"ידיעות אחרונות" מכריע לטובת בית-המלוכה הבריטי | "הארץ" משתדל לעסוק בנושאים רציניים יותר | אף עיתון אינו מסביר מדוע הורשע רופא ישראלי בהוצאת דיבתו של גמאל א-דורה
עורכיהם של עיתוני הבוקר נאלצו להתמודד אמש עם אילוצים מנוגדים. מצד אחד, בחזית הבלתי חדשותית, דרשו שני אירועי-על את התייחסותם: יום הזיכרון לשואה ולגבורה יצוין הערב במדינת ישראל; ולהבדיל, הבוקר יוצא לאור הגיליון הראשון מאז חתונת הנסיך הבריטי ויליאם ורעייתו קייט. מצד אחר, בחזית החדשותית, סוף-השבוע הביא עימו המשך לעלילות תמול שלשום – השלכות הפיוס הפנים-פלסטיני מתחילות להתבהר; עוד כמה עשרות מפגינים בסוריה נהרגו מכוחותיו של בשאר אסד, וכדומה. ב"ידיעות אחרונות" הבחירה ברורה. הכותרת הראשית, לצד טלאי צהוב, קוראת "דור הולך ונכחד". על-פי כותרת המשנה, "13 אלף ניצולי שואה הלכו לעולמם בישראל בשנה האחרונה". מרבית השער מוקדשת לתצלום חגיגי [רויטרס] של הנסיך ויליאם ורעייתו קייט, יחד עם ילדים ממשפחותיהם. הקורא מופנה ל"סיקור נרחב בעמודים 10–15" ולמוסף "24 שעות". רצועה דקיקה בתחתית השער כוללת את הבשורה "מחיר הפיוס: ישראל מעכבת העברת כספים לפלסטינים", הפרטים בעמ 6. ב"מעריב" בחירה דומה, כמעט זהה, וכבדרך כלל – בעלת תוצאה מעט פחות מוצלחת. במקום הכותרת הראשית "דור הולך ונכחד", הכותרת הראשית "זיכרון הולך ונעלם". במקום טלאי צהוב, טלאי צהוב כהה. על מרבית השער תצלום של הזוג המלכותי נוסע ברכב מקושט לאחר הטקס. בתחתית השער, מידע על נושאים אחרים – מחיר הדלק שוב עולה, ותמצית מאמר מאת נדב איל, עד לפני רגע שליח העיתון לחתונה המלכותית, על הסיבות להבלגת המערב כלפי סוריה. ב"הארץ" ניכר ניסיון להקפיד בשער על כותרות אינפורמטיביות המתייחסות להתפתחויות שמקובל לכנות "רציניות". "מצרים לישראל: אל תתערבו בסוגיית פתיחת מעבר רפיח", לשון הכותרת הראשית. "סוריה: 70 הרוגים נוספים בסוף-השבוע", לשון כותרת במרכז השער, מתחת לקפל. "בית-המשפט לערעורים בצרפת זיכה את גאידמק מאשמת סחר בנשק, שוחד והלבנת הון", מדווח יוסי מלמן בתחתית השער. על ערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה מדווח העיתון בשערו לא באמצעות סיסמה, אלא על-ידי ידיעה מאת אורלי וילנאי העוסקת בקושי של ניצולי השואה לקבל טיפול ראוי ("ריבוי ארגוני הסיוע מקשה על ניצולי השואה"). בכל זאת, בלב הידיעה שבשער – טלאי צהוב. בראש השער, לצד הכותרת הראשית, ידיעה בולטת על חתונת ויליאם וקייט, וזאת תחת הכותרת הפסקנית "לעיני מיליארדים, חתונה מושלמת". לתצלום המלווה, שבו נראה הזוג ברכבו לאחר הטקס, מוענק הכיתוב המופרז "דוהרים אל האושר". בשער "ישראל היום" מופיעה הבחירה המוזרה ביותר: הכותרת הראשית הממלכתית, על רקע תכול חגיגי, קוראת "מפכ"ל חדש למשטרה", ומפנה את הקוראים לידיעה קצרה מאת איציק סבן והדס שטייף, המתפרסמת בתחתית עמ 9 של העיתון ולפיה היום יקבל