מינוי מאמן נבחרת ישראל: הגרסאות הסותרות של אבי נמני, הבלון המביך של מאיר איינשטיין, המופע הקומי של "יציע העיתונות"
בשעה טובה ומגוחכת הסתיים השבוע קרקס מינוי מאמן נבחרת ישראל. לפארסה היו שותפות ההתאחדות לכדורגל, שסיפקה מופע גרוטסקי שבשיאו צצה ועדת איתור לבחירת המאמן ונעלמה כלעומת שהופיעה, והתקשורת, שהציגה כמה ליצנים במיצג של בועות מנופחות בשקרים ואינטרסים. שקר 1. ב-31.12.13 הופיע אבי לוזון, יו"ר ההתאחדות לכדורגל, באולפן חגיגי של ערוץ הספורט לרגל סיום השנה. המראיינים מירי נבו ואלי אילדיס ביקשו בפתח הראיון שיספר איפה עומד נושא המאמן הבא לנבחרת, ובעיקר מה סיכוייהם של שני יקירי המערכת, אלי אוחנה ואבי נמני, חברי "יציע העיתונות", שישבו באולפן מקביל. אבי לוזון: "אז אני תמיד אומר את האמת ולא רק חלק מהאמת. אני עד לרגע זה, הנה הם כאן נמצאים באולפן, לא שוחחתי על הנושא הזה לא עם אבי נמני ולא עם אלי אוחנה". מירי נבו: "אולי שלחת מישהו?". לוזון: "אני לא שולח, כשאני רוצה לדבר אני יודע לעשות את זה ישירות". המראיינים פנו לנמני כדי שיגיב. נמני: "יש גורם שפנה אלי ושאל אם זה יעניין שההתאחדות הולכת על צוות צעיר, אם אני אסכים לעזוב את כל העיסוקים ולהיות חלק מאותו צוות. אני לא השבתי מאחר שבאמת כמו שאבי לוזון אמר, הוא אף פעם לא דיבר איתי, או גורם רשמי מההתאחדות, כך שלא לקחתי את זה רחוק מאיפה שזה נמצא כרגע". חלפו שישה ימים, שבמהלכם הספיק יו"ר ההתאחדות לפרק את ועדת האיתור ולהחליט שאלי גוטמן ימשיך לקדנציית אימון נוספת, ו"יציע העיתונות" הביאה את הצד המלא של נמני בסיפור מועמדותו. ביום שני השבוע (6.1.14) ביקש ממנו ניב רסקין לדבר על השתלשלות העניינים של השבוע האחרון או "העשרה ימים האחרונים". וכך ענה נמני: "זה הרבה מעבר לזה, זו תקופה יותר ארוכה משבועיים". רסקין: "איפה מתחילים?". נמני: "זו השתלשלות יותר ארוכה שהיום אפשר לדבר עליה בצורה יותר גלויה, ואי-אפשר היה לדבר עליה בכל התקופה הזו... היה איזה קונספט מחשבתי שעלה אצל כמה מראשי ההתאחדות, שהתייעצו גם עם ראשי קבוצות, ללכת על צוות צעיר. וחודש אחרי המשחק מול צפון אירלנד [שהתקיים ב-15.10.13] הגיעו אלי כל מיני ריקושטים ודיברו איתי גם, אבי לוזון דיבר איתי וגם עמוס לוזון, ואמרו לי, תשמע – אתה תסכים אולי להיות חלק מצוות צעיר?". רסקין: "אני מדגיש, אבי לוזון ועמוס לוזון דיברו איתך". נמני: "כן, דיברו איתי". שאלת אמינותו של לוזון אינה עניינו של טור תקשורת. מה שיותר מעניין הוא כיצד מתייחסים עכשיו לנמני, האיש עם ארשת הפנים הרצינית, ששבוע אחרי שהצהיר שלוזון מעולם לא דיבר איתו על אימון הנבחרת, טוען ההפך. ערימה של אינטרסים 1. הסיפור עם נמני לא הסתיים כאן. "יציע העיתונות" המשיכה להתגלגל ובין נמני לאייל ברקוביץ החל ויכוח על אינטרסים וניגוד עניינים. על האינטרסים של נמני, שבבעלותו סוכנות שחקנים, כבר נכתב פעמים רבות. על ענייניו של ברקוביץ כבר העיד בעבר אחד מחברי ה"יציע", רון קופמן, שהוא "ערימה של אינטרסים". ברקוביץ מנהל מועדון כדורגל בנשר המחזיק בשחקנים המושאלים או נמכרים לקבוצות. ועכשיו שניים מגדולי האינטרסנטים, שהפכו