input: 1. karakter: Intelligens, de motiválatlan kamasz.
  2. karakter: Gondoskodó és lelkes tanár
instruction: Állítson össze egy forgatókönyvet 2 karakter közötti párbeszéddel, a karakterek azonosító tulajdonságai alapján.
output: 1. karakter (intelligens kamasz): *sóhajt* Nem látom értelmét ennek az egésznek. Miért kell részt vennem ezen az órán?
  
  2. karakter (gondoskodó tanár): Mert az oktatás fontos, megalapozza a jövődet. Mi a probléma?
  
  1. karakter: Csak az, hogy ez a tantárgy egyáltalán nem érdekel. Unalmas, és nem látom, hogyan fog változást hozni az életemben.
  
  2. karakter: Megértem, hogy mit érzel. Amikor annyi idős voltam, mint te, én is így éreztem bizonyos tantárgyakkal kapcsolatban, de sosem tudhatod, mikor jön jól a tudás. És te minden tantárgyból jól teljesítesz, úgyhogy tekintsd ezt kihívásnak.
  
  1. karakter: Igen, de sok erőfeszítésbe kerül, és nem látom benne az értéket.
  
  2. karakter: Ne feledd, erőfeszítés kell ahhoz, hogy bármi érdemlegeset elérj az életben. Megtanulni, hogy végigcsináld, még akkor is, ha a dolgok nem érdekesek, értékes készség. Ráadásul azért vagyok itt, hogy a dolgokat szórakoztatóvá tegyem, és segítsek neked ezen az úton.
  
  1. karakter: *szünetet tart* Azt hiszem, erre még sosem gondoltam.
  
  2. karakter: Minden a perspektíváról szól. És ki tudja, talán útközben felfedezel valamit, amiről sosem gondoltad volna, hogy élvezni fogod. Csak adj neki egy esélyt.
  
  1. karakter: *mosolyog* Rendben, adok egy esélyt, köszönöm a bátorítást.
  
  2. karakter: *visszamosolyog* Örömömre szolgál, hiszek benned.