העיתונאי רביב דרוקר ואיש העסקים החרדי וולטר סוריאנו העידו במסגרת תביעות הדיבה שהגיש סוריאנו, מקורבו של נתניהו, נגד דרוקר • דרוקר הצהיר כי לא ידע שיעל דן מתעתדת לשאול אותו מי האיש שהמשטרה מתדרכת שהצמיד מעקבים לקציני המשטרה שחקרו את נתניהו • סוריאנו אמר כי הוא אכן סבור שישנם כוחות אפלים הפועלים נגדו • העיתונאי משה נוסבאום העיד מטעם ההגנה כי היה מפרסם את שמו של סוריאנו גם לולי נקב דרוקר בשמו בראיון בגלי-צה"ל
שתי התביעות שהגיש איש העסקים וולטר סוריאנו נגד העיתונאי רביב דרוקר מתקרבות להכרעה. בחודש אוקטובר האחרון נערך דיון הוכחות, שבו נחקרו בין היתר התובע סוריאנו והנתבע דרוקר. מאז הוגשו סיכומי הצדדים וכעת מחכים לפסק-הדין. סוריאנו, ישראלי חרדי החי בבריטניה ומקורב לראש הממשלה בנימין נתניהו, הגיש בשנים האחרונות לפחות עשר תביעות נגד עיתונאים וכלי תקשורת במטרה למנוע סיקור שלו, בפרט בקשר לפרשת המעקבים אחרי קציני המשטרה שחקרו את פרשיותיו הפליליות של נתניהו (אחת התביעות שעודן מתנהלות הוגשה נגד אתר "העין השביעית" ואנשיו, ואף היא מתקרבת להכרעה). בישראל הגיש סוריאנו שש תביעות, ומחוץ לגבולות ישראל הגיש עוד לפחות ארבע תביעות שונות בגין פרסומים על אודותיו, בין היתר בהקשר לאותה פרשה. התביעה הראשונה בסדרה הוגשה נגד דרוקר בתחילת 2018, אחרי שהעיתונאי אמר בראיון לגל"צ כי המשטרה מתדרכת מאחורי הקלעים שסוריאנו הוא מי שהוציא לפועל את המעקבים שהמפכ"ל דאז, רוני אלשיך, טען שנעשו נגד חוקרי נתניהו. למרות שדרוקר הדגיש בראיון ליעל דן בגל"צ כי הוא מטיל ספק באמינות הטענה הזו, סוריאנו הגיש נגדו, באמצעות עו"ד אילן בומבך, תביעה לפיצוי בסך חצי מיליון שקל. בהמשך תבע סוריאנו את דרוקר תביעה שנייה, בגין פרסום ב"עין השביעית" על כתב ההגנה בתביעה הראשונה. התביעה נדחתה על הסף וסוריאנו הגיש ערעור על כך למחוזי, שאף הוא נדחה (סוריאנו חויב בתשלום הוצאות בסך 30 אלף שקל), החלטה שגם עליה ביקש לערער סוריאנו, אך נדחה. דרוקר טען להגנתו בין היתר, באמצעות עו"ד דורון קול, כי בראיון דווקא שלל את האפשרות כי סוריאנו אכן אחראי למעקבים הנטענים. התביעה של סוריאנו נגדו, טען, היא תביעת השתקה שנועדה לסתום את פיו תוך פגיעה בחופש הביטוי, חופש העיתונות וזכות הציבור לדעת. במקביל הגיש סוריאנו תביעה נוספת נגד דרוקר, שלישית במספר, הפעם בגין דיווח בראש מהדורת החדשות המרכזית של חדשות 13 על תוכן תצהיר מאת איש העסקים דורון סטמפלר, תצהיר שדרוקר הגיש במסגרת התביעה הראשונה של סוריאנו נגדו (ובהמשך הוצא מהתיק בהחלטת בית-המשפט). לפי סטמפלר, נתניהו היה שותפו של סוריאנו במיזם עסקי בזמן שהיה נבחר ציבור. סוריאנו טען כי הפרסום בחדשות 13 הוציא את דיבתו וכי דרוקר ניצל לרעה את ההגנה בחוק לשון הרע על מידע הנמסר בהליכים משפטיים ודרש פיצוי בסך 200 אלף שקל. בחודש אוקטובר האחרון נפגשו הצדדים באולם בית-המשפט של השופט אילן רונן ונחקרו על תצהיריהם. סוריאנו, שהיתה