כיצד להציג את המשבר הכלכלי באופן המושך ביותר? 8 טיפים קטנים-גדולים, שאובים מעיתונות התקופה, מחריזה ואליטרציה ועד פלוצקר על השער
עורכי עיתונים יקרים! בימים אלה של אי-ודאות כלכלית, מפתה מאוד לסמוך על להיטותו של האזרח הקטן, הטרוד בכספי הפנסיה שלו, למצוא בעיתון שלכם תשובות לשאלות המדירות שינה מעיניו, ואשר אינן מצויות בידיכם, הבה נודה בכך. כדי לסייע גם לכם לצלוח בשלום את הימים הקשים הללו, הדומים זה לזה כימיו של מובטל, ריכזנו צרור טרי של עצות זולות שיסייעו לכם להציג את המשבר וגרורותיו באופן המושך ביותר.  טיפוגרפיה היא כלי עזר נפלא. כמו מכחול האיפור של אשתכם, המייק-אפ שלה והסומק המשיב אל לחייה את האדמומיות שאבדה, כך גם הטיפוגרפיה מסייעת לכם להדגיש אלמנטים מחמיאים ולהצניע אלמנטים מחמיאים פחות. הצעת ההגשה שלנו: הקטינו והצניעו את "גמלה", "חסכונות" או "הסתדרות" האפרוריות (נהגו בהן כפי שהיתה אשתכם נוהגת בשומה מכוערת); הגדילו והדגישו מלים דינמיות וביטויים משדרי אסרטיביות, כמו "עכשיו" או "רשת ביטחון". היו יצירתיים. אל תיתנו לנושא לייבש אתכם. נסו להיות מעט יותר ליריים. החליפו את "משבר כלכלי" ב"הוריקן כלכלי", או לפחות "צונאמי". נסו כוחכם בחריזה ("אסון החיסכון") ובאליטרציה ("קרסה הבורסה"). בקרב מרבית הקוראים שלכם מקננת, עוד מימי בית-הספר, חרדה עצומה מכל מה שקשור במספרים. נצלו את החרדה הזאת. נצלו את האפקט המיסטי שיש למספרים על נפש האדם. השתמשו במספרים כפי שהייתם משתמשים בתצלומי זוועה. מרחו אותם על השער! השתמשו, כמובן, במספרים בני לפחות שמונה עד עשר ספרות. אפשר בהחלט לקשט גם בספרות/אותיות דיגיטליות. המשבר הכלכלי הוא שעתם היפה של האלמונים. תקווה, אם חד-הורית בת 64 מגדרה, יחזקאל מראש-העין, בן 61 שכבר עמד עם רגל אחת בפנסיה כאשר גילה, לתדהמתו, כי זו איבדה רבע מערכה. קחו את הפנים האלה, הניחו אותם זה לצד זה, כאילו היו זוג בחייהם. תדרכו אותם להביע דאגה, למחוק את שמץ החיוך הלא-רצוני שעלה – הרי זה אנושי – בשל המחשבה על הופעה בשער העיתון (הנכדים יוכלו לגזור ולהתהדר). תנו לעיניים האלמוניות לעבוד בשבילכם. אל תשכחו להוסיף כותרת מסקרנת עם קורטוב הומור: "לאן נעלמה הפנסיה שלי?". גם לגב מופנה יש אמירה חזקה, אבל כדי לנצל את מלוא האפקט של גב מופנה, רצוי שיהיה זה גב אלמוני של לא-אלמוני. למשל, גבו של ד, מנכ"ל לשעבר המתבייש להראות את פניו – או אפילו את גבו – בסניף של שירות התעסוקה. "איך אני, העובד הבכיר, המנכ"ל, אגיע למקום שבו העובדים שלי מחפשים עבודה?", הוא יקשה. "לפני כן", יספר לכתב הרווחה, "היו רודפים אחרי". אגב, אם ד יסרב להצטלם, ואפילו מגבו, לאייטם המדכדך, אין צורך לרדוף אחריו. פשפשו בארכיון, כל הסיכויים שתמצאו שם תצלום שכזה, לצד עדויות אחרות מחייו הקודמים, המכובדים. על הרקע הזה דווחו לחבריו של ד ולמובטלים הרגילים – שיאכלו את הלב, לא נורא – על השירות המיוחד של שירות התעסוקה: מסלול דיסקרטי לעובדים בכירים. המבט האישי. הנה הזדמנות להשיגו בזיל הזול. בררו בין מכריכם שמא יש ביניהם (או שהם אולי מכירים) מובטל בעל כשרון כתיבה ונכונות לחשיפה. אם כאשר תתקשרו אליו תגלו כי הוא כבר נחטף על-ידי העיתון המתחרה, אל תדאגו, יש אלף כמותו. עשו לו כבוד. לא רק כותרת ראשית, זה לא מספיק. הוסיפו גימיק כמו גוף מאמר בצורת חץ תקיף. תנו לו לפרוש את כל שלבי תוכנית ההאצה של משרד האוצר הנשענת על תוספת תקציב מזערית של 1.5 מיליארד שקל בלבד, וכן הלאה לאורך כ-250 מלה . את המאמר המלומד המלא יקרא מי שעדיין יחפוץ בכך במוסף הכלכלי שלכם. מרבה נכסים מרבה דאגה, ובימים אלה עוד יותר. אל תשכחו זאת ואל תקפחו את מי שמי יודע מה מתחולל בכל המוני חשבונותיהם, קרנותיהם, מניותיהם. כבדו את זכותם להמשיך לאכול פואה-גרה ומרק סרטנים, להפנות עורף למשבר, לצאת – בכל מחיר – לחופשת הסקי המסורתית. הציעו להם, תחת הכותרת "לגלוש את המשבר", סקירה נרחבת של "חבילות לא יקרות" ותחקיר על "ציוד הסקי שאי-אפשר בלעדיו".