"ידיעות אחרונות" חושף פרשת שוחד במפעל הפיס | "הארץ" מדווח על חשמל ממצרים לעזה ומוכר את השער למפעל הפיס | וחדשות טובות על מחלימים ממחלות
בורסות קורסות, פיגועים ופגועים, כל אלה לא היו אתמול (בלי עין הרע), והעיתונים מציגים שערים מגוונים ושונים זה מזה באופן כמעט מוחלט. שמח היום על השער של "ידיעות אחרונות", כלומר, עצוב מאוד. כבר התמונה המרכזית, המציגה זוג ילדים מחופשים לכבוד פורים, עצובה למדי: הילדים השדרותיים מחופשים לשוטר ולקסאם (כולל ראש נפץ אדום וכנפוני קרטון). הידיעה המרכזית עוסקת בפרשייה פלילית: "המשטרה חוקרת: האם קיבלו בכירים במפעל הפיס שוחד תמורת הענקת זכיונות להפצת כרטיסי הגרלה. בודקת: האם עמרי שרון וכמה מחבריו בליכוד תיווכו בעסקה". הכותרת של הידיעה שהביאו אורון מאירי ויובל קרני היא "חשד: שוחד בפיס". על השער, ליד צילום של דוכן פיס, מובאים דיוקנותיהם של שרון ושל מעורבים אחרים בפרשה. מאירי מדווח על שלושה זכיינים של מפעל הפיס שנעצרו בחשד שהעניקו שוחד לבכירים בחברה בתמורה לזכיונות. "על-פי החשד, הועבר השוחד באמצעות חברי ליכוד, ובהם חבר-הכנסת לשעבר עמרי שרון". בכמה כסף מדובר? "כל משווק מגלגל בממוצע 375 מיליון שקל בשנה. כל משווק מקבל עמלה שמסתכמת בסכום שנע בין 5.25 ל-6.75 מיליון שקל בשנה". כמה מכם בטח תופסים את הראש עכשיו וממלמלים מלמולים לא ברורים. כן, זה באמת נותן פרופורציות לדברים. כל-כך הרבה כסף כדי לשנע כרטיסי הימורים לכל רחבי הארץ, כדי שאנשים שבחיים לא יראו סכומים כאלה יוכלו לבזבז את הקצת שהם מרוויחים ולקנות את כרטיסי ההימורים, כדי שפוליטיקאים יוכלו לסדר משרות עם משכורות עתק לכל מיני מקורבים, ואלה יחלקו מיליונים לאנשים שישנעו את כרטיסי ההימורים לרחבי הארץ, וחוזר חלילה. מפעל הפיס: המומים לשמוע... אין לנו פרטים. איך הגיעה המשטרה לחקור את העניין? "חוקרי היחידה הארצית לחקירות בינלאומיות במשטרה החלו לפני יותר משנה לעקוב אחר גמליאל חסין, עובד בנמל אשדוד הידוע בכינוי גומה. הוא התפרסם בזכות מכונית היגואר שלו". אם גומה היה צופה יותר בסדרות פשע בטלוויזיה הוא היה יודע, כמוני, שהפגנת עושר מנקר עיניים היא מתכון בטוח ללכידת תשומת לבם של רשויות החוק. טלוויזיה או לא טלוויזיה, גומה ודאי קורא עיתון היום. גם שמעון כצנלסון, יו"ר הפיס לשעבר, שנמצא גם הוא בין החשודים. ליובל קרני גרסה אחרת על אופן התגלגלות הפרשה. בחציה השני של הכפולה המוקדשת לעניין הוא כותב: "החשדות החמורים על מכרז המפיצים של מפעל הפיס פורסמו בהרחבה בסדרת כתבות בידיעות אחרונות, אשר חשפו את ההתנהלות התמוהה של מכרז המיליונים". הסיפור השני על השער של "ידיעות אחרונות" גם הוא פלילי: עובדת ניקיון לשעבר בהתאחדות הכדורגל טוענת כי שלמה