Юрій Луканов
журналіст
Голова української делегації в Тристоронній контактній групі Леонід Кравчук мріє провести вибори на нині окупованих територіях 31 березня 2021 року. Він навіть запропонував мирний план. Згідно з ним, всі збройні формування мають бути виведені з території України, кордон має перейти під контроль Києва. Все це відбувається дуже швидко, зокрема й вибори влади ОРДЛО.
Я це сприймаю як чергову дипломатичну гру: Україна пропонує вивести всі війська, Росія вдає, що вона до цього не причетна. Все залишається по-старому. Київ розводить руками і каже: "Ну ось бачите, Росія знову не хоче мирного врегулювання".
Але це на сьогоднішній день. Гіпотетично може визріти ситуація, коли Росія – наприклад, під вагою санкцій – ослабне настільки, що таки змушена буде виводити свої війська з окупованих частин Луганської і Донецької областей. Звісно, Україна має встановити ефективний контроль над територією, нині окупованою РФ.
І постає питання: як? Якщо негайно проводити вибори, як це пропонує Кравчук, то "Л/ДНР", можливо, не стане формальною автономією, як на цьому наполягає РФ, але де-факто вона перетвориться на гнилу рану, яка своє гниття поширюватиме на всю Україну.
Власне, я таку гіпотетичну реальність описав у своїй книзі "Знайти убивцю Фільова" і "Репортер Волковський" (роман про журналіста на війні). Вони зібрані під однією обкладинкою.
Нині в ОРДЛО сконцентровані кілька десятків тисяч бойовиків, які воювали проти України. За найкращого для України сценарію вдасться покарати найбільших злочинців, на зразок покійних Гіві і Мотороли – хто публічно хизувався своїми злочинами.
Але залишиться ще натовп тих, хто коїв свої злочини тишком-нишком, замітав сліди і не залишив доказів. І з їхнього середовища будуть обиратися представники ОРДЛО як до місцевих органів влади, так і згодом – до Верховної Ради. Вони стануть легітимними провідниками інтересів Москви.
Але навряд чи такі обранці жируватимуть безперешкодно. Адже жертвам їхніх злочинів не потрібні будуть судові докази злочинної діяльності цих "моторол". Вони відомі і без рішень суду. Щоб ви не сумнівалися: якась частина українців буде мститися. Таким чином, мир існуватиме лише формально. Насправді триватиме війна, і не факт, що лише підпільна.
Саме це я змальовую у трьох оповіданнях під загальною назвою "Знайти убивцю Фільова". Вони – про гіпотетичну реальність: "ДНР" увійшла до складу України. Розповідається там більше про стосунки між людьми, ніж про політику. Дуже конфліктні стосунки.
А роман "Репортер Волковський" частково присвячений описанню нинішніх реалій "ДНР". У ньому зображені типажі, які сьогодні скоюють свої злочини. Головний герой, журналіст Іван Волковський, та його друг і колега дончанин Сергій Сухобоков потрапляють у ДНРівську тюрму "Ізоляція" і на власних шкурах відчувають всі її "принади".
Колишній в'язень цього концтабору Дмитро Потєхін, який просидів там понад півтора місяці, написав на палітурці, що автор, тобто я, так точно описав"Ізоляцію", наче сам у ній (тьху-тьху) побував.
І якщо "ЛНР/ДНР" буде легалізована через вибори (хай там як вона називатиметься), будьте певні: вихідці звідти докладуть зусиль, щоб такі "Ізоляції" виникли по всій країні. А садитимуть туди тих, хто воював за Україну. Адже сепаратисти, які кликали Путіна, у 2014-му формально були звичайними громадянами, а ті, хто виступив проти них із застосуванням сили – стануть злочинцями. Про це в мене є оповідання під назвою "Помста Камельсон".
Отож, допускати цього категорично не можна. Бо проблема окупованих територій не вирішиться просто виборами.
Наш "старший брат" у своєму маніакальному прагненні відбудувати імперію накаламутив на нашій території такий коктейль, де замість сиропу – дуст. І очиститися від нього одним махом ніяк не вдасться. Цей гнійник на роки, якщо не десятиліття.
Принагідно. Дякуючи "Новинарні", яка надрукувала мій заклик про передоплату книжки, мені вдалося покрити до 30 відсотків витрат на підготовку до друку і власне видання. На мою картку прийшло і кілька анонімних платежів. Якщо ці рядки читають такі інвестори, то будь ласка, напишіть мені на електронну пошту email@example.com, повідомте коли і скільки ви переказали, і ми домовимося, як вам переслати книгу.
За цією ж адресою, firstname.lastname@example.org, її можна й замовити.
〉〉 Вподобали статтю? Найкращий лайк - переказ 50, 100, 200 грн. для гонорарів авторам "Новинарні".
Ми виправдовуємо довіру!...
...