"ידיעות אחרונות" החליטו להישאר בארץ, כנראה מהשיקולים הלא נכונים | ONE עושים צחוק מהחלטורה | רגע היסטורי בערוץ הספורט והיסטורי פחות ב"מעריב"
בחודש יולי היה כאן פסטיבל טניס סביב ההתמודדות בין ישראל לרוסיה. ב"ידיעות אחרונות" מילאו עמודים מפרגנים, אבל יומיים לפני הפתיחה שינו לפתע את הטון ועברו לתקוף את הנבחרת. הסיבה: הקפטן אייל רן סירב לאשר לעיתון ראיון בלעדי עם דודי סלע. למחרת לא חסך ממנו העיתון ביקורת: הוא כונה "קפטן לא מעורב", נכתב שהוא מתעסק בעיקר בהשלטת שקט באולם ובשיחות עם הסובבים, וגם הובא ציטוט של בכיר באיגוד הטניס, שהודה כי "אין לנו קפטן מסודר". ביום חמישי שעבר, לקראת פסטיבל טניס נוסף – חצי גמר גביע דייוויס מול ספרד – העניק רן ראיון בלעדי ל"ידיעות", והפלא ופלא: פתאום הקפטן הלא מוצלח הפך למושיע. תחת הכותרת המחמיאה "הדבק הלאומי", נכתב על הפלאים שחולל עם הנבחרת והצלחתו לאחד אותה לקראת אחד מהישגיה הגדולים. לביקורת נגדו שלושה חודשים קודם לכן, באותו עיתון, לא היה זכר. ככה זה במדור הספורט של המדינה: תהיה איתנו בסדר, ונתהפך לטובתך ב-180 מעלות. בכלל, "ידיעות אחרונות" הפתיע כשלא שלח כתב להתמודדות בספרד, למרות התכנון המוקדם. "הארץ" ו"מעריב", המתחבטים לפני שהם מוציאים חצי שקל, שלחו כתבים, ו"ידיעות" לא? כמו שזה נראה, ב"ידיעות" ביקשו לחסוך כסף מפני שההתמודדות נערכה בסוף השבוע, ובגלל החג העיתונים יצאו רק ביום שני. כלומר, ברחוב מוזס עשו שיקול שפריוויו ביום שישי לקראת המשחק, בתוספת דיווח שלושה ימים או יומיים לאחר שנערך, לא מצדיק את הכסף. זול יותר לשלוח את כתב הטניס הביתה, שיסקר את המשחק דרך הטלוויזיה. זהו מסר רע מצד "ידיעות אחרונות", שבדרך כלל שולח אנשים למקומות ש"מעריב", "הארץ" ו"ישראל היום" נמנעים מלשלוח אליהם כתבים מסיבות תקציביות. מי שמשקיע בשנים האחרונות רבות בסיקור טניס ומעדיף לא להיות נוכח במעמד שיא של נבחרת ישראל, משדר רפיון עיתונאי. בסיכומו של דבר, ב"ידיעות" לא הוטבעה החותמת "ספרד" לצד שמו של הכתב שסיקר את המשחקים. מוזר, מפני שמיקי שגיא, איש הטניס של ynet, היה שם. מדוע מדור הספורט של העיתון לא השתמש בכתב שהיה שם, ראה, שמע ודיבר עם השחקנים פנים אל פנים? הרי נוני מוזס משלם גם את שכרו. אם למדור הספורט בעיתון חשוב כל שקל, איפה היעילות לנצל את נוכחותו בספרד של כתב מקבוצת "ידיעות אחרונות"? ועוד משהו: ניר וולף, שליח "הארץ" למשחקים בספרד, כתב ביום חמישי דיווח ממסיבת העיתונאים הראשונה שקיימו שחקני ישראל. מסיבת עיתונאים? לא בדיוק. מתברר שוולף היה העיתונאי היחיד שטרח להגיע. לא ברור איפה היו כל היתר שטסו לספרד. האירוע, על כל פנים, בוטל. הכותרת המצוינת בעיתון סיפרה את הסיפור: "מסיבת עיתונאי". תראו מה גורמת המהירות הבלתי נסבלת של אתרי