שרף תפס בישבנה וכי בהתאחדות אמרו לה לא להתלונן. שרף טוען כי אינו מכיר אותה (יפעת גליק). הידיעה עצמה לא מופיעה בעיתון ותתפרסם מחר במוסף לשבת. מה שנקרא: טיזר. השער של "מעריב" מוקדש ל"מתיחות בין שר האוצר לנגיד". כותרת המשנה על השער: "בר-און בשיחות סגורות: פישר מותח את החבל, ייתכן כי גורמים ספקולנטים מנסים לרסק את הדולר וצריך לעשות הכל כדי לעצור את זה. הרקע: הנגיד לא עידכן את שר האוצר בהחלטתו להתערב במסחר". הידיעה עצמה, של לירן דנש, תופסת מקום צנוע על חצי עמ 6 ולא נראית מרעישה כל-כך. לא לגמרי ברור מדוע הגיעה לשער. "מעריב" מקדיש כפולה שלמה לתחקיר המשטרה על הפיגוע במרכז-הרב. הכותרת הגדולה היא "משפחת השוטר: גם ניצב פרנקו לא היה מסתער לבד". עמי בן דוד ואריק בנדר מדווחים: "מתחקיר המשטרה עולה: שוטרי הסיור שהגיעו ראשונים לאירוע לא חתרו למגע". לא יינקטו צעדים נגד השוטר. ח"כ אופיר פינס מתח ביקורת על כך שלא יוסקו מסקנות אישיות. עוד ידיעת משטרה ב"מעריב": "כלבת לברדור משטרתית התמוטטה כשחשפה כמות גדולה של סמים. באירוע אחר חשה כלבה ברע כשמצאה 90 סוליות חשיש". הידיעה הראשית של "הארץ" (המוסתרת מאחורי מודעת פרסומת, ועל כך בהמשך) היא "מצרים תספק את החשמל לרצועת עזה במקום ישראל". אבי יששכרוף ועמוס הראל מדווחים כי החילופין יתרחשו בתוך שנתיים, וכי מצרים תקים קו חשמל חדש בעלות של 32 מיליון דולר. לפי הידיעה, שר הביטחון אהוד ברק רואה במהלך "שלב בהשלמת תהליך ההתנתקות הישראלי מרצועת עזה".  תמונת השער של "הארץ", המובאת סמוך לידיעה המדינית-בטחונית, מציגה את "ארי רון, מחבר איה פלוטו". הידיעה עצמה עוסקת בעובדה שרון הוא מחבר ספר הילדים הפופולרי, ולא לאה גולדברג. "בימים האחרונים מוצפים בני הזוג רון בפניות רבות מצד קוראים, עיתונאים ומתעניינים אחרים, בעקבות הפרסומים על היותם הוריו הביולוגיים של ספר הילדים איה פלוטו", כותב אלי אשכנזי. רון עצמו אומר: "זו סערה שבכלל לא מובנת לי [...] הכל היה גלוי". אשכנזי כותב שהעובדה (הגלויה?) נחשפה לפני 13 שנה ב"הארץ", וכעת נחשפה שוב (האם הוסתרה שוב?) באתר האינטרנט של מאתר הספרים איתמר לוי. דינה רון אומרת על לאה גולדברג: "היא היתה אוטוריטה, מורה ומשוררת נערצת". ולחשוב שפעם לאה גולדברג היתה עורכת של מחלקה לספרי ילדים בהוצאה-לאור, ואיך הולך ופוחת הדור. בסוף הידיעה מסופר מפיה של חוקרת ספרי הילדים יעל דר כי גולדברג חרזה גם את מה שהיה כנראה הקומיקס העברי הראשון, שצייר אריה נבון. חשבתם שנגמר העניין הזה עם הבורסה? אז זהו, שלא. ב"ידיעות אחרונות" הבורסה יורדת: "ירידות בניו-יורק", נכתב בתחתית השער. "מדד נאסד"ק צנח אמש ב-2.6% למרות הורדת הריבית בארה"ב והציפיות לרגיעה" (עידן דורפמן). גם "מעריב" מציין על השער: "אמש: וול-סטריט ננעלה בירידות חדות". וגם פרשת קצב לא נס ליחה: עמ 6 של "ידיעות אחרונות" מוקדש להצהרה שהגישה א ממשרד התיירות לבית-המשפט. היא מפרטת את מסכת ההתעללויות שעולל לה, לדבריה, הנשיא לשעבר משה קצב, וטוענת כי הוא ואנשיו איימו עליה שלא תתלונן ולא תעיד. פרקליטי קצב יבקשו לחקור את א חקירה נגדית. ועוד פרשה, המשלבת שחיתות וכלכלה, על שער "כלכליסט": "בתום שלוש שנות חקירה תכריז בקרוב הממונה על ההגבלים: הבנקים שיתפו פעולה בקביעת גובה העמלות. הממונה אינה מתכוונת לנקוט אמצעים פליליים נגד ראשי הבנקים, אולם קביעתה פותחת פתח להגשת תביעות ענקיות" (רונית גודמן ונעמה סיקולר). אותה ידיעה מופיעה גם על שער "ממון", מוסף הכלכלה של "ידיעות אחרונות". מעניין כיצד יתמודדו שם עם התחרות הפנימית. ב"הארץ" פשוט סגרו את מערכת הכלכלה לטובת "דה-מרקר" (שאותו סיפור מופיע אצלו היום בעמ 15). מה יקרה ב"ידיעות אחרונות"? נחכה ונראה. בעמ 4 של "ידיעות אחרונות" מדווח יוסי יהושוע כי צה"ל השלים "תרגיל רחב היקף המדמה את השתלטות הצבא על עזה". באותו עמוד מדווחים איתמר אייכנר ואלדד בק על עסקת ענק שחתמה שווייץ למכירת גז לאיראן. "שווייץ עשתה עסקה עם השטן", היא הכותרת. בידיעה נכתב כי העסקה מחוללת משבר דיפלומטי בין ישראל לשווייץ (שתמיד ידעה להיות ניטרלית ולעבוד בכיף עם כל הצדדים). בתמונה נראים נשיא איראן, אחמדינגאד, ושרת החוץ השווייצרית, מישלין קלמין-ריי, כשהם מסיבים בטהרן. שניהם מחייכים, השרה השווייצרית עטויה בכיסוי ראש, ולבושה, כך נראה, במין שמלה שחורה וחסרת צורה. על השולחן ביניהם מונחים ורדים, מוטלים בכבדות זה על זה כאילו מאסו בחייהם. אנשיל פפר מדווח ב"הארץ" כי הסוכנות-היהודית מתכננת לפרק את מחלקת העלייה שלה בעקבות קיצוץ תקציבי. לפי התכנון, המחלקה תחולק בין המחלקות האחרות. נקווה שילך חלק. ראש אכ"א, האלוף (הפורש?) אלעזר שטרן, מנע ברגע האחרון משירה גבריאלוב, בתו של האמן מיקי גבריאלוב, לעלות לבמה ולשיר יחד עם אביה במסיבת פרישה לאלוף משה עברי, שבה נכחו קציני מטכ"ל רבים. שטרן אכף כך את המדיניות שהנהיג, שלפיה צה"ל לא יזמין אמנים ובדרנים שלא שירתו בצה"ל (גבריאלוב לא שירתה בצה"ל). "כל הקצינים הבכירים שנכחו באירוע תמכו בהחלטתו של אלוף שטרן וגיבו אותו". מצה"ל נמסר כי גבריאלוב עצמו שירת בצה"ל, וכי "בתקופה האחרונה פונים יותר ויותר אמנים שלא שירתו בצבא ומבקשים לחזור לשירות צבאי או לשירות מילואים". "ידיעות אחרונות" ו"מעריב" מקדישים כפולה לסיפורי החלמה מפגיעות קשות (אותה כפולה, אותם סיפורים, כאילו מדובר בסינדיקציה): פרופ אביעזר רביצקי שוחרר לביתו אחרי אשפוז של שנה וחצי בעקבות פגיעה קשה בראשו (מפגיעת אוטובוס). רביצקי, ש"היה