הקולות בכנסת ובממשלה נגד הכשרת תוספת לפנסיות התקציביות של אנשי הקבע הולכים וגוברים, אבל שר הביטחון בני גנץ לא מוותר • דוח של משרד האוצר מראה: הכספים שמקבלים אנשי הקבע בישראל חריגים גם בקנה מידה בינלאומי • וגם: מה חושבים על התוספת אנשי קבע שאמורים להמשיך לקבלה?
שר הביטחון בני גנץ (כחול לבן) מתעקש להמשיך לקדם את החוק שיכשיר חלוקה של יותר ממיליארד וחצי שקלים מדי שנה לאנשי הקבע, חרף קולות התנגדות מתוך הממשלה ומחוץ לה. אתמול (רביעי) התפרסם דוח של אגף השכר במשרד האוצר, שמוכיח עד כמה חריגה הפנסיה של קציני צה"ל, גם בהשוואה לעובדים אחרים בשירות המדינה, וגם בהשוואה למקביליהם בעולם. ומה יש לפורש טרי מצה"ל, שעומד להנות מהמהלך של גנץ לומר? בנושא? "אני לא בטוח שאדם בן 45 צריך לקבל פנסיה". לפי הדוח הטרי, הפנסיה התקציבית של קציני צה"ל שווה בממוצע פי 5.3 מהפנסיה התקציבית של עובדי שירות המדינה. קצינים פורשים בממוצע בגיל 45.4 ויקבלו פנסיה ששוויה 8.8 מיליון שקלים. הגמלה הממוצעת שלהם – בשנות הארבעים לחייהם, עומדת על 19,404 שקלים לחודש. עוד נמצא כי שכר אנשי הקבע גבוה משמעותית משכר מקביליהם בצבאות זרים בחו"ל. במשרד הביטחון פועלים להעלות את החוק לדיון בוועדת השרים לענייני חקיקה בימים הקרובים. הסיבה לדחיפות היא עתירה לבג"ץ של העמותות "צדק פיננסי" ו"רווח נקי" שבעקבותיה התברר כי חלוקת התוספת אינה חוקית. בג"ץ רמז לממשלה שעליה להכשיר את התוספת בחקיקה – או לבטלה. אלא שגנץ מתקשה לגייס רוב קואליציוני והדיון בחוק בוועדת השרים לחקיקה נדחה שוב ושוב. לא נותר לגנץ זמן רב: הממשלה מחויבת להגיב לעתירה – לאחר דחיות שונות שביקשה – עד לסוף ינואר. כתוצאה משרד הבטחון לוחץ לאשרר את התוספת בוועדת השרים לחקיקה. כל התהליך הזה קורה באפס שקיפות, כשברקע גירעון ענק. חרף המצוקה הכלכלית, הממשלה מעוניינת לחתום על צק אדיר מימדים, שאיש אינו יודע את הסכום הסופי שיירשם עליו, אך יעלה לכל משפחה לכל הפחות 1,000 שקלים בשנה, ויעביר אותם לכיסי דווקא אלו שהכי פחות זקוקים לכך. בינתיים נערמות התנגדויות להכשרת התוספת. סגן השר אביר קארה אמר לשקוף: "אני מתנגד נחרץ וארתום את העבודה ומרצ שגם מתנגדים. אני בעד להמשיך לתת למי שצריך אבל לא צריך להעביר את הכסף מאנשים שלא סוגרים את החודש לשכבת גנרלים שלא זקוקים לזה".  לפי הרעיון שקארה מגבש, מתוך מיליארד וחצי השקלים שאמורים לממן את התוספת לפנסיות הצה"ליות מדי שנה, מיליארד יוקצו בכלל להכפלת שכר החיילים, והשאר ילך להגדלת רמטכ"ל למי שבאמת זקוק לכך. "היו אמורים לתת את ההגדלה ל-2% מאנשי הקבע. זה תפח ל-98%", הוא מלין. גם יו"ר העבודה מרב מיכאלי הסתייגה מהתוספת, וחברי סיעתה אמרו ל"שקוף" שהם חוקרים את הנושא ומתכננים לקיים עליו דיון. כך