נתניהו אינו נושא באחריות למחדל שכל כולו באחריות הצבא, משום שהוא האחראי לניצחון • והוא אינו אחראי ל"הפסד" הנגזר מהצהרות הניצחון הלא ריאליות, משום שבכך אשמים שותפיו הקואליציוניים והתקשורת • ניתוח "העין השביעית"
שלושה חודשים אחרי מחדל ה-7 באוקטובר ותחילת המלחמה, עם שינוי תוואי הלחימה של צה"ל ברצועה, מכונת הרעל של ראש הממשלה בנימין נתניהו מעדכנת את דף המסרים. אובדן הסבלנות של הציבור ושל השותפים הקואליציוניים, ובעיקר המציאות המסתמנת של העדר "תמונת ניצחון" והתפוררות הבטחות הרהב עם תחילת הלחימה, מחייבת את נתניהו למצוא זווית תעמולה חדשה על מנת להמשיך לברוח מאחריות ולדחות את חורבנו הפוליטי. כרגיל, הספין מתרכז בעידוד מחלוקות פנימיות ומציאת שעירים לעזאזל בתוך החברה הישראלית. "מכונת הרעל" הוא הכינוי שניתן למערך התעמולה של נתניהו. התואר "מכונה" הוענק לו בשל האופן המתודי בו הוא פועל: כוורת מצומצמת של דוברים ותועמלנים, בהם יאיר נתניהו, יונתן אוריך וטופז לוק, מייצרת מסרים המוזרמים בקבוצות ווטסאפ וברשתות החברתיות באמצעות רשת תומכים מסורים ואנשי תקשורת ציניים, ומקבלים חיים משלהם במדיה החברתית; בכלי תקשורת המשרתים את נתניהו, שערוץ 14 הוא הבולט והפופולרי שבהם; ובמאחזים בתקשורת המרכזית התפוסים על-ידי אנשיו. ה"רעל" מתייחס לאופי של אותם מסרים: איתור שיטתי של נקודות המחלוקת והחולשה של החברה הישראלית, שיסוי של חלקים ממנה זה בזה והסתה מתמדת נגד יריבים פוליטיים, שומרי סף כמו התקשורת ומערכת המשפט ואכיפת החוק, השירות הציבורי ומערכת הביטחון. רעילותה של המכונה מתבטאת גם באופן בו היא מטשטשת ומסתירה את טביעות האצבע של המנווטים אותה, על-ידי ניצול של המבנה האורגני של הרשתות החברתיות והנכונות של אנשי תקשורת "ביביסטים" להפגין נאמנות כמעט בכל מחיר. מה-7 באוקטובר ואילך, גלגלי המכונה לא נחו לרגע. נתניהו לא פסק לרגע מניהול המערכה להבטחת עתידו הפוליטי ומההתמודדות עם אתגר הבריחה מאחריותו האישית והממלכתית למחדל הביטחוני חסר התקדים, לקונספציה הקטלנית שקדמה לו ולמחדל הממשלתי המתמשך שבא מיד לאחריו. תיאוריית "בוגדים מבפנים" שהחלה להיות מופצת כבר בשעות הראשונות של ה-7 באוקטובר היא הדוגמה הקיצונית לאסטרטגיה שנבחרה: קונספירציה שקרית לפיה ראשי מערכת הביטחון, אנשי המחאה נגד ההפיכה המשטרית ו"השמאל", ביחד או לחוד, שיתפו פעולה עם החמאס או אף יזמו ממש את המתקפה ב-7 באוקטובר. לא ידוע אם מופעיה הקיצוניים של הקונספירציה הגיעו ישירות מחדר המצב של מכונת הרעל, ואין ספק כי להתפשטותה קשורים גם גורמים שאינם קשורים ישירות או אפילו בעקיפין לנתניהו, אך את דף המסרים הנתניהואי התולה את האשמה כולה במערכת הביטחון ובתנועת המחאה, לא ניתן היה להחמיץ. לרגע אחד הוא גם נחשף בחתימתו של נתניהו עצמו, בציוץ המפורסם שצויץ ונמחק באישון ליל. בשבועות הראשונים לאחר הטבח, בחסות ההלם