ספורט "הארץ" ואתר ONE הדגימו השבוע את שני הקטבים של עיתונות הספורט | האחד מפשל בטעות ומסכים לשלם את המחיר, השני מצפצף ומתנכל למסוקרים | הגיע הזמן שמישהו ייקח את העניינים לידיים וישליט חוק בגונגל של הרשת
השבוע הזה חידד את ההבדלים בין מדור ספורט מקצועי, הגון, הפועל על-פי נורמות ואתיקה, ובין גוף המרדד את עיתונות הספורט, מתנהג כמו שכונה ועושה ככל העולה על רוחו. קבלו את ספורט "הארץ" מול אתר ONE. שני קטבים בתקשורת הספורט. בתחילת השבוע (16.5.09) פורסמה בספורט "הארץ" החלטת בית-הדין לאתיקה של מועצת העיתונות, ש"הרשיע" את העיתון בפרסום לא מדויק ומטעה ובאי-קבלת תגובה בפרסומים הקשורים למכבי תל-אביב בכדורסל. העורך שלומי ברזל הודה בכמה מהטעויות, הסביר מה שהסביר, והעיתון קיבל עליו את הדין. הפרסום ב"הארץ" על החלטת בית-הדין לאתיקה אמנם לא כלל את התמונה המלאה, אבל העיתון נענש בעצם הפרסום הלא מחמיא, שחשף התנהלות לא הוגנת. כשעסוקים במאות ואלפי אייטמים מדי חודש, גם עיתונים מכובדים והגונים מחליקים מדי פעם. לגיטימי, אנושי, וספורט "הארץ" שילם בפגיעה בתדמיתו.  בית-הדין לאתיקה הוא גוף חסר שיניים. הנשק היחיד שלו הוא פרסום ההחלטה המרשיעה בעיתון שפישל, אבל אין בסמכות המועצה אפילו להכריח את העיתון להוציא אל הפועל את המחווה הזו. גם כשהעיתון מפרסם את ההחלטה, אף אחד לא באמת מתרגש. ובכל זאת, מדובר בסוג של שיפוט מהיר לנפגעי עיתונים, שאין להם כוח להיסחב שנים בבית-המשפט. עבור מכבי תל-אביב זו היתה הנקמה הקטנה בעיתון. ובמעבר חד אל ONE. לפני שבועיים נתבע האתר על-ידי אבנר קופל, יו"ר מינהלת ליגת הכדורסל, על שורה של פרסומים שקריים נגדו. קופל טען כי ONE והעורכת שלו אופירה אסייג רודפים אותו מאחר שהוא משתף פעולה עם ערוץ הספורט, המתחרה באתר. הפרסום הלא מחמיא של כתב התביעה בכלי התקשורת לא עשה רושם על אתר ONE, שהדגים השבוע כיצד הוא מתייחס לאדם אחר שלא "עובד" איתו. הקורבן הפעם: אביב בושינסקי, יו"ר מכבי תל-אביב בכדורגל. לפני חודשיים הגישה מכבי תל-אביב נגד ONE תביעה בסך 600 אלף שקל, גם במקרה זה בטענה לפרסומים שקריים. היחסים בין ONE לבושינסקי עכורים מאוד. לאחר שאנשי מכבי תל-אביב לא שיתפו פעולה עם ONE, החל האתר בפרסומים מגמתיים נגד בושינסקי, כמה מהם גבלו בהסתת אוהדים נגדו. גם התביעה נגדם לא עצרה את ONE: השבוע מיחזר האתר סיפור ישן בן כמה שנים על הדחתו של בושינסקי מראשות חברה לשיווק מכשור רפואי. הכותרת פנתה לבעלים של המועדון כדי שיידע את מי הוא מעסיק: "לאלכס שניידר – הסיפור האמיתי על בושינסקי". כיתוב התמונה אמר: "גם בתפקידו הקודם הוא לא הצליח". ב-ONE לא טרחו לקבל את תגובתו של בושינסקי, אפילו לא ציינו שלא ניתן להשיג אותה. גם לא היה גילוי נאות על התביעה של מכבי תל-אביב נגדם. ובקיצור – פרסום שמריח כולו מנקמנות ומסגירת חשבונות. ביום שלישי פירסמו אנשי ONE עוד אייטם על בושינסקי, דווקא חיובי: בחירתו הצפויה לקדנציה שלישית בראשות איגוד השחמט. עבור אוהדי כדורגל צעירים, שחמט נתפס בערך כמו חוג מקרמה. הכתבה כמו באה להחמיא, אבל נראה שמטרתה היתה להגחיך את האיש ולהפוך אותו טרף קל לטוקבקים לועגים ומקללים, כפי שבאמת קרה.  אם אתרי אינטרנט, בדומה לעיתונים, היו כפופים לגוף כמו מועצת העיתונות, מתחייבים לציית לקוד אתי ונאלצים מדי פעם להתגונן בפני בית-הדין לאתיקה – אולי ONE לא היה עושה ככל העולה על רוחו וסוגר חשבונות בפרסומים מגמתיים. זו קריאה נוספת לגוף, מועצת העיתונות למשל, לקחת לידיים את התאגדות אתרי החדשות באינטרנט. אין סיבה שלא להקים בית-דין לאתיקה גם ברשת, שסמכותו תוחל על מי שיסכים להיות חבר בו. עצם ההצטרפות יהיה סוג של הצהרת כוונות לשמירה על קוד אתי. אלה שיעדיפו להישאר מחוץ לגדר יקוטלגו ככאלה המתנהלים בגונגל תקשורתי. במקרה של אתרי ספורט, אפשר לקבוע כי ההצטרפות תהיה תנאי לקבלת תעודות עיתונאי מההתאחדות לכדורגל וממינהלת הכדורסל. במקרה כזה, מובטח שאתר כמו ONE יהיה הראשון לעמוד בתור כדי להתקבל למועדון. רק כך אפשר יהיה להוריד את מינון ההתפרעויות, המוציאות למקצוע שם רע במיוחד. גילוי נאות: הכותב נתבע על-ידי ONE בגין לשון הרע, ותבע אותה על פגיעה בפרטיות. הסמוי והגלוי. ערוץ הספורט, כמה לא מפתיע, מוביל ברשימת הקנסות שספג ממועצת הכבלים והלוויין על פרסום סמוי של תכנים שיווקיים. 360 אלף שקל עלה התענוג לערוץ, בעיקר בגין פרסום מסעדות, מה שאומר שאין ארוחות חינם. על התכנים הפרסומיים המככבים בערוץ הספורט נכתב כאן לא פעם. אם כבר ערוץ הספורט עושה כסף מהצד, אולי כדאי לו לצפצף על מועצת הכבלים עד הסוף ולשדר פרסומות גלויות (שגם הן אסורות במקרה של ערוץ בכבלים). בכך יאותת לצופים שהם לא טיפשים עד כדי כך שיחשבו שהמסעדה צצה בצילומים ממש במקרה. עיתונות במיטבה. ביום שלישי (16.6.09) היה ל"ידיעות אחרונות" מדור ספורט אמיתי, לא עוד עיתון כדורגל סתמי. אפשר היה לקרוא שם כתבות על אתלטיקה וכדור-מים, כפולה על אלופת ה-NBA וטור מצוין של מליניאק, שהעלה על סדר היום את נושא הפטור ממס לספורטאים זרים. הטור גרר למחרת תגובה מיוחדת של שמעון מזרחי ושני טורי דעה ארוכים באותו נושא ב"מעריב". ככה עושים עיתונות ספורט. 