הצעת חוק חדשה מבקשת לחסל מצב אבסורדי שבו חושפי שחיתויות אינם יכולים להגיש תביעה כיוון שנציבות שירות המדינה מתעכבת בבדיקת עניינם. אלא שכעת נודע ל"שקוף" כי הנציבות מנסה "לרכך" את החוק
הבוקר (שני) צפוי להתקיים דיון נוסף והצבעה לקריאה ראשונה על הצעת חוק להרחבת ההגנה על חושפי שחיתות – ל"שקוף" נודע שבנציבות שירות המדינה מנסים לרכך את ההצעה. ההצעה מבקשת להאריך את התקופה בה חושפי שחיתויות יכולים להגיש תביעה לבין הדין לעבודה – משנה אחת לשבע שנים. אך בנציבות מתכוונים להתעקש על קיצוץ תקופת ההארכה משבע שנים לשלוש . יו"ר הוועדה אפרת רייטן (העבודה) אמרה ל"שקוף" שאכן יש ניסיון להגיע להסכמה עם המציעה, ח"כ נירה שפק (יש עתיד) לקיצור התקופה.  שפק מסרה לשקוף כי אף אחד לא הגיע איתה לשום סיכום. מנציבות שירות המדינה נמסר כי עמדתם היא לא לשנות דבר בחוק הקיים. נציין שחשש שנשמע בדיון הקודם הוא ממשך הזמן שבו אדם יכול לטעון שהתעמרו בו בגלל שהוא חושף שחיתות והקושי של המעסיק להוכיח שלא כך היה. חושפי שחיתות במגזר הציבורי, שפועלים נגד דמויות בכירות בתוך הארגון, מעמידים עצמם בסיכון ממשי. אם המעסיקים מתנכלים להם, עומדים לרשותם כיום שני ערוצים מרכזיים לפנות אליהם: נציב פניות הציבור במשרד מבקר המדינה, שיכול לספק להם צו הגנה, ובית הדין לעבודה. אחד התנאים הוא שאסור לחושף או החושפת לפנות לשני הערוצים במקביל.  בית הדין לעבודה מאפשר חלון זמן של שנה בלבד להגשת תביעה – אך הזמן שלוקח לנציב להשיב על הבקשה לצו הגנה לפעמים ארוך יותר. כך נוצר מצב אבסורד שבו חושפי השחיתויות מאבדים את הזכות לתבוע בגלל שהמתינו לנציב. את האבסרוד הזה מנסה לתקן הצעת החוק של ח"כ נירה שפק (יש עתיד) שמבקשת להאריך את התקופה בה מתאפשר לחושף או חושפת שחיתות להגיש תביעה לבית הדין לעבודה – משנה אחת לשבע שנים. בנוסף, הצעת החוק מבקשת לעצור את תקופת ההתיישנות בזמן בדיקת הנציב במשרד מבקר המדינה. כעת נודע ל"שקוף" כי הנציבות תדרוש לבטל כליל את עצירת תקופת ההתיישנות.  גם בדיון הקודם שנערך בתחילת החודש הביעו בנציבות שירות המדינה סימנים לחוסר שביעות הרצון מהחוק למרות שלא הראו התנגדות. היועץ המשפטי של נציבות שירות המדינה עו"ד רון דול טען כי "הסיבות הגורמות לחושפי שחיתות להימנע מכך (פנייה למבקר או לבית הדין לעבודה) הן רבות – והזמן הקצר כיום – איננו אחד מהם". ההארכה, לדבריו, לא תוביל לאכיפה טובה יותר. קיצור התקופה לשלוש שנים נראית על פניו במידה מסוימת סבירה. אבל שילוב של ביטול הקפאת ההתיישנות יחד עם קיצור התקופה פוגעת משמעותית בהצעת החוק. ותיקונים נוספים שעשויים להיכנס לפני הקריאה השניה והשלישית עשויים לעקר את ההצעה כליל.. 