זו לו הופעתו הפומבית הראשונה בישראל מאז הגיש את סדרת תביעותיו, גילה מעורבות רבה בהליך והעיר לאורך הדיון פעמים רבות לבא-כוחו עו"ד בומבך. במהלך אחת ההפסקות בדיון פנה סוריאנו לדרוקר ואמר לו: "אם פעם אחת היית מדבר איתי כל זה לא היה קורה". "היתה לך הזדמנות לדבר איתי 4 שנים", השיב לו דרוקר. "אבל לפני", אמר סוריאנו, בכוונו לכך שעל דרוקר היה לפנות אליו לפני שהזכיר את שמו בראיון בגלי-צה"ל במענה לשאלת יעל דן. "לא ידעתי שהיא תשאל אותי עליך", אמר דרוקר. השיח הלא פורמלי הזה נקטע באחת כשעו"ד בומבך ניגש לסוריאנו ושאל אותו "מה זה נותן כרגע?". ראשון העדים בדיון היה סוריאנו עצמו, שנחקר על ידי עו"ד דורון קול, בא-כוחו של דרוקר. סוריאנו טען כי כשיעל דן שאלה את דרוקר עליו היתה זו "שאלה שמתואמת מראש בין המרואיין למראיין". הוא סיפר כי בזמן שידור הראיון עם דרוקר שהה בארה"ב, שם אביו היה על ערש דווי, וכשהתעורר בבוקר למחרת ראה שקיבל 54 הודעות הנוגעות לראיון. "הבת שלי הקליטה לי את זה ושלחה לי את זה מוקלט", העיד סוריאנו על הנסיבות שבהן נתקל לראשונה בראיון של דן עם דרוקר. "ועוד כמה אנשים שלחו לי אחר כך את המלל, את המילים, דאגו לשלומי. הרי אף פעם לא היו נשמעים דברים כאלה ופתאום אני האיש שמפכ"ל משטרת ישראל חושד בו שהוא משבש הליכי חקירה". עיקר טרונייתו של סוריאנו כלפי דרוקר היתה כי דרוקר הוא הראשון שנקב בשם המפורש "סוריאנו" בהקשר לדברי המפכ"ל. קודם לכן דיברו בתקשורת על "איש עסקים בריטי" או על "מר ס". "הכל קרה אחרי שהנתבע מר דרוקר אמר את השם שלי בראיון בפומבי", טען סוריאנו. "[לפני כן] לא הופיע השם שלי בשום מקום". בהמשך הוסיף כי "עד שהנתבע לא אמר את השם שלי מפורשות, השם שלי לא הופיע באף מקום, wide world עולמית בשום מקום ברשת [...] כל הדברים שנאמרו אחר כך הם בעקבות מה שאמר רביב דרוקר". הטענה הזו התבררה בהמשך יום הדיונים כשגויה, כשעו"ד יריב רונן, אחד מבאי כוחו של סוריאנו, חקר את דרוקר על מאמר שבו הזכיר את שמו של סוריאנו כמה חודשים לפני הראיון ליעל דן. גם חיפוש גוגל פשוט מעלה כי סוריאנו הוזכר כמקורבו של נתניהו כבר בשנת 2015. בא-כוחו של דרוקר, עו"ד קול, שאל את סוריאנו על התיאוריה שהעלה במהלך המשפט לפיה דרוקר משתף פעולה עם גורמים עיתונאיים בניסיון להזיק לו. מדברי העד התברר כי בראיית עולמו הוא אכן קורבן של מזימה בינלאומית. סוריאנו הזכיר כי בין היתר תבע את הבלוגר האמריקאי ריצרד סילברסטיין (סוריאנו כינה אותו "זילברשטיין"), וטען כי הוא "חבר מאוד קרוב של הנתבע". למשמע טענה זו חייך דרוקר חיוך גדול, ובהמשך כשעלה לדוכן טען כי מעולם לא דיבר עם סילברסטיין. במסגרת תביעתו נגד דרוקר טען סוריאנו כי עיתונאי חדשות 13 עומד בין היתר מאחורי הקמת ערך הויקיפדיה עליו. "זה מה שאתה חושב?", התעניין עו"ד קול. "כן, אני חושב את זה לגמרי", השיב סוריאנו. טענה נוספת של סוריאנו היתה כי דרוקר עשה יד אחת עם "העין