הכללי והמסורת הארוכה של חרם על התקשורת הישראלית, הצליח נתניהו להתחמק מלדון בשאלת האחריות. אולם עוד ועוד בכירים פסעו קדימה והודיעו על אחריותם למחדל, ונתניהו עצמו נאלץ לחדול ממסירת הצהרות לתקשורת ולהתחיל לקיים מסיבות עיתונאים - ששאלו אותו על אחריותו לקונספציה ולמחדלים. בסוף אוקטובר התגבש המסר והופץ במכונה, על ידי נאמניו של נתניהו וגם בקולו שלו: במקום להשיב לשאלת האחריות, הוא ניסח אותה מחדש. שאלת האחריות, אמר נתניהו והדהדה המכונה, היא האחריות על הניצחון, לא על המחדל. "הדבר היחיד שאני מתכוון לגרום לו להתפטר הוא החמאס", אמר במסיבת עיתונאים, "זו האחריות שלי, ולזה אני מוביל את המדינה שלי. זו האחריות שלי עכשיו". "עד לניצחון", הוסיף. בהמשך השתכלל המסר: נתניהו החל להטמיע בשיח מסרים על "הצלחה בלתי רגילה", "הצלחה פנומנלית", ו"הישג בלתי רגיל, באמת אדיר" במערכה הצבאית. במקביל, הקפיד להימנע מלהדגיש את המספר העצום של נרצחים וחטופים בטבח. אלא שהטקטיקה ששימשה לבריחה מנטילת אחריות למחדל בשבועות שמיד לאחריו, ממלכדת כעת את ראש הממשלה. עברו למעלה מ-90 ימי לחימה וחמאס טרם הושמד, החטופים עודם חטופים והצפון עדיין בוער. מאות אלפי אזרחים עדיין מפונים מבתיהם ובכל יום נהרגים חיילים וחיילות ברצועת עזה, בגדה ובצפון הארץ. נתניהו שוב מוצא את עצמו במצב ביש, הוא אינו יכול לספק את הסחורה: מטרות המלחמה המופרכות שהציג. נתניהו התייחס ליציאה לקמפיין המלחמתי כאל יציאה לקמפיין בחירות, ובמקום להגדיר בצורה מפוכחת את מטרות המלחמה, פיזר הבטחות ללא כיסוי. במציאות, התוכניות הצבאיות קבעו מראש משך זמן של שנה עד שנתיים למהלך המלחמתי, וחילקו אותה לשלבים - מפלישה קרקעית ומלחמה "עצימה" לצמצום הכוחות ומעבר לפשיטות ו"פעולות מיוחדות". אולם הצפי הריאלי לא תאם את צרכי התעמולה של נתניהו. ראשי הצבא ודובריו שיחקו לידיו כשהתמסרו גם הם לאיומים פומפוזיים והצהרות לוחמניות. כעת, כשהולך ומתברר כי ההצהרות על "השמדת חמאס" ו"ניצחון אדיר" היו חלולות, נותר הצורך למסר חדש. את עדכון הגרסה של המכונה ניתן לראות באופן שקוף כמעט, כרגיל, בערוץ 14. הוא מתמודד לא רק עם כניסתה של שלב המלחמה לשלב הדשדוש שהיה צפוי מראש, אלא גם עם השאיפה של חברי הכנסת מהמחנה הממלכתי להביא לידי מיצוי את השותפות הקואליציוניות שנרקמה בחופזה כדי להוביל את התמרון הקרקעי ברצועה. המסר מרובד: הוא נשען על השכבה הקודמת של האשמת הצבא וראשיו כאחראים הבלעדיים לקונספציה ולמחדל, ומוסיף עליה כעת את האשמה בכך שהמהלך הצבאי לא פרע את הבטחותיו של נתניהו להשמדת החמאס. נוסף לו ספין הגורר גם את השותפים הקואליציוניים, ראשי המחנה-הממלכתי, כאשמים ב"הפסקת הלחימה" שלא קרתה. על הדרך מושלכת לערימת האשמים גם התקשורת. המסר מהונדס כך שנתניהו ירוויח בכל מקרה: אם גנץ וסיעתו ישארו בממשלה, נתניהו ידחה עוד ועוד את "סוף המלחמה" והם ישאו