עיתונאי חדשות 12 ו-13 איבדו את הלשון כשנרתמו לעזור לליכוד לנקות את כתם הרב מאזוז • ומצאו אותה כדי ללעוג לבן-גביר כשהיה נדמה שיפר את הבטחתו להבעיר את המזרח התיכון
"צירופי מקרים הם הדרך של אלוהים להישאר אנונומי", אמר אלברט איינשטיין (או כך לפחות מיוחס לו, לא נכחתי), ואכן, אין ספק שנדרשה ישות בסדר הגודל הזה פחות או יותר כדי לייצר את אותה מקריות קוסמית שקרנה אתמול ממהדורות חדשות 12 ו-13. איזה הסבר אחר יכול להינתן לעובדה שבשתי המהדורות המובילות נמצא מקום לסקופ שיתקן את ההילה ההומופובית מעל ראשי מפלגת השלטון? יממה אחת בלבד חלפה מאז שהתבשרנו שהרב מאזוז (הקסם שכינה את יו"ר הכנסת החדש אמיר אוחנה "נגוע במחלה") הוא למעשה מוקד עלייה לרגל לחברי הכנסת של הליכוד המבקשים את ברכתו (מדליית צדיק בסדום לעמרי מניב על הדיווח הזה). והנה - "הדלפה" (המרכאות לא במקור) מישיבת סיעה, שבה מגלים אותם חברי כנסת שהם בעצם נאורי הנאורים. כן כן, מבעד לבריתות הלהט"בופוביות שכרתו ולרבנים שהם סמוכים על שולחנותיהם, חברי הכנסת של הליכוד למעשה מזדעקים (טוב אולי לא צריך להרחיק לכת), מתנערים (אולי גם זה מרחיק לכת), ומכל מקום בהחלט לא מתלהבים (בהחלט לא, שלושה-ארבעה מהם בכל אופן, אלה הנזכרים) מהדיבורים האלה על החבר שלהם שנברא בצלם אלוהים. אותה הדלפה מקרית חושפת בפנינו גם את ישו הצלוב, בגלגולו הטרי כח"כ אמיר אוחנה, שבקול עדין מבקש מחבריו שלא לריב למענו, בטח לא עם רבנים. מה הפלא שהשר החדש לביטחון לאומי הדגיש לגבי אוחנה רק ערב קודם לכן שמדובר במי שאוהב את עם ישראל. הבהרה חשובה, כי כידוע גברים שנמשכים לגברים ידועים כמי שככלל אינם אוהבים את ישראל. אבל בנוהל ממהרים כתבי ישראל להפיץ את אותן הדלפות יזומות, בלי לתהות מה הן משרתות (ובעיקר את מי), בלי לאתגר את הדוברים (שאלה רנדומלית כמו: "האם תמשיכו לחוג סביב הרבנים (שמספרם גדל בינתיים)" הייתה יכולה לסייע) ועם קבלה דוממת של המציאות. קבלה דוממת של המציאות היתה גם ההישג העיתונאי של כתב ערוץ 13 ישי פורת רק ערב אחד קודם לכן, כשנפלה בחלקו הזכות להתלוות לשר החדש לביטחון לאומי ביום הטקסים המשמים. כשהוזכרו דברי הרב מאזוז, מתומכיו של בן-גביר, על להט"בים, הסתבר שפורת ירד לשטח רק כדי שיוכל לשתוק לנוכח תגובתו המתחמקת. בן-גביר הסביר בחיוך שלפחות בכל הנוגע לאוחנה, הוא "משוחד" (אוהב את עם ישראל, כזכור). יש - הנה הסקופ - הומואים טובים. איזה יופי ששלחתם לרגע הזה עיתונאי ולא עציץ. בחירה כלכלית מצוינת של המהדורה, שכן עציץ לא יכול להתנייד עצמונית. קבלת הכרזות מיניסטריאליות כמובנות מאליהן עברה כחוט השני גם בדיווחים הבאים. שרת התחבורה הנכנסת רגב מודיעה שבכוונתה לעצור את הרכבת בגוש דן ואיש לא אומר לה שהרכבת (ליטרלי) יצאה מהתחנה; שר התקשורת הנכנס קרעי מספר שמה שמניע אותו הוא גיוון והכלה בשוק התקשורת, והצופים לא זוכים להדהוד המינימלי של הצהרות הפעולה המפורשות שלו, ההפוכות לגמרי; שר הכלכלה הנכנס ניר ברקת תומך דה-פקטו בדילול הדרג המקצועי לטובת הגדלה של "משרות אמון" ואין מי שיזעק; שר האוצר הנכנס בצלאל סמוטריץ מסביר שחוק ההפליה החדש לא יפגע באף אחד אלא ייטיב עם כולם ובמערכת אין עיתונאי שחושב לאתגר את האוקסימורון. את העמידה על הרגליים שנעדרת לאורך כל הדרך שומרים במהדורות רק כדי לדחוף פירומנים למדורה. ובישראלית: ללעוג לבן-גביר שהוא לא גבר משום שהסתמן שלא יעמוד בהבטחתו לעלות להר הבית ולהבעיר את המזרח התיכון. העובדה שהם גרים בלב המדורה העתידית כנראה לא מטרידה במיוחד את עיתונאינו. במקוריות שיא אימצו המהדורות של 12 ו-13 את המונח שטבע בבוקר יום אתמול ח"כ זאב אלקין, וחזרו פעם אחר פעם, תחת כותרות בולטות, על כך ש"בן גביר התקפל" כשהחליט לדחות קצת את הדחף הלאו-בר-כיבוש לעלות על הר-הבית. הסוף ידוע: ההשפלה עלתה לבן-גביר לראש והוא פתח את הבוקר בעלייה לראש ההר. באמת הפתעה גדולה, שהאדם שצמח (ותודה לעורכי החדשות שלנו) על כנפי תדמית הגבר-גבר-שיש-לו-מילה, הבין את המסר (שוב תודה לעורכי החדשות שלנו) ובמקום לרדת מהעץ מיהר לעלות על ההר. חבל שבמקלט אין קליטה, אין כמו גבריות רעילה כמפלט מהטילים. המילה "התקפלות" חזרה על עצמה לעייפה במהדורות, מה שהזכיר לי את מילת השנה של 2022 על-פי מילון אוקספורד: "התגבלנות" (Goblin Mode): "התנהגות נהנתנית ולא מתנצלת, עצלנית, מבולגנת או תאבת בצע. לרוב כזו שמבטאת תחושת מיאוס מהציפיות והנורמות החברתיות". או בקיצור: צפייה במהדורה חדשות בישראל 2023.