יוחנן דנינו את דרגת רב-ניצב ויחליף את דודי כהן בתפקיד המפכ"ל. ידיעות דומות מתפרסמות גם בעיתונים האחרים. לא מדובר בהפתעה, אלא באירוע טקסי שתוכנן מראש. מתחת לכותרת זו שתי כותרות נוספות, על הכוונה המצרית לפתוח את מעבר רפיח ועל מחיר הדמים בסוריה. בראש השער מופיעה רצועה המודיעה כי הערב יחל יום הזיכרון לשואה ולגבורה. אין טלאי צהוב, אך את הכותרת מלווה איור של חוט תיל. בצד השער, תיבה המוקדשת לחתונה המלכותית בבריטניה. סדר העדיפויות שבשערי העיתונים בא לידי ביטוי גם בעמודי הפנים. "ידיעות אחרונות" יוצא מגדרו ומספק את הסיקור הנרחב ביותר לחתונה המלכותית בבריטניה. עמודים 10–15 בקונטרס החדשות מוקדשים במלואם, ללא מודעה אחת, לסיקור החתונה. יניב חלילי מדווח מלונדון, בין היתר, כי בעת שהנסיך נשק לרעייתו, "הקרקע רעדה, אנשים סביבי היו באקסטזה". בידיעה נפרדת מתייחס חלילי ל"פיפה מידלטון, אחותה המהממת של הכלה", ומדווח כי "העולם התאהב בה בן-ליל". ידיעה נוספת מאת חלילי מספרת שהנסיך צרלס העיר לבנו ויליאם על התקרחותו. בידיעה אחרת מדווח חלילי כי "מאז שתמה החתונה המלכותית, השאלה שהכי מעניינת את האנגלים היא באיזה יעד יבחרו בני הזוג לבלות את ירח הדבש". רענן שקד תורם טור פרשנות פרי עטו, ובו הוא קובע כי מדובר בחתונה "טהורה" ובאהבת אמת. מבקר הטלוויזיה איתי סגל, לעומת זאת, טוען כי האירוע היה "משמים". המוסף "24 שעות" של "ידיעות אחרונות" מוקדש ברובו (כל התוכן המערכתי מעמוד השער ועד עמ 12, כולל) לתצלומים מהאירוע ולפרשנויות על התלבושות שנראו בו. העיתונים האחרים, באופן יחסי, שומרים על פרופורציות בדיווח על החתונה המלכותית בבריטניה. קשה למצוא זכר כלשהו ל"גבורה" בסיקור עיתוני הבוקר את יום הזיכרון לשואה ולגבורה. בלוגו שבראש עמ 6 של "הארץ", למשל, נכתב רק "יום השואה". כמקובל בשנים האחרונות, העיתונים מתמקדים ראשית כל בקשיי היומיום של הניצולים שעדיין בחיים, לא במעשה ההשמדה עצמו ולא בקהילות היהודיות שאבדו לבלי שוב. הכפולה הפותחת של "ידיעות אחרונות" מוקדשת לסיקור מצבם הכללי העגום של ניצולי השואה בישראל, ולידיעה על מיזם סיוע חיפאי לניצולים. בעמוד נוסף שיוחד ליום הזיכרון מתפרסמת ידיעה מתריסה מאת דוד רגב ונעם ברקן על צעירים פרובוקטיביים המקעקעים על זרועותיהם את המספרים שקועקעו על זרועות בני משפחותיהם בתקופת השואה. בכפולה הפותחת של "מעריב" דיווח דומה על מצבם המידרדר של הניצולים, ולצדו שני דיווחים מאת דליה מזורי על תצלום של בני משפחתה של ניצולת שואה, ששרד את מחנה אושוויץ כשהוא חבוי בכריך, ועל סידור תפילה שהוסתר במרתף ביתו של רב נורבגי. עמ 6 של "הארץ" נפתח בדיווח על מצבם הכלכלי הקשה של הניצולים. עוד בעמוד, ידיעה מאת דנה ויילר-פולק על אוסף תצלומים המתעד את תנועת הנוער עקיבא בפולין בראשית שנות ה-30. בראש הכפולה המוקדשת ליום הזיכרון ב"ישראל היום" ידיעה ממלכתית, המספקת