השביעית" ועם אתר אמריקאי בשם "פורנזיק ניוז" כדי לפרסם כתבות על סוריאנו (בית המשפט דחה טענה זו לגבי "העין השביעית" בעת שדחה את התביעה השנייה נגד דרוקר). "האם זה מה שאתה חושב?", שב ותהה עו"ד קול. "אני חושב, וזה משתמע מכל מה שכתוב. לא צריך להיות חכם גדול", השיב סוריאנו. עו"ד קול הפנה את סוריאנו להחלטה שניתנה בתביעה שהגיש נגד אנשי "פורנזיק ניוז" בלונדון. "אני אומר לך ששם נכתב שהטענות שלך על קונספירציה בין עיתונאים מבוססת על ספקולציות פרועות", אמר עו"ד קול לסוריאנו, "האם זכורה לך אמירה כזו?". "מה שהשופט התייחס", הסביר סוריאנו, "שלא היה בידינו חוץ מחומר נסיבתי, ואני אם תרצה אני אתן לך דוגמאות. הרי הם, האנשים האלה, לא עושים את זה באופן גלוי, גילינו את זה אחר כך. השופט אמר שאין שם מספיק בסיס ראייתי מלבד הדברים שאני אומר כדי לאפשר את הקונספירציה להתדיין בלונדון. זה מה שהוא אמר". בראיון שהעניק סוריאנו ל"טלגרף" לפני כשלוש שנים טען איש העסקים כי "ישנם כוחות אפלים מסוימים שפועלים נגדי, שמנסים לקשר אותי עם דברים שאין לי כל קשר איתם והם לא מסתירים את זה. [...] אני קורבן של שימוש לרעה בתקשורת במטרה להשמיץ מישהו - במקרה זה אותי - בשירות כוחות אפלים ונסתרים". עו"ד קול שאל את סוריאנו האם הוא עדיין חושב שישנם כוחות אפלים שפועלים נגדו. "כן", השיב סוריאנו. עוד לפני שעלה דרוקר לדוכן העדים זומן אליו עיתונאי חדשות 12 משה נוסבאום, שהגיש תצהיר מטעם דרוקר בהליך. עו"ד בומבך חקר את נוסבאום, שעובד בחברת חדשות מתחרה לזו של דרוקר, ושאל אותו מדוע לפני דברי דרוקר בראיון התעקש לכנות את סוריאנו ס, ורק לאחר מכן נקב בשמו המלא. נוסבאום השיב כי תחילה קיבל את המידע כי מפכ"ל המשטרה אלשיך כיוון בדבריו לסוריאנו ממקור שלגביו "עלה בי ספק לא קטן באשר למהימנותו ובאשר לעוצמת הראיות שיש לכאורה למשטרה נגד מר סוריאנו בהקשר הזה". ואולם, הוסיף נוסבאום, "לאחר מכן קיבלתי מידע נוסף מגורם שאיתו אני עבדתי לא מאותו יום ולא משבוע לפני, ואשר קשור ישירות אז לנושא, והוא חזר ואישר לי את המידע, מה שמבחינתי חיזק את החשד, הגם שגם אז עדיין לא האמנתי שיש אמת בחשד, אבל לעצם העובדה שבמשטרה חושבים, זה הסיר כל ספק מאצלי ולכן הרשיתי לעצמי לפרסם את שמו". בהמשך חקירתו הודה נוסבאום כי העובדה שדרוקר פרסם את השם המפורש תרמה להחלטתו לפרסם גם כן את השם המפורש, אולם היתה זו "סיבה שולית". "כלומר אתה הייתי חושף את השם שלו לבדך?", תהה עו"ד בומבך. "לגמרי", השיב נוסבאום. "היית חושף אותו?", שאל בשנית עו"ד בומבך. "לגמרי", השיב בשנית נוסבאום. "היית עושה מה שדרוקר עשה?", שאל בפעם השלישית עו"ד בומבך, ועל כך השיב נוסבאום במילה אחת: "כן". עדותו של נוסבאום, אם כן, עומדת בניגוד למצב העניינים שתיאר סוריאנו בעדותו, כאילו רק בגלל שדרוקר נקב בשם נפרצו כל הגבולות ויתר העיתונאים החליטו לפרסם גם הם את שמו. בשלב זה הגיע תורו של דרוקר להעיד. "אני לא התכוונתי