evidence: „Minule k nápravě nedošlo,“ řekl 26. srpna 2003, v den zveřejnění vyšetřovací zprávy o nehodě Columbie, člen komise Steven Wallace. „Musí zde zavládnout jiný přístup,“ dodal. Měl na mysli Národní úřad pro letectví a vesmír (NASA), který lety raketoplánů do vesmíru provozuje. NASA s novým šéfem Michaelem Griffinem dělá vše pro co nejrychlejší obnovení letů. Snížení rizika jakékoli nehody na minimum je ale prioritou. Když 28. ledna 1986 Challenger před zraky celých Spojených států explodoval 74 sekund po startu, musela být sebedůvěra jejich hrdých obyvatel oprávněně nalomena. Vždyť zanikl symbol technické vyspělosti Ameriky. Nejmodernější stroj, který byl další dílčí výhrou v dlouhotrvajícím souboji do té doby jediných vesmírných mocností - USA a Sovětského svazu. Padlo i původní tvrzení NASA, že astronauti zahynuli již v okamžiku exploze. Analýzy ukázaly, že kabina s posádkou se po explozi odtrhla od zbytku raketoplánu a chvíli ještě mířila vzhůru, než začal pád z výšky 20 kilometrů. Raketoplán nebyl vybaven katapultovacím zařízením a šance přežít tudíž v těchto okamžicích už neexistovala. Katastrofa Challengeru znamenala téměř tříletou přestávku v kosmických startech. Raketoplán Columbia, v jehož troskách 1. února 2003 krátce před přistáním zahynulo všech sedm astronautů, byl nejstarším plavidlem americké vesmírné flotily. Svůj prvním let Columbia absolvovala v roce 1981, mnoho dalších letů musela NASA odložit. Columbia měla původně na inkriminovanou misi odstartovat již v polovině roku 2001, ale start se opakovaně odkládal. Naposledy v létě 2002, kdy byly na dva měsíce přerušeny i starty ostatních raketoplánů kvůli prasklinám na chladícím potrubí.
claim: Mise raketoplánů Challenger i Columbie skončila neúspěchem a havárií.