15.7 | נתן זך קיבל קפה ערבי כדי לעורר פרובוקציות ב"חדית א-נאס" | יצחק הרצוג נרתם לקידום המכירות של "פנורמה" | ב"א-סינארה" נזכרים בנגב | ו"כל אל-ערב" מדווח על מפגש סודי
"התפתחות חשובה בעניין העמדה הרוסית באשר לתהליך השלום במזרח התיכון: מטרייה רוסית להגנה על זכויות העם הפלסטיני", לשון הכותרת הראשית של העיתון "א-סינארה". הכתב מרסיל יוסף מצטט מקור פלסטיני שאומר, "רוסיה היום היא מטרייה להגנה על הפלסטינים, ועמדה זו חדשה וחשובה מאוד עבורנו". לדבריו, הרוסים השתכנעו כי הפלסטינים מגלים פתיחות רבה יותר לשוב לשולחן המשא-ומתן. הפרשן הפוליטי הלבנוני אבראהים בירם אומר לכתב המדיני של העיתון, זיאד מעדי: "לבנון יצאה למאבק על זכויותיה" בסוגיית הגבול הימי עם ישראל. הכתב אמין אבו-גבל מעדכן בכפולה בקונטרס החדשות על ההתפתחויות בעולם הערבי, רובן נכונות ליום רביעי. גם "פנורמה" מעדכן את קוראיו בדבר "המאבק בין לבנון לישראל על אוצרות הנפט והגז בים התיכון". העיתון מדווח גם על מעצרם בימים האחרונים של שחקנים ומשכילים סורים שהשתתפו בהפגנות נגד משטר אסד בדמשק; על דבריו של מזכ"ל הליגה-הערבית נביל אל-ערבי בתום פגישה עם אסד ביום רביעי, ולפיהם אין לאף מדינה זכות לקבוע כי מנהיג מדינה אינו לגיטימי; על דברי קלינטון מאותו יום באשר ל"ימיו הספורים של קדאפי"; ועל סיום עבודתם של 587 קצינים מצרים, ובהם כאלה שלקחו חלק בהרג מפגינים. הכתב המדיני של "כל אל-ערב" מעדכן דווקא מזירת המשטים, עם ידיעה בלעדית: "משט החירות השני לעזה ייצא בתום חודש הרמדאן או ימים אחדים לפני החג; זאת, על-פי עסקה שנחתמה בין יוון לטורקיה, באמצעות מדינה אירופית שלישית, ולפיה טורקיה תישא באחריות למשט על רקע סירובה של ישראל להתנצל על אירועי משט החירות 1". חבר הפרלמנט היווני טאטוס בוראקיס אומר: "אני מתבייש שיוון הפכה לשותפה לישראל במצור על עזה". אחד ממשתתפי המשט, האופוזיציונר הסורי הגולה סמיר קזקז, אומר לכתב חסנין כי "כניסת העיר הסורית חאלב למאבק תפיל את המשטר הסורי". תמונת הכתב, המדווח מיוון, מתפרסמת כשהוא לצד איש האופוזיציה הסורי. הכותרת הראשית של "כל אל-ערב" מוקדשת לסיפור בלעדי שמביא הכתב זידאן חלאילה בדבר פגישתם של חברי-כנסת ממפלגות ערביות עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה אייל גבאי וראש המועצה לביטחון לאומי יעקב עמידרור, שהתבקשו על-ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו לבדוק את הפן הבטחוני של יישום תוכנית פראוור לפתרון סוגיית הקרקעות של הבדואים. הכותרת: "לשכת נתניהו קראה לישיבה מיוחדת וסודית עם חברי-כנסת ערבים כדי לדון בסוגיית קרקעות הנגב – בצל איפול תקשורתי". הפגישה, שממנה נעדרו חברי-הכנסת של בל"ד, הפכה ל"סודית ביותר" על גבול הקונספירציה בסיועם האדיב של חברי-הכנסת הערבים עצמם, ששמרו על חשאיותה למרות נטייתם לפרסם הודעה לעיתונות על כל פיפס. הישיבה הפכה ל"מזימה נגד הציבור הערבי הבדואי בנגב". הכותרת הראשית מלווה בלוגו "כל אל-ערב חושף", בליווי תמונותיהם של חברי-הכנסת גמאל זחאלקה (תמונתו מפיעה גם בשער וגם בידיעה עצמה, בלוויית הציטוטים "אנחנו לקראת יום אדמה שני בנגב" ו"אפילו אני לא הצלחתי להוציא מידע מחברי-הכנסת בעניין הפגישה הסודית"), חנא