גם במרצ, שם ח"כ מוסי רז מוביל את ההתנגדות. גם באופוזיציה לא מתכננים לתמוך בתזכיר החוק. "תוספת הרמטכ"ל זה נורא ואיום. אצביע נגד ואעלה את זה לדיון בסיעה", אמר ל"שקוף" יו"ר הציונות הדתית בצלאל סמוטריץ. לדבריו, "יש דברים שצריך לעשות קודם כמו להעלות את שכר החיילים ואפשר לייצר דירוג הגיוני למשתחררים עם מקצועות מסוימים שבהם יש חוסר הלימה לפנסיה ושם יתנו את ההגדלה. כעת המהלך לא נעשה מתוך טובת העניין אלא כי גנץ וחצי מהאנשים שקיבלו את ההחלטה הם חלק מזה". ומי הם אלו שזכאים לפנסיה המוגדלת? מדובר בגמלאים ואנשי קבע שכבר מקבלים, בשנות הארבעים לחייהם, פנסיה בגובה ממוצע של כ-18 אלף שקלים בחודש. הפנסיה של כל אחד מהם עמדה על כ-7.27 מיליון שקלים ב-2019 בממוצע והוענקה לפורשים מצה"ל שגילם הממוצע היה 47. זה כמעט פי 4 מקצבה ממוצעת של מורה, אף שהם זוכים לפרוש 20 שנה לפני כולם. ההגדלה תחול ככל הנראה גם על קצבת הגישור – מעין קומבינה שמאפשרת לכל אנשי הקבע שפורשים מהמערכת הביטחונית (בצה"ל כאמור זה לקראת סוף שנות הארבעים) קצבה חודשית בתנאים מועדפים מרגע הפרישה המוקדמת ועד גיל הפרישה הרשמי – לפי החוק – שבו יחלו לקבל פנסיה צוברת.  להצעת החוק של גנץ יש התנגדות לא רק מצד חברים בממשלה ובכנסת, אלא גם מצד חלקים נרחבים בציבור. כמעט 10,000 מיילים שוגרו לשרים בנושא. עד כדי כך המאבק הפך למיינסטרים שאפילו ארץ נהדרת שידרו עליו מערכון ביקורתי. אלא שגנץ לא אומר נואש. הוא מקווה שהעלאת שכר החיילים תחסל התנגדויות מסוג של "צריך לעזור קודם לחיילי החובה". לכן כדאי שיקשיב טוב למה שיש לקצין בדימוס שצפוי לקבל את התוספת לומר בנושא.  הקצין, שפרש מצה"ל לפני כשנתיים אחרי כ-25 שנות שירות ומבקש להישאר אנונימי, אומר ל"שקוף" שלאורך השנים תמיד היה מודע לביקורת על הפנסיה התקציבית, אך חש כי היא מגיעה לו ולחבריו. לא זה המקרה כעת. "הסערה סביב אחוזי הפנסיה היא שונה", הוא אומר. "כמי שנהנה מפנסיה תקציבית אני יודע להגיד שיש בה בעיות רבות. אחת מהן היא שאני לא בטוח שאדם בן 45 צריך לקבל פנסיה". אך המהלך שמבקשים כעת לקדם במשרד הביטחון שונה בעיניו.  "אחרי שקראתי את כל הצדדים, לרבות הרמטכ"ל ושר הביטחון, אני חש לראשונה באי נוחות", הוא אומר. "אני מרגיש שמדובר בתוספת שאינה מגיעה לנו אנשי הקבע ואני לא מצליח להבין למה כל מי שאני סומך עליו נלחם על זכותנו זאת. הרמטכ"ל אינו ראש ועד העובדים של אנשי הקבע וגם שר הביטחון לא". לדבריו, "התגייסתי לקבע מתוך שליחות ורצון לתרום, אף אחד לא רוצה להיות רעב אבל תנאים טובים לא היו השיקול שלי להתגייס ובטח שאין לי כל רצון לקבל כסף שאינו שלי", ממשיך הקצין. "חונכתי בבית וגם בצבא שכסף מרוויחים רק ביושר ואני מצטער לומר, אבל הפעם זה לא שלנו. לא אשמח