הספורט באינטרנט, בעצם בעיקר אתר אחד, שתמיד קופץ ראשון, ולא פעם יוצא מגוחך. מדובר בטור דעה בראש דף הבית של ONE, והוא מלווה בדרך כלל את האירועים המתרחשים באותה שעה. הטורים האלה עולים ומתפוגגים באותה מהירות שבה מופרחות בועות סבון, עם תובנות די שטוחות בדרך כלל. פרשנות בשקל. ביום חמישי האחרון, עמוק במחצית השנייה של משחק הליגה האירופית, כשהפועל תל-אביב פיגרה 1:0 מול סלטיק והמשחק היה רחוק כ-20 דקות מסיומו, הזדרזו ב-ONE להעלות טור דעה שעסק בשאלה מדוע הפועל תל-אביב הפסידה ולמה בעצם לא היתה ראויה לניצחון. הכותרת ביכתה את טיפת האמונה שהיתה חסרה, כותרת המשנה הסבירה מדוע אוהדי הפועל ילכו לישון הלילה בתחושת החמצה, ו"הפרשן" מאור דייטש קבע כי "חבל שהאדומים לא האמינו יותר שאפשר לעשות את זה [...] הפועל לא היתה ראויה להפסיד". אלא שאז, בתוך עשר דקות, ביצעו האדומים מהפך וניצחו 1:2. הכותב התורן של ONE לא איבד את עשתונותיו ומיד הפך את תובנותיו. "מי אמר שאין צדק בכדורגל?", התפייטה הכותרת. כותרת המשנה יצאה מגדרה: "לשחקני הפועל תל-אביב הגיע לצאת עם ניצחון מבלומפילד". ומה באשר לשנתם הטרופה של אוהדי הפועל תל-אביב מהטור הקודם? הפעם הפרשן היה נדיב: "אוהדי הפועל תל-אביב יכולים ללכת לישון הערב עם הרגשת גאווה גדולה, לא בגלל היכולת של השחקנים, אלא בשל האמונה". על כגון זה אמרו חכמים הרבה לפני: מוציאים שם רע לחלטורה. (ותודה לכותב עומר מהפורום "עומדים בשער", שצילם את הטור הראשון) רגע של היסטוריה. רק ברגע האחרון התאפשר שידור המשחק בין הפועל תל-אביב לסלטיק ביום חמישי האחרון. המשחק שודר בערוץ 5 לאחר שהזכויות נקנו מצרלטון, בתיווכו של ניצן חן, יו"ר מועצת הכבלים והלוויין. צרלטון לא היתה יכולה לשדר מאחר שמדובר במשחק בינלאומי של קבוצה ישראלית שהוראות הרגולציה מחייבות להעבירו רק בערוץ פתוח. כיוון שהערוצים המסחריים לא גילו עניין ובצרלטון נתקעו עם הסחורה, הם נאלצו למכור אותה לבסוף לערוץ הספורט. המחיר כלל שידור קדימונים למשחקים ולתוכניות של צרלטון בערוץ הספורט. מדהים, כשמדובר בשני יריבים מושבעים. אתם יכולים לדמיין את "ידיעות אחרונות" מפרסם מה תוכלו לקרוא ב"מעריב" בסוף השבוע? גרנט מן ההפקר. הדיווחים על מועמדותו של אברם גרנט לאימון קבוצות ונבחרות שונות בעולם הצטמצמו בשנה האחרונה למינימום. במדורי הספורט כבר למדו לא להתרגש יותר מעשרות הקבוצות ששמו של המאמן הישראלי נקשר אליהן. הסיכוי שזה יקרה שווה לסיכויי הנבחרת לעלות למונדיאל. ובכל זאת, ביום חמישי האחרון פתח "מעריב" עמוד בגרנט, רק משום שיומיים קודם לכן פירסם "ידיעות אחרונות" שגרנט סיכם על אימון הנבחרת בתום עידן קשטן. תהיו בטוחים שאלמלא הפרסום הזה, היה השידוך החדש של גרנט עם נבחרת פולין תופס ב"מעריב" שורה ורבע בתחתית העמוד. 