מידע על מועדי הטקסים ברחבי הארץ ומיקומם. במוסף "עסקים" של "מעריב" מתפרסמת רשימה מאת סיני גז, על התרשמותו (השלילית) מסרטוני משפט אייכמן שהועלו לאחרונה לצפייה באתר יו-טיוב. גז מציין כי הסרטונים הם באיכות ירודה, קטועים, ללא כל מידע רקע וערוכים ללא סדר כרונולוגי או הגיוני. לצד רשימתו, תצלום מתוך אחד הסרטונים, שנקטע באמצע עדות מהמשפט ומציג לרגע תצלום של זוג מתחבק. כאמור, הכותרת הראשית של "הארץ" מוקדשת לכוונת מצרים לפתוח את מעבר רפיח. אבי יששכרוף, ברק רביד ואנשיל פפר מדווחים על הרקע למהלך והשלכותיו. בין היתר הם מספרים כי ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו מתכוון לשלוח למצרים את עו"ד יצחק מולכו, כדי להיפגש עם בכירים בממשל ובצבא המצרי. במדורה הקבוע בחלק ב של "הארץ" מספרת עמירה הס כי שני דיפלומטים מצרים ודיפלומט אירופי העריכו באוזניה כבר בחודש שעבר כי התמורה במצרים תביא לפיוס בין פת"ח לחמאס. לדבריה, היא נמנעה מלדווח על כך משום ש"כעיתונאית שמרנית, אני לא ששה לדווח על העתיד. [...] אני מעדיפה להתרכז במה שקרה ונעשה ונאמר אתמול והיום". ב"ידיעות אחרונות" מדווחים איתמר אייכנר, סמדר פרי וסוכנויות הידיעות כי "שר האוצר יובל שטייניץ הורה לאנשי משרדו לא להגיע למפגש שתוכנן להיום עם הממונה על המע"מ ברשות הפלסטינית". על-פי הדיווח, במפגש היה שר האוצר אמור לאשר העברת 300 מיליון שקל לרשות, כספי מכס, מע"מ ומסים נוספים שישראל גובה עבור הפלסטינים מתוקף הסכמי אוסלו. עוד מדווח כי שטייניץ הורה לאנשיו לא להגיע למפגש שתוכנן להתקיים ביום רביעי ובו אמורים היו לדון עם נציגי הרשות הפלסטינית בבקשתה לשנות את מנגנון התשלומים והריביות לחברת החשמל. ב"ישראל היום" מדווחים שלמה צזנה, דניאל סיריוטי ומתי טוכפלד על קריאת השרים משה כחלון ויולי אדלשטיין לספח את שטחי יהודה ושומרון למדינת ישראל, אם הפלסטינים יכריזו על מדינה עצמאית באו"ם. בטור פרשנות נלווה, מאת ח"כ אופיר אקוניס, טוען יו"ר צוות התגובות של הליכוד (המקבל במה קבועה לדעותיו ב"ישראל היום") כי הפיוס בין פת"ח לחמאס מוכיח כי "אין עם מי ואין על מה לדבר". לדבריו, החבירה של הרשות לחמאס מעידה שהפלסטינים הכריעו כך: "אנחנו עם החשוכים, עם מדכאי זכויות האזרח ועם מי שלא מהסס לטבוח במפגינים הקוראים לחירות". אקוניס מדגיש כי "לא במקרה המדינה הראשונה שבירכה על ההסכם היתה איראן". מנגד, במדור הדעות של "הארץ", טוען צבי בראל כי "התגובה הפבלובית של ישראל לפיוס הפלסטיני, שכוללת כרגיל איום בחרם, היא תוצר של חרדה מובנת של מי שאיננו שולט עוד במהלך העניינים". לדבריו, מדינת ישראל מנסה להציג "תסריטי אימים, שלפיהם המדינה הפלסטינית תהפוך למדינת חמאס, לשלוחה איראנית, למוקד טרור, וכי הפיוס הזה הוא פסק דין מוות לתהליך המדיני. אותו תהליך שגופתו ממילא כבר מונחת במקרר". בראל מכנה זאת "איומי סרק". התרעה מפני