אם יורידו לי את מענק הרמטכ"ל", הוא מבהיר עם זאת. "אני תמיד יכול לעטות עליי את מעיל הציניות ולהגיד שהמדינה הייתה לא הוגנת כלפיי מספיק כדי שכשנותנים לי אני אקח. אבל אם מחר בבוקר תתקבל החלטה לעצור את המענק אני מודה שאקבל זאת בהבנה מלאה. בדיוק כמו שלא אקח מעטפה עם כסף לא שלי כך אני לא צריך תוספת לפנסיה שהיא לא שלי". ויש לו גם הצעה: "הייתי שמח אם בשנים הראשונות אותה תוספת שתרד תלך למקום אזרחי שלא מקבל מספיק בגלל סדרי עדיפויות", הוא אומר. "רוצים לעשות את זה ממש מעניין? בואו נעשה משהו שונה לגמרי. בואו נחליט שבשנה או שנתיים הראשונות הכסף לא חוזר לתקציב המדינה – אלא נתרם לעמותות וארגונים. אולי ככה נמתיק קצת את הגלולה לאיש הקבע שייפגע בתנאי הפנסיה שלו, לפחות נדע שעשינו משהו קטן וטוב".   "אני מרגיש שאני עומד בעין הסערה הציבורית התורנית שלא באשמתי וקיבלתי במה לשקף את התמונה מהצד שלי. אני לא מייצג אף אחד ולא תיאמתי עמדות עם אף אחד. אני פורש צה"ל, השתחררתי לפני כשנתיים לאחר כ-25 שנות שירות, חלקן בתפקידים קרביים חלקן בתפקידי מטה.  "לאורך השנים הרבות אני חש שמדי פעם מתרגשת סערה ציבורית כנגד התנאים של אנשי הקבע ולמרות שאני לא נהנה להיתפס כנהנתן חשתי בנוח. הרגשתי שהנתונים שמפרסמים הם לא מדויקים אבל בגדול זה מגיע לי. אני וחבריי עובדים קשה, כן, גם הקצינים בקריה (שאלו את אשתי שתספר לכם שזה התפקיד שהיה הכי קשה למשפחה) יש לנו מחויבות מאוד גבוהה אחריות גדולה ולחצים רבים. בקיצור, מתוגמלים בהתאם לדרישות הגבוהות "הסערה סביב אחוזי הפנסיה היא שונה. כמי שנהנה מפנסיה תקציבית אני יודע להגיד שיש בה בעיות רבות. ראשית. אני לא בטוח שאדם בן 45 צריך לקבל פנסיה. היה נכון יותר לאפשר לפורש לבחור לבצע מעין היוון של השנים עד הגיעו לגיל הפנסיה באופן כזה ששני הצדדים ירוויחו למשל שהפורש יקבל סכום חד פעמי השקול לאחוז מסוים מסך הפנסיה שהיה מקבל לאורך השנים ( סביב ה- 30 אחוז). המדינה הייתה מרוויחה חיסכון משמעותי לאורך השנים, הפורש מרוויח סכום גדול חד פעמי להשקעה והכי חשוב תישאר לו מוטיבציה להיכנס לשוק העבודה ולהמשיך להיות יצרני. "אלמנט נוסף הוא שישנו קושי ציבורי עם העובדה שהפנסיה מחושבת לפי משכורת אחרונה. אני מבין את הרעיון שהעובד לא מפריש לפנסיה ובעיקר למה המדינה רצתה בזה בשנים הראשונות, אבל גם אם המדינה מקצה פנסיה תקציבית ללא הפרשה, הרי שהיא צריכה לתת ביטוי לגובה ההכנסה המשתנה לאורך השנים או לכל הפחות בעשור האחרון ולא לתת מקום לתופעות פסולות שבהן עובד ציבור (הדבר נהוג בעוד משרדי ממשלה) מגדיל את המשכורת שלו בשנה האחרונה על ידי תוספות כאלה ואחרות ובכך משפיע על הפנסיה שלו לאורך מספר עשורים. זה היה ההסכם איתנו כשהתחלנו את השירות הוא היה שקוף לכולם