מבדיקת "שקוף" של הפרוטוקולים של ישיבות ועדות הכנסת מאז השבעת הממשלה עולה שמתוך 29 חברי ליכוד בכנסת - שלמה קרעי ואופיר כץ סוחבים על גבם, כמעט לבדם, את כל העבודה הפרלמנטרית • הנעדרים הראשיים - השרים שהפכו לח"כים ואולי לא התרגלו לשינוי הסטטוס
יו"ר הליכוד בנימין נתניהו אומנם נפש עד לאחרונה בהוואי, אבל בדיקת "שקוף" מגלה שגם בכירי מפלגתו לא באמת עובדים כח"כים כבר חודשים ארוכים. מסריקת 142 פרוטוקולים של דיוני ועדות הכנסת מאז הושבעה הממשלה עולה כי בכירי הליכוד (העשירייה הראשונה) לא הגיעו אפילו פעם אחת. למעשה מתוך 29 ח"כים בליכוד, שניים סוחבים על גבם את עבודת הסיעה בוועדות: שלמה קרעי ואופיר כץ. אלו יושבים שעות ארוכות בדיוני הוועדות כדי לאפשר בכלל את עבודת האופוזיציה.  עוד ח"כיות שלוקחות חלק בדיוני הוועדות בכנסת הן קרן ברק, אתי עטייה וקטי שטרית. אחריהן ברשימה נמצא השר לשעבר אמיר אוחנה, שהוא היחידי שמראה נוכחות כלשהי בדיוני הוועדות. אבל מלבדו מצאנו שהשרים לשעבר לא מגיעים בכלל. רובם גם לא טרחו לממש עוד חלקים בעבודתם כח"כים בהגשת שאילתות והצעות לסדר היום.  כדי להבין את אחיזת העיניים שגורמת לנו לחשוב שהאופוזיציה לוחמנית וחסרת פשרות, צריך להסביר כמה עובדות על תהליכי העבודה בכנסת.  לנתונים המלאים – לחצו כאן ראשית, אכן באופוזיציה מחרימים את עבודת הוועדות באופן רשמי ולא משבצים חברים בוועדות. ובנוסף, חלק גדול מהדיונים נשארים יתומים מחברי אופוזיציה. אבל כאן הנקודה החשובה – לא לגמרי. יש דיונים שהאופוזיציה כן מגיעה אליהם (פתחו בימים אלו את אתר הכנסת ותיווכחו), בעיקר בחוקים שהקואליציה מנסה לקדם.  המטרה לרוב היא לקיים פיליבסטר בוועדה עצמה עד שהקואליציה תיאלץ להוריד את הנושא מסדר היום במליאה. יו"ר ועדה, נחוש ככל שיהיה, חייב יהיה לתת לכל חברי הכנסת שנמצאים בדיון להשמיע את דעתם – וגם אם הוא מגביל אותם בזמן, הערות ביניים יכולות לגרום לוויכוחים שכל אחד מהם יכול להימשך דקות ארוכות. עשרות כאלו בדיון יכולות למנוע מחוק לעלות במליאה באותו היום.  בנוסף, כדי לאפשר את הפיליבסטרים הארוכים במליאה על חברי האופוזיציה להגיש הסתייגויות להצעות החוק. הסתייגויות שעליהן הם מבקשים לדבר במליאה. הח"כים שיושבים בדיון מציגים כל הסתייגות ומצביעים עליה, דבר שבעצמו מביא למשיכת הזמן. שאר הח"כים, שלא נמצאים בדיון, מגיעים לפתיחת המליאה בשעות אחר הצהריים ונשארים בלשכתם או בלילה במלון עד שנקראים לדבר או להצביע. בשורה התחתונה, גם אם באופוזיציה מחרימים את הוועדות כדי לטרפד חוקים, חברי הכנסת שלה צריכים עדיין להגיע לדיונים.  למעט בנימין נתניהו, שהוא ראש האופוזיציה ויו"ר מפלגה של 29 מנדטים ולכן לגיטימי שלא ישתתף בדיוני הוועדות כמו קודמיו בתפקיד, יש שורה של ח"כים שפשוט לא מתפקדים, כולם היו שרים. יולי אדלשטיין, ישראל כ"ץ, מירי רגב, יואב גלנט, גילה גמליאל, אלי כהן יובל שטייניץ וחיים כץ (לא היה שר בפעם הקודמת בגלל כתב האישום) – כל אלו לא הגיעו אפילו לדיון אחד בוועדות הכנסת.  גם כלל הפעילות הפרלמנטרית שלהם לא מזהירה: יחדיו הם הגישו שתי שאילתות (רגילות ודחופות). אחת הגיש אלי כהן ואחת הגישה גילה גמליאל. וכולם יחד הגישו אפס הצעות לסדר היום. אופיר אקוניס וצחי הנגבי, שגם הם היו שרים בממשלה הקודמת, הגיעו כל אחד לדיון אחד בוועדות הכנסת. בולט לטובה הוא שר המשפטים לשעבר אמיר אוחנה. אולי בגלל שהוא רק במקום 18 בליכוד. גם דוד אמסלם, שהיה שר אך נמצא במקום 16 בליכוד, הגיע לשישה דיונים. ניר ברקת ואבי דיכטר, מקום שבע ותשע בהתאמה, נכחו כל אחד בשמונה דיונים.  