השבת של ערוץ הספורט הפכה לפח מחזור | הרומן של אייל ברקוביץ כמשל לעיתונות של one
היו ימים שהליגה הלאומית היתה חגיגה משוגעת לאורך כל העונה, גם בזכות המינוף שהעניק לה ערוץ הספורט מדי שישי אחר הצהריים בערוץ 5. עצוב לראות איך אותו ערוץ הופך כעת את הליגה הזו לסמרטוט דהוי. זה כחמש שנים שהליגה הלאומית הועלמה מאלה שאינם משלמים על ערוץ הלייב, בין אם מסיבות כלכליות ובין אם מסיבות עקרוניות. לפני פתיחת העונה הנוכחית הבטיחו בערוץ הספורט להמריץ את העניין בליגה הלאומית במטרה להגדיל את האטרקטיביות שלה. זה קרה לאחר שאיבדו את הליגה הספרדית וגילו ששידורי השבת שלהם, אלה שרק חודשים אחדים קודם לכן הובטחו בפרומואים משכנעים כ"שבת נון-סטופ", עומדים בפני שוקת שבורה. הניסיון להעביר את המשחק המרכזי בלאומית לשבת הוליד תקרית בתפוצת נאט"ו, שהתגלגלה לבית-הדין לעבודה והציתה מחדש את המלחמה על השבת. במשך שני מחזורים שודרה הליגה הלאומית במתכונת של "ערוץ הקיבוץ" (שידור מקביל מכמה מגרשים) בערוץ התשלום, בתקווה שבינתיים העניינים יסתדרו והם יוכלו להעמיד מדי שבת את הפועל פתח-תקווה וקריית-גת כאלטרנטיבה שתנסה לנגוס קלות בברצלונה וריאל מדריד בערוץ one. את ההחלטה שהמשחק המרכזי בלאומית לא ישוחק בשבת לקחו בערוץ הספורט קשה. כל-כך קשה עד שדומה שהאשמה הופלה על ראשי הצופים. ערוץ הקיבוץ שבק באחת, ובעלי זכויות השידורים על הליגה הלאומית הפכו לאדישים אליה, כאילו התוכן הזה לא מעניין אותם יותר. הדבר ניכר אפילו בדבר זניח לכאורה, כמו לוח משחקי הלאומית באתר ערוץ הספורט. מתברר שבערוץ הספורט לא ממש יודעים מתי הם משדרים. במחזור הראשון ביום שישי (24.8.15) כתבו שהמשחק בין הפועל ירושלים להפועל פתח-תקווה נדחה, על אף שהוא התקיים באותו יום. ביום שישי שעבר (25.9.15) צוין בלוח השידורים שהמשחק בין אחי-נצרת להפועל פתח-תקווה ייערך באותו יום בשעה 16:00 (ראו צילום מסך), בעוד שבפועל המשחק נערך ושודר ביום שני (28.9.15). באותו יום שישי של ה-25.9.15 לא שודר שום משחק מהלאומית, לא מרכזי ולא קיבוצי. כאילו שאין ליגה ולא התקיימו ארבעה משחקים אחרים. איפה זה ואיפה ימי שישי התוססים של הלאומית אי-אז? וכשאין תוכני שידור, אפשר להלעיט את הצופים בהצגות כפולות ממוחזרות. כך היה אפשר לצפות בשבת האחרונה אחר הצהריים בשידור חוזר של דרבי הנוער החיפאי בכדורגל, ומי שחיפש אלטרנטיבה ב-5 פלוס גילה אותו משחק בדיוק, אם כי חצי שעה קדימה. השילוב המופלא הזה חזר כעבור שעתיים: בעוד שבערוצי one וצרלטון הציגו משחקים אטרקטיביים ישירים, בערוץ 5 שודר בשידור חוזר סמפדוריה-רומא, ובערוץ 5 פלוס, הפלא ופלא, גם שם כיכבו סמפדוריה ורומא. עם שבת משעממת נון-סטופ, אחרי שארגון השחקנים החריב את אופציית הליגה הלאומית, אין פלא שבערוץ מורידים את הליגה השנייה לתחתיות. מי שחיכה בסבלנות ל"שער השבת" במוצ"ש, כדי לצפות בתקציר זריז של משחק אחד לפחות מבין הארבעה ששוחקו בשישי, קיבל