ולכן אני חי עימו בשלום. גם בנושא זה למרות שהוא כבר טומן בחובו קשיים, אני מוצא את עצמי במקום שבו אני מבין את הבעיות ובעיקר למה היה חשוב לתקן אותן (לעניות טעמי התיקון היה מעט מדי ודורש תיקון אמיתי ועמוק) במבנה הפנסיה אולם גם ברור לי שלא נכון ערכית ומעשית לפגוע במי שכבר פרש. אני לא אומר זאת בגלל שזה משרת אותי, אני מביע עמדה שמתייחסת לעובדה שתנאי הפרישה סוכמו כשהתגייסתי ולמעשה היה חוזה ביני ובין המערכת. אני עמדתי בכל תנאיו לאורך 25 שנות שירות ולא הגיוני בעיני עכשיו לעצור הכל ולבטל את ההסכם כשהגיע תורי לקבל. צר לי, אולי זה לא פופולרי אבל בעיני חוזה שנחתם לאורך 25 שנה שבו צד אחד נותן הכל צריך לכבד גם אם יש בו קשיים. סוגיית תוספת הרמטכל היא שונה בעיני מכל מה שתיארתי עד כה. "ראשית, אגלה לכם סוד שדי ידוע בקרב אנשי הצבא – רובנו לא מבינים בכסף ובד"כ לא פותחים את תלוש השכר כלל כך שאנחנו לא מבינים את מרכיבי השכר ומה משפיע עליו. באותו אופן רובנו גם לא מבינים את מבנה הפנסיה שלנו ולכן אנחנו ניזונים ממידע שעובר אלינו בצינורות לא רשמיים. "כל מה שידעתי זה שהפנסיה תחושב לפי מפתח של 2% לכל שנת שירות ועוד תוספת של 7-10 אחוז, תוספת המכונה תוספת הרמטכ"ל. מבחינתי זו תוספת לגיטימית שאין עליה מחלוקת. אם צה"ל מעניק אותה לכל הפורשים לאורך השנים הרי ברור שהיא חוקית ולגיטימית. אני לא מבין את סיבת השורש אשר הביאה לתוספת הזאת אבל מעולם לא חשדתי שהיא בעייתית. "כעת אני אזרח, יש לי קצת יותר זמן ומחובר לרשתות החברתיות. החלטתי שאני לא נוקט עמדה אוטומטית אלא קורא ולמד על התוספת .הופתעתי לגלות שמדובר בסעיף שהרמטכ"ל ממש חותם עליו ושהוא אמור היה להיות כלי בידי הרמטכ"ל לתקן באופן אישי עיוותים נדירים כפי שעולים מדי פעם במערכת הירארכית מורכבת. אי צדק שזועק לשמיים, מקרה הומני חריג וכיוצא בזאת. "מהו המדד לכלי הנועד לשימוש יוצא דופן? נכון, שיהיה חריג. אפשר להתווכח אם חריג זה 2 אחוז אולי רק חצי אחוז ואולי דווקא 5 אחוז. כולנו נסכים שאין שום דבר חריג בתוספת שמוענקת באופן גורף ואוטומטי לכל איש קבע. "אז אחרי שקראתי את כל הצדדים, לרבות הרמטכ"ל ושר הביטחון אני חש לראשונה באי נוחות. אני מרגיש שמדובר בתוספת שאינה מגיעה לנו אנשי הקבע ואני לא מצליח להבין למה כל מי שאני סומך עליו נלחם על זכותנו זאת. הרמטכ"ל אינו ראש ועד העובדים של אנשי הקבע וגם שר הביטחון לא. "התגייסתי לקבע מתוך שליחות ורצון לתרום, אף אחד לא רוצה להיות רעב אבל תנאים טובים לא היו השיקול שלי להתגייס ובטח שאין לי כל רצון לקבל כסף שאינו שלי. חונכתי בבית וגם בצבא שכסף מרוויחים רק ביושר ואני מצטער לומר אבל הפעם זה לא שלנו. "לא אשמח אם יורידו לי את מענק הרמטכ"ל. אני תמיד יכול לעטות עליי את מעיל