רה"מ חויב גם לחשוף את יומן הלשכה הרשמי • טענותיו של נתניהו כי הדבר יגזול זמן רב מעובדי הלשכה - נדחו • עם זאת, היומנים צפויים להיות מוגשים כשהם מצונזרים בכבדות
ראש הממשלה בנימין נתניהו ייאלץ לחשוף כמה שעות הקדיש בשנים האחרונות להתייעצויות עם עורכי דינו, כך קבע אתמול (שלישי) השופט עודד שחם מבית-המשפט המחוזי בירושלים. השופט שחם, החבר גם בהרכב השופטים הדן בתיק הפלילי נגד נתניהו, דחה את טענות ראש הממשלה כאילו חשיפת מידע זה תפגע בפרטיותו במידה העולה על האינטרס הציבורי בחשיפה. המאבק לחשיפת היקף השעות שמקדיש נתניהו להתייעצויות עם עורכי דינו, על חשבון עבודתו השוטפת כראש ממשלה, החל ביום האחרון לשנת 2018, אז הגישה כתבת "הארץ" דאז רויטל חובל בקשת חופש מידע כדי לקבל את פירוט הזמנים שהקדיש נתניהו להתייעצויות ופגישות בנוגע לחקירות נגדו משנת 2015. משסורבה חובל הגישה, באמצעות עו"ד טל ליבליך, עתירה לביהמ"ש ואליה הצטרפה בהמשך עמותת "הצלחה", שהגישה במקביל בקשת חופש מידע רוחבית לקבלת יומני כל השרים, כולל אלו של ראש הממשלה ושרים המכהנים במשרדו. במשרד ראש הממשלה הערימו קשיים וסירבו בכל תוקף לחשוף את היומן ולפרט את היקף הזמנים שהקדיש נתניהו לפגישות והתייעצויות בנוגע לחקירותיו, שהפכו בינתיים לכתב אישום נגדו. רק לאחר חילופי טענות ודיונים בפני השופט שחם התרצו נתניהו ומשרדו וחשפו את היומן לשנת 2015 בלבד. חשיפת יתר השנים, טענו במשרד ראש הממשלה, תגזול משאבים רבים מדי שאינם מצדיקים את ההשקעה. עם זאת, חלק ניכר מהתוכן ביומן לשנת 2015 הושחר, כולל הפגישות של ראש הממשלה בנוגע לחקירות נגדו. נתניהו טען כי פגישותיו עם עורכי-דינו הן פגישות פרטיות כמו פגישות עם רופאיו. העותרים דחו זאת מכל וכל. בית המשפט קיבל את עמדתם. "משך הזמן אותו מקדיש ראש הממשלה להליכים המשפטיים המתנהלים בעניינו הוא עניין לגביו מתקיים דיון ציבורי ער ופעיל", כתב השופט שחם. "מדובר בנושא שטמון בו אינטרס ציבורי של ממש. גם בהנחה שלא ניתן לדעת כמה מתוך כלל פגישותיו של ראש הממשלה עם עורכי דינו עסקו במשפטו, העניין הציבורי בפרסום המידע נותר על כנו. לצד זאת, גם אם יש במסירת נתונים כמותיים מעין אלה, שאינם כוללים מידע לגבי תוכנן של הפגישות, ממד של פגיעה בפרטיות, זו מצויה בשוליה של הזכות לפרטיות. […] בנסיבות אלה, מסירת המידע המבוקש באופן מרוכז כאמור, משקפת איזון הולם בין זכותו של ראש הממשלה לפרטיות לבין העניין הציבורי שבפרסום המידע". במקביל הורה שחם לנתניהו לחשוף את יומנו, בפורמט מושחר, גם מהשנים 2016-2018. "קשה להתרשם כי מדובר בדרישה נרחבת המלמדת מתוך עצמה על כך שהקצאת המשאבים הנדרשת אינה סבירה על פניה", כתב השופט שחם. "אף כי הוצגו נתונים על אודות היקף העבודה המשוער, לא הוצגה תשתית של ממש  המלמדת, כי בראיית כלל המשאבים העומדים לרשות המשיבים והמשימות המוטלות עליהם, מתן המידע יגרום להכבדה ממשית על הרשות במילוי משימתה העיקרית". ממילא, מוסיף השופט שחם, אין די בהוכחת הכבדה ממשית על הרשות כדי לפסוק נגד חשיפת מידע. יש לאזן בין היקף ההכבדה לבין האינטרס הציבורי בקבלת המידע. לאור העובדה שמדובר בראש ממשלה מכהן, כתב השופט שחם, "מסירת המידע משרתת אינטרס ציבורי מובהק". השופט שחם הגביל אך במעט את היקף ההשחרות הנרחב שביצע ראש הממשלה ביומנו. כך לא יושחרו שמות של בעלי תפקיד שנפגשו עם נתניהו, כשתוארם המלא לא הושחר, משום שאין בכך כל הגיון; לא יושחרו אירועים פומביים רבי משתתפים או אירועים פומביים רשמיים. השופט שחם אף הורה לנתניהו למסור מחדש את יומנו לשנת 2015 תוך הסרת ההשחרות שבוצעו בניגוד לקביעות אלה. השופט שחם הורה לנתניהו ולמשרדו להשלים את מסירת המידע עד ל-12.9, וחייב את המשרד ואת הממונה על יישום חוק חופש המידע במשרד, שקד פרידריך-לבטוב, בהוצאות בסך 10,000 שקלים. 