מפעילי אתר פורנוגרפי יחויבו לפצות את מפיקי סרט הפורנו "מרותקות לבסיס 1" בשל הפרת זכויות יוצרים
חברת ארו-סנטר בע"מ, בעליה אלון שעשוע ואחיו אסף שעשוע, שעבד בחברה, הפרו את זכויות היוצרים של תומר הרפז וניר שחר, שהפיקו את הסרט הפורנוגרפי "מרותקות לבסיס 1", כך קבע לאחרונה השופט ד"ר עמירם בנימיני מבית-המשפט המחוזי בתל-אביב–יפו. הרפז ושחר (הפועלים יחדיו בשוק הפורנוגרפיה תחת השם "למינגס-הפקות") יצרו לפני קרוב לעשור את הסרט "מרותקות לבסיס 1". לפי התצהירים שהגישו לבית-המשפט, הם כתבו את התסריט, רכשו קלטות צילום, ליהקו שחקנים (בתשלום של 1,500 דולר לכל שחקן), הזמינו צלם מומחה וביימו את הסרט. לאחר מכן כתבו את המוזיקה, ערכו את חומר הגלם ורכשו מכל השחקנים בסרט את הזכויות. "הפקת הסרט המוגן ארכה כארבעה חודשים", הצהיר שחר בפני בית-המשפט. מאמצע 2004 החלו לשווק ולמכור את הסרט במכונות להשכרת סרטי וידיאו ובחנויות הפורנו בישראל. "מכירות הסרט המוגן עלו יפה, ולמינגס-הפקות מוכרת ומפיצה אותו גם היום", העיד שחר בתצהירו. כמה חודשים לאחר שהחלו להפיץ את הסרט, גילו שחר והרפז כי עותק בלתי מורשה של הסרט נמכר באתר השייך לארו-סנטר. בהמשך גילו עותקים של הסרט באתרים אחרים שלטענתם שייכים לחברה. בתביעה שהגישו לבית-המשפט באמצעות עורכי-הדין דוד בלום וכפיר מילר, טענו כי הנתבעים לא רק הפרו את זכויות היוצרים שלהם, אלא גם את הזכות המוסרית שלהם, משום שבאתרים שבהם הופיע עותק מהסרט הפורנוגרפי לא ניתן להם קרדיט כיוצריו. האחים שעשוע טענו בפני בית-המשפט באמצעות עו"ד מירי כרמל-ורסנו כי האחריות לאתר האינטרנט ארו-סנטר ואתרים אחרים שזוהו כשייכים להם היא של "מר איציק לוי בעל השם המסחרי ILI2005". לדבריהם, אותו לוי הוא שיזם והוציא לפועל את הקמת האתרים. "מר איציק לוי, על דעת עצמו בלבד, ככל הנראה, העלה תמונות מהסרט המדובר לאתר", העיד אלון שעשוע והוסיף: "יש לי השערה פרועה שאיציק לוי והתובעים חברו יחד על מנת לתבוע ולהוציא כספים במרמה מאיתנו". עוד טענו הנתבעים כי הסרט "מציג שחקנים במדי צבא ההגנה לישראל, כאשר הם מבזים את מדי צה"ל". לאור עקרון "מעילה בת עוולה לא תצמח זכות תביעה" ביקשו הנתבעים מבית-המשפט לקבוע כי אין מקום לפצות את התובעים ולתת להם "ליהנות מפרי עוולתם". בית-המשפט קיבל את התביעה. השופט בנימיני מצא כי זכויות היוצרים של הסרט אכן שייכות להרפז ושחר והשתכנע שקיים קשר בין הנתבעים לאתרים שבהם הוצג הסרט ("עדותם [...] הותירה רושם בלתי מהימן בעליל", ציין השופט בנימיני). אשר לאחריותו של איציק לוי, קבע השופט בנימיני כי "לא הוכח כלל קיומו של אדם בשם איציק לוי, שיש לו קשר כלשהו לתובענה זו". באשר לטענת ביזוי המדים, השופט בנימיני ציין כי בסיכומיהם חזרו בהם הנתבעים מטענת "מעילה בת עוולה לא תצמח זכות תביעה". לאחר בחינת הראיות קבע השופט בנימיני כי הנתבעים אחראים אישית להפרת זכויות היוצרים של הסרט והוציא צו מניעה קבוע האוסר עליהם להמשיך בהפרה. בעוד כחודשיים יחל השלב השני במשפט, שבו יהיה על בית-המשפט להכריע באשר לגובה הפיצוי שישולם ליוצרי הסרט. בינתיים חויבו הנתבעים בהוצאות משפט ושכר טרחת עורכי-דין בסך 35 אלף שקל. ת"א 1932-07