לפחות 11% מחברי הכנסת והשרים מטילים ספק באחריותה של האנושות למשבר האקלים • בליכוד, בציונות הדתית וביהדות התורה היו הכי הרבה ח"כים שלא שיתפו פעולה עם שאלות "שקוף" • רוב נבחרי הציבור חושבים שישראל נמצאת ברמת מוכנות בינונית למשבר - מבקר המדינה חולק עליהם • כל הנתונים - והח"כים שסירבו לענות על שאלות פשוטות
למרות אזהרות המדענים החוזרות ונשנות, ולמרות הקונצנזוס ואינספור העדויות המדעיות, לפחות 11% מחברי הכנסת מטילים ספק באחריותה של האנושות למשבר האקלים. כך עולה ממיפוי ראשון מסוגו של "שקוף" שבדק את תפיסותיהם של חברי הכנסת והשרים ביחס לאיום הגדול ביותר על האנושות. מתנדבי "שקוף" תומר גרטל, ניקה ברדיצבסקי, רומי ו, טל נ, נעמי רוזנברג, וירדן ישראלי עזרו בשבועות האחרונים לשלוח ל-142 חברי כנסת (כולל ה"נורבגים") ושרים שלוש שאלות שעליהן התבקשו להשיב, אך הפוליטיקאים לא ששו לשתף פעולה. היה צורך במספר לא מבוטל של תזכורות כדי לקבל מענה לשאלות ששאלנו – דבר ששיקף את רמת העניין של כל מפלגה וחברת כנסת בנושא.  מתוך סקירת התשובות עלה כי חברי וחברות כנסת שנחשפו לנושא בצורה מסודרת טרחו גם להגיב כראוי, אך לרובם הנושא מהווה עיסוק צד שאפשר להתעסק בו "על הדרך". סך הכול ענו על שלוש השאלות 91 נבחרי ונבחרות ציבור. 51 ח"כים ושרים בחרו להתעלם מהפניות החוזרות ונשנות (בעיקר ממפלגת הליכוד). בשאלה הראשונה התבקשו הח"כים והשרים לסמן עד כמה הם מסכימים עם המשפט: "האנושות אחראית למשבר האקלים". ניתנו להם האופציות "מסכים מאוד", "מסכים חלקית" ו-"לא מסכים". מתוך 91 התשובות, כ-58% השיבו כי הם מסכימים מאוד, כ-17% טענו שהם מסכימים חלקית (המהווים כ-11% מתוך 143 חברי הכנסת והשרים), וכ-25% סירבו לענות. בלטה בסירובה להתייחס לנושא היא שרת האנרגיה קארין אלהרר שבחרה לא לענות באופן ישיר על השאלות, והסתפקה בתשובה כללית שמכירה במשבר כ"מציאות בשטח, המזמנת אתגרים למשק האנרגיה" וכי היא והמשרד בראשותה "פועלים כל העת על מנת להצליח ולאזן בין יצירת משק אנרגיה אמין אך גם ירוק ככל הניתן" (התגובה המלאה בהמשך). גם יו"ר הכנסת לשעבר יולי אדלשטיין סירב להשתתף וטען כי "נושא האקלים הוא סבוך ועמוק יותר משלוש שאלות שטחיות. הנושא ראוי לדיון מעמיק יותר. להזכירכם, כיו"ר הכנסת קידמתי את יוזמת כנסת ירוקה עוד בשנת 2014" (התגובה המלאה בהמשך). אין צודק מאדלשטיין – משבר האקלים ראוי לדיון מעמיק. אך יש לציין כי דווקא המפלגה שלו, שהייתה בשלטון לאורך יותר מעשור, לא טרחה לעשות יותר מידי בנושא, בלשון המעטה.  