בספורט "ישראל היום" לא הסתפקו בכך שנפלו קורבן למתיחה של אוהדים, והוסיפו על הפרסום הבדוי מה שנראה ככזב משל עצמם
"היפני יוהי טויודה מועמד למכבי חיפה", הכריזו ביום רביעי ב"ישראל היום". הקוראים אוהדי מכבי חיפה שמחו ודאי על הבשורה. כתבי הקבוצה מהאתרים והעיתונים האחרים החסירו פעימה על סקופ שהוחמץ. הידיעה סיפרה כי באחד האתרים המובילים ביפן פורסם כי טויודה, שמשחק בקבוצת גסנטוסו, אמור לחתום בחיפה. הכתב ליאב נחמני לא הסתפק בפרסום באתר היפני, אלא עשה את הבדיקה המתבקשת: "גורם במועדון אישר אתמול כי שמו של השחקן נמצא ברשימת המועמדים והוא אכן עשוי לפתוח במו"מ בימים הקרובים". אלא שטויודה כלל אינו מועמד למכבי חיפה, ואף אתר יפני מוביל לא פירסם זאת, ומכאן מתבקשת השאלה איזה גורם במכבי חיפה אישר זאת באוזני העיתונאי. תחילתו של הסיפור בפורום אוהדי מכבי חיפה. שם החליטו להפיל בפח את דורון בן-דור, כתב one, שיחסיו עם המועדון מתוחים לאחרונה, דבר שבא לביטוי בדיווחים מגמתיים, לטענת האוהדים. הם פירסמו בפורום שלהם בדיה על דבר מועמדותו של השחקן היפני, הגעתו לישראל בקרוב לבדיקות ולחתימה, וכן על שכרו העתידי – רבע מיליון דולר לעונה. באתר "מיזבלה" אפשר למצוא תצלום מסך של ההודעה המקורית, שהשרשור שלה נמחק בינתיים מהפורום. "חברים!", נכתב בהודעה, "מכבי חיפה סיכמה עם חלוץ נבחרת יפן Yohei Toyoda, שמשחק בליגה היפנית בקבוצת Sagan Tosu. חבר טוב שלי, עורך-דין, שלמד איתי ועוסק בין היתר בעסקאות בינלאומיות, גר ביפן ועובד בשנה האחרונה עם סוכנות Fullcast Sports Co. Ltd, שהיא אחת מסוכנויות הספורט הגדולות ביפן. אמש דיברנו בסקייפ והוא סיפר לי שביום ראשון בערב הוא היה במסיבה של אותה סוכנות השחקנים לרגל פתיחת עונת הכדורגל ביפן. אחד מסוכני השחקנים באותה סוכנות שמע שהחבר שלי מישראל. הוא מאוד התלהב ואז הוא סיפר לו ששחקן בכיר שלו עומד לחתום במכבי חיפה מישראל. הסוכן סיפר לו שמכבי חיפה סיכמה עימו על החתמת השחקן Yohei Toyoda, שאמור להגיע עד סופ"ש לישראל לבדיקות רפואיות וחתימה רשמית. הבנתי ממנו שמכבי חיפה תשלם לקבוצתו היפנית של השחקן סכום של מיליון דולר ושכרו יהיה 250 אלף דולר לעונה". כדי שהידיעה תיראה אמינה השקיעו האוהדים ויצרו בלוג פיקטיבי בוורדפרס, "אתר מוביל ביפן". הבלוג נקרא "Nihonsakka" (כדורגל יפני), ודי במבט קצר, כולל הכתובת שמסתיימת ב"וורדפרס", כדי לקלוט שמדובר באתר חובבני (ביפנית!), שכלל טקסטים קצרים, תצלומים גדולים, קטעי יוטיוב ולוח שידורי טלוויזיה. כל זה על פני שני עמודים בלבד. כשעיתונאי נופל בפח זה כואב, משפיל, וגם מלמד משהו על המקורות שעליהם הוא מסתמך. לפני חמש שנים פורסם באתר האולטראס של אוהדי הפועל תל-אביב כי כובש צמד השערים לקבוצה אוסטרית ששיחקה מול קבוצתם במשחק אימון בחו"ל היה שיקלגרובר (שם משפחתו של אביו של אדולף היטלר). one פירסמו זאת ללא בדיקה, והשמחה בקרב האוהדים באדום היתה גדולה. כתב "ישראל היום" ליאב נחמני הסתמך על פורום אוהדים, ונפל גם במדרגת הבדיקה הבאה – אתר יפני כביכול. עד כאן עוד סיפור מקרבת משפחה של "השרוף" והסטנדאפיסטית הבדואית שפורסמו ב"7 ימים". אלא שאחרי כל אלה הוסיף נחמני בדיווח שלו כי גורם במועדון אישר את מועמדותו של השחקן. קשה להאמין שלאיזשהו גורם במכבי חיפה יש אינטרס לשקר לכתב שמכסה את הקבוצה ושאיתו הוא בקשר. כשכלי תקשורת מציגים "חשיפה", "פרסום ראשון" או "ראיון בלעדי", הקוראים מגלים במקרים לא מעטים כי מדובר במיצגי שווא. הפרסום הראשון כבר פורסם במקום אחר, ראיון מיוחד מתגלה כבלוף והאווירה הכללית היא של שקרים אסתטיים. כשמכשירים חטאים קטנים, זה נגמר במה שנראה כסיפור רמייה.