השפעה איראנית על אזורנו צצה גם במדור הדעות של "ידיעות אחרונות", ברשימה מאת אלכס פישמן, הכותב כך: "בינתיים, מי שמפיק תועלת ממצוקת המשטר בסוריה היא איראן". לדבריו, "המעורבות האיראנית בסוריה הולכת ומתעצמת, בניסיון לשמר בכל מחיר את המשטר העלאווי, שהוא אחד הנכסים האסטרטגיים שלה". פישמן מוסיף כי "עדיין אין כוחות איראניים על אדמת סוריה שעוסקים בהתמודדות עם הפרות הסדר, שכן הציבור הסורי ביסודו מתעב את האיראנים, אבל השלב הזה לא רחוק". פישמן מנתח התפתחויות נוספות בעולם הערבי ומתריע מפני "מפלצת פרו-איראנית, השולחת זרועות מעיראק דרך סוריה, לבנון, עזה, מצרים ועד סודאן". ב"הארץ" מדווח אבי יששכרוף על למעלה מ-70 הרוגים בסוריה, במהלך סוף-שבוע נוסף של הפגנות ועימותים עם כוחות הצבא. יששכרוף מציין כי בדיווח שיצא מסוריה נטען כי "קרוב ל-300 חיילים ערקו משורות הצבא בדרעא והצטרפו למפגינים". ב"מעריב" מציין נדב איל שלוש סיבות להבלגה של ארצות-הברית ואירופה מול ההרג ההמוני בסוריה: העולם המערבי אינו בטוח מי יתפוס את השלטון לאחר הסתלקות אסד; העובדה שכבר קיימת התערבות בינלאומית בסכסוך פנימי אחר בעולם הערבי; לא ברור במה ייצא המערב נשכר מחילופי שלטון בסוריה. ב"ידיעות אחרונות" מדווחת סמדר פרי כי "ארצות-הברית נוקטת צעד ראשון נגד נשיא סוריה". ביום שישי האחרון הוציא נשיא ארה"ב ברק אובמה צו ובו שורה של סנקציות נגד בכירי המשטר הסורי. בכל עיתוני הבוקר מדווח כי ביום שישי האחרון הרשיע בית-משפט צרפתי את ד"ר יהודה דוד בהוצאת דיבתו של גמאל א-דורה, אביו של מוחמד א-דורה, שמותו נעשה לסמל והיה אחד הגורמים להצתת האינתיפאדה השנייה. בידיעות השונות מדווח כי ד"ר דוד נתבע על-ידי א-דורה לאחר שאמר בראיון עיתונאי כי הפציעות שא-דורה טען שנגרמו לו מירי כוחות צה"ל באירוע שבו נהרג בנו, מקורן בכלל בתקיפה מוקדמת יותר, וכי הצלקות שהציג לעיני המצלמות הן תוצאה של ניתוח שהוא (ד"ר דוד) ביצע בו. עוד מדווח כי ד"ר דוד הורה לפרקליטיו להגיש ערעור, וכי לאחרונה נמסר לו שמדינת ישראל תסייע לו במימון המשפט. באף ידיעה לא מצוין על סמך אילו עדויות וראיות קבע בית-המשפט את מה שקבע ומה היו נימוקי השופטים. "מיכאל מור נעצר לאחר שנתפס עם סמים במלון", קראה ביום חמישי האחרון כותרת מעל דיווח מאת אבי אשכנזי, באתר "מעריב". "העבריין מיכאל מור נתפס עם כמות גדולה של סם וטען: זה מלבין קפה", קראה כותרת באתר "הארץ", מעל דיווח מאת יניב קובוביץ. הבוקר מדווח קובוביץ ב"הארץ" כי בדיקת המעבדה העלתה כי האבקה הלבנה אכן היתה מלבין קפה. אשכנזי מדווח ב"מעריב" כי האבקה הלבנה שנמצאה בחדרו של העבריין מיכאל מור, ושבגללה נעצר ביום חמישי האחרון בחשד לאחזקת סם מסוכן מסוג קוקאין, התגלתה לאחר בדיקת מעבדה כאבקת סוכר. ב"ישראל היום" מדווח מתי טוכפלד כי אתר מפלגת ישראל-ביתנו נפרץ בסוף-השבוע, ונכתב בו כך: "בתגובה לקיצוני ליברמן".