טייקונים, סרבני חיסונים, רבני ערים ושורפי פסולת חקלאית: יש שורה של אנשים וגופים שיש להם אינטרס שלא תהיה ממשלה - אף פעם. סרקנו תזכירי חוק תקועים, תקנות שנשארו על המדף וחפרנו בעוד כמה מקומות כדי לגלות: מי מרוויח מחוסר התפקוד? רשימה חלקית בהחלט
למה? כי כל עוד לא מורכבת קואליציה, הוועדה שאמורה לדון בבקשות חסינות בעצם לא קיימת, וכשבקשת חסינות עומדת בעינה – לא ניתן להעמידם למשפט. לכן, יש לשניים – שהגישו בקשת חסינות – אינטרס שהכנסת לא תתפקד. אין כנסת = אין משפט ואין מאסר באופק.  למה? החוק לאיסור צריכת זנות דווקא עבר וייכנס לתוקף ביולי 2020, אלא שכדי לאכוף אותו צריך לאשר תקנות בממשלה ובכנסת ולהקצות תקציב לנושא. בשביל זה צריך קואליציה וממשלה מתפקדת. אין כנסת = סרסורים ולקוחות זנות ממשיכים בשלהם ללא הפרעה. למה? כיום יש פטור מפיקדון על בקבוקי משקה של 1.5 ליטר. בג"צ  חייב את השר להגנת הסביבה זאב אלקין לנמק עד יוני 2020 מדוע אינו פונה לוועדת הכלכלה שאמורה להכריע בנושא. למה? ישראל חתומה על האמנה להגנת המגוון הביולוגי, באמצעות איסור על העברה בין-לאומית למטרות מסחריות במינים המצויים בסכנת הכחדה. באוגוסט 2019 התקיימה הוועידה הבינלאומית בנושא בה התקבלו החלטות לגבי שינויים ברשימות המינים המוגנים במסגרת האמנה. בין החיות שנכנסו לרשימה – מיני גירפות, שלל יונקים כמו לוטרה אסיאתית, עופות כמו פסיון, וזוחלים כמו צב יבשה הודי. אלא שכדי לעדכן את האמנה שתגן על החיות והצמחים, יש צורך דחוף לאשר חוק עם פרטי האמנה. אין כנסת = החוק תקוע, וסוחרים חסרי מוסר ממשיכים לסחור בחיות והמינים המוגנים. למה? שוב ושוב ממונים שרים כדי לייצר עבור רה"מ שקט תעשייתי. עמית סגל חשף נתון מדהים: "יותר ממחצית משרי הממשלה הנוכחית זכו בתפקידם במהלך 2019". כל זאת מבלי שמינויים אושר בכלל בכנסת (כי אין לממשלה רוב) והם כלל לא נהנים מאמון הציבור. מי הם? שר הביטחון נפתלי בנט, שר המשפטים אמיר אוחנה, שרת הבינוי יפעת שאשא ביטון, שר חוץ ישראל כץ ורבים אחרים. לא רק זאת – משום שיש פגרה, והוועדות הפרלמנטאריות פוזרו, אין עליהם כמעט פיקוח. ואם זה לא מספיק, חברי הכנסת בתקופה כזו בקושי מגישים שאילתות, והמליאה כמעט ולא מתכנסת. אין כנסת = שרים מתמנים לא לפי אמון הציבור, אלא לפי האמון של נתניהו בהם – והם לא נותנים דין וחשבון כמעט לאיש. שלא לדבר על חברי הכנסת עצמם – שנהנים מלו"ז מרווח מאין כמותו אך שכר ותנאים מלאים. למה? הכנסת כבר אישרה בשלב ראשון חוק לטיפול בסרבני חיסונים בתמיכה מקיפה של 115 ח"כים. החוק קבע, למשל, שמשרד הבריאות ינהל מעקב אחרי ילדים שלא חוסנו, ויאפשר הרחקת ילדים לא מחוסנים ממוסדות חינוך בעת חשש להתפרצות מחלה.  אין כנסת = החוק תקוע ובריאות הציבור מופקרת. למה? השר לביטחון פנים, גלעד ארדן, הגיש תקנות שיאפשרו דיווח למשטרה באשר למי מחזיק ברכוש של ארגון טרור מוכרז, ויקדמו פעילות משטרתית להשגת והחרמת רכוש טרור – ובכך לצמצמו. אין כנסת = התקנות תקועות.  למה? שלל ארגונים מוסדרים בחוק ארעי מימי הטורקים, הפועלים ללא שקיפות ועם מתן דיווח חלקי. במהלך 2019 משרד המשפטים סוף סוף  פרסם תזכיר חוק בנושא שאמור לכפות עליהם שקיפות.