ארגון העיתונאים תובע מאות אלפי שקלים מהנהלת one בשל התנהלותה מול העובדים המאוגדים ומאשים אותה בעבריינות | סיקור הטניס בעיתונות הישראלית סובל מיותר מסתם יבלת
המתיחות בין ועד עיתונאי one להנהלה עולה שלב. ביום חמישי האחרון הגיש ארגון העיתונאים של ההסתדרות תביעה לבית-הדין לעבודה נגד הנהלת one (חברת סיטינט) ודרש כי תשלם 893 אלף שקל לעובדיה על פגיעה בהתארגנות ושבירת שביתה תוך התנהלות "עזת מצח וחצופה". בכתב התביעה נטען כי הנהלת one שכרה מצלמות מקבלן חיצוני כדי לצלם את משחקי גמר התיכוניים בכדורסל, בעקבות הודעת העובדים כי הם מתכוונים להשבית חלק מהשידור במסגרת עיצומיהם כחוק. ארגון העיתונאים פנה לבית-הדין, שנתן צו ארעי האוסר על one להתקשר עם קבלן חיצוני ואף נזף בהנהלה. לפי כתב התביעה, "בניגוד מוחלט להחלטת בית-הדין ובהמשך ישיר להתנהלותה הנפסדת והבלתי חוקית עד כה, החליטה המשיבה במודע ותוך התנהלות עבריינית של ממש לא לפעול בהתאם לצו שיפוטי וצילמה את המשחק באמצעות מצלמות הקבלן". לטענת העובדים, הנהלת one אף הזעיקה משטרה כדי לפנות משם את העובדים השובתים. מי שצילמו את המשחקים היו כמה עובדי one, שהפגינו לויאליות עם ההנהלה. מכתב התביעה שהגישה עו"ד שירי לב-רן-לביא עולה כי בעקבות כך ההנהלה ציפרה אותם ביום כיף, ואילו היקף המשמרות של העובדים המאורגנים תחת הוועד הופחת באופן משמעותי. במסמכים שנלוו לתביעה פורסמו שמותיהם של שני עובדים בכירים – עמיר יניב, עורך ערוץ one, ולי נוף, מפיקה ומגישת החדשות – כמי שפועלים לצד ההנהלה. במכתב ששלח בן זילכה מארגון העיתונאים אל גיל מנקין, אחד הבעלים, נטען כי יניב ונוף התרו בעובדים חדשים לבל ייצרו קשר עם ועד הפעולה. התביעה סיכמה את התנהלותה של הנהלת one כך: "עבריינות, בריונות, עזות מצח, חוסר תום לב, את כל אלו כבר אמרנו ונאמר, אלא שהפעם המשיבה קפצה מדרגה ובחרה להתנהל באופן בלתי מוסרי קיצוני. המשיבה מנסה על-ידי התנהלות ברוטלית, כשור מועד לפורענות, לחסל את רוח הלחימה של עובדיה המנסים להתארגן ולהקים ועד עובדים, ליצור עובדות מוגמרות בשטח של פיזור הגרעין הקשה של ההתארגנות ופגיעה בו, וכן לפגוע במובילי ההתארגנות באופן פרטני למען יראו וייראו שאר העובדים מה ייעשה למי שהמשיבה לא חפצה ביקרו". טרם הוגש כתב הגנה, אולם במהלך חילופי מכתבים עם ארגון העיתונאים הכחיש עו"ד שי אליאס, פרקליט one, כי החברה שכרה את שירותיו של קבלן לצילום המשחקים. "מיצג שווא ביודעין ובחוסר תום לב", כינה את טענות העובדים והאשים אותם ב"ניסיון מכוון ליצור פרובוקציות במקום העבודה ולגרור את מרשותי לעימות ונקיטת הליכים אלימים וברוטליים תוך הפרת הוראות חוק שונות". יש קוראים המאמינים שעלייתו של רפאל נדאל לגמר אליפות אוסטרליה הפתוחה בטניס היא לא פחות מנס רפואי. ארבעה ימים קודם למדו קוראי ynet כי מצב ידו של הספרדי גרוע. "לא יודע איך אמשיך כך את הטורניר" ו"כרגע הטורניר שלי בסכנה" היו הציטוטים שפורסמו בשמו של נדאל בגלל יבלת בכף היד. האומנם? נדאל דיבר על היבלת באופן מינורי במסיבת העיתונאים אחרי שניצח ועלה לרבע הגמר, אבל בשום אופן לא התכוון לפרוש או לוותר על הטורניר. היבלת האדמומית מצטלמת היטב, אבל לכותרת ב-ynet לא נמצאה אסמכתא בשום מקום אחר. הגולש אבי, חובב טניס, הסולד