instruction: Készíts egy verset, amely a magányt fejezi ki.
output: Az éjszaka csendjében,
  Mikor a világot nem látom,
  Egyedül fekszem a hold alatt,
  Egy lélekdallam, szívem gubója.
  
  Körém borul a sötétség,
  Egy üresség, mely kénytelen lenni,
  Egy fájó üresség, egy mély kétségbeesés,
  Egy vágyakozás, hogy valaki törődjön velem.
  
  Egyedül bolyongok, a tömegben,
  Egy hangtalan suttogás, nem túl hangos,
  Egy magányos lélek, aki rokonokat keres,
  Egy vágyakozó szív, mely elveszett belül.
  
  Nincs kéz, amit foghatnék, nincs fül, amit kölcsönadhatnék,
  Nincs rokon lélek, nincs hű barát,
  Csak én, én magam, és csak én egyedül,
  Egyetlen madár, aki ismeretlenül repült.
  
  Szívem csendjében,
  érzem, hogy a szerelem fájdalma eltávozik,
  Magányosan hagyva engem,
  Egy magányos lelket, csendben.