אירית דולב, עורכת "המקום הכי חם בגיהנום", על תביעת המיליון של יו"ר לשכת עורכי-הדין אפי נוה נגד שרון שפורר • "קול העין"
 באתר "המקום הכי חם בגיהנום" פורסמו בשבועות האחרונים שתי כתבות מקיפות על לשכת עורכי-הדין והעומד בראשה, עו"ד אפי נוה. הכתבות כללו טענות להתנהלות בלתי תקינה בלשכה, הן ביחס לחבריה והן באשר להחלטות שהיא מקבלת הקשורות ליו"ר נוה. בעקבות הכתבות הגישה בתחילת החודש הלשכה תביעת דיבה בסך כמיליון שקל נגד שפורר. לטענת הלשכה ונוה, הכתבות נועדו להשמיצו וכללו מידע שקרי. אירית דולב, מייסדת שותפה והעורכת הראשית של "המקום הכי חם בגיהנום", סיפרה על ההתמודדות של האתר העצמאי עם תביעת העתק בראיון ל"קול העין". להלן גרסה ערוכה של הראיון שקיימה עם אורן פרסיקו ונמרוד הלברטל. "שרון הגיעה עם קצה החוט", מספרת דולב. "היא התחילה לעבוד על סדרה של כתבות שבסופו של דבר כונסו לשתי כתבות מאוד גדולות. היא עשתה את התחקיר ואספה את כל המידע, הצליבה וכו, כמובן תחת חסותנו כמערכת". הסכנה של התביעה ריחפה מהרגע הראשון?  "לא ידענו שזה עשוי להוליד תביעת דיבה, אבל אני יכולה להגיד שהשתלשלות הדברים קצת רמזה על זה, כיוון שבשלב הראשון, כשפרסמנו את הכתבה הראשונה, אנחנו כמובן פנינו לבקשת תגובה של הלשכה ושל אפי נוה ושרון, שביצעה את הפנייה, זכתה למכתב התראה לפני תביעה". למי שלא קרא, מה סיכום הממצאים? "הכתבות התייחסו לסוגיות שונות שקשורות בהתנהלות של הלשכה. למשל ועדת האתיקה, האם קיים דין שונה בנושא של השעיית רישיון עריכת דין. שרון חשפה את העובדה שלא הוגשה קובלנה להשעיית הרישיון של נוחי דנקנר, אדם שכידוע הורשע בפלילים, לעומת הקובלנה המהירה שהוגשה באותה ועדה להשעיית הרישיון של עו"ד ברק כהן, שמוכר מפעילות באים לבנקאים. עלתה גם שאלה בדבר מידת הקשר למי שהזמין את הגשת הקובלנה, במקרה הזה בנקאים שקשורים בצווי הרחקה של ברק כהן. סיפור נוסף ששרון הביאה נגע לאופן ניהול המכרז לבחירת חברת הביטוח עבור חברי הלשכה, כשהזוכה היא מנורה – לקוחה של אפי נוה עצמו" (את מכתבי התגובה של לשכת עורכי-הדין ניתן לקרוא כאן). אפי נוה והלשכה כמובן טוענים שיש פה הוצאת דיבה חמורה וששרון היא בכלל תועמלנית והכל נעשה במטרה לבזות אותם. הם הגישו את התביעה נגד שרון אישית, היה ברור שאתם נותנים לה את הגב המשפטי? "העובדה שהגישו את התביעה נגדה אישית היא אחד הסממנים לכך שמדובר בתביעת השתקה. אפשר להסתכל גם על מקרים קודמים, כמו למשל התביעה של אורן חזן נגד עמית סגל, גם שם התביעה היתה נגד עמית סגל עצמו, באיזשהו ניסיון לייצר הפרדה בין העיתונאי לכלי התקשורת. כשבאופן הזה אתה יוצר מצב שהוא הרבה יותר מוחלש ונתון לאיום". שרון עצמה ספגה תביעה מחברת הנדל"ן שהיתה בשליטת סוחר הנשים דודו דגמי, שגם כן הופנתה אליה אישית. "נכון, אבל במקרה של דגמי צריך לזכור שהתביעה שם הגיעה בעקבות פרסום פוסט בפייסבוק, כך שיש שם מורכבות מסוימת. אנחנו כמובן לא ידענו שנקבל תביעה ולא ידענו שהתביעה תופנה לשרון עצמה, אבל מהרגע שהיא קיבלה את התביעה, כיוון שאנחנו רואות אותה כחלק מאיתנו, בשר מבשרנו, כיוון שהיא פעלה במסגרת עבודה מערכתית, היה ברור שניתן לה תמיכה. "חשוב לי מאוד להגיד משהו שהוא אולי פחות מובן לאנשים שלא מכירים את לשכת עורכי-הדין. זה גוף עם השפעה אדירה, שמונה 70 אלף חברים וחברות, מספר שגדל בכל שנה. גוף מאוד עשיר עם תקציב שנתי של 64 מיליון שקל. לעומד בראש הלשכה יש השפעה מאוד מכרעת על מה שנעשה כאן בתחום המשפט. רק אזכיר למשל שבכל סוגיית בחירת השופטים, שכיום יש בה חיכוך בין שרת המשפטים איילת לשקד לנשיאת בית-המשפט העליון, השופטת מרים נאור, ללשכה יש שני נציגים מתוך תשעה בוועדה שאמורה לבחור את השופטים של העליון. "יש פה גוף ציבורי שאמור להיות ולפעול כמו גוף ציבורי, תחת ביקורת. העובדה שהגוף הזה בוחר להעתיק את ההתמודדות עם הביקורת הזאת מהזירה הציבורית לזירה המשפטית זה כשלעצמו מעיד על כך שהביקורת מוצדקת. ושוב זה אלמנט שמאותת לנו שיש כאן תביעת השתקה". להבדיל מעמית סגל או לחלופין רביב דרוקר, שלהם יש את הגב הכלכלי של חברות החדשות, מה עומד לרשותכן? איך מממנים תביעה כזאת? "אנחנו עוד לא יודעות איך מממנים תביעה כזאת, אבל מה שאני יכולה להבטיח הוא שגם בעניין הזה נפעל בשקיפות, כמו שאנחנו נוהגות תמיד בכל דבר. ברגע שנדע, נסביר איך אנחנו עושות את זה, אבל מה שברור הוא שנעשה את זה. זאת לא הפעם הראשונה שגוררים אותנו לבית-המשפט, ואני יכולה להגיד שבשני המקרים האלה ידם של מי שגררו אותנו לשם לא היתה על העליונה. על-פי מה שמסתמן, בתי-המשפט לא ממהרים להכיל תביעות השתקה באותה הקלילות שבה הן מוגשות". 