לדמויות מובילות בתוכנית הנושאת את שם העיתונות ומתיימרת לפעול בסטנדרטים עיתונאיים, מנהלים ויכוח על ניגודי אינטרסים, מנסים להוכיח מי אינטרסנט יותר אינטרסנטי מחברו, מי לא ראוי להיות איפה ולמה. מהמופעים הקומיים הגדולים בתולדות התוכנית. נמני: "אסביר לכם מה הבעיה. התקשורת היא מפת אינטרסים מאוד בולטת וההשפעה שלה בשנים האחרונות על הנבחרת היא הרסנית. לא יעזור שום דבר. זה לא היה אצל שלמה (שרף) ולא אצל אברם (גרנט)". ברקוביץ קטע אותו: "אבל השתנו הזמנים". נמני: "הם השתנו לרעה. אני חס וחלילה לא מטיל דופי בעיתונאים. יש עיתונאים טובים מאוד, יש כותבי טורים טובים מאוד, אבל יש עיתונאים ברמה מאוד-מאוד נמוכה. יש כותבי טורים שמצטיירים ומתיימרים להיות גאוני הדור ואלה שרוצים להסביר שהם הכי טובים ומטיפים נגד שחיתות, שהם הכי נגועים באינטרסים אפלים". רסקין: "על מפת האינטרסים זה חשוב, כי אנחנו ביציע העיתונות גם חטפנו"... נמני: "חטפנו, אתה יודע ממי חטפנו? אני אסביר לך, אלה שכתבו על יציע העיתונות והעבירו עליו ביקורות זה אנשים שלא עברו פה, אנשים כמו עמיר פלג [מידיעות אחרונות] שלא עברו את המבחנים להיכנס לערוץ, זה העניין". אריה מליניאק, איש "ידיעות" ואחד מחברי ה"יציע", ניסה להתערב, אבל נמני היסה אותו: "אל תדבר שטויות, אל תתערב בזה בכלל, ואני לא נגד ידיעות, אני עבדתי בידיעות אחרונות, אני האחרון שיכול לבוא נגד ידיעות, זה באמת עיתון מצוין, אבל הם חושבים שהם יכולים לעשות מה שהם רוצים". ברקוביץ: "אבי, אני רוצה לשאול אותך שאלה. אתה היום סוכן שחקנים, היו נגדך המון טענות איך זה יכול להיות שאתה גם סוכן שחקנים, גם רוצה להיות מאמן הנבחרת, גם הודעת על פרישה מאימון, גם אין לך תעודת פרו (מאמן בכיר), וגם אתה עובד פה בתור פרשן, שזה גם ניגוד עניינים". נמני: "לא אומרים לא לאימון נבחרת. זה לא מכובד להגיד לא לאימון הנבחרת, זה מוציא אותך שחצן". ברקוביץ: "יש ניגוד עניינים, אתה לא יכול מאמן נבחרת ולעבוד בתור פרשן, ואתה לא יכול להיות סוכן שחקנים ולעבוד בתור פרשן, אבל אם אבי יגיד לי שאני טועה"... נמני: "אתה טועה, אם אתה ישר עם עצמך אז אתה יכול להיות, כמו שגם לך יש מיליון ואחד אינטרסים עם אנשים שאתה בתאקל איתם ואני יודע בדיוק מה אתה אומר והכל מכוון אליהם, ואתה עושה את זה יום ביומו, אז אל תדבר שטויות". למרבה הצער נעדר מהדיון הזה אלי אוחנה, מאמן נבחרת הנוער, אינטרסנט ברישיון, שהיה יכול להוסיף עומק לשיחה המאלפת על הצעות ותפקידים, עניינים וניגודיהם, לתפארת העיתונות שמזמן נדחקה ליציע. ערימה של אינטרסים 2. אפשר ולראשונה הוטח בנמני באופן ישיר עניין עיסוקו כסוכן שחקנים והמשמעויות הנגזרות מכך. זה קרה לו בערוץ הבית הידידותי. נמני, שחמק תקופה ארוכה באלגנטיות מהסוגיה הבוערת, נאלץ לענות לשאלות של רסקין וברקוביץ שעסקו במקצועו במקביל לאפשרות שיאמן את הנבחרת. נמני: "אני בתוך תוכי בטח שרציתי, אבל אני ידעתי שאני לא יכול, כי יש לי עסק שהקמתי אותו לפני שלוש שנים ביחד עם עוד אנשים, שאני חלק מאוד מרכזי בעסק הזה ויש לי שחקנים שיש לי מחויבות אליהם ואני לא יכול פתאום לעזוב הכל, להשאיר אותם ככה לאנחות