Eleverna i en lågstadieklass läser om vårt samhälle i en lärobok som trycktes år 1997. Samtidigt väljer en framstående pedagog i det kollegiala lärandet att illustrera sina lektionsupplägg med 30 år gamla läroboksbilder.
Den drygt 20 år gamla läroboken är mer än dubbelt så gammal som eleverna. Allt i boken är föråldrat, inklusive innehåll och språk.
Bloggaren i det kollegiala lärandet bryter mot lagen om upphovsrätt. Bilderna ifråga får fritt användas först 70 år efter upphovsmannens död. Därtill kommer att de föråldrade bilderna inte motsvarar elevernas behov.
De ovan nämnda exemplen är inga undantag, snarare regel. Vi säger tämligen mangrant ja till ny och modern teknik i skolan. Men vi tillåter samtidigt att innehållet i undervisningen är föråldrat och inaktuellt. En märklig paradox.
I dessa tider när samhället och vetenskapen utvecklas i snabb takt får eleverna i skolan hålla tillgodo med både felaktig och föråldrad information. Detta måste betraktas som ett stort misslyckande.
Den negativa utvecklingen påbörjades redan under 80-talet och har på senare år accelererat. När läromedelsförlagens försäljningsvolymer minskar höjer man priserna för att kompensera för intäktsbortfallet. En ond cirkel uppstår.
Skolorna bygger upp läromedelsförråd och begränsar nyanskaffningen till att gälla endast det antal böcker som behövs för att ersätta trasiga och förkomna böcker. Inte ovanligt att skolan, om så är möjligt, köper exemplar av en äldre upplaga för att säkerställa att de nyinköpta böckerna innehållsmässigt överensstämmer med de exemplar som sedan tidigare finns i förrådet.
Detta låter ju helt snurrigt. Skolor utrustade med datorer och annan digital teknik för miljontals kronor låter eleverna hämta basal kunskap från gamla, omoderna böcker.
Skolornas inköp av analoga läromedel motsvarar i genomsnitt ungefär 5 promille av elevpengen. En ökning till 1 procent skulle radikalt förbättra tillståndet.
Har inte datorerna ersatt läroböckernas roll i undervisningen? Jo, vid ett fåtal skolor har detta inträffat. Där använder man digitala läromedel från någon av de etablerade läromedelsproducenterna.
Men cirka 90 procent av Sveriges skolelever har inte tillgång till digitala läromedel. De får istället vanligen stå ut med att använda föråldrade och inaktuella läroböcker. Så kan vi inte fortsätta.
Utvecklingen måste vändas så att skolorna i raskare takt införskaffar digitala läromedel. Parallellt måste de gamla läroböckerna kastas och nya moderna böcker inköpas.
När detta inträffat sjunker priserna successivt på såväl analoga som digitala läromedel. Och Sverige får då äntligen en modern skola.
Eftersom den ovan beskrivna organiska lösningen på skolans läromedelsproblem ännu inte inträffat, trots att problemet funnits i flera decennier måste nu staten gripa in.
Svensk skola behöver en statlig läromedelsutredning.
Rolf Ekelund, filosofie magister, utbildad ämneslärare, tidigare läromedelsförläggare
Läs Rolf Ekelunds senaste artikel här: http://lararnastidning.se/skenande-pris-pa-laromedel-kraver-statliga-atgarder/