מייקל גקסון מת ולקח איתו את האינטרנט, אתר הרכילות TMZ חי ולקח איתו את גקסון, אומת טוויטר לא לוקחת איתה את האיראנים, עולם האופנה הולך ומתכווץ, כריסטיאן אמנפור מעוניינת בחשיפה מלאה, ועוד חדשות תקשורת מהעולם
לא יודע אם שמתם לב, אבל מייקל גקסון מת. והשמועות על מותו, כך מסתבר, הכניסו את האינטרנט לסחרחרה היסטרית וחסרת תקדים. עם היוודע דבר מותו של גקסון, ביום חמישי אחר הצהריים, שעון ארצות-הברית, תנועת הגולשים באתרים טוויטר ופייסבוק הוכפלה ושולשה, ומנועי החיפוש של גוגל ירקו דם בניסיון לעמוד בעומס הגולשים שביקשו לאמת את החדשות המפתיעות ודרשו את קורות חייו של מלך הפופ. אתרים אחרים – כמו זה של ה"לוס-אנגלס טיימס" ואתר הרכילות TMZ (שהיה הראשון שפירסם את הסיפור), קרסו כליל, ובאופן כללי הגלישה ברחבי העולם היתה אטית מבדרך כלל. ומה יהיה עלינו כשיתרחש אירוע חדשותי אמיתי, בקנה מידה עולמי? לא ברור. אבל דבר אחד בטוח: האינטרנט לא יהיה שם כדי להציל אותנו.  ה"טיימס" הלונדוני מדווח על ההיסטריה ברשת בעקבות מותו של גקסון >> וגם ה-BBC >> כאמור, מי שהביא את הסקופ הגדול בדבר התקף הלב ומותו של חובב הקטינים המרקד היה אתר הרכילות TMZ, שבבעלות טיים-וורנר. זו אינה הפעם הראשונה שהאתר, שאזכור שמו מעביר צמרמורת בעמוד השדרה של סלבריטאי העולם, מצליח לשים את ידיו המטונפות על סיפור גדול וחם הרבה לפני כולם (בין הסיפורים הגדולים שלהם בעבר: המונולוג האנטישמי של מל גיבסון, המונולוג הגזעני של כוכב "סיינפלד" בדימוס מייקל ריצרדס). די בטוח שגם לא הפעם האחרונה.  ה"גרדיאן" טופח ל-TMZ על השכם >> פרופיל של "הניו-יורק טיימס" מ-2007 על TMZ >> עוד בענייני גקסון: מאט שודל, אחד מכותבי ההספדים של ה"וושינגטון פוסט", כותב על הבלגן החינני שהשתרר במערכת עיתונו עם היוודע דבר מותו המפתיע של גקסון, חצי שעה לפני הדדליין. הם ירדו לדפוס בזמן, למקרה שתהיתם.  מאט שודל מספיד את ההספד שלו על גקסון >> כצפוי, ענייני מייקל גקסון העיפו את הבחירות באיראן מהכותרות ומטוויטר. העניינים שם אמנם רחוקים מסיומם (25 עיתונאים שעובדים עבור עיתון שבבעלות מנהיג האופוזיציה מוסאווי נעצרו בראשית השבוע. הם מצטרפים לעוד עשרות עצורים אחרים), אבל נראה שהנושא איבד מהאפיל האופנתי שלו ברגע שכוכב פופ מת נכנס למשוואה.  "Gawker מודיע בתדהמה על מותה של ההתעניינות באיראן >> AP מדווח על המעצרים באיראן >> גליונות ספטמבר בעולם מגזיני האופנה הם, על-פי המסורת, הגליונות השמנים והנמכרים של השנה. כך היה עד עתה לפחות. ה"ניו-יורק פוסט" מספר שגליון ספטמבר של מגזין האופנה המוביל "ווג" יתקשה להגיע השנה ל-500 עמודים (לעומת 840 עמודים ב-2007). אם אלה אינן חדשות גרועות דיין, הרי ש"Elle", המתחרה העיקרי של "ווג", רושם דעיכה אטית יותר, מה שמעמיד אותו כרגע במצב טוב יותר, ואולי יש לומר גרוע פחות, מאויבו המושבע.  ה"ניו-יורק פוסט" מלכלך על אנשי המודעות של "ווג" >> בלוג הבנות "Jezebel" מנתח את עולם עיתוני האופנה לקראת גליונות ספטמבר >> סיפורו של כתב ה"ניו-יורק טיימס", דייוויד רוד, שנחטף באפגניסטן על-ידי הטאליבן, הוחזק בשבי במשך שבעה חודשים וברח משם בסוף השבוע שעבר, מעניין באופן מיוחד בשל העובדה שמעטים הם האנשים שבכלל ידעו שהוא נחטף. גורמי החדשות השונים התבקשו על-ידי ה"טיימס" שלא לדווח על החטיפה כדי לא לסכן את שלומו של רוד ושל העיתונאי האפגני שנחטף עימו. באופן נדיר, הבקשה כובדה, הסוד נשמר, וכך נחסך מאיתנו, ככל הנראה, מקרה דניאל פרל נוסף.  ה"אוסטרליין" מספר על הדרך שבה השתיק ה"ניו-יורק טיימס" את הסיפור >> ב-NPR מדברים על ההשלכות האתיות של השתקת (ושתיקת) המדיה >> כוכבת CNN כריסטיאן אמנפור דווקא היתה מעדיפה שיידעו את העולם במקרה שמישהו יחליט לחטוף אותה >>