אין כנסת = החוק תקוע. האגודות ממשיכות לפעול ולנהל תקציבים אדירים בסתר כאילו הם במאה ה-19. למה? המשרד להגנת הסביבה מנסה לקדם תקנות למניעת זיהום אוויר חזק או בלתי סביר משריפת פסולת חקלאית. אין כנסת = החוק שמגדיר זיהום אוויר חמור, וכולל שורת צעדים למניעתו – מחכה לימים בהם המליאה תחזור להתכנס. למה? שר האוצר מצא כי יש לחזק את החוק לצמצום הריכוזיות במשק. חוק שיזם ביקש להגדיר את אותם אנשים שמשווקים ניירות ערך – כגופים פיננסיים. החוק יחייב טייקונים להיפרד מהם, ויבצר את ההפרדה בין בעלות על גופים פיננסיים משמעותיים לבעלות על תאגידים ריאליים משמעותיים, ובכך יגביר התחרות במשק. אין כנסת = החוק תקוע. טייקונים ימשיכו להחזיק בעלויות צולבות, התחרות נפגעת וכולנו משלמים יותר. למה? כי שר התחבורה בצלאל סמוטריץ כבר הביע נכונות לאפשר למתחרה הגדולה של המוניות – אובר – לפעול בארץ. אך כל עוד אין קואליציה, אי אפשר לקדם מהלך שכזה. אין כנסת = נמשיך לשלם סכומי כסף מופרזים למוניות, שמתגלגלים לרוב לבעלי המספרים, ולא לנהגים.  למה? חברת אל על מספקת שירותי אבטחה לכלל החברות הישראליות, ובעבר חשפנו כיצד היא מקבלת סכומי עתק מהמדינה. ההסכם עם החברה פג בסוף שנת 2019, ובמשרד האוצר מעוניינים להפחית את הסכום. הבעיה היא שטרם קמה ממשלה שתוכל להאריך אותו ולחתום, אם בכלל, על הסכם חדש. בינתיים, ממשלת המעבר נדרשה להעריך באופן זמני את ההסכם הקיים, עד שתוקם ממשלה קבועה. המשמעות למשלם המיסים: כ-250 מיליון שקל לרבעון. אין ממשלה קבועה = המשך  קיומו של הסכם בזבזני עם חברת אל על מהכיס של כולנו.  למה? לאחרונה פרסם משרד הבריאות טיוטת תקנות חדשה לרפורמת התמרוקים, שמטרתה להקל את הרגולציה על היבואנים הלא-רשמיים ("מקבילים") ולהגביר את התחרות בשוק. כשהרפורמה תיכנס לתוקף, הנפגעים המרכזיים ממנה יהיו היבואנים הרשמיים של מוצרי הקוסמטיקה והטואלטיקה, שייאלצו להתמודד לראשונה עם תחרות סביב מוצרים כמו משחת שיניים קולגייט, וכך להוריד מחירים.  כל עוד אין כנסת מתפקדת = ועדות לא מתכנסות, וכך גם הוועדה שתפקידה לדון ברפורמה. היבואנים הגדולים ממשיכים להרוויח ואנחנו ממשיכים לשלם מחירים מופרזים. למה? משרד האנרגיה גיבש תקנות להיערכות לשעת חירום, שיחייבו את ספקי הגז הטבעי והמשווקים להגיש דיווח חצי שנתי על כמויות הגז הטבעי שנמכרו או שווקו, ועל הכנסותיהם ממכירות או משיווק הגז. חוק נוסף ביקש לעדכן את בדיקות הבטיחות במתקן גז טבעי לצריכה. החוקים – תקועים. אין כנסת = חברות הגז הטבעי נהנות, והביטחון והכיס של כולנו נפגעים. למה? המשרד לשירותי דת מעוניין לאפשר לרב עיר שמועד פרישתו חל בתקופה שמיום פיזור כנסת ועד כינון ממשלה חדשה, להמשיך לכהן לחצי שנה נוספת – לאחר כינונה של ממשלה חדשה. זה צופר רציני. לפי דוח מבקר המדינה, רבני עיר רבים נעדרים וטסים לחו"ל לתקופות ארוכות מבלי לדווח וללא שום סנקציה. אם התזכיר הזה כן יעבור = גם הרבנים הוותיקים יוכלו להמשיך לטייל בעולם בשעה שכהונתם מוארכת, והשכר Hמשיך לזרום.  