instruction: Hogyan hat az El Niño-Déli Oszcilláció ciklusa az éghajlatra?
output: Az El Niño-Déli Oszcilláció (ENSO) ciklus az óceáni és légköri hőmérséklet időszakos ingadozására utal az egyenlítői Csendes-óceánban. Ennek a ciklusnak két fázisa van: El Niño és La Niña.
  
  Az El Niño fázisban a passzátszelek gyengülnek, és a meleg víz kelet felé, Peru felé terjed, ami a Csendes-óceán egyenlítői részén a levegő és az óceán hőmérsékletének emelkedéséhez vezet. Ez a meleg víz elpárolog, és több felhőt és csapadékot okoz a Csendes-óceán középső és keleti részén. A megnövekedett nedvesség áradásokat és heves esőzéseket okozhat Dél-Amerika nyugati részein, és a Csendes-óceán nyugati részén, például Ausztráliában és Indonéziában szárazsághoz vezethet.
  
  A La Niña-t viszont az átlagosnál hűvösebb hőmérséklet jellemzi a Csendes-óceán keleti és középső részén. Ebben a fázisban a passzátszelek erőssége megnő, és a Csendes-óceán keleti részén a szokásosnál szárazabb időjárást okozhat. Ez Dél-Amerika egyes részein szárazsághoz, Indonéziában és Ausztrália északi részén pedig megnövekedett csapadékmennyiséghez vezethet.
  
  Az ENSO-ciklus a globális légköri cirkulációs minták megváltoztatásával világszerte hatással lehet az időjárásra és az éghajlatra is. Ezek a változások a Csendes-óceántól távol eső régiókban, például Észak-Amerikában hőmérséklet- és csapadékváltozásokhoz vezethetnek, és befolyásolhatják a trópusi viharok és hurrikánok kialakulását.
  
  Összességében az ENSO-ciklus jelentősen befolyásolhatja a globális éghajlatot, különösen a csapadékmintákat, és pozitív és negatív hatással egyaránt lehet a mezőgazdaságra, a vízkészletekre és az ökoszisztémákra.