סויד (מחד"ש, שאמר: "נכון שהישיבה לא פורסמה בכלי התקשורת, אך לא משום שהאחראים ביקשו לשמור על סודיות") ומסעוד גנאים (רע"מ-תע"ל). המלים "סודי" ו"איפול תקשורתי" הוזכרו כמה פעמים לאורך הידיעה, שבה הובאו בעיקר ציטוטים של חברי-הכנסת, שכתב העיתון ראה בשתיקתם לאחר ישיבה גורלית הקובעת את עתידו של מגזר שלם מעין "השתתפות במזימה". דבר אחד נוסף למד הכתב מפיו של ח"כ טלב א-סאנע: הוא סיפר לו על מפגש שערך הוא עצמו, יחד עם "נציגי הבדואים", בלשכת נתניהו בעניין זה. החשיפה של "כל אל-ערב" יכולה להיות שיעור ליועצי התקשורת של הח"כים הערבים, כיצד נכשלים במניעת מבוכה. המשורר נתן זך, יליד גרמניה, זוכה לכותרת ראשית ב"חדית א-נאס" בעקבות דברים שאמר על חוק החרם. "ברחתי ממדינה נאצית ומצאתי את עצמי במדינה פשיסטית", אמר בראיון לעורך העיתון ודיע עוואודה ולכתב רימון מרגיה, שהתארחו בביתו בתל-אביב. הסכמתו של זך לקיום הראיון, כך על-פי העיתון, הותנתה בהבאת "קפה ערבי אסלי". בכותרת המשנה מצוטט המשורר זך כך: "המהגרים הרוסים, המזרחים חסרי ההשכלה, הלאומנים וחמאס הם הסיבה לחוקים הללו". הוא מאשר את דבריו נגד המזרחים בתוכנית "המקור" בערוץ 10. "זה לא גזעני", הוא אומר, "אני לא מתכוון לכל המזרחים [...] חשבתי בטעות שהיהודים ממדינות ערב יהיו גשר עם הערבים, אך הם הפכו לאויבים שלהם [...] יש לי ידידים מזרחים כמו סמי מיכאל ושמעון בלס". את עמיר פרץ, "הידיד הפוליטיקאי היחיד שלי", הוא מגדיר "המנהיג הגדול בישראל". את פרס הוא מכנה "הזיקית היפה בעולם". הראיון עם זך נפרש על פני שלושה עמודים במוסף, וזוכה לידיעה מקדימה של הכתב מרגיה בעמ 3, הכותב כי זך מגלה פסימיות ביחס לעתידה של מדינת ישראל בצל ממשלת הימין. כותרת הראיון עצמו: "על נצרת לשחרר את גלעד שליט". מדוע דווקא נצרת? "נצרת עיר קדושה, ועליה לפעול לחלץ את גלעד שליט מהשבי. זה יוכיח שניתן לחיות יחד. על נצרת לתווך בין ישראל לחמאס. שראש העירייה יעמוד בראש משלחת בת שני אנשים, מוסלמי ונוצרי, שיפנו לעזה וישחררו את שליט [...] נצרת שינתה את חצי העולם (בשל הנצרות), ועד כה לא עשתה משהו דרמטי", קובע זך. "מדוע נצרת?", מקשים המראיינים. "כי היא מוכרת בעולם יותר מאשר תל-אביב, וירושלים היא עיר של מלחמות זה 5,000 שנה". "על הספה בדירתו, שנראית כמו מוזיאון, חייך המשורר נתן זך כשראה אותנו", נכתב בראיון עצמו. "כל מי שנכנס לבית מבחין במאות הספרים בשפות רבות שהוא יודע: עברית, אנגלית, גרמנית, צרפתית, איטלקית ויידיש [...] ומה עם הערבית? אני קורא וכותב ערבית, אך לא מדבר את השפה, כי אני מתבייש [...] למדתי ערבית ספרותית, ואני חושש שאם אדבר בה ולא בסלנג בפני ערבים, יחשבו שאני משוגע". ועוד: "במהלך הראיון הגיחה גברת שרה כמה פעמים [...] נתן פנה אליה ואמר, אני חי לבד. גברת שרה היא ידידתי זה 26 שנים, והיא מזכירתי ועוזרת שלי. ומה עם ידידים? היו לי רבים, אך הם מתחת לאדמה. לא התחתנת? יש לך ילדים? התחתנתי פעם אחת למשך שנה בלבד [...] ניסיון שנכשל [...] לגבי ילדים [...] אני לא רוצה להביא ילדים לעולם העלוב הזה". זך (81) מגיב לקריאתו של ח"כ אופיר אקוניס לקחת ממנו את פרס ישראל: "שינשק לי את התחת. קיבלתי 16 פרסים בינלאומיים, ולגבי פרס ישראל קיבלתי