"וואלה" ספורט גולשים על גל הלאומנות כל הדרך אל פסגת הרייטינג ותהום ההתחסדות וליבוי השנאה
השבוע השיג אתר "וואלה" מקום ראשון בתחרות האקטואלית תמיד: מי הכי טובל ושרץ בידו. למעשה האתר הצליח אפילו לשדרג את הפתגם החבוט. מעתה אמרו: יום טובל, יום שורץ. על משקל יום אסל, יום בסל, אם תרצו. ואלה קורות הזכייה: יום אחרי שהאיר את שמי חשבון-הנפש-העיתונאי במאמר אמיץ של נמרוד עופרן, שחבט בין השאר ב"וואלה" עצמו על תרומה מחפירה לגל הלאומני והגזעני השוטף את הארץ מטעמי רייטינג טהורים – התקשט ספורט "וואלה" בכותרת אנטי-ספורטיבית, מלהיטת יצרים ובמשתמע מצדיקה את הבחירה של האתר לקדם ואף להצדיק שנאה וונדליזם על פני ספורט: "כשיזרקו אותנו לים, תזכרו שהתעסקתם באסלה שבורה". את הפנינה הזאת השמיע עבור האתר שחקן בית"ר ירושלים שבחר, כמו כל השחקנים שרואיינו לכתבה, להיות עלום שם. ובאמת, מי ירצה להיות מזוהה עם משוואה מזהירה כל-כך בין קלישאה מסמורטטת מתקופת מלחמת ששת-הימים לבין מעשה ונדליזם מכוער ואקטואלי, שאיש טרם נעצר בגללו? ומה אכפת ל"וואלה" שהציטוט האנונימי הנ"ל, כמו עוד כמה בכתבה, מכתים קבוצה שלמה בהצדקת אלימות של אוהדים בריונים? העיקר שהאתר קורץ בחיבה לאותם עבריינים: אנחנו איתכם. מה זה סדר יום עיתונאי שפוי ואחראי לעומת הים הגדול, שאו-טו-טו יתמלא בגופות אתם יודעים על-ידי מי. דבריהם של שלושת שחקני בית"ר האלמונים באו לאחר הפסד קבוצתם לסכנין, במשחק שמלכתחילה היה מועד לפורענות על רקע האירועים האלימים והרצחניים בשבועות האחרונים בין יהודים לערבים. התמונות שליוו את היום שאחרי המשחק היו של ונדליזם בחדר השירותים שביצעו אוהדי בית"ר. במקום להתנער מההתנהגות האלימה של אוהדיהם, לשרטט אמות מוסר ספורטיביות והגונות או לפחות להרגיע את הרוחות, בחרו המרואיינים להסביר למה ההרס שבוצע לא נורא כמו שהוא נראה, ולהטיף לתקשורת שהיא נטפלת לשטויות. כתב ספורט "וואלה", אופיר סער, לא טרח לאתגר אותם בשאלות. תחת זאת העדיף לשמש צינור חלול לדברים, תוך צידוד עקיף בטענה שחזרה בכתבה שוב ושוב: "זאת מלחמה קיומית הרבה מעבר לכדורגל". אחד השחקנים המרואיינים סיפר על "התחושות שלא עוזבות את השחקנים": "כולנו מרגישים אותו דבר, ללא יוצא מן הכלל. שחקנים בחדר ההלבשה אמרו, אנחנו לא מאמינים שהפסדנו את המשחק הזה. זה היה כמו מלחמה על המדינה ומעבר לספורט, היינו חייבים לנצח. האכזבה שלנו מההפסד התעצמה הרבה יותר אחרי שראינו את התמונה ההזויה והשקרית שהתקשורת מציירת יום אחרי. תמיד מדברים על התקשורת הזרה שמוציאה את ישראל והיהודים כרעים לעומת הצד השני, הפעם זה יותר גרוע, התקשורת שלנו עושה את זה. לפני שדורשים מאחרים לתקן את עצמם, עדיף שנתקן קודם את עצמנו". מה משמעות אותו "תיקון עצמי" שדורש השחקן? דומה ש"וואלה" ניחשו וביצעו. שחקן שלישי, נרעש לא פחות, סיפר על יציעים עם 5,000 איש, שעם טירוף בעיניים שרו "בדם נפדה את אל-אקצה", אבל את התקשורת מעניינת, כאמור, רק האסלה השבורה. הפגיעה באוטובוסים, שפורסמה אף היא ב"וואלה", נשארה מחוץ לסיפור. "התקשורת לא הציגה את המאורעות בסכנין כפי שהיו באמת", טען "השחקן הבכיר". לא ייתכן, אמר, שבמדינה שלו הוא ירגיש פחד ושאינו רצוי. אוהדי קבוצתו, טען, קיבלו יחס של כלבים. "סכנין מצליחה לעבוד על