Írj egy olyan történetet, amely leírja egy szereplő érzelmeit egy adott szituációban.
Alice a dugóban ül, miközben próbál eljutni a szüleihez hálaadásra.
Nyugtalanul kopogtatta végig ujjait a kormányon, tekintete egyik autóról a másikra vándorolt. Csak ült a dugóan, az idő pedig fogytán volt. Próbált nyugodt maradni, ám kezdett rajta eluralkodni a pánik. Szülei hálaadás napjára várták, ő pedig megígérte nekik, hogy időben fog érkezni. <br> <br> Az órájára nézett, és mély levegőt vett. Úgy tűnt, mintha karóraja kigúnyolná; a mutató fáradhatatlanul ketyegett előre, Alice pedig tehetetlenül ült kocsijában. Bűntudata támadt a gondolattól, hogy csalódást okoz a szüleinek – ez az egyik kedvenc ünnepe, és belegondolni is elviselhetetlen volt számára, hogy mi történne, ha nem tölthetné a családjával. <br> <br> Nem értette, miért mindig vele történik ez. Alice korán indult el otthonról, ennek ellenére mégis úgy festett, hogy el fog késni. – Miért pont ma?! – háborogott. Ideges elégedetlenség járta át egész lényét. Vett még egy mély lélegzetet, és igyekezett visszanyerni hidegvérét. Nem tenne jót neki, ha idegeskedne vagy szorongana. <br> <br> Az autók megindultak, és Alice megkönnyebbülten sóhajtott fel. A tudat, hogy végre halad – akármilyen lassan is –, enyhítítette a mellkasában lévő szorongató érzést. – Talán van még remény... – gondolta, miközben átvergődött a dugón. Elszántság töltötte el, nem hagyta, hogy a negatív gondolatok lehúzzák. Most már csak annyit tehetett, hogy halad tovább, és reméli a legjobbakat. <br> <br> Alice-t boldogság töltötte el, ahogy behajtott szülei kocsifelhajtójára. Sikerült! Elkésett ugyan, de már látta, ahogy a családja az ablaknál összegyűlve integet neki. A frusztráció és a szorongás érzése elillant, helyét pedig öröm és izgalom váltotta fel. Nem számított, hogy elkésett – a legfontosabb az volt, hogy végre megérkezett, készen arra, hogy megünnepelje a hálaadást, azokkal, akiket a legjobban szeret.
### Utasítás:
Írj egy olyan történetet, amely leírja egy szereplő érzelmeit egy adott szituációban.
Alice a dugóban ül, miközben próbál eljutni a szüleihez hálaadásra.

### Válasz:
Nyugtalanul kopogtatta végig ujjait a kormányon, tekintete egyik autóról a másikra vándorolt. Csak ült a dugóan, az idő pedig fogytán volt. Próbált nyugodt maradni, ám kezdett rajta eluralkodni a pánik. Szülei hálaadás napjára várták, ő pedig megígérte nekik, hogy időben fog érkezni. <br> <br> Az órájára nézett, és mély levegőt vett. Úgy tűnt, mintha karóraja kigúnyolná; a mutató fáradhatatlanul ketyegett előre, Alice pedig tehetetlenül ült kocsijában. Bűntudata támadt a gondolattól, hogy csalódást okoz a szüleinek – ez az egyik kedvenc ünnepe, és belegondolni is elviselhetetlen volt számára, hogy mi történne, ha nem tölthetné a családjával. <br> <br> Nem értette, miért mindig vele történik ez. Alice korán indult el otthonról, ennek ellenére mégis úgy festett, hogy el fog késni. – Miért pont ma?! – háborogott. Ideges elégedetlenség járta át egész lényét. Vett még egy mély lélegzetet, és igyekezett visszanyerni hidegvérét. Nem tenne jót neki, ha idegeskedne vagy szorongana. <br> <br> Az autók megindultak, és Alice megkönnyebbülten sóhajtott fel. A tudat, hogy végre halad – akármilyen lassan is –, enyhítítette a mellkasában lévő szorongató érzést. – Talán van még remény... – gondolta, miközben átvergődött a dugón. Elszántság töltötte el, nem hagyta, hogy a negatív gondolatok lehúzzák. Most már csak annyit tehetett, hogy halad tovább, és reméli a legjobbakat. <br> <br> Alice-t boldogság töltötte el, ahogy behajtott szülei kocsifelhajtójára. Sikerült! Elkésett ugyan, de már látta, ahogy a családja az ablaknál összegyűlve integet neki. A frusztráció és a szorongás érzése elillant, helyét pedig öröm és izgalom váltotta fel. Nem számított, hogy elkésett – a legfontosabb az volt, hogy végre megérkezett, készen arra, hogy megünnepelje a hálaadást, azokkal, akiket a legjobban szeret.


A válasz pontosan és részletesen leírja Alice érzelmeit a dugóban, miközben a szüleihez igyekszik hálaadásra. A történet jól megragadja a karakter nyugtalanságát, pánikját, bűntudatát, elégedetlenségét, majd későbbi megkönnyebbülését és örömét. A nyelvhasználat élénk és leíró, ami segít az olvasónak beleélni magát Alice helyzetébe.

Pontszám: 9/10