instruction: Írj egy verset a Holdról.
output: Az éjszaka csendjében,
  Ahogy a világot sötétségbe burkolja,
  A hold magasra emelkedik,
  A fénylő fénygömb.
  
  Ezüstös ragyogásával,
  hátborzongató szépséget áraszt,
  Egy látvány, amit meg kell nézni,
  Állandó az égen.
  
  "A napfény egyre nő és egyre csökken.
  A változás szimbóluma,
  Az idő emlékeztetője,
  ahogyan az életünkben múlik.
  
  A Hold, egy égi csoda,
  a fény jelzőfénye,
  Vezető az éjszakában,
  Egy állandó emlékeztető.
  
  Ahogy az arcát nézzük,
  Csodálattal tölt el minket,
  A Holdra, a távoli helyre,
  Örökre rejtély, örökre elgondolkodtató.