מהצד השני רואים שיש ח"כים בליכוד שממש סוחבים את הסיעה על גבם: שלמה קרעי הגיע להכי הרבה דיונים בוועדות (34), אחריו אופיר כץ (29) ואחריהם נמצאת קרן ברק (19). גלית דיסטל אטבריאן אולי לא מצטיינת הנוכחות בדיונים – למרות שנכחה ביותר דיונים מרוב חברי מפלגתה – אבל הגישה לבדה 12 שאילתות (רגילות ודחופות). יריב לוין הגיש שבע וקטי שטרית הגישה חמש.   במבט כללי, חבר האופוזיציה עם הנוכחות הגבוהה ביותר בוועדות הוא חבר הרשימה המשותפת אוסאמה סעדי, שהגיע ל-45 דיונים. אחריו שלמה קרעי (34), ינון אזולאי מש"ס (32), שמחה רוטמן מהציונות הדתית (32) ואחמד טיבי מהרשימה המשותפת (29). עוד בראש הנוכחות בוועדות: אורי מקלב ויצחק פינדרוס (יהדות התורה), ומיכל וולדיגר (הציונות הדתית). למעט ראשי מפלגות האופוזיציה, תופעת אפס הנוכחות ייחודית רק לליכוד.  מלשכתו של ח"כ ישראל כ"ץ נמסר: "עדיין לא שובצנו לוועדות. כשיחלקנו לנו בוודאי נגיע לכל דיון".  מלשכתו של אופיר אקוניס נמסר: "סיעת הליכוד טרם שיבצה את חברי הכנסת בוועדות בשל המחלוקת עם הקואליציה. כשהסיעה תשבץ את חברי הכנסת אגיע לוועדות כפי שאני מגיע למליאות הכנסת". ח"כ צחי הנגבי מסר לנו: "כעת אין זו בדיקה רלוונטית. איש מן השרים לשעבר לא שובץ עדיין בוועדות הכנסת, עקב המחלוקת על חלוקתן בין הקואליציה והאופוזיציה. סוגיה זו הגיעה לבג"ץ בעקבות עתירה שהוגשה על ידי מספר ח"כים מהאופוזיציה, ובפועל אנחנו מחרימים מזה שבועות את פעילות הוועדות עד להסדרת המחלוקת. אני מניח שהישיבה האחת שבה השתתפתי היתה לפני זמן ניכר, כשהוזעקתי למלא מקום של אחד הח"כים שלא היו שרים, בתקופה שבה טרם החל המשבר. בכל מקרה, אינני חבר בוועדה כלשהי, ולכן אינני מוזמן לוועדה כלשהי, ולכן אינני משתתף בישיבות שלא ידוע לי על קיומן". עוד הוסיף הנגבי: "כיון שבג"ץ הורה לממשלה לגבש הצעה מאוזנת יותר, אני מניח ובעיקר מקווה שאזכה בקרוב להיות חבר בוועדות. כמובן שאינני ממתין לכך באפס מעשה, ואם תבדוק, תראה שהגשתי מספר שאילתות לשרי הממשלה, הגשתי הצעה לסדר היום שאף נדונה בכנסת במהלך הפגרה, ונשאתי דברים בסוגיות שהועמדו על סדר היום". ממפלגת הליכוד ושאר חברי הכנסת לא נמסרה תגובה. את הנוכחות בוועדות של הקואליציה קשה יותר לבחון ולהשוות מאחר שחצי ממנה התחלפה בכנסת במסגרת החוק הנורבגי. אבל כשמסתכלים באופן גס על ראש הרשימה רואים שמי שתופס אותה באופן מובהק הם חברי קואליציה: גלעד קריב מהעבודה, יו"ר ועדת החוקה; אלכס קושניר מישראל ביתנו, יו"ר ועדת הכספים; ניר אורבך מימינה, יו"ר ועדת הכנסת. ולדימיר בליאק מיש עתיד הוא אינו יו"ר ועדה ונמצא בחמישיה הפותחת. אוסאמה סעדי הוא הנציג היחידי של האופוזיציה בחמישיה זו. גם בהמשך הרשימה ניתן לראות שהיא נתפסת כמעט כולה על ידי חברי הקואליציה.  לפי איך שזה נראה עכשיו יש שורה של שרים לשעבר שמתקשים להסתגל לעבודת הכנסת, או שאולי היה זה מוסר העבודה שלהם גם כשכיהנו כשרים בממשלה ועכשיו הם רק מעתיקים אותו לכנסת. כשבדקנו את נתוני הנוכחות מצאנו שהם מגיעים לדיוני המליאה בשעות אחר הצהריים, אבל חלקם "חותכים" ללשכתם או למלון בשעות הערב המאוחרות וחוזרים בבוקר להצבעות במליאה. זה אולי נראה לוחמני אבל זו אחיזת עיניים שדומה יותר לשעת ת"ש ארוכה מאוד. מהצד השני יש ח"כים בודדים בליכוד שסוחבים על גבם את עבודת האופוזיציה. הם אלו שמאפשרים אותה.   סייעו בהכנת הכתבה: שלומי לרר מ-g8net ויובל מישורי. 