לפרסם ידיעה על מר סוריאנו ועל מה שהוא עשה", טען דרוקר. "אני עליתי לראיון בשידור חי. הופתעתי משאלה ממוקדת, בניגוד למה שמר סוריאנו אמר פה, לא היה לי שום תיאום עם גברת יעל דן, לא דיברתי איתה קודם לראיון ולא התכתבתי איתה קודם לראיון, חבל שעליתי לראיון הזה". "זה אני חייב להסכים איתך", העיר בתשובה עו"ד בומבך. "אפרופו מה שאתם גוררים אותנו כבר עוד מעט חמש שנים", הבהיר דרוקר את כוונתו. "התבקשתי על ידי מפיקה ב-SMS לעלות על נושא כללי שקשור לאיזה פעולות עושים להתחקות אחר מידע ואז היא הפתיעה אותי בשאלה ישירה. עניתי כפי שעניתי לה ולא התכוונתי להרחיב במידע שגם אני הטלתי בו ספק, ולא התכוונתי לשדר אותו, ועובדה שמעולם לא ניגשתי לעורך שלי לבקש לשדר את הידיעה – ואם הייתי מבקש היא היתה משודרת – לא לפני השידור אצל יעל דן ועוד יותר מעניין, לא אחרי השידור אצל יעל דן. הרי אנחנו לא משדרים את הידיעה הזו באותו ערב כי אף אחד מאיתנו לא חשב שזה כזה חשוב וכזה משמעותי וכזה מעניין". בהמשך חקירתו הבהיר דרוקר כי הוא מצטער על הראיון אצל דן "רק במובן האישי, לא כי עשיתי טעות אתית או משהו, אני מצטער כי 4.5 שנים אתם מטרטרים אותי וטוענים שכתבתי את הערך של ויקיפדיה שאני לא יודע לכתוב ערך של ויקיפדיה, שאני חבר של ריצרד סילברסטין שבחיים לא דיברתי איתו". "ואתה לא חש חוסר אחריות מצידך?", שאל עו"ד בומבך את דרוקר. "לא, אני לא מסכים", השיב העיתונאי. "ראשית אני לא מסכים עם זה שאני הראשון, וכמו שנוסבאום היטיב לתאר פה גם אם לא הייתי אומר כלום, הוא היה מפרסם את זה באותו יום ב-8 במהדורה קצת יותר נצפית מעושים צהריים בגלי צה"ל. הראייה הכי טובה, למי שבקיא בתקשורת, לכך שחשיבותי בסיפור הזה היא קטנה מאוד, היא העובדה שכלי התקשורת לא מצטטים אותי. "למה זה מאוד חשוב? לא בגלל הקרדיט, אלא מכיוון שכאשר כלי תקשורת אין לו את המידע באופן עצמאי הוא צריך להתגונן בתביעות דיבה מעין אלה. מה הטכניקת הגנה שלו? הוא אומר רביב דרוקר פרסם היום כך וכך וכך, ואנחנו אומרים לכם כך וכך וכך, ואז הם מגנים על עצמם מפני תביעות אפשריות. "עובדה שאף כלי תקשורת שמפרסם לאחר מכן, אף אחד לא מייחס את האינפורמציה אליי. כלומר לכולם יש את המידע באופן עצמאי, כולם היו מפרסמים אותו באופן עצמאי. יכול להיות שכתוצאה מהתקלה בשידור הזאת שהתקילה אותי בשם, אז אני הקדמתי אותם בכמה שעות, אבל זה כל מה שקרה פה". כשחקירתו של דרוקר התמקדה בתביעה השנייה שהגיש סוריאנו נגדו, על הפרסום בחדשות 13 של תוכן תצהירו של סטמפלר, טען העיתונאי כי חשב שהמידע שפרסם הוא "מאוד חשוב" אבל "לא בגלל מר סוריאנו אלא בגלל מר נתניהו". "אתה אוהב לעשות את הדברים בטיגון עמוק, הדברים מחכים, נבדקים, נסרקים, אתה מצליב העדויות עד שאתה יוצא עם הסערה הגדולה", אמר לו עו"ד בומבך. "למה פה מיהרת לעשות את זה? למה פה אתה מביא חמש תגובות אבל אף אחת מהן לא נבדקת על ידך. אולי יש ממש בתגובות האלה. אתה לוקח את התגובות