המים ה"מינרליים" הם ביסודם המצאה של אנשי שיווק ופרסום, כמו גם ה"מים בטעמים" וכעת ה"נביעות+אנרגיה". כך מוכרים לנו קפאין וסוכר בעטיפה בריאותית
 המוצר החדש מבית נביעות, המכונה "נביעות פלוס אנרגיה", הוא חלק מתופעה תרבותית מרתקת, החושפת רובד משמעותי של התת-מודע הקולקטיבי ושל כמה מאמונותיו המובלעות של הציבור על אודות בריאות ומדע. המים המינרליים בבקבוקים באו לעולם על רקע "שגעון הבריאות" שאחז בתרבות המערבית לפני כמה עשורים, כדרך התמודדות של חברת השפע עתירת השומנים והפחמימות עם כמה מהמגפות החדשות של העידן הנוכחי – בייחוד השמנה, סוכרת ומחלות לב. כך למשל פעילות גופנית, מזון דיאטטי ומזון בריאות החלו לתפוס מקום מרכזי באורחות חייהם של בני-אדם רבים. החרדה של אנשים לבריאותם והמדיקליזציה של חיי היומיום הפכו אותם למטרות נוחות מאין כמוהן ליצרניות התרופות ותוספי התזונה, לחברות המזון, ליצרניות המשקאות הקלים ולמכוני הכושר והבריאות. "המים המינרליים", קטיגוריה חדשה יחסית בהיסטוריה של המזון, השתלבו היטב באורח החיים הספורטיבי והבריאותי, שגייס הן את ה"מדע" והן את ה"טבע" לתעשייה החדשה והמשגשגת. המים המינרליים נהנים מהילה כפולה – של "מדעיוּת" מחד ושל "טבעיוּת" מאידך. אלא שהמים ה"מינרליים" הם ביסודם המצאה של אנשי שיווק ופרסום. מקור המונח באירופה, שם יוחסו למי המעיינות העשירים במינרלים סגולות שונות, ואתרי תיירות רבים משכו אליהם בצורה זו שוחרי בריאות מרחבי העולם. ההבחנה המדעית בין מי ברז למים מינרליים היא שרירותית ביסודה וקשורה לכמות היחסית של חומרים מסיסים במים. מדענים מבחינים אמנם בין מים מזוקקים (המכילים, מלבד מולקולות של H2O, כמות מזערית של חומרים נוספים) ובין מים מתוקים רגילים, הנובעים ממקורות שונים והמכילים גם מגוון של מינרלים כגון סידן ונתרן. מסיבה זו, מי הברז המוכרים לנו הם בעצם מים מינרליים לכל דבר: הם מכילים סידן, נתרן, מגנזיום, יוד וחומרים נוספים בעלי ערך תזונתי, ממש כמו המים המינרליים הנמכרים בבקבוקים. המים המינרליים המבוקבקים גם לא מכילים תמיד כמויות גדולות יותר של מינרלים מסוימים בהשוואה למי הברז. כך מי הברז הישראליים (המכונים גם "מים קשים") מכילים סידן ומגנזיום (מינרלים בעלי ערך בריאותי רב) בכמויות גדולות יותר בהשוואה למים המינרליים שבבקבוק (כמויות אלו של סידן ושל מגנזיום גורמות להיווצרותה של אבנית במכונות הכביסה ובקומקומים החשמליים). למי הברז יש יתרונות רבים וחשובים: הם זולים מאוד באופן יחסי, הגישה אליהם נוחה והם מכילים (בישראל ובמדינות רבות אחרות) גם פלואוריד, שנוסף להם כדי להגן מפני מחלת העששת, ולעתים גם כמויות קטנות של כלור לקטילה של חיידקים. למרות זאת, דווקא למים המינרליים יצא שם של מים "בריאים", "טהורים" וטעימים. כך, וחרף העובדה שבמבחני טעימה עיוורים רוב הנבדקים אינם מסוגלים להבחין בין מי ברז למים מינרליים, הציבור מוציא מדי שנה סכומי עתק עבור הזכות לשתות את המים הנמכרים לו על-ידי חברות כגון מי-עדן, נביעות, סן-בנדטו ועוד. גם רבים מן האנשים שעוסקים בפעילות גופנית אינם יכולים שלא לשאת עימם בקבוק של מים מינרליים, שהדמיון הפופולרי מקשר באופן הדוק עם אורח החיים ספורטיבי. על רקע זה עלה רעיון נוסף במוחם של המשווקים והפרסומאים: ה"מים בטעמים". לוקחים מים מינרליים ומוסיפים להם חומרי טעם וסוכר (אך לא חומרי צבע); מתקבל משקה הדומה במראה – גם מבחינת האריזה – למים המינרליים ה"רגילים", אבל טעמו הוא כשל משקה ממותק. בדרך זו מצליחות יצרניות המים המינרליים לאחוז במקל בשני קצותיו: הדימוי הבריאותי והספורטיבי (ואף הדיאטטי) של המים נשמר, אך נוספים לו גם הטעם והסוכר המפתים את הצרכנים שוחרי הקלוריות. הצרכנים יכולים אפוא ליהנות מהמיטב שבכל העולמות: לדמיין שהם פועלים למען בריאותם מחד גיסא, ולזכות במנת הסוכרים שהם כמהים לה מאידך גיסא. המיטב שבכל העולמות, לבד מזה הקיים במציאות, כמובן. ה"מים בטעמים" אולי מותחים את תכולת ההגדרה של "מים", שכן מדובר, בחשבון אחרון, במשקה קל לכל דבר; אבל ההמצאה החדשה שבה מתגאה חברת נביעות בפרסומותיה עוברת במפורש את גבולות ההיגיון: מדובר, כאמור, ב"נביעות+אנרגיה" – מים שנוספו להם סוכרים וקפאין וכן כמה ויטמינים מקבוצת B, כוֹלין ומגנזיום. באתר האינטרנט של נביעות מתוארות סגולותיו של המוצר בלשון לירית במיוחד, שראוי לצטט ולבחון באריכות: "כולנו שואפים לגדולות, רוצים להצליח, מבקשים למצות את החיים ולהספיק הכל. אך לפעמים יש רגעים שבהם האנרגיות נחלשות, תחושת העייפות משתלטת ומקשה עלינו לתפקד כמו שאנחנו רוצים ומצפים מעצמנו. במיוחד עבור רגעים כאלו פיתחה נביעות את נביעות+אנרגיה – משקה חדשני שנועד להחזיר לגוף את תחושת האנרגיה והחיוניות". כמו כל מפרסם ממולח, גם בנביעות יודעים אפוא שהדרך אל כיסו של הצרכן מתחילה בחנופה. הנה כי כן, נביעות מודיעה לצרכניה שהם (כמו חברת נביעות עצמה) "שואפים לגדולות". ומדוע, ישאל בוודאי הצרכן הממוצע, מדוע איני מצליח להגיע לאותן גדולות שאליהן אני שואף? התשובה מגיעה ללא שיהוי: "לפעמים [רק לפעמים] האנרגיות נחלשות" ו"תחושת העייפות משתלטת"; ובמלים אחרות, בני-אדם – בין אם הם "שואפים לגדולות" ובין אם לאו – מתעייפים (לפעמים). "נביעות + אנרגיה מיועד לאנשים המודעים לעצמם ולצרכים המשתנים במהלך היום, אנשים השואפים לאמץ לעצמם אורח חיים מאוזן ובריא ולהיות במיטבם בסיטואציות המשתנות לאורך היום – הן בשעות העבודה והן בשעות הפנאי". כלומר, אם אתם חסרי מודעות עצמית, ואם אינכם מעוניינים בבריאות ואין לכם רצון להיות במיטבכם "בסיטואציות המשתנות לאורך היום" – נביעות+אנרגיה אינו המשקה המיועד לכם. "המשקה מכיל רכיבים המוכחים מחקרית כמסייעים להעלאת האנרגיה ותחושת הערנות בטווח המיידי (קפאין, סוכרוז) ולאורך זמן (כולין, מגנזיום). רכיבים נוספים, כגון הוויטמין ניאצין והחומצה הפנטוטאנית, מאפשרים הפקת אנרגיה יעילה מהמשקה. נביעות+אנרגיה מיועד לאנשים אשר בוחרים להעלות את רמת האנרגיה שלהם בדרך קלה, זמינה ובריאה יותר. נביעות+אנרגיה הוא משקה על בסיס מים מינרליים המספק לגוף כמות משמעותית של נוזלים, ללא חומרים משמרים, צבעי מאכל וממתיקים מלאכותיים". אם, לעומת זאת, תרצו (וליתר דיוק – "תבחרו" – שהרי אנשים השואפים לגדולות נוטלים את גורלם בידיהם) להתאושש מאותם התקפי עייפות ארורים "בדרך קלה, זמינה ובריאה יותר" (יותר ממה בעצם?) – אתם מוזמנים להצטרף לקהל לקוחותיה של נביעות. כמו בפרסומות רבות אחרות, אין במקרה הזה שקרים של ממש ולא הטעיית צרכנים מובהקת. הכל בסדר, לפחות מהבחינה המשפטית. נביעות אינה טוענת שמדובר במים, אלא ב"משקה על בסיס מים מינרליים"; הכל, כרגיל, מגובה בראיות מדעיות, ובעצם ב"הוכחות מחקריות" (בניגוד, נניח, להוכחות מתימטיות); אבל תחושה עזה של אי-נחת תשתלט בוודאי על כל אדם משכיל ומודע לעצמו שיקרא את הדברים: בסופו של דבר מדובר הרי במים עם תוספת של קפאין וסוכר – לא בדיוק המרשם לבריאות טובה – ועוד כמה תוספי מזון שמוטב לצרוך בדרך המסורתית (דהיינו, באמצעות מזון טרי ואיכותי). כך גם הקביעה שסוכרוז (שאינו אלא הסוכר הלבן והמוכר) "מסייע להעלאת האנרגיה ותחושת הערנות בטווח המיידי" היא קביעה נכונה מבחינה טכנית, אבל כל סטודנט מתחיל למדעי התזונה יודע היטב שסוכרים מסוג זה אינם בריאים כלל, ושמוטב להימנע ככל הניתן מלצרוך אותם. בבקבוק אחד של המשקה יש כמאה קלוריות – "כמחצית מכמות הקלוריות במיצים ובמשקאות קלים" (ככתוב באתר של נביעות) – אבל מכאן לא נובע שמדובר במוצר "בריא", ודאי שלא "דיאטטי". בכוס רגילה של קפה, הכוללת חלב (לאו דווקא דל שומן) וכפית או שתיים של סוכר, יש קפאין בשפע והרבה פחות קלוריות בהשוואה לבקבוק אחד של "נביעות+אנרגיה". כך גם בשתי כוסות קפה. מי שחפץ בכמויות גדולות של קפאין וסוכר (הנכרכים אצל נביעות במונח הניו-אייגי "אנרגיה") יכול פשוט ללגום רד-בול או משקה דומה, אם כי במקרה כזה יהיה קשה יותר להתמכר לאשליה שמדובר בסך-הכל במים.