שמועת האימייל השקרית על חטיף הבמבה לימדה אותנו משהו מדאיג על אחריות ההמון, ומשהו מעודד על חולשתם של תאגידים 
שני חטיפים מאוד פופולריים אצל ישראלים – במבה ואימיילי שרשרת – נפגשו בשבוע שעבר בקיבה הציבורית וגרמו כאב בטן גדול לחברת אוסם. שמועה אנונימית שלפיה רשת סופר-פארם הורתה להסיר חטיפי במבה מהמדפים, סמוך לפרסומים על אודות תמותת תינוקת חריגה, הביאה לירידה מהירה במניית אוסם, יצרנית במבה. אלא שבעוד שהפרסומים על תמותת התינוקות היו בכלי התקשורת, הפרסום שניסה לקשור אותה לבמבה התנהל בנתיבים עוקפי תקשורת ממסדית – באימיילים, באס.אם.אסים, בהודעות בפורומים וגם מפה לאוזן. החברה מיהרה לפנות למשרד הבריאות, שהסכים להוציא הודעה חריגה שמכחישה את השמועה. רק אז זכה הסיפור סוף-סוף לנוכחות בתקשורת, בדיווחים המכחישים את השמועה. מיד אחר-כך החל עיסוק תקשורתי בגלי ההדף שיצרה השמועה ובמקור לה: עובדת חברת הטכנולוגיה HP, ששלחה אימייל תיקון והפסיקה לענות לטלפונים. האינטרס של מפיצת האימייל המקורי עדיין אינו ידוע, והוא יתברר כנראה במשטרה ובבית-המשפט, אבל הסיבות לתפוצה המהירה של השמועה מובנות מאליהן: דאגה לשלומם של בני משפחה וחברים; אי-אמון בתאגידים ובמוסדות הציבור שאמורים לפקח עליהם (ובמיוחד בתאגידי מזון אחרי פרשת רמדיה); אי-אמון בתקשורת, שאולי מתמהמהת בפרסום הסיפור כי אוסם היא מפרסם גדול; הרצון להיחשב מקור מהיר של מידע טרום-עיתונאי; וחוסר האחריות המובנה שמגיע יחד עם חשבון אימייל. במבה היא אחד המותגים החזקים והמוכרים בישראל. מוצר ותיק שנמצא איתנו מאז שנות השישים, נחשב ייחודי בעולם ומעורר נוסטלגיה אצל ישראלים רבים. אוסם אינה מסתפקת בכך, ומשקיעה בפרסום ישיר המכוון להורים, אבל לא פחות מכך בפרסום לילדים, שעבורם הומצאה דמות התינוק של במבה. יומיים לפני השמועה, למשל, דווח ב"גלובס" כי אוסם מממנת ביקורים של תלמידים במוזיאון בתמורה להצפתם בפרסומות לבמבה, כולל נסיעה באוטובוס ממותג, פגישה עם בובת התינוק וביקור במרכז המבקרים של במבה. התעמולה של אוסם קובעת שבמבה הוא חטיף מצוין לילדים. לפי האתר הרשמי, מדובר ב"תזונה טובה", וערכי המותג הם שמדובר ב"חטיף טעים ובריא", אבל לא תמצאו שם דיון בערכים התזונתיים הבעייתיים של פצצת השומן (35% שומן, כש-9.2% הם שומן רווי) והנתרן (420 מ"ג ל-100 גרם) הזאת. שמועת האימייל הפכה את היתרון שבפופולריות של המוצר לחולשה, עת כל מי שנתקל במייל המזהיר מיהר להעביר את המידע לצרכנים פוטנציאליים, דהיינו, פחות או יותר לכל מי שהוא מכיר. יש הרבה סיבות להיות ביקורתיים כלפי השמועה השקרית, שזרעה בהלת שווא וקצרה פגיעה באוסם על לא עוול בכפה. אבל לאור ההפגזות השיווקיות הישירות והעקיפות שכותשות אותנו בלי הפסקה, יש משהו חתרני ומעודד בעובדה שאפילו לרגע קט, כל הפרסומאים וכל תותחי השיווק עמדו חיוורי פנים מול אשה אחת עם אימייל.