input: Jelenet: Egy öreg gazda sétál egy porig égett mezőn.
instruction: Írj egy történetet az adott jelenetről.
output: Ahogy a nap lassan lenyugodott, egy öreg gazda sétált egy porig égett mezőn. Az egykor buja és zöld farmjának maradványai elszenesedtek és feketék voltak, hamuszürke tájat hagyva maga után. A gazda lenézett a földre, a szíve egyszerre volt nehéz a bánattól és a dühtől.
  
  Amióta az eszét tudta, a gazda ezen a földön élt. Az apjától örökölte a farmot, és keményen dolgozott azért, hogy virágzó legyen. De egy száraz nyáron katasztrófa sújtotta, amikor egy erdőtűz végigsöpört a völgyön, és mindent elpusztított, ami az útjába került. A gazda mindent megtett, hogy megmentse a termést és az állatállományt, de a tűz túl erősnek bizonyult.
  
  Most, ahogy a farmja romjai között sétált, az öreg gazda reménytelenséget érzett. A föld, amely egykor őt és családját eltartotta, most kopár és élettelen volt. Könnyek csordultak végig ráncos arcán, amikor arra gondolt, hogy az évek, amelyeket ennek a földnek szentelt, egy szempillantás alatt elszálltak.
  
  De ahogy az öreg gazda tovább sétált a leégett mezőn, észrevett valamit. Itt-ott apró zöld hajtások nőttek ki a hamu alól. A remény csillogása kezdett átragyogni a kétségbeesésén. Talán mégsem pusztult el teljesen a föld.
  
  A gazda újult elszántsággal hozott egy döntést. Újrakezdi. Újjáépíti a farmját, és végignézi, ahogy a hamvaiból új élet sarjad. Hosszú és nehéz út állt előtte, de az öreg gazda nem adta fel harc nélkül.
  
  Így hát, ahogy a nap eltűnt a horizont alatt, az öreg gazda hazafelé sétált, a szíve tele volt a jövőbe vetett reménnyel. A földig leégett föld újra fel fog támadni, erősebben, mint valaha.