הציניות ולהגיד שהמדינה הייתה לא הוגנת כלפיי מספיק כדי שכשנותנים לי אני אקח. אבל אם מחר בבוקר תתקבל החלטה לעצור את המענק ולתת לאנשי הקבע פנסיה לפי האחוז הנצבר ללא תוספת הרמטכ"ל אני מודה שאני אקבל זאת בהבנה מלאה. בדיוק כמו שלא אקח מעטפה עם כסף לא שלי כך אני לא צריך תוספת לפנסיה שהיא לא שלי. "הזווית שלי אישית. אני לא מתייחס למה שאפשר לעשות עם הכסף , אני לא מכיר את כל התמונה ולא יודע מהם סדרי העדיפויות הנכונים וממילא כל צורך יכול היה לקבל מענה בשינוי סדרי עדיפויות אחרים אני פשוט מנסה להביע מסר וחושב שנכון להפסיק לשלם כסף שהוא לא מגיע לנו. ככה קטן ופשוט. "אבל אם יורשה לי להציע, הייתי שמח אם בשנים הראשונות אותה תוספת שתרד תלך למקום אזרחי שלא מקבל מספיק בגלל סדרי עדיפויות. רוצים לעשות את זה ממש מעניין? בואו נעשה משהו שונה לגמרי. בואו נחליט שבשנה או שנתיים הראשונות הכסף לא חוזר לתקציב המדינה – אלא נתרם לעמותות וארגונים על פי בחירת איש ורק אחר כך מתחיל לחזור לבסיס התקציב וינוהל בהתאם לצרכים וסדרי העדיפות הלאומית. אולי ככה נמתיק קצת את הגלולה לאיש הקבע שייפגע בתנאי הפנסיה שלו לפחות נדע שעשינו משהו קטן וטוב. "הערה קטנה לכולנו: תזכרו שהרוב המוחלט של אנשי הקבע עובד לאחר הפרישה, ולכן משלם כ 50 אחוז מס מהשקל הראשון של הפנסיה. זה נכון לשני הצדדים. חבריי אנשי הקבע – תזכרו שאתם "נלחמים" על 3-4 אחוז וזה נכון גם למבקרים של תנאי הפנסיה – תזכרו שחצי מהתוספת חוזר למדינה בדמות מס הכנסה". מאידך, הנה מה שקצינה בשנות הארבעים לחייה – שפרשה לפני כשנתיים ומקבלת קצבה חודשית מצה"ל שכוללת את תוספת הרמטכ"ל – אומרת לשקוף: "הניסיון לטעון לאי חוקיות הוא ניסיון לפגוע בפנסיה התקציבית, קודם של שירות הקבע ואחר כך של המגזר הציבורי כולו", היא טוענת. "הסדרים דומים של הגדלת אחוז פנסיה קיימים במגזר הציבורי ורובם מעוגנים בהחלטות ממשלה או בחקיקה. בג"ץ מעולם לא קבע שהתוספת אינה חוקית, והעובדה שיש עתירה אינה ראיה לאי חוקיות". "למה זה צריך להטריד את משרת הקבע שכבר שירת ופרש אם אופן חישוב הפנסיה היה קבוע בהחלטת ממשלה (כמו שיש מאז שנות ה-60) או בחוק (כמו שמנסים לעשות כעת)?", היא תוהה. "אתם הייתם מוכנים שיודיעו לכם יום אחד שמורידים לכם 10 אחוזים מהחסכונות שלכם? הפסקת מתן ההגדלות לכל מי שפרש או שירת את מרבית התקופה, היא שינוי רטרואקטיבי של התנאים לגבי אנשים שהסתמכו על כך שאלה תנאי שירות הקבע כשנכנסו לשירות".  פרסום ראשון: הללויה. בשעה טובה ומוצלחת בית המשפט סרב לבקשת הדחיה (השלישית) של משרד הבטחון לענות לעתירת הגדלות הרמטכ״ל. עד סוף ינואר צריך משרד הבטחון להסביר למה הוא מחלק כספים בלתי חוקיים. נקווה שגם ועדת שרים לחקיקה וגם חברי הקואליציה ימשיכו להתנגד להצעת החוק.