ולצאת ככה למקום אחר". מה שהזכיר את תגובת רשות השידור מלפני שנה וחודש (דצמבר 2012), בעקבות פניית "העין השביעית" על היותו של נמני, כפרשן הערוץ הראשון, מצוי בניגוד עניינים: "אבי נמני חתם על תצהירים שאינו מצוי בניגוד עניינים ואינו סוכן שחקנים". נמני חתם שאינו סוכן שחקנים, ועכשיו מדבר חופשי על העסק שלו לייצוג שחקנים ועל המחויבות שלו אליהם. כשנמני מספר על מחויבותו לשחקנים שהוא מייצג, הוא דואג לבטא זאת בפרגונים ובשבחים כלפיהם כפרשן במשחקים בערוצי צרלטון. אפשר להתרשם מה שווה החתימה שלו על תצהירים, או כמה הוא אמין כשהוא מיישיר מבט לצופי ערוץ הספורט, מספר להם שלוזון לא דיבר איתו ואחרי שבוע משנה גרסה ב-180 מעלות. אלא שלא ניגוד עניינים או בעיות אמינות יפריעו למישהו בערוץ הספורט להמשיך לשלם לו עבור הופעותיו. בלון 1. בשנים האחרונות החליט מאיר איינשטיין למכור את נשמתו לאלוהי תוכניות הצעקות והעצבים. שדר הספורט המצוין בדרך כלל הפך לצווחן הראשי וההיסטרי ברדיו 103 ובערוץ הספורט. אם לא די בכך, בא כעת מינויו של גוטמן למאמן הנבחרת וחשף את איינשטיין כספקולנט המפריח ברווזים ומכנה אותם עובדות. בימים אלה אפשר לראות את שאריות הכבוד המקצועי של העיתונאי הבכיר מתגוללות במי האפסיים של תקשורת הספורט. ב-8.9.13 פתח איינשטיין את תוכנית הספורט ברדיו 103 באלו המלים: "אחרי החרפה אמש באצטדיון רמת-גן, אברהם גרנט, אברהם גרנט, אני חוזר, יהיה המאמן הבא של נבחרת ישראל. גרנט ישוב לקדנציה שנייה, שיחות ראשוניות כבר נעשו עם גרנט. אלי גוטמן לא ימשיך לקדנציה נוספת כמאמן הנבחרת, ואל תוציאו מכלל אפשרות שאלי גוטמן עשוי לסיים את תפקידו כמאמן הנבחרת אחרי המשחק ביום שלישי מול רוסיה"... בהמשך, במהלך ויכוח, אמר: "יש החלטה שגוטמן לא ימשיך לאמן את נבחרת ישראל, בוא נדבר על העובדות ולא נמשיך מהגיגי לבנו". גם למחרת המשיך איינשטיין לשטוח את העובדות שלו בטון נחרץ: "ברור לגמרי שהוא (גוטמן) לא יישאר". על הקו היה משה בוקר, כתב "הארץ" שנסע עם הנבחרת למשחק ברוסיה. "אני לא יודע אם אתה מעודכן", גילה לו איינשטיין, "היתה היום פגישה שתועדה במסעדה בפתח-תקווה בין גרנט ללוזון". בוקר, שכידוע מכיר היטב את לוזון, לא הופתע: "גרנט ולוזון נפגשים כל הזמן, ואני יכול לומר לך שגרנט לא יאמן את הנבחרת". איינשטיין: "יאמן, יאמן". בוקר: "אנחנו מתערבים עכשיו על מסעדה אצל בני הדייג בנמל תל-אביב?". שקר 2. כעבור יומיים איינשטיין כבר היה בטוח לגמרי. בקול סמכותי מלא בחשיבות עצמית הוא הודיע למאזינים: "אברהם גרנט הוא המאמן הבא של נבחרת ישראל, כמו שפירסמנו כאן לראשונה. הנה גם אנחנו אומרים את זה – לראשונה, כבר ביום ראשון. ההודעה הרשמית תצא בוודאי לקראת סיום החוזה של גוטמן בסוף השנה הזו. ברור לחלוטין שאלי גוטמן לא יקבל עוד קדנציה במדי הנבחרת". בשלב זה עבר רון קופמן להקריא הודעה רשמית של ההתאחדות, ולפיה סוגיית המאמן לא נידונה בימים אלה, ופסק שזה שקר. איינשטיין חיזק: "מי שרוצה להאמין לציזבטים האלה – שיאמין". קופמן המשיך להקריא: "כל אזכור של מועמד זה או אחר או ידיעות שמנבאות מה צפוי לקראת קמפיין מוקדמות 2016 הם באחריות