מה בין סרקוזי לברלוסקוני, מה חם בטלוויזיה האפגנית, מה לוהט בתחום המוזיקלי ועוד חדשות תקשורת מהרשת העולמית
 לכבוד יום הולדתו ה-15 של "Pitchfork", מספר ה"ניו-יורק טיימס" לקוראיו על אודות אתר המוזיקה הכי חזק בעולם.  ה"ניו-יורק טיימס" גם משרטט קווים לדמותו של בלוג הבנות הפופולרי "Jezebel". הבלוג, השייך למשפחת Gawker Media של ניק דנטון, זכה באחרונה לחשיפה גדולה כשפורסם בו פוסט שכינה את האווירה ב"דיילי שואו" של גון סטיוארט "שוביניסטית", וכאשר 32 נשים שעובדות ב"דיילי שואו" הגיבו על הטענות.  ביוויס ובאטהד, שני הצעירים המכוערים והמצוירים שהפכו בשנות התשעים לשם נרדף לאהבליזם אמריקאי בזכות תוכנית בכיכובם ששודרה ב-MTV, ישובו בקרוב למרקע כדי לשגר את חציהם המשוננים אל עבר מטרות עכשוויות.  הטוק-שואו של אופרה וינפרי רשם בסוף יוני את נתוני הצפייה הנמוכים ביותר בכל 24 שנות קיומו.  הכירו את סאאד מוחסני, הבוס הגדול של תאגיד המדיה האפגאני Moby Group והאיש שמביא את המדיה החדשה למדינה שרוב האנשים החיים בה עדיין צורכים חדשות באמצעות הרדיו.  ה"גרדיאן" מסביר כיצד נשיא צרפת ניקולא סרקוזי שולט בתקשורת בארצו, וטוען שהדבר הופך אותו לסוג של ברלוסקוני.  ואם כבר ברלוסקוני: הניסיון של סילביו להעביר חקיקה שתגביל את הקלטתן של שיחות טלפון בין חברי פרלמנט הביא השבוע לפריצתה של שביתת עיתונאים בת 24 שעות. "הצעת החוק הזאת נועדה למטרה אחת בלבד: להגן על חברי הממשלה מפני חקירות לא רצויות", אמר פרוציו דה-בורטולי, עורך ה"קוריירה דלה-סרה".  בית-הנבחרים בפיליפינים דן בימים אלה בשאלה אם ראוי לאפשר לעיתונאים המקומיים לשאת נשק. 140 אנשי מדיה נהרגו במדינה מאז 1986. מאז 2008 נסגרו יותר מ-166 עיתונים בארצות-הברית. כך על-פי נתונים שפורסמו השבוע. מה שכן, עושה רושם שהמגמה הזאת נבלמה מעט ב-2010.  חמישה עיתונאים נחטפו השבוע בניגריה.