המלחמה על בלעדיות וראשוניות בין כלי תקשורת גובלת לעתים באבסורד, למשל כשמתגלה שכדי לא להישאר מאחור, עיתון "גלובס" מעתיק מכתבת שער של "כלכליסט". בעיתון מאשימים את הש"ג
באתר "גלובס" פורסמה הבוקר ידיעה שעל-פיה חוקרי רשות ניירות ערך פשטו על משרדי דלק-נדל"ן. בפסקה האחרונה הופיע קרדיט חריג למתחרים מרחוב הברזל: "לכלכליסט נודע כי הרשות בודקת גם דיווחים של דלק-נדל"ן על עסקאות ושווי נכסים בשנים האחרונות". לא, העיתונים המתחרים לא החליטו לשלב ידיים במאמץ משותף לסקר את החוליים המוסריים הפושטים בתחומי הסיקור שלהם. להפך, הקרדיט הוא תוצאה של חולי של העיתון עצמו: שיטת עבודה שבה כתב או עורך מעתיק לתוך הידיעה שלו טקסט מידיעה של מתחרה או מהודעה לעיתונות.  הידיעה המקורית שהתפרסמה באתר "כלכליסט" מבוססת על כתבת שער בלעדית של גולן חזני, שפורסמה הבוקר על גבי רוב העמוד הראשי של "כלכליסט" המודפס. הידיעה פורסמה ב-07:00 באתר "כלכליסט", וב-08:35 התפרסמה ידיעה בנושא באתר "גלובס". ב"גלובס", שם כמובן לא התכוונו לתת קרדיט לחשיפה של "כלכליסט", קישרו בכותרת המשנה לסקופ אחר של "גלובס" על אותה חברה, מה-20.10.09: "כפי שנחשף לראשונה בגלובס, חוקרי הרשות בודקים נסיבות עזיבתו הפתאומית של ירום אורן". מאוחר יותר שונתה הידיעה ב"גלובס", והפסקה המועתקת עם הקרדיט ל"כלכליסט" נמחקה. ב"כלכליסט" מרוצים מהפשלה, במיוחד לאור ביקורת שנמתחה על "כלכליסט" ועל נוני מוזס בגליון "100 המשפיעים והחזקים בתקשורת" של המוסף "פירמה" של "גלובס" בחודש שעבר. מוזס, מו"ל "ידיעות אחרונות", נבחר למקום השני ברשימה, ובטקסט שליווה את הבחירה נכתב כי "אפשר להאשים את הרגולציה שמגבילה את יכולתו להתפתח, ואפשר להאשים גם את שוק המדיה המשתנה במהירות. אבל נוני מוזס, איש חזק, מקושר ומשפיע, מאבד מכוחו". במקום ה-86 הוצבו מו"ל "כלכליסט" והעורך הראשי יואל אסתרון והעורכת גלית חמי. "העיתון הכלכלי ממפעלותיו של נוני מוזס עדיין לא מתרומם באופן משמעותי", נכתב שם, "אך בשלוחה שברמת החי"ל עסקים כרגיל, ואסתרון וחמי - למרות קיצוצים מסוימים שערכו - פועלים תחת גיבוי מלא לטווח ארוך מבעל הבית". "אם גלובס מעתיק מעיתון שהוא הגדיר כעיתון שלא מתרומם, השאלה היחידה שאנחנו שואלים היום היא מה זה אומר על גלובס, לא מה זה אומר על כלכליסט", אמר בחיוך ל"העין השביעית" בכיר ב"כלכליסט", שביקש לא להיות מזוהה בשמו, והוסיף: "כלכליסט מברכים על זה שסוף-סוף חזרו לתת קרדיט בעיתונות הכלכלית, מה שהפך לדבר לא רווח בשנים האחרונות". גורם אחר בעיתון, שביקש גם הוא שלא להזדהות בשמו, מסר בתגובה משועשעת: "זה הצחיק אותנו ושימח אותנו. תמיד נחמד להעביר זקנה את הכביש". תגובת יואל אסתרון לא התקבלה עד מועד הפרסום. עורך אתר "גלובס", דורון אביגד, מסר בתגובה: "בדקתי את המקרה. לצערי הרב אכן קרה. זו טעות של עורך מאוד חסר ניסיון בתחילת דרכו. ברגע שגילינו את זה כמובן שהורדנו, זה לא צריך לקרות, אנחנו מתנצלים על זה וממשיכים הלאה". ברקע התקרית מתנהלת מלחמה מלוכלכת על בלעדיות וראשוניות, מלחמה המגיעה לעתים לכדי אבסורד ומתקיימת רובה ככולה מעל ראשיהם של הקוראים. כלי תקשורת בארץ משתדלים לגמד חשיפות גדולות של המתחרים, גם במחיר של התעלמות מהסיפור והסתרתו מקוראיהם. כשהסיפור גדול מכדי להתעלם ממנו, פעמים רבות יבחרו עיתונים לשכפל אותו וינסו לעבותו במידע משלהם, בלי לתת קרדיט לחושף המקורי. זו אינה הפעם הראשונה שכלי תקשורת נתפס על חם כשהוא משתמש בחומרים של המתחרה. ב-2003 פורסמה ב"הארץ" המודפס ידיעה בחתימת שי שלו, שהיה אז כתב שוק ההון של "גלובס". פרקליט "גלובס" שלח ל"הארץ" מכתב עם דרישה לפיצוי של 250 אלף שקל ופרסום התנצלות. "הארץ" פרסם התנצלות, ועורכת מדור הכלכלה דאז, מירב ארלוזורוב, מסרה בתגובה ל"העיר": "מה שקרה בשבוע שעבר נבע מטעות טכנית שנעשתה בתום לב. הארץ לא העתיק, לא התכוון להעתיק ובכל תולדותיו מעולם לא העתיק מאף עיתון אחר". באמצע 2007 פורסמה ב-ynet ידיעה של רועי שרון, כתב nrg ו"מעריב". העורך שהעלה אותה התבלבל, ככל הנראה בגלל הדמיון הגרפי בין היומונים, וחשב שהוא מעלה ידיעה מ"ידיעות אחרונות". מ-ynet נמסר אז ל-nrg, שדיווח על המקרה: "זו טעות מצערת, מביכה וטכנית במהותה. דברים כאלה קורים כשעובדים במהירות ובלחץ מטורף. ברכות ל-nrg מעריב על הערנות". לאחרונה גם פירסם "מעריב" את עדותו של מו"ל העיתון, עופר נמרודי, במשפט שמנהל העיתון מול "דה-מרקר", בטענה שזה האחרון "העתיק באופן שיטתי ויומיומי מאות ידיעות ממעריב". גילוי נאות: הכותב מפרסם טור חודשי במוסף פירמה של "גלובס" לדיון ותגובות בבלוג של עידו קינן, "חדר 404" >>