אצבע משולשת. גם את המינימום הזה לא טרחו לעשות. סיקור הלאומית הסתיים בתוך שניות בהקראת תוצאות, ללא שער ניחומים. כדי לא לאכזב לגמרי את הצופים עשו להם טובה וגירדו עבורם שער. ומאיפה? מליגה א. סלים טועמה, כוכב הפועל תל-אביב לשעבר, כבש במדי מכבי שעריים מול אילת – בצילום שבוצע בסלולרי מהיציע. ככה עושים טלוויזיה ב-2015. לא די שבערוץ הספורט חסכו מיליוני שקלים לעונה על אי-שידור הליגה הספרדית, תוך שהם מרוקנים את ערוץ הבסיס, הם ממשיכים לחסוך על חשבון הצופים. למזלם, יש עדיין פראיירים שימשיכו לשלשל את השקלים הנוספים לערוצי התשלום. איך יודעים מיהו כדורגלן העבר שנחקר במשטרה באזהרה בחשד לתקיפת אשתו, ידיעה שפורסמה ב"וואלה" ללא ציון שם? אם ממש מוכרחים לדעת, נכנסים לגליצים ב-one, ואם הידיעה לא מופיעה שם, קרוב לוודאי שזהו אייל ברקוביץ. אם זה לא היה ברקוביץ, אפשר לשער שהייתם נתקלים בסיפור הזה גם כאן עם התוספת האינפנטילית "כרטיס אדום לוהט במיוחד לשחקן עבר" וכו. ב-one נוהגים לגונן על יקיר המערכת, פרשן הליגה הספרדית וחבר אישי של אופירה אסייג, שאיתה הוא מגיש תוכנית רדיו. בתוכנית הזו נשמעו הצמד-חמד הזה אומרים לא פעם למאזינים בנחישות שהם לא עושים הנחות והכל אצלם על השולחן. לגבי ברקוביץ אין מחלוקת: האיש הוא דוגרי ומוכן להתעמת עם כל דבר, גם כשזה טופח על פניו. לגבי שותפתו לתוכנית, אחד בפה ואחד בלב. זה נכתב כאן לא פעם ולא פעמיים, ואף יותר, וחובה להמשיך להתריע על כך כל עוד התופעה נמשכת ומתרחבת. כשברקוביץ מעורב באירועים שליליים, אתר one נוהג לעשות לו מבצעים והנחות סלב. כשברקוביץ תקף מאמן ילדים שלא שיתף את בנו במשחק ולאחר מכן כשהורשע על כך, ב-one הצניעו את הפרסומים עד כמה שניתן, או היטו אותם לטובתו. כשהיה מנגר הפועל תל-אביב יצאו שם מגדרם כשניצח, ובמקרה של הפסדים העבירו את האחריות למאמן שמתחתיו. על כל אירוע חיובי שהיה קשור בקוסם שפכו קילוגרמים של חנופה דביקה. כך היה באפריל האחרון, כשחגג יום-הולדת 43. כאן בעצם מתחיל הסיפור הנוכחי של שחקן העבר שנחקר במשטרה. ליום הולדתו ה-43 של ברקוביץ הגיש לו המדור גליצים מתנה מיוחדת, שרק בשבילה היה שווה להגיע עד הלום: 43 תמונות מפרגנות עם כיתובים מחמיאים עד מבוכה, במיטב המסורת של המדור. בכמה תצלומים נראה ברקוביץ עם אשתו, טלי, עם הכיתובים "האהבה שלו", "צמודים מגיל 16", "חמסה, מלח, שום ובצל", "שתמשיך לפרגן לאחת שלך טלי" ועוד. בדיעבד התברר שבאותו יום-הולדת האשה טלי לא היתה האחת והיחידה. ברקוביץ כבר היה בעיצומה של מערכת יחסים חדשה עם אשתו של חבר טוב. אם ב"גליצים" לא ידעו על הרומן של יקירם, זה מלמד על רמת הידע של מדור הרכילות. אם ידעו על הבגידה ושיתפו פעולה בהעמדת פנים – זה כבר מלמד על האתיקה שלו. מהרומן החשאי עם אשת החבר נולד לברקוביץ לא מזמן בן משותף. מזל טוב לאב המאושר, ועל אף שמדובר באירוע חיובי מבחינת הטאלנט, לא זכיתם לקרוא על כך אפילו חצי מלה