פרשת הבנק הסיני: דוברו של שלדון אדלסון לא מוכן לומר אם מעסיקו איים בתביעת דיבה על המו"ל אלי עזור בשל כתבה של בן כספית שנמחקה, אולם מנפק איום משלו: "מי שיחזור על הדיבה המכוערת הזאת ייתבע מיד"
שלדון אדלסון, פטרונו של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, יתבע לדין כל מי שיטען כי יש קשר בין עסקי ההימורים והמלונאות שלו במקאו לבין החלטתה של מדינת ישראל שלא לסייע להורים שכולים בתביעה שבה מואשם הבנק הגדול בסין בסיוע למימון ארגוני טרור עזתיים. כך מבהיר דוברו של אדלסון בישראל, דן רביב, בשיחה עם "העין השביעית". "מי שיחזור על הדיבה המכוערת הזאת, על אחד מגדולי הציונים שחי היום ותרם מהונו ומיכולתו לטובת מדינת ישראל, ייתבע מיד על הוצאת דיבה ושם רע", איים דוברו של אדלסון בשיחת טלפון ממקאו, סין. "הטענה הזאת, כאילו אדלסון מנסה להשפיע או יכול להשפיע למען קידום העסקים שלו, היא עלילה מרושעת", טען הדובר, ומיאן לפרט. רביב התבקש למסור את תגובתו של אדלסון בנוגע להסרתן מהרשת של שתי כתבות מאת בן כספית, שפורסמו לפני חמישה ימים באתר העיתון "גרוזלם פוסט" ובאתר "דה-פוסט" של המו"ל אלי עזור. בכתבות הציג כספית מידע פומבי בנוגע לזרוע הסינית של תאגיד ההימורים והמלונאות של אדלסון, העושה שימוש ענף בשירותיו של בנק אוף ציינה, הבנק הגדול בסין. המוסד הפיננסי הסיני הגדול עומד במרכזה של תביעה שמנהלים נגדו בני משפחת קנטור-וולץ בארצות-הברית, הטוענים כי הסינים איפשרו ללאומנים פלסטינים להלבין כספים דרך הבנק ובכך לממן פעולות טרור של הגיהאד האסלאמי ותנועת חמאס. המשפחה התובעת, שבנה דניאל נהרג בעקבות פציעתו בפיגוע שאירע בתל-אביב ב-2006, קיבלה לידיה מידע מודיעיני רב שאספו גופי המודיעין של מדינת ישראל; לדברי התובעים, הם קיבלו גם הבטחה שלפיה עובדי מדינה ישראלים שעסקו בנושא יורשו להעיד במשפט. כפי שנחשף ב"ידיעות אחרונות" לפני כחודש, במהלך ביקורו האחרון של ראש הממשלה נתניהו בבייגינג לחצו עליו גורמים בממשלת סין – בעלת השליטה בבנק – למנוע את מתן עדותם של המומחים הישראלים. כספית, בטור שהתפרסם ביום שישי האחרון בשבועון "סופהשבוע", סיכם את ממצאי הדברים שפירסמו ב"ידיעות אחרונות" נחום ברנע ושמעון שיפר והציף מידע גלוי שלפיו בנק אוף ציינה הוא אחד משני הבנקים הראשיים שבהם עושה שימוש חברת ציינה-סנדס של אדלסון, המפעילה קומפלקס הימורים ומלונאות במקאו. בידיעה שנמחקה מהאתר "דה-פוסט" רמז כספית לקשר אפשרי בין עסקיו של אדלסון, תומכו המוצהר של נתניהו, לבין ההחלטה הדיפלומטית מעוררת המחלוקת שקיבל ראש הממשלה. לידיעה של כספית צורפו תצלומי מסך מתוך מסד נתונים בורסאי ומתוך מסמך רשמי של סנדס-ציינה. מהנתונים עולה כי החברה שבה מחזיק אדלסון אכן מקבלת שירותי בנקאות מהבנק הסיני. עם זאת, כספית לא סיפק הוכחה כלשהי לרמיזה שלפיה היחסים העסקיים בין אדלסון לבנק אוף ציינה קשורים להחלטתו של נתניהו או לעצם ביקורו הדיפלומטי בבייגינג. "יחליט הקורא בכוחות עצמו אם יש לכל זה קשר כזה או אחר להחלטה התמוהה ומעוררת המחלוקת של ראש הממשלה נתניהו לאסור על בכירי מערכת הביטחון הישראלים להעיד נגד הבנק, המואשם בהלבנת כספי טרור בארה"ב", כתב כספית בידיעה שנמחקה מאתר "דה-פוסט" (משפט זה לא הופיע בידיעה שנמחקה מאתר "גרוזלם פוסט"). שניים מכלי התקשורת המקוונים של המו"ל אלי עזור, אתר האינטרנט של היומון בשפה האנגלית "גרוזלם פוסט" והאתר "דה-פוסט", פירסמו את ממצאיו של כספית, בחתימתו, ב-1 באוגוסט 2013 – אך זמן לא רב לאחר מכן מחקו את הכתבות מהרשת. דוברו של אדלסון, שהתבקש לאשר או להכחיש טענה שלפיה באי-כוחו של המיליארדר האמריקאי איימו על כלי התקשורת בתביעה, נמנע מלהשיב ישירות לשאלה, אך ניפק, כאמור, איום בלתי תלוי בתביעה שכיוון לעבר כל מי שיפרסם את המידע הגלוי והפומבי שהובא בדיווחיו של כספית. סטיב לינדי, עורך ה"גרוזלם פוסט", נמנע גם הוא מלאשר או להכחיש את קיומו של איום בהגשת תביעה שהתקבל במערכת לאחר הפרסום. בשיחה עם "העין השביעית" טען לינדי כי הסרת הידיעה היתה פועל יוצא של החלטה עריכתית. "אני קיבלתי את ההחלטה להוריד את זה", הצהיר לינדי. כשנשאל מדוע החליט כך, השיב: "החלטתי שאין בסיס לכתבה הזאת". דורון כהן, עורך "דה-פוסט" ואחד מעורכי "סופהשבוע", ביקש שלא להתייחס לתקרית או לאפשרות שהידיעה הוסרה מהאתר בעקבות איום בתביעה. את נסיבות פרסומם של הדברים בשבועון המודפס והסרתם מהרשת ניתן אולי להסביר בדברים שאמר בעבר המו"ל עזור בשיחות סגורות, ולפיהם בקבוצת התקשורת שלו יש הוראה כללית להימנע מהסתבכות בתביעות דיבה המתנהלות בחו"ל, בשל עלותן הגבוהה. היכולת לצפות בתוכניהם של אתרי האינטרנט של קבוצת התקשורת הישראלית מכל מקום בעולם מאפשרת לתבוע את מפעיליהם גם בבתי-משפט במדינות אחרות. דוברו של אדלסון סירב להתייחס לעצם פרסום המידע של כספית בעיתון ישראלי מודפס ולאפשרות כי תוגש תביעת דיבה בגין פרסום זה. הדובר סירב להתייחס לתוכן הדיווחים ולהסביר איזה פרט מהם דיבתי מבחינת אדלסון. כשנשאל אם הוא מודע לכך כי לפחות חלק מהמידע שהתפרסם מבוסס על מאגרי מידע מקוונים הפתוחים לכל, ניתק את השיחה לפני שהספיק לשמוע את השאלה עד סופה.