ערוץ הספורט החליט לשחק במחבואים עם אוהדי הטניס שביקשו לצפות במשחק המסקרן מווימבלדון. האם הצופים יחליטו סוף-סוף שנמאס להם שמשחקים בהם?
ביום שבו רשמו הצרכנים בישראל ניצחון גדול בסיפור מחאת הקוטג, אפשר היה להניח שהאדמה תרעד מתחת לרגליהם של כמה גזלנים אחרים ברישיון. אפשר היה לצפות שמעתה, כל מי שרגיל למעמד הבריון השכונתי בחסות בלעדיותו, יחשוב שבע פעמים לפני שהוא משטה שוב בלקוחותיו. אפשר להתווכח על הישגי מחאת הקוטג, אבל לפחות דבר אחד היא הצליחה להוכיח: כששוברים לישראלים את גב הגמל שלהם, אפילו בקש קטן כמו גביע גבינה, הם יודעים להשתמש בכוח המחאה וההחרמה ולגרום לשינוי, או לפחות לפגיעה חמורה בדימוי הציבורי של עושקיהם. אבל בערוץ הספורט ממשיכים לא לספור את הלקוחות, ובזחיחות שגרתית ממשיכים להבטיח ולא לקיים. ביום רביעי האחרון (29.6.11) אמור היה הערוץ לשדר ב-5 פלוס את המשחק המסקרן מטורניר וימבלדון בין פדרר לצונגה. ערוץ 5 פלוס מחויב, לפי מפרט השידורים של המועצה לכבלים ולוויין, לשדר את כל המשחקים המרכזיים מטורנירי גראנד-סלאם. המשחקים המרכזיים מתקיימים ב"מגרש המרכזי". לא בשום מגרש אחר. בעקבות זאת היו חובבי טניס שהתחברו ל-5 פלוס תמורת תשלום. אלא שהמשחק בין פדרר לצונגה, שהתנהל במגרש המרכזי בלונדון, הוזז במפתיע ל-5 פלוס לייב. זה היה משחק מבטיח עוד לפני שהחל, ובסיומו אף התברר שהוא היה משחק ענק לאחר דרמה גדולה (פדרר נוצח במפתיע). שוב נשמעו מכל עבר קריאות הזעם המוכרות מהעשור האחרון. בערוץ הספורט שוב זילזלו בצופים, וחמור מכך – עברו על החלטת הרגולטור. פורום טניס בתפוז, שבו משתתפים גם עיתונאים, סער ורגש. ערוץ הספורט חטף האשמות ועלבונות. לא רק שם. רועי פרייס בוואלה תהה: "איך ייתכן שאירוע הספורט הכי גדול של השבוע, החודש, ואחד הגדולים של השנה, שודר בספורט 5+ לייב? האם אחד הקאמבקים הגדולים בהיסטוריה של הטניס מול השחקן הגדול בהיסטוריה לא ראוי להיות משודר בערוץ אליו יכולים להיחשף יותר אנשים, כמו זה ששידר באותה השעה תוכנית בשם ברצלונה, ברצלונה? להתעלמות גורפת מכל מה שמשודר בספורט 5 כבר התרגלנו (רולאן גארוס, מישהו שמע?), אבל גם כשכבר יש להם זכויות שידור לאירוע כל-כך גדול בקנה מידה עולמי, הוא נותר במחשכים?". גם אם מישהו בערוץ הספורט חשב שהמשחק בין גוקוביץ לטומיץ מעניין יותר ושידר אותו בערוץ 5 פלוס, עדיין מדובר באי-אמת בפרסום. אלון עידן כתב על כך ב"הארץ" ביום חמישי: "מה שמטריד זה שגם בטורניר עצמו חשבו המארגנים שהמשחק בין השווייצי לצרפתי (פדרר-צונגה) הוא החשוב יותר, ולכן מיקמו אותו במגרש המרכזי [...] כלומר, ניתנו רמזים מסוימים למקבלי ההחלטות בערוץ הספורט לגבי סדר חשיבות המשחקים". מעניין היה לקרוא בפורום טניס את תגובתו של לירון בכר, כתב הטניס של