בגליצים. פרשת הבגידה של ברקוביץ הסתבכה בינתיים, לאחר שפרודתו הגישה נגדו תלונה במשטרה. כיוון שהידיעה פרחה ברשת בעילום שם והלחשושים גברו, החליט ברקוביץ לעשות מעשה ולהודות בפני התקשורת. "אני הכדורגלן שנחקר", כך אמר ל-ynet ובפרסומים באתרים נוספים ("וואלה", ערוץ הספורט ועוד). "הכל עלילת שווא בגלל תאוות כסף", הסביר, בניסיון לנער מעליו את החשד כי נהג באלימות כלפי פרודתו. ואיפה לא יכולתם לקרוא על כך מלה? כמובן, באתר הבית. אפשר לתהות מדוע רכילותון הספורט מס 1 התעלם מהאירוע. ברקוביץ הרגיש צורך להיחשף, אבל ב-one לא פעלו הפעם בהתאם. האם מטעמי חזרה בתשובה פתאומית והתרחקות אנינה מלשון הרע? ואולי משום שלאופירה אסייג לא נעים מטלי ברקוביץ, שהיתה חברתה? כאן המקום להזכיר שברקוביץ אינו רק חבר סלב ב-one, הוא גם מסוקר של האתר בהיותו הבעלים של עירוני ראשון-לציון. אין כמובן מה להשוות את היחס שהוא מקבל ב-one לעומת היחס שיקבלו בעלים של קבוצות אחרות באתר. one לברקוביץ הוא כמו "ישראל היום" לזוג נתניהו. גם כאן וגם שם נשכבים הבעלים, העיתונאים, העורכים, הצלמים והמפיקים על הגדר בשביל המקורבים, מייפים עבורם את המציאות או מעלימים פרשה עסיסית כאילו לא היתה ולא נבראה.   זוהי דוגמה נוספת למה שקוראים רבים של one יודעים על הליבה של האתר הזה: מוטה ואינטרסנטי, משרת חברים ומקורבים ונטפל לאלה שאינם משתפים עימו פעולה. והרכילות? "הכרטיסים האדומים" שנשלפים שם ביחס לשחקנים בוגדים מתוזמנים ומצונזרים באופן שנראה תואם בעיקר לצרכיה הלא-עיתונאיים של אשה אחת, מנהלת התוכן של האתר, שמספקת שירותי תקשורת לכל ה-VIP שלה. פרטים אצל אייל גולן ואיציק זוהר, אייל וטלי ברקוביץ, והרשימה עוד נמשכת. במובן זה, האתר "one", כמו החינמון "ישראל היום", הוא בית-ספר לכל תלמיד תקשורת מתחיל וחובב תקשורת סקרן, לצד האפל, ובו בזמן הגלוי לכל, של תעשיית העיתונות. מובן מאליו שאין כלי תקשורת שאינו מתמודד מדי יום עם שורה ארוכה של אינטרסים ואינטריגות פנימיות בדרכו להפיק ידיעות חדשותיות, או להעלים אותן. אולם רק כלי תקשורת מעטים איבדו את הבושה המקצועית עד כדי חשיפה גלויה של העובדה הטריוויאלית לשיטתם, והמחרידה לשיטתו של כל מי שעדיין מאמין בתקשורת כחומר מטהר ובעיתונות כמופת של שירות משמעותי ואובייקטיבי ככל האפשר לאזרח: הלקוח, לשיטתם, לא היה ואינו לעולם הקורא עצמו. האחרון הוא רק המקפצה שעליה הם חושפים את ערוותם, לרווחת בעלי האינטרסים שכלי התקשורת שלהם נועד לשרת. האנקדוטה הרכילותית התורנית סביב ברקוביץ היא רק דוגמה, ולא חשובה במיוחד, לקלות שבה מעילה בתפקיד היא חלק מהתפקיד, ואולי המרכזי שבו. כיתוב תמונה מגוחך ב"ידיעות אחרונות" – שם ידעו לזהות רק את שחקן הכוח, שלומי לוי, ש"מוקף בשחקני יפו". למה לא לעשות מאמץ קטן, לברר מי הם שחקני יפו (שניים מהם מופיעים עם מספרם) ולתת שירות מלא לקוראים וקצת כבוד לשחקנים? הכותרת שנתנו למשחק מתאימה גם לעיתון. 