במשך שנים רבות כיהן גיא סמט במגוון תפקידים במשרד להגנת הסביבה, ואף היה הראשון מהמשרד שקרא לפנות את בתי הזיקוק במפרץ חיפה. אולם התנהלות שנויה במחלוקת במתן זיכיון ללא מכרז, קשרי העסקה עם חברה מזהמת וחיבה יתרה לשריפת פסולת, מעוררת חשש לקראת כהונתו בתפקיד שומר הסף הסביבתי
השבוע המשרד להגנת הסביבה הוציא הודעה לתקשורת על מינוי חדש לתפקיד המנהל הכללי של המשרד, גיא סמט. השם אינו זר לעובדי הגנת הסביבה. במשך 21 שנים סמט כיהן במשרד בתפקידים שונים, בהם רכז איכות אוויר, מנהל מחוז דרום, סמנכ"ל שלטון מקומי ובתפקידו האחרון במשרד שימש מנכ"ל בפועל תחת כהונתו של השר זאב אלקין. לסמט עומדת זכות מרכזית גדולה בקרב ארגוני הסביבה ותושבי חיפה – הוא היה הראשון מהמשרד שקרא לפנות את בתי הזיקוק. במכתב ששיגר עוד בשנת 2019 המליץ להקים ועדה בין משרדית שתדון בפינוי: "המשרד להגנת הסביבה תומך בפינוי יזום של המתחם הפטרוכימי והכימי במפרץ חיפה", כתב במכתב שפורסם בדה מרקר. "כולל את בית הזיקוק, גדיב, מתחם קרקעות הצפון ומתחם דשנים עד 2030 באופן הדרגתי ובפיקוח הדוק על אופן הפינוי", פירט. אלא שמשיחות עם פעילי סביבה עולה כי מאז, סמט הצליח לעורר ביקורת קשה בשל החלטות שנויות במחלוקת.   תום כהונתו של אלקין סימנה גם את תום הניסיון ההוא להקים משרפות פסולת עירוניות בקנה מידה נרחב. המכרזים ההם לא יצאו לדרך, למעט אחד – מתקן להשבת אנרגיה, זה השם המקצועי שלו, בשטחי יהודה ושומרון. "מדובר במתקנים מזהמים מאוד ובגישה מיושנת לטיפול בפסולת", פרסמה כתבת הסביבה של גלובס (היום כלכליסט) שני אשכנזי. "בזמן שהעולם כולו מתקדם לעקרונות של כלכלה מעגלית ושימוש חוזר או מחזור של חומרים, דווקא ישראל מבקשת להקים מתקנים בעלי חותם סביבתי גבוה וגם השפעות בריאותיות אפשריות, וכובלת את עצמה לעשרות שנים קדימה לעולם של אתמול". עם כניסתה של גילה גמליאל לתפקיד השרה ולאחר מחאה ציבורית, המשרד להגנת הסביבה שחרר הודעה לתקשורת שהם פועלים לבטל את המכרז. "בעקבות אסטרטגיית הפסולת החדשה של המשרד להגנת הסביבה: ראש הממשלה בנימין נתניהו, השרה להגנת הסביבה גילה גמליאל ושר האוצר ישראל כ"ץ יפעלו לביטול הקמת מתקן שריפת הפסולת השומרוני הטוב באזור מישור אדומים", הכריזו. "בעקבות כך, המכרז לא יתקיים במתכונתו הנוכחית".האם כניסתו של סמט לתפקיד צפויה לסמן את שובן של משרפות הפסולת? אם כן, את מי הגישה הזו יכולה לשרת? ובכן, סביר שתחסוך למשק כסף, הרי זול יותר לשרוף מאשר להקים פתרונות קצה לשימוש חוזר טיפול בפסולת רטובה, פלסטיק, מתכת וזכוכית. ומי עוד יהנה מכך? חברות שעוסקות בזה, כמו למשל מפעל המלט "נשר", שנאבק כבר כמה שנים להרחיב את היקף שריפת הפסולות שלו. 