כולם, ואתם בתקשורת משתפים עם זה פעולה", הוסיף. והכתב הקשיב, תימלל ושתק. ספק אם נדרש לכתבה הזו מתווך בשם "עיתונאי". היא היתה יכולה להתפרסם גם כהודעה מטעם המועדון, ואיש לא היה מרגיש בהבדל. הדברים היחידים בכתבה שנאמרו לא בעילום שם, אלא על-ידי המאמן מנחם קורצקי, הובאו בסוף הידיעה כמעט כלאחר יד, ולא זכו לאזכור בכותרת או בכותרת המשנה. וקורצקי דווקא סיפק ציטוט חזק לא פחות – "היינו צריכים להתעלות מעל כל זה", אמר, כשהוא רומז לביקורת על התנהגות קבוצתו ואוהדיה. אלא שהדברים המאזנים הללו לא שירתו את מטרת הידיעה – להמשיך להלהיט את הרוחות 36 שעות לאחר סיומו של המשחק, במטרה לקושש שאריות של רייטינג מהמפגש הטעון בין הקבוצות הלאומניות הללו. כאמור, יד אחת של "וואלה" מנפנפת על מנגל השנאה, והשנייה, של נמרוד עופרן, מסמנת את המוטיבציה האמיתית מאחורי פתחון-הפה החד-צדדי שניתן לרוחות הרעות. תחת הכותרת "רק שלא יעבור בשלום" התייחס עופרן לחלקה של התקשורת בחימום האווירה לקראת המשחק ואף הציג צילומי מסך. באתר ערוץ הספורט, הזכיר, איחלו למשחק "שיעבור בשלום", אבל מצד שני הבליטו את ההתלהמות. סרטון ב-ynet הזמין את הקוראים לצפות באוהדי בית"ר שרים שירי נאצה נגד הערבים. מאתרו שלו הביא עופרן צילום מסך שהבליט בדף הבית ידיעה על אוהדי בית"ר שציירו גרפיטי נגד אל-אקצה. "להטיף לשלום וללבות את המלחמה", הגדיר עופרן את חלקה של התקשורת, ושל "וואלה" בכלל זה. יום אחרי הפכו עורכי ספורט "וואלה" את דבריו הנכוחים של עופרן למס שפתיים עלוב. לטירוף הרייטינג שעופרן הצביע עליו אפשר להוסיף תזכורת מהכרזת עורך "וואלה" מראשית ימי "צוק איתן", ולפיה "וואלה" הוא "קודם כל ישראלי". בכך מוכיח האתר את מה שעופרן נמנע מלומר במפורש: הפטריוטיזם הוא מפלטו של הנבל, שתחת כסות "אהבת המולדת" תורם את החצי גרוש שלו להבערתה, ועל הדרך ממקסם את מספר הכניסות אליו עצמו. עורכי ספורט "וואלה" שטיפלו בידיעה הזו ושיחררו אותה לאוויר העולם זוכים לציון 10 מבחינת האינטרס הלאומני ועל הדרך הכלכלי של האתר, אבל מקבלים 0 ביושרה עיתונאית. הם הרוויחו 1,700 לייקים וכמה עשרות תגובות ירודות של אוהדים, שכינו את השחקנים "חבורה של כוסיות בכיינים" והאשימו אותם שבהפסדם "השפילו מדינה שלמה", אבל הפסידו הזדמנות להרים ראש מהאסלה השבורה שבתוכה מבוססת האגנדה הצינית שלהם. יוני 2014: התקשורת חוגגת את מינויו של דייוויד בלאט למאמן קליבלנד מה-NBA. אודי הירש כתב ב"וואלה": "המינוי של בלאט מתבקש. בלאט הוא מאמן מוכח בזירה הבינלאומית. הוא בוודאי האירופי שמוכן יותר מכולם ל-NBA. דובר את השפה, מעודכן טקטית". בהזדמנות אחרת הביע את דעתו: "מי שמכיר את בלאט יודע שיש לו מספיק ידע כדי להגיע לליגה הזאת. מבחינתי זה די טבעי שדייוויד בלאט יהיה בליגה הכי טובה בעולם". השבוע, אחרי הפסד רביעי רצוף של קליבלנד, הירש אפילו לא עיפעף כשכתב על האשליה של בלאט בקליבלנד ועל כך שמונה לתפקיד רק בזכות יחסי-ציבור. "הבעיה שבמגרש הכדורסל נחשפת האמת, אין בלופים, בטח לא ברמה הגבוהה ביותר של המשחק". על כך נוסיף שבלוף לא פחות גדול הוא פרשן הבדיעבד התורן. מעניין באיזה עולם הזוי ריחף בערוץ 1 מי שתיקתק את הטבלה הזו בסיום המשחק המרכזי השבוע בקריית-שמונה. טור הפרש השערים לגמרי יצא מדעתו. 