הדתה בחינוך? לא רק בבתי הספר ■ “כסף קטן” –פינה קבועה בה נביא את הסיפורים מאחורי הסעיפים המרגיזים המסתתרים בעומק התקציבים הממשלתיים.
יצא לכם פעם להציץ בתקציב משרד החינוך? אם לא, תכירו את הסעיף התקציבי הקרוי בשם "תמיכות בנושאי יהדות". שוויו – 1.4 מיליארד ש"ח. הסעיף הזה מממן תמיכה ב-1500 מוסדות תורניים, בהם רשומים 120 אלף תלמידים. זה ידוע ומוכר. אבל כשצוללים אל תוך דו"ח תקציב המדינה, אנחנו מבינים שהסעיף הזה מממן גם גרעינים תורניים. מה זה בדיוק גרעינים תורניים, לפי משרד החינוך? "קבוצת משפחות של אנשי תורה וחינוך המתיישבים ביישובי פיתוח על מנת להקים בית מדרש מרכזי ללימודי יהדות, להתערות ביישוב [..] מתוך השקפת עולם יהודית". וזה ממומן מכסף ציבורי. כמי ששני הוריו גדלו בעיירות פיתוח, וכמי שנולד בעיר לוד, אני רואה בסעיף הזה התנשאות של המשרד על זיקתם היהודית של אנשי עיירות הפיתוח. לשלם לקבוצה חיצונית בכדי שתחזק את זיקתם היהודית של אנשי עיירות הפיתוח – מדובר בחזרה של עשרות שנים אחורה. המדינה קובעת לאנשי העיירות מהי הדרך הנכונה להיות יהודי. ועוד סעיף שכדאי לשים אליו לב, מתוך אותם 1.4 מיליארד ש"ח לתמיכות בנושאי יהדות: תקצוב "ארגוני גג של הישיבות בישראל, המטפלים בדחיית שירותם של תלמידי ישיבות שתורתם אומנותם". אולי אני מפספס משהו, אבל אינני מוצא היגיון בכך שנשלם מכספנו על ייצוגם של דחייני/מבטלי השירות אל מול הרשויות השונות. כאזרח של רק חבר הקרן, פניתי ישירות לשר החינוך כדי להפסיק את התקצוב האבסורדי לסעיפים הללו (כאן למטה). את מה שעשיתי כל אחד יכול לעשות – הדו"ח על תקציב המדינה זמין לעיני כל, ואפשר לחפור בו -> http://bit.ly/2wzj2Fs מצאתם סעיפים מוזרים? ספרו לקרן התחקירים ונעזור לכם לנסח פניה לרשויות הרלוונטיות!  