בית-משפט השלום דחה תביעת דיבה נגד ynet בשל פרסום בפורום באתר: פיקוח על תוכן התגובות לפני פרסומן – בלתי אפשרי
השופט דאוד מאזן מבית-משפט השלום בקריות דחה בשבוע שעבר את תביעת לשון הרע שהגיש המטפל האלטרנטיבי רמי מור נגד חברת ידיעות-אינטרנט בגין הודעות שפורסמו בפורום הרפואה של ynet. מור, שדרישתו לחשוף זהותם של טוקבקיסטים אנונימיים הגיעה בעבר עד לבית-המשפט העליון, דרש במקרה זה פיצוי בסך 100 אלף שקל ממפעילי הפורום, וזאת בשל הערות פוגעניות שנכללו בו, כגון "הכל רק כסף רמי מור" ו"רמאות לשמה רמי מור". מור, שייצג את עצמו, ואתר ynet, שיוצג על-ידי עו"ד ליאת ברגמן ועו"ד טל ליבליך, לא חלקו על השאלה אם הערות אלו ואחרות שנכללו בכתב התביעה הן בבחינת לשון הרע. השאלה שהונחה לפתחו של בית-המשפט נגעה לאחריות של מפעילי הפורום על ההודעות שמפורסמות בו. השופט מאזן קבע כי במקרה זה אין להתייחס לחברת ידיעות-אינטרנט, מפעילת האתר, כ"אמצעי תקשורת" אשר לו, לפי חוק איסור לשון הרע, אחריות על הפרסומים שבו. "אין זה ראוי לאכוף תכנים חדשים על ההגדרות העתיקות שבחוק רק כדי להתאים עצמנו לזמנים חדשים בלי לשים לב לרוח החוק ולתכליתו", כתב השופט בפסק דינו. "פקודת העיתונות, כמו גם החקיקה המסדירה את שידורי הטלוויזיה והרדיו, אינה מתאימה לחול על רשת האינטרנט הן מבחינת הלשון והן מבחינת התכלית. מטרת חוקים אלה היא להסדיר את אמצעי התקשורת האלה וליצור רגולציה ופיקוח ממשלתי על כלי תקשורת המוניים". להורדת הקובץ (PDF, 1.1MB) השופט מאזן דחה גם את הטענה כי רשלנות באתר ynet הביאה לפגיעה במור. "הטלת אחריות על הספק כדי שיבנה מנגנונים לפקח על תוכן התגובות היא למעשה בלתי אפשרית. מדובר במאות אלפי משתמשים ואלפי מגיבים, והדבר אינו מעשי ועלויות פיקוח מעין זה הן עלויות גבוהות מאוד ואין זה ראוי לגלגל זאת על הציבור בכללותו, שכן הדבר יגרום לייקור העלויות", כתב בפסק הדין. "ספק השירות [...] אין לו ידיעה על התוכן, ואם תוטל עליו החובה לבדוק ולאשר את התוכן לפני פרסומו, הדבר, כאמור, יביא לייקור השירות, פגיעה בחופש הביטוי, שהוא ערך מרכזי וחשוב במדינה דמוקרטית וראוי להגנה". בהמשך פסק הדין דן השופט מאזן בנוהל המתאים להסרת פרסומים שהם בבחינת לשון הרע בעקבות בקשה של הצד הנפגע. בסופו של דיון הגיע השופט למסקנה כי מפעילת אתר ynet הסירה את ההודעות בזמן סביר, ועל כן היא פטורה מאחריות. השופט דחה את התביעה וחייב את התובע בהוצאות של 2,000 שקל בלבד. 4815-02-09