אולי בסוף הציבור ינצח "השאלה לגבי העתיד לבוא בכלל לא נשאלת – מה הדרך הטובה ביותר לתכנן את שירות הקבע, כך שבכל רגע נתון יהיו בצבא אנשי המודיעין, ההנדסה, התכנון והמבצעים, הלוגיסטיקה והטכנולוגיה המצוינים ביותר, שהם רעננים נמרצים ובשיא כוחם. הלוחמים המסתערים הם החלק הקטן והקריטי, אבל הנצחון במלחמה ובקרב, והיכולת להזעיק את הצבא למתן מענה מהיר ומעולה, מתבססים על יכולות רבות ומשמעותיות של המשרתים בשירות קבע" מסבירה עוד הקצינה. "האם באמת מעוניינים שהמשרתים בצבא ישרתו עד גיל 60 פלוס ויהיו דומים לעובדי משרד ממשלתי? כדי שארגון גדול כמו צה"ל בן עשרות אלפי משרתים, ייתן מענה מעולה ומיידי לכל צורך צבאי, וידאג להסתער על משימות חדשות מהיום לאתמול, נדרשת רמת צייתנות גבוהה ביותר. משרתי הקבע חיים את חייהם בצבא ומחוצה לו, ברמת מתח ודריכות מתמדת ובהעדר חירות אישית". לדבריה, "בשנים האחרונות נתקלו משרתי הקבע בעוינות ואפילו שנאה על רקע השיח על הפנסיה ותנאי השירות. השליחות והגאווה בשירות אינם חסינים. כשהאנשים הטובים יסרבו להישאר במקום שנוא, לא בטוח שאת הנזק הזה עוד אפשר יהיה לתקן." ויש לה גם משהו לומר לקצינים שמתנגדים למהלך הנוכחי. "אם יש קצין שיוצא נגד הפנסיה שהוא מקבל, אפשר לנחש שהוא לא זוכר משכנתא מהי, איננו אם חד הורית ושהוא קצין ולא נַגָּד" היא טוענת. "אנשי צבא תמיד חונכו להקריב עצמם למען האחרים אז אולי זה לא כל כך מפתיע". "רוב משרתי הקבע שמקבלים או יקבלו בחמש שנים הקרובות את התוספת שירתו למעלה מ20 שנים בשירות קבע ופרשו, או עתידים לפרוש בקרוב. זו תוספת שמשולמת כבר עשרות שנים. "התפישה הבן-גוריונית גרסה שאנשי צבא צריכים להיות צעירים ולא להזדקן בתוך המערכת, לתת את השנים הטובות ביותר שלהם למען בטחון המדינה ואז לפרוש בגילאי 40 פלוס עם פנסיה (יחסית ולא מלאה).  "מאחר שאחוז הפנסיה בשלב זה אינו גבוה, החלטת הממשלה משנות ה- 60 קבעה העלאה מסוימת של אחוז הפנסיה. זה המצב הנוהג והחוקי עשרות שנים, בידיעה מלאה של כולם, בסמכות וכדין.   "הניסיון לטעון לאי חוקיות הוא ניסיון לפגוע בפנסיה התקציבית, קודם של שירות הקבע ואחר כך של המגזר הציבורי כולו. הסדרים דומים של הגדלת אחוז פנסיה קיימים במגזר הציבורי ורובם מעוגנים בהחלטות ממשלה או בחקיקה. בג"ץ מעולם לא קבע שהתוספת אינה חוקית, והעובדה שיש עתירה אינה ראיה לאי חוקיות. "למה זה צריך להטריד את משרת הקבע שכבר שירת ופרש אם אופן חישוב הפנסיה היה קבוע בהחלטת ממשלה (כמו שיש מאז שנות ה-60) או בחוק (כמו שמנסים לעשות כעת)?  "אתם הייתם מוכנים שיודיעו לכם יום אחד שמורידים לכם 10 אחוזים מהחסכונות שלכם?  "הפסקת מתן ההגדלות לכל מי שפרש או שירת את מרבית התקופה, היא שינוי רטרואקטיבי של התנאים לגבי אנשים שהסתמכו על כך שאלה תנאי שירות הקבע כשנכנסו לשירות.  "השאלה לגבי העתיד לבוא בכלל לא נשאלת – בעידן המודרני מה הדרך הנכונה והטובה ביותר לתכנן את שירות הקבע, כך שבכל רגע נתון יהיו בצבא אנשי המודיעין, ההנדסה, התכנון והמבצעים, הלוגיסטיקה והטכנולוגיה המצוינים ביותר, שהם רעננים נמרצים ובשיא כוחם. הלוחמים המסתערים הם החלק הקטן והקריטי, אבל הנצחון במלחמה ובקרב, והיכולת להזעיק את הצבא למתן מענה מהיר ומעולה לכל צורך, מתבססים על יכולות רבות ומשמעותיות של המשרתים בשירות קבע. "האם באמת מעוניינים שהמשרתים בצבא ישרתו עד גיל 60 פלוס ויהיו דומים לעובדי משרד ממשלתי? האם מבקשים שהלוחמים ילחמו לבד בידיים חשופות, בלי תמיכה לוגיסטית, בלי ליווי רפואי, בלי מודיעין מתוחכם, בלי תכנון מבצעי ויסתפקו בסיוע של משרד ממשלתי שעובדיו מפסיקים לעבוד ב- 16:00.  "יתכן שהסדר פנסיוני הוא לא תשובה טובה, אבל בואו נדון בשאלה מהו שירות קבע ואיך נכון לתכנן אותו. שימו לב: "אז אתם חותמים על שירות קבע? "יש מקצועות נוספים בתחומי החינוך והבריאות למשל, בהם יש היבטים דומים של אחריות לחיי אדם ומתח אבל אין שום תפקיד או עבודה עם הכפפה מוחלטת של הפרט לצרכי המערכת ושלילת חירותו. האם התיאור הזה מצדיק או לא מצדיק הסדרי פרישה בגיל 40 פלוס? זו לא השאלה. השאלה היא איך נכון לתכנן את שירות הקבע בלי להפסיד במלחמה.   "לאורך כל שירות הקבע המשרתים לא התעסקו עם תלוש המשכורת או הפנסיה, וראו לנגד עיניהם את השירות הצבאי והשליחות אבל הם ידעו שכשיפרשו ויחפשו קריירה שניה בלי מקצוע אזרחי ביד/עם מקצוע אך ללא נסיון מתאים בשוק האזרחי, תהיה להם רשת בטחון. תלוש הפנסיה אולי לא יעניין צעיר בן 20, אך בהחלט יעניין צעיר בן 30 שהקים משפחה וצריך לשקול אם להשאר בשירות קבע, כשהוא יודע שהמסלול יסתיים קצת אחרי גיל 40 לקצינים או 50 לנגדים, והוא יצטרך להתחיל קריירה חדשה בלי ניסיון רלבנטי. "תמהיל הפורשים מגוון – יש גנרלים "מסודרים" אבל יש גם נגדים וקצינים שמקבלים פנסיה נמוכה, שהלכה ונשחקה עם השנים. יש גם קצינים ונגדים עם קצבה סבירה, אבל זו כמובן חלקית ולא יכולה להחליף משכורת. רוב הפורשים שפרשו בגיל 40 פלוס עובדים כעצמאים או כשכירים ומשלמים מיסים גבוהים. אם היינו שואלים אותם כנראה היו שמחים להמשיך ולשרת בצבא עד גילאי 60 פלוס ואז לקבל את התשלום הפנסיוני. מוכנים לקלוט אותם  מחדש בצבא? "אם יש קצין שיוצא נגד הפנסיה שהוא מקבל, אפשר לנחש שהוא לא זוכר משכנתא מהי, איננו אם חד הורית. אנשי צבא תמיד חונכו להקריב עצמם למען האחרים אז אולי זה לא כל כך מפתיע. "למשרתי הקבע יש אפס השפעה על תהליך השכר והפנסיה שלהם. האם נכון לשנות את מודל שירות הקבע? אולי הגיעה השעה לשנותו, אולי המחיר של עלות פנסיונית