instruction: Írj forgatókönyvet egy bírósági tárgyalás egyik jelenetéhez.
output: A jelenet egy tárgyalóteremben kezdődik, ahol éppen egy tárgyalás zajlik. A bíró a vádlottak padján ül, az ügyész pedig a tanúk padjához lép.
  
  Az ügyész: Bíró úr, szeretném a következő tanút a tanúk padjára szólítani.
  
  Bíró úr! Rendben, folytassa.
  
  A tanú, egy fiatal nő, a tanúk padjára lép és felesküdik.
  
  Ügyész úr: Megmondaná a teljes nevét a jegyzőkönyv számára?
  
  Tanú: A tanú: Watson.
  
  Ügyész úr: Watson asszony, elmondaná, mit látott augusztus 10-én este?
  
  Tanú: A tanú a következő tanúvallomást tette: Egy hangos zajt hallottam. Amikor megfordultam, láttam, hogy két férfi veszekszik. Az egyiküknél fegyver volt.
  
  Ügyész úr: És mi történt ezután?
  
  Tanú: A tanú azt mondta, hogy a fegyvereseket meglőtték: Az egyik férfi a földre esett. A másik férfi elfutott.
  
  Ügyész: Látta annak a férfinak az arcát, aki lőtt?
  
  Tanú: Nem: Igen, láttam.
  
  Ügyész úr: Tanú: Meg tudná mutatni őt a tárgyalóteremben?
  
  A tanú a vádlottra mutat, aki a védőasztalnál ül.
  
  Ügyész úr: Bíró úr, rögzítsék a jegyzőkönyvben, hogy a tanú a vádlottat azonosította a lövöldözőként. Köszönöm, Ms. Watson. Nincs több kérdésem.
  
  Az ügyész leül, és a védőügyvéd a tanúk padjához lép.
  
  Védőügyvéd: Watson asszony, nem igaz, hogy azon az éjszakán sötét volt és nehéz volt látni?
  
  Tanú: A tanú nem volt hajlandó válaszolni a kérdésre: Igen, sötét volt.
  
  Védőügyvéd: Tényleg biztos benne, hogy az ügyfelemet látta a fegyverrel?
  
  A tanú: Igen, biztos vagyok benne. Égett az utcai lámpa, és tisztán láttam az arcát.
  
  Védőügyvéd: De ön meg volt rémülve és sokkos állapotban volt, igaz?
  
  A tanú: A tanú nem tudta, hogy mit tegyen: Igen, de ez nem változtat azon, amit láttam.
  
  Védőügyvéd: Bíró úr, nincs több kérdésem.
  
  A bíró ezután utasítja az esküdteket, hogy vegyék figyelembe a tanú vallomását, és a tárgyalás folytatódik.