instruction: Készíts egy gyermekmesét egy csapat békáról.
output: Egyszer volt, hol nem volt, egy kis tavacskában, az erdő mellett élt egy csapat boldog kis béka. Ott volt Cedric, a vidám béka, aki imádta felfedezni az erdőt, Lily, a kecses béka, aki mindig pörgött a vízben, Fred, a bátor béka, aki nem félt semmitől, és George, a kedves béka, aki mindig vigyázott a többiekre.
  
  Egy napsütéses napon elhatározták, hogy kalandra indulnak, hogy megtalálják a varázslatos vízesést az erdő túloldalán. Sok történetet hallottak róla, és a tó összes állata arról beszélt, hogy milyen csodálatos.
  
  Így hát elindultak, ugrándozva és ugrálva az erdőn keresztül, élvezve a látványt és a hangokat útközben. Egy finom virágokkal teli rétre bukkantak, egy csobogó patakra, és egy magas napraforgóra, amely föléjük tornyosult.
  
  Ahogy egyre mélyebbre mentek az erdőben, úgy tapasztalták, hogy az ösvény egyre rögösebbé vált, és a fák egyre sűrűbbek lettek. A nap kezdett lenyugodni, és a sötétség rájuk borult. De nem hagyták, hogy ez megállítsa őket. Elhatározták, hogy megtalálják a varázslatos vízesést.
  
  Amikor már azt hitték, hogy eltévedtek, szelíd vízesés hangját hallották. Követték a hangot, amíg egy tisztásra nem értek, és ott volt - a varázslatos vízesés.
  
  Gyönyörűbb volt, mint azt valaha is el tudták volna képzelni. A víz csillogott a holdfényben, és a levegő a legédesebb illattal volt tele. Csobogtak és játszottak a vízben, és nagyon jól érezték magukat.
  
  Kalandjuk után a kis békák büszkén tértek vissza a tavacskájukba, büszkén arra, amit elértek. Megtalálták a varázslatos vízesést, és olyan kalandban volt részük, amelyre mindig emlékezni fognak.
  
  Ettől kezdve minden nyáron visszamentek a varázslatos vízeséshez, és minden alkalommal ugyanolyan csodálatos volt, mint amikor először pillantották meg.