אותו רק בגלל זהותם של מי שנתנו לי אותו – יצחק רבין ושולמית אלוני". הוא מציין כי לפי ההלכה היהודית, הוא לא יהודי כי אמו איטלקייה, ומגדיר את עצמו "ישראלי". זך שולל גם את הרעיון כי ישתתף במשט הבא לעזה, וזאת משום שהוא בטוח שינסו להתנקש בו: "נותרו לי שנה או שנתיים לחיות, ואני לא אתן לישראלים להרוג אותי [...] הכדור יופנה אלי בוודאות. עם זאת, לו הייתי יכול מבחינה בריאותית, הייתי משתתף". את ירי הרקטות מעזה הוא מבין, אך שולל את הטבח באיתמר. "החברה הישראלית השתנתה לרעה – בגלל ליברמן, נתניהו והחרדים – ונותרה רק עירי תל-אביב", הוא אומר. "אפילו גלי-צה"ל, הפכו אותה לשמאלנית... גלי-צה"ל! התחנה היחידה שמזכירה לנו בכל יום את השואה. למה? כדי להזכיר לנו שכל העולם נגדנו". מתחת לכותרת הראשית של העיתון מדווח על מחקר שערך פרופ מאגד אל-חאג מאוניברסיטת חיפה, המשמש לכאורה חיזוק לדבריו של זך על העולים מרוסיה: "המהגרים הרוסים הכי קיצוניים בשנאה לערבים!", נכתב בכותרת. אל-חאג קובע במחקרו כי "שני שלישים מהעולים מרוסיה שהגיעו לישראל לאחר 1990 רואים בערבים סכנה לבטחון ישראל". עוד על שער "חדית א-נאס": דבריו של "משה ארנס, שר המלחמה לשעבר", בדבר הצורך בהוצאת הפלג הצפוני של התנועה-האסלאמית אל מחוץ לחוק, ודיווח על הוצאתה בכוח של ח"כ חנין זועבי (בל"ד) מאולם הכנסת. דיווח זה מלווה בתצלום וציטוט של זועבי, האומרת: "יש מסע שטני לפגוע בשמי הטוב – אך לא אתכופף בפני מסע ההפחדה". הידיעה מובאת במלואה בעמוד הראשון של העיתון. הכותרת הראשית של "פנורמה" מוקדשת ל"חוק החרם": "תגובות נגד חוק החרם". בכותרת המשנה נכתב: "ארגוני זכויות אדם: החוק המוצע פוגע בזכויות חוקתיות, כמו הזכות לחופש ביטוי". "נמשיך לקרוא לחרם על ההתנחלויות", אומר ח"כ אחמד טיבי ל"א-סינארה", ודבריו מובאים כהפניה בעמוד השער. עוד על השער: דבריו של סגן השר איוב קרא, שנפגש באירופה עם שר כווייתי וספג מתקפה קשה מצדו של שר החוץ אביגדור ליברמן. "ליברמן מודאג כיוון שלבן הכרמל השפעה על מדיניות החוץ של ישראל", אומר קרא. עוד על שער "א-סינארה", תמונה גדולה מנצחונה של מכבי חיפה במסגרת גביע האלופות, לצד כותרת דיווח שהתפרסם במוסף הספורט של "ידיעות אחרונות" באמצע השבוע: "השחקנים הערבים מככבים בכל קבוצות ליגת-העל – מלבד בבית"ר ירושלים", לשון הכותרת, שמפנה לכפולת עמודים בקונטרס החדשות. "כל אל-ערב" מספק ידיעה אינפורמטיבית על חוק החרם, שאושר בכנסת ביום שני האחרון. ב"א-סינארה" מרכזים את הידיעות על אירועי פלילים ומשפט (חטאב נסאר) בשני עמודים. בין השאר מתפרסם שם הדיווח על הגשת כתב אישום נגד אחים ובני דודים מרהט, הנאשמים ברצח בת משפחה על רקע מה שמכונה "חילול כבוד המשפחה". דיווחים נוספים: הודעה לעיתונות נטולת קרדיט בדבר שיפוץ ביתה של משפחה נזקקת בשגב-שלום על-ידי אגודה המזוהה עם הפלג הצפוני של התנועה-האסלאמית, וידיעה של הכתב עטא אבו-מדיגם (עורך ובעלים של עיתון מקומי בנגב) על הריסת בתים באל-עראקיב. המאבק בכפר מנוהל על-ידי בני משפחתו של אבו-מדיגם. באוזן שמאל בשער "חדית א-נאס" מבקרים את "תרבות הנהיגה": "שיעורם של הנהגים הערבים באוכלוסייה 14% ושיעורם בין הנהגים ההרוגים בתאונות 42%!". עוד בסקירה: שיעור הילדים הערבים