מהסיקור החובבני של הענף באתרי הספורט בארץ, הקשיב לראיונות עם נדאל במסיבות העיתונאים באנגלית ובספרדית שנערכו עימו לאחר נצחונו בשמינית הגמר, ולא שמע אותו מדבר על פרישה, גם לא ברמז. בתמליל מסיבת העיתונאים אין לכך זכר. מדי יום במהלך השבוע שעבר כתב לי אבי על דוגמאות לדרמטיזציית יתר, שיבושי שמות, שוביניזם, ובאופן כללי סיקור טניס פופוליסטי של האתרים. אל העצמת הפציעה של נדאל הצטרף למחרת שי אלון מ-one. היבלת היחידה בידו של הטניסאי התפשטה, ככתוב בכותרת: "למרות היבלות: נדאל גבר על דימיטרוב". בכותרת המשנה נאמר כי הטניסאי הספרדי נאנק מכאבים, והובא ציטוט שלו שיתמוך בכך: "אתם נהניתם, אני סבלתי". אלא שסבלו של נדאל נגרם בגלל הרוחות שנשבו במגרש והקשו עליו, כפי שהסביר במסיבת העיתונאים לאחר המשחק. הפסקה השנייה בכתבה נפתחה במלים "נדאל עלה חבוש באצבעותיו", שיצרו רושם שמדובר במצב יוצא דופן. אלא שנדאל נוהג לחבוש את אצבעותיו במשחקים ובאימונים כדי להגן עליהן מהעומס. בקטיגוריית "יורדים מהפסים" זכה אצלו ביום חמישי ספורט "וואלה", ששיבש את הרזומה של פדרר וקבע ש-2013 היתה הגרועה בקריירה שלו. בלי שום קושי מצא אבי חמש שנים גרועות יותר מ-2013 של פדרר. "כל הפרטים נמצאים ומפורטים באתר ה-ATP", כתב לי, "ומה שהכי מצחיק זה שבכתבה נכתב, אבל בשבוע וחצי האחרונים הצליח להרשים ולהשתיק לפחות זמנית את כל המספידים. ובראשם הכותב?". כמה משיבושי השמות: ב"וואלה" כינו "גרגורי" את גריגור דימיטרוב. יוגיני (גיני) בושארד הקנדית הפכה לאוגיני בושאר אצל נדב צנציפר וגני בושארד אצל אורן אהרוני, שניהם ב-ynet, כך שאפילו אחידות אין באתר. שי אלון מ-one קיצר את שמה של דומיניקה ציבולקובה הסלובקית והעניק לו ניחוח צרפתי: דומיניק. את ויקטוריה אזרנקה הוא כינה "ויקי", בעוד שהכינוי שלה הוא "ויקה". כמו ההבדל בין שי אלון לשי אילן. אצל עמית לוינטל מ"ישראל היום" דומיניקה ציבולקובה הפכה ל"דומניקה ציבולקובה". ואי-אפשר בלי צהוב. צנציפר תיאר ב-ynet את בושארד "הטניסאית היפהפייה", וכותרת המשחק שלה מול איבנוביץ היתה הקלישאה "יופי של משחק". הידיעה התעכבה על המראה החיצוני של השתיים והתעקשה לגרות את הקוראים עם סרטון של איבנוביץ בבגד ים. מרבית כתבי הטניס בארץ, טוען אבי, לא באמת מתעניינים בענף. שאלתי אותו למה חובבי טניס כמוהו עדיין מתרגשים מטעויות ושיבושים בהתחשב ברמת הסיקור, והוא ענה: "לטעמי, מי שבאמת אוהב ומבין בטניס לא נכנס בכלל לאתרים ישראליים. אני קורא רק מקורות באנגלית, אבל מרבית הקוראים נאלצים להסתפק בסחי. הסיבה שאני נחשף לאתרים הישראליים מדי פעם זה כי בזמן טורנירים גדולים חברים שלי, שמתמצאים פחות, שולחים לי קישורים ושואלים לדעתי, כיוון שגם הם מודעים להטיות ולסילופים". אמנם, הוא מוסיף, "לא הכל באשמת הכתבים. רובם צריכים לסקר על הדרך גם ענפים אחרים, המשכורת והתנאים שלהם בזבל ויש עליהם לחץ להביא חומרים חדשים ופרסום ראשון. אני מקווה שהביקורת שלי תחלחל גם לשכבת מקבלי ההחלטות". ב"וואלה" מיהרו לבשר לקוראיהם שבני-יהודה ניצחה ושהמאמן יוסי אבוקסיס רשם "ניצחון קריטי", אלא שהפועל חיפה השוותה בדקה האחרונה ואבוקסיס הורד אצלם במכה אחת לדרגת "לוזר". אם ב"וואלה" ירימו לרגע את הראש מהמקלדת, הם יגלו לוזרים נוספים בסביבה. 