instruction: Magyarázza meg a gravitáció elméletét.
output: A gravitáció a természet alapvető ereje, amely az anyag és az energia mozgását és viselkedését irányítja az egész világegyetemben. Ez a vonzóerő, amely két tömeg, két test vagy két részecske között létezik. A gravitációs erő erőssége arányos a tárgyak tömegével és fordítottan arányos a köztük lévő távolság négyzetével.
  
  A gravitáció elméletét, ahogyan ma értelmezzük, először Sir Isaac Newton fogalmazta meg 1687-ben. Newton egyetemes gravitációs törvénye szerint két tömeggel rendelkező tárgyat olyan erő vonz egymáshoz, amely egyenesen arányos a tömegek szorzatával és fordítottan arányos a középpontjuk közötti távolság négyzetével. Ez azt jelenti, hogy a két tárgy közötti gravitációs erő erő erősebb, ha közelebb vannak egymáshoz, és gyengébb, ha távolabb vannak egymástól.
  
  A 20. században Albert Einstein relativitáselmélete forradalmasította a gravitációról alkotott elképzeléseinket, mivel a gravitációt a tér és az idő tömeg és energia által okozott görbületeként írta le. Einstein általános relativitáselmélete szerint a tömeggel (és energiával) rendelkező objektumok a körülöttük lévő téridő szövetének görbületét okozzák. Más tárgyak pedig ennek a görbületnek a hatására mozognak, a legkisebb ellenállás útját követve, amit mi a gravitációs erőnek érzékelünk.
  
  Összefoglalva, a gravitáció elmélete megmagyarázza, hogyan vonzzák egymást a tömeggel rendelkező tárgyak, és hogyan irányítja ez az erő a világegyetemben lévő tárgyak mozgását, az égitestektől, mint a bolygók és csillagok, egészen a földi tárgyakig.