המפרסמים בלבד". איינשטיין: "ממש! האחריות עלינו, האחריות עלינו... אתה יודע מתי מוציאים הודעות גיבוי –  כשברור לגמרי שהאיש לא ירצה להמשיך בתפקידו". כעבור חמישה ימים איינשטיין המשיך להלום, תוך שכנוע פנימי עמוק: "הודעה לכל המפקפקים, גם לאלי גוטמן – אברם גרנט הוא המאמן הבא של נבחרת ישראל למי שעדיין יש ספק. הודעה רשמית כמובן לא תצא בימים הקרובים, גם לא בשבועות הקרובים... אבל אברם גרנט החל מינואר 2014 המאמן הבא של נבחרת ישראל. למעשה זו תהיה הקדנציה השלישית של גרנט, עם סיכוי סביר אולי להגיע סוף-סוף לטורניר גדול... אבל העניין הזה סגור"... דני דבורין ניסה להגיד שאולי בכל זאת יש לנבחרת סיכוי לעלות וגוטמן כן ימשיך, אבל הצעקות של איינשטיין לא נתנו לו סיכוי: "גוטמן לא ימשיך להיות מאמן נבחרת ישראל, נבחרת ישראל לא תהיה במונדיאל בברזיל בשנה הבאה, אלה שני דברים ודאיים, זה הכל. אתה יכול להיכנס לאיזה פנטזיה שאתה רוצה, אבל גוטמן לא יהיה מאמן הנבחרת". ביום ראשון השבוע איינשטיין כבר לא נשמע אותו שדר בטוח, יהיר וזחוח. בקול מושפל מעט הודיע: "אלי גוטמן ימשיך לעוד קדנציה כמאמן נבחרת ישראל בכדורגל. ועדת האיתור בוטלה, הנה ההודעה הרשמית שיצאה לפני שעה קלה מההתאחדות לכדורגל... אלי גוטמן יוביל את נבחרת ישראל למוקדמות יורו 2016. הקרקס של ההתאחדות לכדורגל, זה כבר מבית מדרשי, ולא כלשון ההודעה". איינשטיין לא הזכיר את קביעותיו בחודשים הקודמים על גרנט. במקום להתנצל בפני המאזינים, הוסיף הערה מלגלגת: "מינויו של גוטמן יובא לאישור המזכירות בשבוע הבא. מעניין אותי מאוד אם בשבוע הבא יקום לפחות אחד מאנשי המזכירות ויגיד – חברים, אתם יודעים מה, עשיתם צחוק מעבודה, גוטמן לא ראוי, גוטמן נכשל, בואו נבחן עוד אפשרויות". ובאותה נימה אפשר לקרוא למנכ"ל רדיו 103 להקים ועדת איתור לבחירת המנחה הבא. צריך להגיד למנכ"ל – חבר, אתה יודע מה, שדר הספורט הראשי שלך עשה צחוק מהעבודה, איינשטיין לא ראוי, איינשטיין נכשל, הטעה את המאזינים, לא מילא את תפקידו, מעל במקצועו, בוא תבחן עוד אפשרויות. בשבוע שעבר פורסמו באתר ערוץ הספורט שתי ידיעות לא חתומות, שביקרו בחריפות את ועדת לובצקי. מדובר בוועדה שבאה לתקן את מסקנות ועדת בורוביץ שקדמה לה, לקביעת קריטריונים לחלוקת כספי הטוטו לענפי ספורט. מורן ברק, העורכת הראשית של "חדשות הספורט" בערוץ הספורט, היתה חברה בוועדת בורוביץ, שהקריטריונים שפירסמה עברו כעת שיפוץ. מורן ברק קשורה כך או אחרת לידיעות שפורסמו בעילום שם בערוץ הספורט, שהכותרת של אחת מהן בישרה כי בוועדת לובצקי שוררת מבוכה. לטענת גורם בערוץ, ברק בסך-הכל התבקשה על-ידי מערכת האתר לסייע בהבנת המסמך ולא היתה מעורבת בניסוח הכותרת. ובכל זאת, לא מובן מדוע הדעה נכתבה במסווה של ידיעה, למה הביקורת לא זכתה לתגובת הוועדה, ומדוע כתבי האתר העוסקים בענפים האולימפיים לא טיפלו בנושא הזה ועמדו מאחוריו תחת שמם. מערוץ הספורט נמסר בתגובה: "מורן ברק משמשת בשנתיים וחצי האחרונות העורכת הראשית של חדשות הספורט ובמסגרת כך עוסקת מדי יום במעקב ודיווח על המתרחש בספורט בארץ ובעולם. הניסיון לייחס להתנהלותה טעם לפגם מופרך". 