יחד עם נתניהו באחריות לכך שלא הצליח לעמוד בהבטחותיו - בה בעת שהם ממשיכים לחפות עליו בעצם נוכחותם בממשלה מהגעה לשלב ועדת החקירה. אם יחליטו לעזוב, נתניהו יכריז כי הם אשמים ב"סוף המלחמה" בדרום ובהתחממות הצפויה בגזרה הצפונית. ולסיכום: נתניהו אינו נושא באחריות למחדל שכל כולו באחריות הצבא, משום שהוא האחראי לניצחון; והוא אינו אחראי ל"הפסד" הנגזר מהצהרות הניצחון הלא ריאליות, משום שבכך אשמים שותפיו הקואליציוניים והתקשורת. ובקיצור, גם אם הלחימה בשלב הדשדוש, מכונת הרעל ממשיכה לעבוד כרגיל. בימים האחרונים ניתן היה לצפות במסר המרובד מתנחשל באולפני ערוץ 14. אתמול (7.1), ניתן היה לצפות בהמשך הקמפיין נגד הצבא ומערכת הביטחון בפאנל "הפטריוטים", תוכנית הדגל של ערוץ 14, שעסק בהתקפות שרי הליכוד על הרמטכ"ל בישיבת הקבינט. "אולי אם יותר ישיבות קבינט היו מתנהלות כמו האחרונה, לא היינו בהלם ב-7 באוקטובר כי כל הזמן אמרו בקבינט שיש הרתעה", אמר יותם זמרי. "יש בעיה של אמון הציבור בדרג הבכיר של צה"ל בכל מה שהיה לפני ה-7 באוקטובר", הסבירה נווה דרומי. "יש לנו כמה וכמה ממשלות, יש את ממשלת המשפט, את ממשלת הצבא ויש את הממשלה הנבחרת, אבל מקובל על כולם שהיא רק מפריעה לשתי הממשלות האחרות לעבוד", הוסיפה עירית לינור. איתמר פליישמן ביקש להזכיר לרמטכ"ל שהוא "רמטכ"ל, מפקד הצבא. רק הצבא דרך אגב, אם הוא קצת מבולבל, הוא רק המפקד של הצבא, צריך להזכיר לו את זה לפעמים". והמנחה, ינון מגל, סיכם: "פתאום מתברר שהמציאות היא יותר מורכבת ממה שבהתחלה, אתה זוכר שזה קרה, ביבי, ביבי, הקונספציה של ביבי, ופתאום מתחילות להתקלף פה שכבות, ואתה רואה שזה ראש אמ"ן והרמטכ"ל וחליבה וטולדנו". קודם לכן, ביום חמישי האחרון (4.1), צץ המסר המעודכן בתוכניתו של יעקב ברדוגו. לצבא מתווספים "כוחות עלומים", קרי - גנץ, סער ואייזנקוט, שמונעים מנתניהו לנצח את חמאס. "הגיע הזמן להוריד את הכפפות ולומר את האמת, יש כאן כוחות רבים, רבים מדי, שעושים הכל כדי שישראל לא תנצח את המלחמה בעזה", קבעה פרופ לימור סמימיאן-דרש. ברדוגו, המחלק את זמנו בין דברור נתניהו באולפנים לבין ייעוץ לנתניהו בלשכות, שיחק אותה מופתע: "תחזרי בך או שתחזרי על דברייך ותסבירי אותם" סמימיאן-דרש הרימה ברצון את הכפפה: "תחילה אפשר למנות את אובדי הדרך למיניהם שמעדיפים את הדחת נתניהו מאשר את הכרעת החמאס. בנוסף לאובדי הדרך יש את אלה שעובדים אצל האמריקאים ומחפשים פתרונות מדיניים במקום להתמקד קודם כל בהכרעה צבאית ואחריהם ברשימה יש כל מיני סוכני דה-מורליזציה, גם מימין וגם משמאל, שמנסים לעשות איזשהו רווח פוליטי קטן ולא מבינים את גודל השעה". "צריך לגבות את ראש הממשלה שאומר פעם אחר פעם אני במלחמה הזו עד הסוף", היא מסכמת. "לנצח", מוסיף ברדוגו ויאיר נתניהו ממהר לשתף ברשתות: "דברים חשובים של פרופסור לימור סמימיאן". לא מדובר בהבלחות מקריות