ב"מעריב" כשלו בפיצוח חידת הקיפוח של קבוצות ששמן אינו כולל "תל-אביב" | ערוץ הספורט ממשיך להתכונן ליום הדין, על איגודי הספורט לעשות חשבון נפש | ועוד על עייפות החומר, פרסום סמוי ואבק כוכבים
לכבוד משחק האליפות בין מכבי חיפה להפועל תל-אביב, מכניס את עצמו "מעריב" לשדה מוקשים. בכתבה שפורסמה ביום ראשון מנסה אייל לוי לבדוק את טענות החיפאים על היחס המיוחד שהתל-אביבים זוכים לו בתקשורת. הסיבה: מרבית הבכירים בעיתונות הם אוהדי הפועל. המרואיינים בכתבה מספקים הסברים כלליים ביותר. אנשי חיפה טוענים שהעורכים והכתבים אוהדי הפועל נוהגים לגמד את הבעיות של הקבוצה ולהבליט את אלו של חיפה. מנכ"ל חיפה, איתמר ציזיק, בוטה במיוחד: "יש קיפוח טוטאלי, חד-משמעי, זה מתבטא מא ועד ת, וחבל שאין יותר אותיות בא-ב. אצלכם במערכות יושבים אוהדים שרופים, שהיו צריכים לכתוב למטה: למען השקיפות, אני אוהד הפועל תל-אביב". שיחות שערכתי עם כמה מאנשי מכבי חיפה, בניסיון לשים את האצבע על נקודה ספציפית, לא חידדו את התמונה. מדובר בתחושה כללית שרודפת אותם שנים. בפריפריות תמיד הרגישו קצת אאוט מול תל-אביב, ולא רק במדורי הספורט או בתחום הכדורגל. טענות קיפוח דומות מגיעות גם מצד בית"ר ירושלים. בשורה התחתונה, זה ויכוח של הקבוצות הגדולות על הקצפת. העיסוק האמיתי בעניין זה צריך ללכת רחוק יותר, אל קבוצות הפריפריה – באר-שבע, קריית-שמונה, אשדוד. מהעונה הנוכחית חיפה יכולה להביא רק רסיסי קיפוח. אם להתמקד בכל זאת בדוגמה מוחשית בולטת, היא נרשמה לפני כחודש, כשב"ידיעות אחרונות" חגגו שלושה ימים ברציפות עם שערים על התל-אביביות, בלי להזכיר במלה את הירוקים, אף שניצחו משחק שהחזיר אותם למקום הראשון. "ידיעות אחרונות" הוא בדרך כלל המטרה העיקרית לתלונות ה"מקופחים". לטענת החיפאים, הסיקור שמקבלת הפועל תל-אביב ב"ספורט ידיעות" אוהד מדי, על גבול עיתונות חצר, בעוד שקבוצתם אינה זוכה ליחס דומה, אף שבמהלך רוב העונה היא דורגה במקום הראשון. הוויזואל בכתבה ב"מעריב" הוא צילום של שני שערים של מדורי ספורט, אחד על חיפה, אחד על תל-אביב. שניהם כמובן לקוחים מ"מעריב". כמו לרמוז לקוראים, אנחנו דווקא בסדר, אצלנו החלוקה שוויונית. אמנם הכתבה עוסקת בכלל התקשורת, אבל תשכחו מקולאז של כותרות מכל העיתונים. הכתבה אינה יורדת לעומק העניין וגם לא מעוניינת בכך. אחרת, היתה חייבת להזכיר את חלקם של העיתונים האחרים, כולל "ידיעות אחרונות", לציין שמות עיתונאים ועורכים ולהביא תגובות. אף כלי תקשורת שפוי לא ייכנס לקן הצרעות הזה. אם "מעריב" היה מנסה באמת לבדוק את הסוגיה, הוא היה צריך להביא גם עובדות והשוואות: כמה שערים קיבלה העונה חיפה מול תל-אביב במדורי הספורט, כמה פעמים הוזכרה לחיוב או לשלילה מול המתחרים ועוד. כמו שזה נראה, הכתבה נולדה מפני שניסתה להאיר זווית שונה ביריבות בין שתי המתמודדות על האליפות. מדובר בדיון אנכרוניסטי למחצה, שצף מדי פעם, מלהיט קצת את האוהדים, אבל לא מספק הוכחות חד-משמעיות ומותיר את ההכרעה עד לבואו של משיח בן דוד. גם סיום הכתבה רומז על כך: "מחרתיים מומלץ לכולם לפתוח עיתון, לקרוא והפעם לבדוק האם יש ממש בטענות, או שמדובר בעוד ברווז עיתונאי". העיקר שמילאו עוד עמוד וחצי. יום הדין של ערוץ חמש פלוס לייב מתקרב, ואיתו גם עליית מדרגה במאמץ של ראשי ערוץ הספורט למנוע את גזירת מועצת הכבלים והלוויין. כזכור, מה-1 ביוני ייאסר על ערוץ התשלום להעביר משחקים בשידור חי, ובעצם הוא יאבד את המטרה שלשמה הוקם – יצירת מקור הכנסה נוסף. עבור הצופים, מדובר ב"ערוץ גזל" נוסף של מסחטת כספים. בשבוע שעבר רתם הערוץ את רוב איגודי הספורט לחתימה על מכתב משותף שנשלח לשרים לימור לבנת ומשה כחלון. במכתב קוראים האיגודים לבטל את המגבלות על ערוץ חמש פלוס לייב, בנימוק שהורדתו מהמרקע תגרום לפגיעה אנושה בספורט. לא פחות. בין החתומים על המכתב – ראשי איגודים הפועלים בשיתוף פעולה עם ערוץ הספורט (כדוריד ואופניים) וכן איגוד הנכים, שהערוץ אימץ לפתע בחום בהליך מזורז (מעניין למה). מי שלא הצטרף לרשימת התומכים והחותמים היה איגוד הכדורעף, ענף הכדור הרביעי בחשיבותו, ויש אומרים אפילו השלישי (לפני הכדוריד). מעניין היה לשמוע מדוע נותר הכדורעף מחוץ למשחק המכור. בשנים האחרונות העביר ערוץ הספורט את משחקי הליגה בכדורעף בשידורים ישירים, ולכן הופתעו ראשי האיגוד לפני שנה לשמוע שבגלל מצב כלכלי קשה, הם יוצאים מלוח השידורים. ראשי הכדורעף ההמומים ביקשו את עזרתו של ניצן חן, יו"ר המועצה לשידורי כבלים ולוויין, אבל גם הוא לא עזר. הפשרה שנמצאה: האיגוד הפיק בעצמו כמה שידורים ישירים שהועברו בערוץ 98 (לשעבר הקהילתי) הזניח, אי-שם בקצה הסקאלה. יאיר שרון, מנכ"ל איגוד הכדורעף, מספר: "נפגענו מאוד מהצעד של ערוץ הספורט, כי זה פגע גם בגיוס ספונסרים לקבוצות וגרם לפגיעה אנושה בענף בכלל. אתה יודע איך זה, ענף שלא משודר – כאילו אינו קיים. היו לנו כמה פגישות עם אנשי הערוץ, אבל שום דבר לא עזר. פשוט ביטלו אותנו, זרקו אותנו לכלבים". בתחילת 2009 עוד ניסו באיגוד הכדורעף מוצא אחרון, כשהציעו לשלם לערוץ הספורט עבור שידור משחקים, אלא שאז התברר שהדבר אסור. כשבערוץ הספורט מעידים כל שני וחמישי על היותם בית חם לספורט הישראלי, ראוי לזכור שלפחות ענף מרכזי אחד נבעט בגלל אי-כדאיות כלכלית. שרון מסכם: "הלוואי שנוזמן לדיון בוועדת הכלכלה של הכנסת (ח"כ יריב לוין דורש דיון דחוף בעניין זה), שם נספר לכולם שערוץ הספורט קיבל זיכיון בתמורה לשידור ספורט ישראלי, אבל הוא לא עושה זאת ובעצם מועל בתפקידו". לתשומת לבם של ראשי איגודי הספורט התומכים בערוץ. הם אמנם רואים את טובת הענפים שלהם, אבל על הדרך הפקירו חבר פצוע. עייפות דו-כיוונית. תמיד לקראת סיום העונה, כשהליגות כבר מוכרעות ואין עניין, קבוצות בכירות מפסידות פתאום לנחותות יותר הזקוקות לניצחון. מי שחטפה השבוע על הראש היא בית"ר ירושלים, שהפסידה לקריית-שמונה מהמקום האחרון. קראתי כמה עיתונאים זועמים שהתלוננו על השכונה ודרשו שכולן ישחקו באותה רצינות כמו בתחילת העונה. ומה קורה אצלם בבית? ביום ראשון סוקרה ליגת-העל ב"ידיעות אחרונות" על שני עמודים בלבד, והליגה הלאומית על עמוד. גם העיתונים האחרים שידרו עייפות. איפה ההיקפים הנרחבים של הסיקור במהלך כל העונה? התקשורת בעצמה עמוק באווירת סוף עונה, מה שלא מפריע לה להטיף לקבוצות. מחלקת תוכן שיווקי. נסיעות עיתונאים לחו"ל על חשבון חברה מסחרית הפכו בכמה ארגוני תקשורת למוקצות מחמת מיאוס בגלל הבעייתיות האתית. לא ב"ספורט ידיעות". שם ממשיכים לקפוץ בשמחה על טרמפים חינם. בימים האחרונים טסו אמיר אפרת והצלם טל שחר ל"חמישה ימים של שכרון חושים" בספרד, כדי לחגוג עם ברצלונה את האליפות. כל זאת במימון מבצע חיש-גד, שהטיס כמה עשרות זוכים. בתמורה העניק "ספורט ידיעות" כתבת עמוד פרסומית למחצה, שבסיומה ביצבץ כבדרך אגב עלה התאנה המביש – "הכתב והצלם היו אורחים של מפעל הפיס". העיקר שב"ידיעות אחרונות" מרוצים מהדיל הנפלא והמצפון שלהם שקט.  העייפות נמשכת. דני נוימן, פרשן הכדורגל של ערוץ 1, ממשיך לשדר פתטיות. נוימן העביר את הגיגיו המלומדים ממשחק חצי גמר גביע המדינה בשבוע שעבר, שכרגיל היו בנאליים וצפויים, סתר את עצמו לא פעם, מה שלא הפריע לו לסכם את השידור באוזני השדר, עמית הורסקי, באלו המלים: "אמרתי לך שהגמר הקלאסי יהיה מכבי חיפה ובית"ר ירושלים". בשביל תובנה כזו לא צריך פרשן.   בצילום העליון: ספורט "מעריב" מה-16.4.09. בצילום התחתון: "ידיעות אחרונות" מה-13.5.09. אז מי אמר שברחוב מוזס לא קוראים את מה שכותבים אנשי קרליבך?  כותרת המשנה בערוץ הספורט מספרת שהפסד של קריית-שמונה מול ניצחון של הכוח יוריד את הקבוצה מהצפון ליגה. מומלץ לצייד את העורכים בערוץ במחשבי כיס, כדי שלא ימכרו לוקשים. גם אם התרחיש הזה היה מתממש, קריית-שמונה לא היתה יורדת.  