הוא גבוה מדי, אולי יש דרכים טובות יותר, חכמות יותר. אבל אפשר ונכון לשאול אותן בלי לרמוס את משרתי הקבע בדרך. צריך להבין ששירות הקבע גובה מחיר משמעותי ממי שמשרת בו לאורך השנים. "בשנים האחרונות נתקלו משרתי הקבע בעוינות ואפילו שנאה על רקע השיח על הפנסיה ותנאי השירות. השליחות והגאווה בשירות אינם חסינים. כשהאנשים הטובים יסרבו להישאר במקום שנוא, לא בטוח שאת הנזק הזה עוד אפשר יהיה לתקן. צריך לשאול את השאלות האלו כעת לפני שיהיה מאוחר מדי. בהתחשב בבריחת המוחות מצה"ל ובתקנים הלא מאוישים אולי כבר מאוחר מדי".  חשוב לציין, צה"ל הוא צבא העם, ולמשרתי הקבע מגיעים תנאים מעולים. אלא שכפי שראיתם מעלה, תוספת כזו מגיעה על חשבון אחרים. האם פנסיה מנופחת תמשוך כוח אדם איכותי לצה"ל? נניח רגע בצד את העובדה שהתיקון יסייע בעיקר לאלו שכבר פורשים מהצבא. "חיילים וקצינים בשנות העשרים והשלושים לחייהם לא יישארו בצה"ל בגלל פנסיה עתידית שמנה שמצפה להם", טוען ראש פורום קהלת לכלכלה, ד"ר מיכאל שראל. לדבריו, מחקרים מראים כי בשלב זה של חייהם הם לא מתעניינים בפנסיה. "כדי לתמרצם להישאר בצה"ל", הוא אומר, "יש לאפשר באופן ממוקד תגמול הולם לבעלי כישורים מיוחדים ולבעלי מקצועות שיש בהם תחרות עזה עם השוק הפרטי". ואם זה לא מספיק, לאף אחד אין באמת מושג כמה התיקון הזה באמת יעלה לנו. אף שמדובר במיליארדי שקלים, בתזכיר החוק לא מופיעה העלות התקציבית המשוערת של כל קבוצה שעתידה ליהנות מהתוספת. ברגע שהחוק יעבור – הצופר צפוי להינתן גם לעובדי מדינה רבים נוספים ששכרם צמוד לצבא. הדבר כבר קרה ב-2018, אז קצבאות גמלאי המשטרה והשב"ס הוצמדו לתוספת שכר שהתקבלה בצה"ל. עלות ההצמדה ההיא נאמדה בכ-22 מיליארד שקלים למשך עשר שנים, וגררה קיצוץ רוחבי בכל משרדי הממשלה, כלומר בשירותים שכולנו מקבלים. שמונה ארגונים, בהם "שקוף", פנו לחברים בוועדת השרים לחקיקה בדרישה לשקיפות. (איך זה משפיע עליך) מי יממן את התוספת בגובה מיליארדי שקלים לאורך השנים? כולנו. במיוחד הצעירים. כל פעם שתשלם מע"מ מופרז. כל פעם שתתפלאי למה הנסיעה בתחב"צ יקרה – תוספת הרמטכ"ל היא בהחלט אחת הסיבות. (מה עושים כדי שיתוקן) ראש פורום קהלת לכלכלה, ד"ר מיכאל שראל, מציע שורת פתרונות, בהם תגמול דיפרנציאלי לתמרוץ מוכוון מטרה ולמקצועות שבהם ישנה תחרות מול השוק הפרטי. "בכירי מערכת הביטחון מנסים לקדם מהלך שמשרת בעיקר את עצמם ואת חבריהם", הוא אומר, "ואין בו שום הצדקה כלכלית, חברתית או ביטחונית". ההחלטה הזו – לקחת כסף מהכיס שלך ולהעביר לשכבות הכי חזקות – בעייתית. ח"כים ואזרחים אמיצים חייבים להמשיך לצאת נגדה. אנחנו נמשיך לעקוב אחר הסוגיה כשתגיע בקרוב לדיונים בכנסת. נשמח לשמוע ממי שעוד זכאי להגדלה ומרוויח ממנה – גם באנונימיות. 