ערוץ הספורט, שעידכן את הקוראים מדי יום היכן משודרים המשחקים. אפילו הוא הופתע ונבוך. "לפני שהטורניר יצא לדרך", הסביר בכר בפורום, "התקיימה ישיבה שבה נאמר מה ישודר בכל ערוץ, כמו שכתבתי בתחילת השבוע שעבר, אבל במהלך הטורניר מקבלי ההחלטות שינו את דעתם מהסיבות שלהם. כנציג היחיד של ערוץ הספורט שכותב כאן אתם מפנים את כעסכם אלי. גם אם הוא מוצדק, אני לא הכתובת הנכונה לתלונות שלכם, אני לא מחליט מה משודר איפה, תאמינו לי שאני מבין את הביקורת שלכם, ושוב מצטער שאין ביכולתי לעזור". "העין השביעית" ביקש את תגובת ערוץ הספורט, וכך נמסר בה: "השיבוצים נעשו על-פי אטרקטיביות המשחק ובהתחשב בשלל השידורים, שכללו שידורים של נובאק גוקוביץ נגד טומיץ ומיד אחר-כך נדאל נגד פיש בספורט 5+, ומשחקם של פדרר נגד צונגה ולאחר מכן מארי נגד לופז ב-5 פלוס לייב". המועצה לשידורי כבלים ולוויין הגדירה לפני שנה וחצי במדויק את חובתם של ערוצי הספורט. כל ערוץ יודע כמה שעות כדורגל, כדורסל ויתר הענפים הוא צריך לשדר מדי חודש ושנה. בכך נבלמה התופעה של זליגת התכנים. המועצה אמורה לפרסם בימים הקרובים תיקונים חדשים שיסתמו חורים נוספים. ועדיין, דומה שבערוץ הספורט ממשיכים לנצל כל הזדמנות כדי לנצל את חולשתם של הצופים. ערוץ הבסיס ריק כמעט מתוכן רלבנטי במשך חודשי הקיץ, וכל התוכניות האטרקטיביות משודרות במקביל ב-5 פלוס וב-5 פלוס לייב. חמישה ערוצי ספורט טוחנים בימים אלה בעיקר לופ אינסופי של שידורים חוזרים המעוררים תחושת מיאוס, כמו קריאת העיתון משלשום. מסכת העושק של ערוץ הספורט סוקרה במדור הזה לא פעם ולא פעמיים. גם אם הערוץ יחליט לפתוח עכשיו את כל ערוציו לרווחה ובחינם, נראה שיידרשו שנים עד שתמורק תדמיתו כמי שיושב במרומי האולימפוס ומצפצף משם על כולם. כמו תנובה עד לפני כמה ימים. הניסיונות שנעשו במשך השנים להביא לשינוי נכשלו. צופים ניסו ליזום מרד צרכנים, הגישו תלונות לרגולטור, פירסמו עצומות, פה ושם הגישו תביעה ייצוגית שנגמרה בפשרה, פיזרו מחאות בפייסבוק, אבל כשהמשחק ב-5 פלוס לייב מתחיל, רבים נשברים וממהרים לשלם ולהתחבר. אפשר להתנזר מקוטג, אי-אפשר להפסיד את הקופה-אמריקה. אפשר להחרים לשבוע מוצרי חלב, קשה לוותר על משחק פלייאוף ב-NBA בארבע לפנות בוקר. אין רבים שמוכנים לוותר על השיגעון לספורט, ולכן הפכו לבני-ערובה של הערוץ. נסחטים כרוניים. האם יש סיכוי שאוהבי הספורט ינסו לרכוב על הצלחתה של מחאת הקוטג ולנסות לגרום לעריץ הספורט מהרצליה להתקפל? מאות אלפי חובבי גבינות הוכיחו שזה אפשרי. מחאות גדולות הובערו לא פעם מניצוץ קטן. המהפכה לשינוי התנהלותו של ערוץ הספורט יכולה להתחיל דווקא מהטניס, ענף שלא ניצב בראש סדר העדיפויות, אבל הזלזול שהפגינו בערוץ כלפי אוהדיו יכול להפוך אותו לגפרור המתאים.  