הנהרגים גדול פי שבעה מזה של ילדים יהודים נהרגים; שיעור תאונות הדרכים שבהן מעורבים ערבים הוא 37%. באותו עמוד מרכז עורך העיתון גם את הדיווח על יתר תאונות הדרכים באותו שבוע, וכן על 15 השנים שנגזרו על אמיר פרחי עטאללה, שהורשע בהריגת השופטת נסרין קריני, רופא ואשתו ונוסע ברכב שבו נהג. מנהל המגזר הערבי ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים, אכרם סרור, אומר לכתב "א-סינארה" מוסא בסול: "יש עלייה בשיעור של 9% במספר ההרוגים בתאונות הדרכים במגזר הערבי, וירידה בשיעור של 26% במגזר היהודי". ארבעת העיתונים מבליטים בעמודים הראשיים שלהם את דבר מותו מכדור תועה של הצעיר אמיר חמדאן ממגדל-כרום בליל חתונת אחיו, בשל מה שמכונה "יריות שמחה", ומדווחים על השמחה שהפכה לאבל ועל כך שהאח עידכן את חבריו ברשת החברתית במסר "אמא תשירי, הלילה תהיה שמחה גדולה בביתנו". כתב "כל אל-ערב", מחאסן נאסר, מראיין את אביו של המנוח, שאומר: "בני קורבן של האדישות והאי-אכפתיות במגזר הערבי", ודבריו מובאים על רקע תמונת הבן כהפניה בשער. גם מאמר המערכת של העיתון מתייחס לעניין זה, ובו קריאה להחרים חתונות שבהן משתמשים בכלי נשק "ככלי שמחה". "א-סינארה" ו"כל אל-ערב" מעדכנים את קוראיהם בדבר הדיון שייערך בלונדון בעניינו של ראש הפלג הצפוני של התנועה-האסלאמית, שיח ראאד סלאח. "פנורמה" מעדכן את הציבור באמצעות כתביו אימאן דהאמשה ובכר זועבי בדבר הפגנות של מוסלמים ונוצרים למען השיח, גם מול השגרירות הבריטית בתל-אביב, "בימים האחרונים" (מדובר בימי שישי ושבת, ה-8 וה-9 ביולי). נוסף לכך שולח העיתון את הכתב ריזק סאחורי לסקר הצגה בחסות חברת טלפונים סלולריים שנערכה באולם-הקונגרסים בחיפה, והידיעה מובאת בעמוד הפרסומי של העיתון. השבוע מראיין העיתון את המועמד לראשות מפלגת העבודה, ח"כ יצחק הרצוג, שפועל על תקן מקדם מכירות של העיתון ושל האתר שלו. הכותרת: "אני משוכנע שהציבור הערבי יתמוך בי, כי אני מאמין בשיתוף פעולה בין שני העמים". הראיון מתפרסם על פני עמוד אחד (עם שלוש תמונות), ואין בו קרדיט לכתב או לצלם. בעמוד אחר מובאות ידיעה ותמונה של הכתב פתחאללה מריח, על ביקורו בטמרה של מועמד אחר, עמרם מצנע, שזכה לראיון היכרות עם המגזר בשבוע שעבר בעיתון זה. עם זאת, מצאנו נקודת אור בעיתון: עמוד מאמרים מרוכז. ב"א-סינארה" וב"פנורמה" מדווחים על תלונות אזרחים ערבים בעניין ההוצאות הניכרות במהלך חופשת הקיץ. "פנורמה" מבליט בשער המוסף "מידראמה" כתבה על חיי הלילה בנצרת בחופש הגדול. כתב "א-סינארה" בעכו, רפעת עכר, מדווח כי אין מציל בחוף "הערבים" של עכו, בניגוד למצב בחוף ארגמן. דובר העירייה שרון דהן: "החוף לא הוכרז". המומחה לעניינים בינלאומיים, העיתונאי חאלד חליפה, והצלם ואאל עוואד, שחזרו לפני כמה חודשים מתאילנד, מביאים רשמים מהביקור, ואלה מככבים על שער המוסף של "חדית א-נאס". הסקר השבועי של "א-סינארה" עוסק בזוכה ב"סטאר אקדמי" ("כוכב נולד" של העולם הערבי): 50% נותנים את קולם לזמרת מסוריה. על הכוכבים ניתן לקבל עדכון בעמוד האחרון ב"פנורמה". אגב, "ציפורה", מדור הרכילות של "חדית א-נאס", יוצא גם הוא לחופשה בת שבוע. יאסר עוקבי הוא עורך ב"ישראל פוסט", וכן עורך "שבע" ו"אל-אוסבוע אל-ערבי" שבנגב