aktiviteterna runt grillen.
Veckans grillare för V38 är Janne.
Janne är en skön filur som gästspelar hoss oss. Som utböling ifrån andra sidan av närmaste tätort (kungsör) är dock alltid välkommen till oss. Janne har verkligen fattat vad detta som kallas modellflyg går ut på. Han flyger i ur och skur men enkla maskiner utan större krussiduller. Alltid glad, så är det nog då ingen av oss kan minnas när han senast var arg.
Under V38 så var Låg Janne i hårdträning med sin vita Blue Phenix inför den kommande tävlingen här i Länet. När kärran var intrimmad så hjälpte han oss med att hämta lina med fallskärm som alltid är lika uppskattat.
Approppå lina och gummirep.
Årets investering i detta ämne är 4st buntar av blå latex slang ifrån Kina. Helt makalöst vad billiga och ibland bra grejer man kan köpa ifrån det landet. Denna investering visade sig vara en riktig hit.
Den bå slangen är elastisk som inget annat, vi började lite föriskigt med att använda alla 4 rep i serie tillsammans med 100m lina tidigare i år. Dock så upplevede vi draget som lite klent men fungerande.
Vid senare efterforskingar visade sig att det kanske inte var repet det var fel på, snarare den lata segelflygare som inte orkade gå den långa sträckans som krävdes för att få lite kraft. Det visade sig att 4st gummirep kunde sträckas ifrån 40m till 310m. Hooks lag om linjära fjädrar skvallara om att drar vi bara ut repet 80m så får vi också bara 30% av dragkraften. I går körde vi med 2 längder så vi slapp springa ihjäl oss för att hämta skärmen...
|Veckans Grillare:|
Björn Karlsson eller Björta som är hans pseudonym är här på SMF.
Björn är en glad prick ute på vårt fält, flyger ofta och gnäller sällan. När det gäller flygande så har björn en stor kärlek för segelflyg och gärna med vinsch. Men den senaste tiden så har han även sets flyga storskalsegel med elmotor i nosen.
Senaste förvärvet är en helglasseglare på ca 4m som vi tror är en LS4. Denna maskin har Björn flugit så mycket på sistone att vi ett tag trodde att vinschen var trasig. Förklaringen är nog enklare: Björn har suktat efter en Storskalaseglare så länge så att när han nu har en så gäller det att flyga ikapp den förlorade tiden.
Björn har också stora förhoppningar om att det skall bedrivas skalabogsering på fältet, till detta har han investerat i en rejäl traktor. En Truch med 85cc Ottomotor i nosen, den låter ock bullrar på ett sätt som vi segelflgyare inte är vana vid men det är nog bra. Det är dock inte ofta som denna kärra kommer fram, men igår så blev kärran upptankat och luftat på en liten tur. Vi andra måste nog ta oss i kragen och skaffa något som är värdigt en bogsering bakom Björns traktor.
Att björn fick äran att bli den första veckans grillare någonsin är avhängt på att nu äntligen har vi en ny grill. Den var inte stor, men den gjorde jobbet galant. Väldigt praktiskt också att den går att demontera utan verktyg.
Klubben kommer nu vara evigt tacksam till Björn för den nya grillen, vi hoppas den inte rostar bort...
Vi fick också ett litet(nja liten är han inte om magen) gästspel i går:
Per N kom förbi med sin Su-31. Flyger den fint och säkert gör han, Pers Su-31 kommer vi säkert att se flera gånger både på fältet och på meetings runt om i landet. Det är ganska härligt att se någon som flyger en stor maskin som denna ungefär som förebilden flyger. Dvs det är hederliga manövrar som looping, rollar, immelman och topproll. Inget fjantande med 3D flygningar som hoving, eller annat omöjligt.
Segelflyg flögs det också igår:
Per luftade sin Statos III med vinchen som uppenbarligen inte var trasig. Lite ESU hann han med också.
Flera var ute på fältet denna kväll, men varken pilot eller flygplan fastnade på bild, så de slipper vara med i bloggen denna gång.
|Vad är nu detta, en grillblogg på SMF?|
Jo, grillblogg är precis vad detta är. Vi i ArbgaMFK kan inte utan viss förundrar och med stor avundsjuka studera bloggen ifrån klubben som ligger i länet norr om oss.
Vi känner dock att vi inte kan konkurrera i matchen om att krascha flest flygplan, även om vi självklart bistår med vårt bidrag till kaffeved i lokala värmeverket.
Vad vi dock känner att vi är väldigt skickliga på är att grilla korv. Detta är så gott som en obligatorium vid varje flygdag. Det är helt enkelt så att grillad korv och modellflyg passar väldigt bra ihop!
Så vi börjar med det viktigaste ifrån gårdagens flygning:
Kanske inte den sexigaste bilden på en sexig grill, men det är en trotjänare som står ut i ur och skur. Rosthålen i botten är nästa lika stora och många som hålen i Greklands finansministers byxfickor. Ett ryckte går i klubben att Björn skall skaffa en ny grill, men det har vi inte sätt ännu.
Det blev inte bara kovgrillande i Onsdags, ett klubbmöte stod på dagordningen.
Här avhandlades viktiga frågor som vart nya boden skall stå och hur mycket skit medlemmarna är tillåtna att släpa in i den.
Hur många Hamnburgare som kan tänkas behövas till den kommande skaladagen var också ett hett ämne. Men här ledsnade iallfall jag, dels för att trotjänaren ovan uppenbarligen inte skulle orka med det stora antalet grillningar på en dag samt att den egentligen inte vill skändas med hamburgare.
Ibland hinner vi med flygande också:
Det är en riktig segelflygfluga i klubben, snart flyger alla segelflygplan. Det är bara några hårdnackade helipiloter som ännu inte förstått tjusningen med att glida runt helt ljudlöst i lufthavet.