באוקטובר האחרון פרסמה אוניברסיטת קורנל סקירה של כ-90 אלף מחקרים מדעיים בנוגע למשבר האקלים. המסקנה שעלתה ממנה הייתה ברורה – יש קונצנזוס של 99.9% בקהילה המדעית שלפיו האנושות אחראית למשבר. "הסיפור נסגר. אין אף אחד משמעותי בקהילה המדעית שמטיל ספק בכך שהאנושות אחראית למשבר האקלים", אמרו מחברי הסקירה. למחקר זה מצטרף דוח ה-IPCC (הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים של האו"ם) שפורסם השבוע, ובו נקבע כי השינויים גרועים יותר ממה ששיערו מדענים לפני שני עשורים, והם יכו בעוצמה רבה יותר בעולם, כבר בעשורים הקרובים. בשאלה השנייה התבקשו הח"כים והשרים לדרג מ-1 עד 5 עד כמה משבר האקלים הוא איום לביטחון, לכלכלה, לרווחה, ולבריאות של תושבי מדינת ישראל (1 – לא מהווה איום בכלל; 3 – מהווה איום בינוני; 5 – מהווה איום חמור). כ-56% סברו שמדובר באיום חמור עד חמור מאוד, כ-17% איום בינוני, ורק כ-2% סברו שהוא כמעט ולא מהווה איום כלל (כ-24% סרבו לענות).  בשאלה השלישית, שהמענה עליה לא היה חובה, התבקשו הח"כים והשרים לדרג מ-1 עד 5 האם ישראל ערוכה לשינויי האקלים מבחינת היערכות משרדי הממשלה, התשתיות, מערכת הבריאות, מערכת הביטחון, ומערכת הרווחה (1 – לא ערוכה בכלל; 3 – מוכנות בינונית; 5 – ערוכה באופן מלא). בשאלה זו רוב חברי הכנסת והשרים הפגינו ניתוק מהנעשה בשטח, כשקבעו שמוכנות המדינה למשבר היא "בינונית". מבקר המדינה בנושא ככל הנראה היה נותן את הציון 1 – "לא ערוכה כלל", וזה בלשון המעטה, שכן בדוח האחרון שפרסם בנושא קבע שהמדינה "נעה בטווח שבין בפיגור לאפס". כל 142 חברי הכנסת, השרים, וסגניהם התבקשו לענות על 3 השאלות ששלחנו אליהם בנושא. מהי ההגדרה ל"סירב לענות"? חבר כנסת/שר שסירב לענות הוגדר בתור מי שהוא או צוותו מסרו לנו שקיבלו את השאלות, אך טען כי הוא לא מוכן להשתתף, שיש לו דברים חשובים יותר לעשות מאשר לענות עליהן, או שהוא ואנשיו סיננו שיחות חוזרות ונשנות אף שכבר קיבלו את השאלות. כל זאת לאחר שהובהר לח"כ ולצוות כי הדבר יוצג בתור סירוב לענות. מהי ההגדרה ל"לא התקבל מענה"? חברי כנסת שקיבלו את השאלון אך לא התקבל מהם מענה כלל לאחר עשרות נסיונות ליצירת קשר (לא במייל, לא בהודעות, ולא בשיחת טלפון). לא ניתן לשלול את ההשערה שהם לא ראו את השאלות. מתוך משנה זהירות תשובתם הוגדרה בתור "לא התקבל מענה", ולא בתור "סירוב" להשתתף. מדוע החשבנו סירוב לענות על השאלון בתור תשובה? כאמור, חבר כנסת/שר שסירב לענות הוגדר בתור מי שאמר לנו שהוא קיבל את השאלות וראה אותן, אך טען כי הוא לא מוכן להשתתף. הבחירה שלא לענות על 3 השאלות הקצרות עשויה להעיד על חשיבות מועטה שאותו נבחר ציבור מייחס לנושא, ויש לכך משמעות. כמו כן, כפי שיתואר בהמשך הכתבה, חברי כנסת רבים מסרבים להשתתף ככל הנראה מתוך סלידה מהעיסוק בנושא, ואף כפירה באחריות של האנושות למשבר. הנתונים בפרויקט המיפוי עוזרים גם לשקף את היחס של מפלגות שונות לנושא. נראה שמי שמנסות לפחות לפעול בעניין היו גם אלה ששיתפו פעולה בצורה הנרחבת ביותר. מרצ, העבודה, ויש עתיד ענו על השאלות בשיעור של 78% (מרצ והעבודה), ו-73% (יש עתיד). כמו כן, מבין ראשי המפלגות רק שר החוץ יאיר לפיד (יש עתיד), יו"ר הרשימה המשותפת איימן עודה (חד"ש) ושרת התחבורה מרב מיכאלי (העבודה) ענו על השאלות. מיכאלי אף הוסיפה התייחסות מפורטת לנושא. יו"ר מרצ ניצן הורוביץ ויו"ר כחול לבן בני גנץ, שמדברים הרבה על התמודדות עם המשבר, לא ענו על השאלות. יהדות התורה, הליכוד והציונות הדתית ענו בשיעורים הנמוכים ביותר, עם 0%, 28%, ו-29% אחוזי מענה בהתאמה. הנתונים האלה שיקפו את ההתעלמות שלהן מהנושא בשנים האחרונות. הדובר של ח"כ אורית סטרוק ממפלגת "הציונות הדתית" שיקף בתשובתו את היחס של כל מפלגתו: "עסוקים בדברים שכרגע כל כך יותר חשובים". מתוך שבעת הח"כים של המפלגה, רק שניים (איתמר בן גביר ומיכל וולדיגר) ענו על השאלות, והשאר סרבו או התעלמו. שמחה רוטמן אמר לפני מספר חודשים לכתבנו תומר אביטל שהוא "בכלל לא בטוח" שמשבר האקלים קיים, "וגם אם כן – לא בטוח שהוא מעשה אדם". עוד ציין רוטמן באותה כתבה כי "הייתה תקופת קרח ויש תקופת התחממות. השאלה היא האם הדבר הזה הוא מעשה ידי אדם". רוטמן סירב לענות על השאלות ששלחנו לו. טענותיו של רוטמן כבר הוכחו כשגויות ויש קונצנזוס מלא שמקור המשבר הוא האנושות. גם במפלגת יהדות התורה כלל חברי הכנסת סרבו לענות או פשוט התעלמו מהשאלות. חבר הכנסת אביר קארה ממפלגת ימינה טען שאין לו זמן להשיב ושהוא "באמצע מאבק על עצמאים", אך הוסיף שהוא "תומך במהלכים שיובילו לשמירה על כדור הארץ", ש"ההתחממות הגלובלית היא נושא חשוב מאוד", ושהוא ומפלגתו עשו "צעדים די גדולים בתקציב האחרון כדי לסייע במלחמה בהתחממות הגלובלית ובזיהום של כדור הארץ ונמשיך לעשות". מלבד חברי הכנסת עמיחי שיקלי, שירלי פינטו, וניר אורבך שענו על השאלות, כל שאר חברי הכנסת במפלגת השלטון לא ענו שלוש השאלות הפשוטות. חריגים מתוך חברי הכנסת של הליכוד היו מיקי זוהר וקטי שטרית, שמעבר למענה על השאלות גם הוסיפו מסרים משלהם. זוהר (שנזכיר: היה חבר מרכזי בקואליציה בזמן ממשלות נתניהו ויכול היה לקדם מהלכים משמעותיים בעצמו אם היה בוחר בכך) כתב כי "משבר האקלים הוא נושא שהתחלתי לעסוק בו לאחרונה ובכוונתי להמשיך ולהעמיק בפרטים. מאחר שמדינת ישראל היא מדינה מורכבת בעלת אתגרים רבים, לצערנו נושא האקלים לא קיבל את הפוקוס הדרוש". שטרית הוסיפה כי "משבר האקלים פוקד את כל העולם, גם במדינתנו, כולי תקווה שממשלת ישראל תנקוט בצעדי מניעה ומזעור הפגיעה ביקר לנו מכל: בצמחיה, בחי ובאדם". ** ונחזור רגע לאותו נתון בולט: 11% מנבחרי הציבור בישראל ספקנים בנוגע לשאלה האם האדם הוא האחראי הישיר למשבר האקלים. אם ננסה להעריך בנוסף לכך כמה מחברי הכנסת שלא השתתפו או שסירבו לענות על שאלות "שקוף" מטילים גם הם ספק בעובדה זו, ניתן להגיע בהערכה שמרנית ל-20% מנבחרי הציבור, אחד מכל חמישה נבחרי ציבור. כפי שפורסם בגלובס השבוע, ישראל היא היחידה מבין מדינות ה-OECD שלא מפרטת איך תעמוד ביעדי האקלים. כש-11-20% מנבחרי ונבחרות הציבור של המדינה לא מכירים אפילו באחריות של האנושות למשבר האקלים, לא קשה להבין איך הגענו למצב הזה.  