או רעיונות מקוריים, הנולדים במוחם הקודחים של כוכבי הפאנלים, אלא במסר מהונדס החוזר יום אחר יום. כך למשל, שלשום (6.1) נפרש דף המסרים במלואו ב"הפטריוטים": הפאנליסט זמרי מתייחס למסר טרי של נתניהו לפיו "צריך לשים הכל בצד ולהמשיך בכוחות משותפים עד להשגת הניצחון המוחלט. אסור לעצור". "עכשיו נתניהו אומר אסור לעצור", מנתח זמרי, "עכשיו כשראש ממשלה אומר, שהוא זה שהאחריות בידו, שאסור לעצור, אני קצת מודאג". איש "הפטריוטים" מודאג מתניהו? כמובן שלא. "לא ממנו אגב", ממשיך זמרי, "אלא מכל מיני רחשים ומכל מיני מפלגות אחרות שאולי ינסו לגזור איזשהו קופון פוליטי שמשתקף בכל מיני סקרים להגיד לפני הזמן- חברה, נראה לי סיימנו, יוצאים החוצה ודוחפים את כל נושא הבחירות, בחירות, בחירות". אחד האורחים בפאנל, כדורגלן העבר דודו אוואט, מוסיף לקלחת, לצד יריביו הפוליטיים של נתניהו, שעיר לעזאזל ותיק נוסף, התקשורת: "מהבוקר ועד הערב זה מה שהיה באולפני הטלוויזיה, בחירות, בחירות, בחירות". וכרגיל, מגל מחבר את הנקודות: "לדעתי נתניהו יודע טוב מאוד מה גנץ רוצה, וגנץ יודע מה הוא רוצה כי הוא שומע את אברמוביץ באולפנים אומר לו לצאת וכל החבורה הזאת, חסרי האחריות…",."אל תתפתו מהסקרים לעצור את המלחמה מוקדם מדי", מפציר זמרי בגנץ וחבריו לסיעה, ומגל משיב: "אבל זה לא מעניין אותם, כשמדברים על היום שאחרי אז אנחנו מדברים על היום שאחרי חמאס, הם מדברים על היום שאחרי נתניהו, זה מה שמעניין אותם! באמצע מלחמה! אני רואה במה הם כל היום מתעסקים, מצייצים ואומרים". נדב איל הוא איש מופקר pic.twitter.com/fYD3CU4kOR — ינון מגל (@YinonMagal) January 8, 2024  ולמקרה שעד כה לא היה ברור מהו המסר החדש בדף המסרים המעודכן, אלדד יניב, המתפכח הסדרתי, מבהיר שאנשי המחנה-הממלכתי מסוכנים לביטחון המדינה: "גנץ, טרופר ואייזנקוט חתומים גם הם על מטרות המלחמה האלו, ואם אחד מהשלושה האלה יעז לפרק ממשלה אחרי כך כל הרבה חיילים שנפלו, אחרי כל כך הרבה חטופים שעוד נמצאים שם, ולצאת למהלך מטורלל שזה מה שסינוואר חולם עליו, כי הוא יצא מהמנהרה ויכריז על ניצחון, ללכת על איזה קשקוש עכשיו של בחירות, כשאנחנו נלחמים על חיינו, יהיה לזה מחיר כבד מאוד, אני חושב שהוא יחטוף חזק מאוד ובעיקר כל מי שעושה את זה, המעשה הזה פוגע במדינת ישראל, אין לזה שום פרשנות אחרת". את התמונה השלים רגע פואטי. אחרי ששלוחי מכונת הרעל של נתניהו סיימו לנצל באופן ציני את המצב הביטחוני ולהאשים את כל מי שאינו נתניהו בפגיעה בביטחון המדינה וסיכון חיי אזרחי ישראל - מראש אמ"ן והרמטכ"ל, דרך אמנון אברמוביץ וגיא פלג ועד בני גנץ וגדי אייזנקוט - התפנה הפאנל המכובד לדון באמירתו של נדב אייל בחדשות 12, לפיה אין ספק לאיש שנתניהו עתיד להשתמש במהלכים צבאיים לרווח פוליטי. "זוהמה", אמר אלדד יניב, "שקר", "אין דבר שהוא יותר מכונת רעל מהדבר הזה, זאת מכונת הרעל".