בעבר מועמד לתפקיד נשיא המדינה", שקע בתרדמת, אך התעורר ממנה והוא עובר תהליך שיקומי ארוך. יוסי יהושוע וראובן וייס מביאים את סיפורו של החייל שנפגע מקסאם במחנה זיקים לפני כחצי שנה: הוא החלים מפגיעת רסיסים בראשו ומשרת כעת ביחידת עילית של חיל המודיעין. וגלעד אהרוני, חולה בניוון שרירים, זכה להיות נוכח בלידת בנו. ב"הארץ" יש אמת בפרסום: הכל זה באמת כסף, כפי שטען קמפיין השיווק של העיתון הכלכלי שלהם. שלושה רבעים משער העיתון מוקדשים היום לפרסומות: של מכללת הדסה ושל הטוטו. כפי שכבר נעשה בעבר, מודעת הטוטו עשויה כך שהיא "מחליפה" חצי מעמוד התוכן המוסתר מאחוריה. כך מוגבר הרושם כאילו הפרסומת היא חלק אינטגרלי מהתכנים העיתונאיים ולא מודעה בתשלום. אפשר לקרוא לזה "סמי-תוכן שיווקי ממוקד" ואפשר לקרוא לזה "מודעה לעידוד הימורים מוסווה כידיעה על שער העיתון". צריך להדגיש: לא מדובר כאן סתם בהפקעת הנדל"ן הכי ייצוגי של העיתון לצורך מודעה. "הארץ" עושה זאת דבר יום ביומו, ב"ישראל היום" מתנוססת היום ואתמול מודעת סטריפ גדולה למדי על השער, גם "ידיעות אחרונות" מכר השבוע רצועה קטנה מהשער שלו לפרסומת, וב"מעריב" יש היום "אוזן" של מודעה על השער. לעומת זאת, מה שעושה "הארץ" הוא צעד נוסף ("עליית מדרגה", זוכרים שהביטוי היה פופולרי?) לכיוון השילוב השלם של התכנים העיתונאיים והאינטרסים המסחריים. ההבדל הוא לא רק בעוצמה: במקום מודעת סטריפ או אוזן קטנה, מודעה על חצי מעמוד השער (ב"ישראל היום" הגדילו לעשות לפני כמה חודשים ומכרו את השער כולו לחברת סלולר); ההבדל הוא במהות: המודעה מעוצבת כאילו היתה חלק מהתכנים המערכתיים, לא הפרסומיים. ומאחר שהמציאות בסך-הכל מכירה בפגמיה ומנסה להודיע לנו עליהם כל הזמן, כתבו הפרסומאים של הטוטו ליד תמונתו של שחקן הכדורגל הלום האספרסו: "52 מיליון? תביא לי את החוזה, עכשיו אני חותם". כאילו תיעדו בלי משים את האווירה המנטלית ששררה במחלקה המסחרית של "הארץ" עת החליטו על פרסום מודעה כזו. חברת צמפיון-מוטורס, יבואנית פולקסווגן, מפרסמת היום מודעה קטנה (יחסית) ובה היא מאיימת להגיש תביעת דיבה נגד מי שמפרסם שלטי חוצות "המכפישים את רכב היוקרה של פולקסווגן". לא מדובר ב"תחרות הוגנת", לפי המודעה. המודעות שצמפיון-מוטורס מכוונות אליהן אכן פוגעניות, ואולי אפילו בגדר הוצאת לשון הרע, אבל מה שפוגעני לא פחות הוא הקמפיין הסמוי שגולשים טוענים שנערך לכאורה למען פולקסווגן באינטרנט. לפי טענות של גולשים, יחצנים של החברה נרשמים לפורומים בנושאי רכב, מתחזים לגולשים "רגילים" ומנסים להילחם בקמפיין "המכפיש". גולש שאינו יחצן בשכר העלה השערה באחד הפורומים: ייתכן שמדובר בקמפיין של פולקסווגן עצמה, שרוצה לעורר רעש בכל מחיר. בקרוב נדע.