יותר מחצי שנה עברה מאז פניית "שקוף" ליועמ"שית בשאלה פשוטה: כמה פעמים נפגשה עם ראש הממשלה במהלך חודש מרץ? • יומניה של היועמ"שית אמורים להיות גלויים לציבור, אך זה זמן רב שהמידע מוסתר • עו"ד אלעד מן מעמותת "הצלחה": אם המידע לא יוגש בקרוב, נגיש עתירה
184 יום עברו מאז פניית "שקוף" ללשכת היועצת המשפטית לממשלה בבקשה שתעביר מידע פשוט אודות פגישות שקיימה היועמ"שית גלי בהרב-מיארה עם ראש הממשלה בנימין נתניהו בחודש מרץ האחרון. הבקשה הוגשה במסגרת חוק חופש המידע, הקובע את זכותו של כל אזרח לקבל מידע מרשות ציבורית. גם לאחר שהוגשה מטעם הלשכה בקשת דחייה, מועד המענה האחרון היה ב-10.11 – תאריך שהוסכם גם על ידי לשכת היועמ"שית כמועד האחרון להגשה. מאז עבר כבר יותר מחודש. לאור זאת, פנה היום (חמישי, 14.12) עו"ד אלעד מן מעמותת "הצלחה" לממונה על חופש המידע במשרד המשפטים בדרישה להעביר ל"שקוף" את המידע. היה ולא נקבל לידנו את המידע המבוקש עד יום שלישי (19.12), כתב עו"ד מן, נגיש עתירה בנושא.  "פורמט הפרסום אמור להיעשות בהתאם לנוהל 13 של היחידה הממשלתית לחופש המידע", כתב מן. בהיעדר תשובה, מפרה היועמ"שית, הלכה למעשה, את חוק חופש המידע.  חשוב לציין כי יומני היועמ"שית אמורים להתפרסם באופן יזום, וגם בלי פנייה מיוחדת הנעשית במסגרת בקשת חוק חופש המידע. החל מ-2016, יומני היועצים המשפטיים לממשלה מתפרסמים מדי מספר חודשים באתר משרד המשפטים. הפרסומים מתבצעים בארבע או חמש פעימות. שנת 2023 היא השנה הראשונה שלא פורסם בה אפילו חלק אחד מיומניה של היועמ"שית. "שקוף" ביקש לברר פרטים על פגישות שקיימה היוע"משית עם ראש הממשלה בין התאריכים 1 במרץ עד 31 במרץ 2023. "נבקש לציין במידע את שעת קיום הפגישה, מיקום הפגישה, הנושאים שנדונו בפגישה, ושמות כלל המשתתפים והנוכחים בפגישה מכל הצדדים", נכתב בבקשה המקורית שנשלחה בחודש יוני. תפקיד היועצת המשפטית לממשלה הוא אחד המשמעותיים בכל הקשור לתהליכי קבלת ההחלטות בישראל. לעמדת היועמ"שית משקל חשוב בקידום או בלימה של מדיניות. מסיבה זו חשוב להשקיף את יומן הפגישות שלה, ולהנגיש לציבור מידע לגבי הגורמים איתם נפגשה, מתי והיכן התקיימה הפגישה, ואילו נושאים נדונו בה. חשיבות המידע הזה כפולה ומכופלת בשנה בה החלטות היועמ"שית עמדו פעמים רבות בלב הסערה הציבורית, לאור ניסיון הממשלה לקדם הפיכה משטרית.  במדינה דמוקרטית, שקיפות וחופש המידע הם תנאי בסיסי ליכולתו של הציבור לבקר את פעולות המינהל הציבורי, ולהגן על האינטרסים והזכויות היסודיות שלו אל מול כוחו של השלטון. גם במצבי חירום קשים – ודווקא בעתות משבר – עלינו להקפיד ולשמור על עקרון בסיסי זה, לפיו המידע הציבורי שייך לציבור, ומהווה אמצעי לבקרה ציבורית בזמן אמת על מעשי השלטון. 