כדי לצאת ידי חובה. זה עיתונות? זה רביב דרוקר הגדול?". דרוקר השיב כי הבדיקה שאותה צריך היה לעשות, ושאותה עשה, נגעה רק למהימנותו של סטמפלר ולעובדה כי המשטרה ניהלה חקירה בקשר לטענותיו. אחרי שבדק את שתי הנקודות הללו, פרסם את המידע. הפרסום הראשון על תוכן תצהירו של סטמפלר בוצע על ידי צח שפיצן, שעבד אז כעיתונאי בכאן 11. עו"ד בומבך הפנה את תשומת לבו של דרוקר לכך שהתצהיר של סטמפלר הוגש לבית המשפט בשעה 14:26 של ה-10.7.2019. כבר בשעה 15:00 פורסמה הידיעה מאת שפיצן. "אתה יכול להסביר את סמיכות הזמנים?", פנה עו"ד בומבך לדרוקר. "אני יכול להגיד לך משהו באופן ודאי", השיב דרוקר, "אני לא דיברתי עם צח שפיצן ובודאי שאף אחד מטעמי לא דיבר איתו, לא הסתמסתי איתו, בטח שנים שלא דיברנו ועל זה לא דיברנו מעולם. אין לי מושג איך הוא הגיע לזה. דווקא מאוד מעניין אותי". עו"ד יריב רונן, עמיתו של עו"ד בומבך, שהחליף אותו בשלב מסוים בחקירת דרוקר, שאל את העיתונאי על ציוץ שצייץ ביום שישי, ה-9.2.2018, בשעה 20:04. יומיים קודם לכן שודר הראיון של המפכ"ל אלשיך עם אילנה דיין שבה טען המפכ"ל כי גורמים בסביבת נתניהו ביצעו מעקבים אחר חוקרי ראש הממשלה. לאחר הראיון, כך אישר דרוקר בעדותו, הוא שוחח עם מקור במשטרה שהבהיר לו כי המפכ"ל כיוון בדבריו לסוריאנו. הציוץ של דרוקר כלל קישור למאמר שפרסם כמה חודשים לפני כן בבלוג שלו וכן צילום מסך של כמה שורות מהמאמר, כולל שורה שבה נכתב "לא מזמן אמר לי בכיר בליכוד – אני יוצא מנקודת הנחה שנתניהו מאזין לכל שיחה שלי. הבכיר העלה שם שמוכר בכוורת סביב נתניהו. וולטר סוריאנו הוא איש צללים, שהסתובב סביב נתניהו שנים ארוכות. בסביבה הקרובה לנתניהו ייחסו לו ביצוע עבודות רגישות עבור הבוס". התיבה "וולטר" הודגשה בצהוב בצילום המסך שנלווה לציוץ. המגיבים לציוץ של דרוקר פירשו אותו כרמז לזהותו של הגורם שעליו דיבר המפכ"ל. https://t.co/tGBHAoVmKG pic.twitter.com/dbIH2S9Z1v — Raviv Drucker (@RavivDrucker) February 9, 2018  עו"ד רונן טען כי הסאב-טקסט של הציוץ של דרוקר הוא "אתה כאילו אומר לקורא סביר, לאנשי העין השביעית, תבינו לבד. ואתה עוד מדגיש בציוץ במדגש צהוב". "אני לא זוכר את הציוץ הזה", השיב דרוקר, "אני לא זוכר שהדגשתי אי פעם את השם של וולטר סוריאנו. אני פשוט לא זוכר את זה. אני זוכר שהיה שיח ער על כל מיני פעולות כאלה רגישות שעושים אנשים פוליטיקאים בכל מיני דרכים, זה מה שאני זוכר". "יכול להיות שעשית מרקר צהוב על השם שלו?", שאל עו"ד רונן. "לא, ואני גם לא יודע לעשות מרקר צהוב", השיב דרוקר. בקרוב, כאמור, יינתן פסק-הדין של השופט רונן בשתי התביעות שהגיש סוריאנו נגד דרוקר, אך אם לשפוט לפי האופן בו התנהל עד כה איש העסקים הבריטי בתביעות דיבה אחרות שהגיש בישראל, גם אם יפסיד  סביר שלא יהיה בכך סוף לפרשה ושההליך ימצא את עצמו מתנהל בערעור בבית-המשפט המחוזי ואולי אף יגיע לעליון. 43260-02-18 60333-08-20