על דבר אחד מסכימים הח"כים מכל הקשת הפוליטית: לא צריך לגעת במנגנון השכר שלהם. גם ועדה ציבורית שהוקמה לא הצליחה לבלום את הזינוק הפרוע של שכרם, והח"כים עדיין קובעים אותו בעצמם. כמה לדעתכם הח"כים צריכים להרוויח?
    אחד המאבקים הסמליים ביותר נסוב סביב השכר המנותק של חברי הכנסת. אלא שהשיח מתרכז היום – בטעות – בניסיון לגרום לחברי הכנסת לוותר על תוספות שכר או להפחית משכרם. אך הבעיה היא במקום אחר לגמרי: בעובדה שאלו חברי הכנסת שקובעים לעצמם את שכרם. אז מה עושים? במקום פלסתר יחסי ציבור בדמות "ויתור על תוספת שכר", חייבים לטפל במנגנון עצמו: להפריד את החתולים מהשמנת ולסתום את הפרצות בהן מתחבאת עוד שמנת. יש למנות ועדה עצמאית שתוכל להעניק להם הטבות ראויות שהיום הם חוששים לבקש בעצמם – כמו תקצוב מחקרים מקצועיים, או הגדלת מספר חברי הכנסת. 120 האנשים שיושבים בכנסת קובעים כיצד נראית המציאות שלנו. ואילו תפקידנו, המעסיקים שלהם, לקבוע עבורם את מערכת התגמולים. ועדה ציבורית – מנותקת מאינטרסים – תוכל לא רק לייצר פתרון טוב, אלא גם להחזיר לכנסת ולחבריה ולו מעט מכבודם האבוד, ולנו – אולי קצת לשחזר את האמון במנהיגים שלנו.  לסרטון באתר youtube לכתבה של תומר אביטל בTheMarker צפו: ככה מתנהלת המדינה – לכל הסרטונים      אחד המאבקים הסמליים ביותר נסוב סביב השכר המנותק של חברי הכנסת. אלא שהשיח מתרכז היום – בטעות – בניסיון לגרום לחברי הכנסת לוותר על תוספות שכר או להפחית משכרם. אך הבעיה היא במקום אחר לגמרי: בעובדה שאלו חברי הכנסת שקובעים לעצמם את שכרם. אז מה עושים? במקום פלסתר יחסי ציבור בדמות "ויתור על תוספת שכר", חייבים לטפל במנגנון עצמו: להפריד את החתולים מהשמנת ולסתום את הפרצות בהן מתחבאת עוד שמנת. יש למנות ועדה עצמאית שתוכל להעניק להם הטבות ראויות שהיום הם חוששים לבקש בעצמם – כמו תקצוב מחקרים מקצועיים, או הגדלת מספר חברי הכנסת. 120 האנשים שיושבים בכנסת קובעים כיצד נראית המציאות שלנו. ואילו תפקידנו, המעסיקים שלהם, לקבוע עבורם את מערכת התגמולים. ועדה ציבורית – מנותקת מאינטרסים – תוכל לא רק לייצר פתרון טוב, אלא גם להחזיר לכנסת ולחבריה ולו מעט מכבודם האבוד, ולנו – אולי קצת לשחזר את האמון במנהיגים שלנו.  לסרטון באתר youtube לכתבה של תומר אביטל בTheMarker צפו: ככה מתנהלת המדינה – לכל הסרטונים   אחד המאבקים הסמליים ביותר נסוב סביב השכר המנותק של חברי הכנסת. אלא שהשיח מתרכז היום – בטעות – בניסיון לגרום לחברי הכנסת לוותר על תוספות שכר או להפחית משכרם. אך הבעיה היא במקום אחר לגמרי: בעובדה שאלו חברי הכנסת שקובעים לעצמם את שכרם. אז מה עושים? במקום פלסתר יחסי ציבור בדמות "ויתור על תוספת שכר", חייבים לטפל במנגנון עצמו: להפריד את החתולים מהשמנת ולסתום את הפרצות בהן מתחבאת עוד שמנת. יש למנות ועדה עצמאית שתוכל להעניק להם הטבות ראויות שהיום הם חוששים לבקש בעצמם – כמו תקצוב מחקרים מקצועיים, או הגדלת מספר חברי הכנסת. 120 האנשים שיושבים בכנסת קובעים כיצד נראית המציאות שלנו. ואילו תפקידנו, המעסיקים שלהם, לקבוע עבורם את מערכת התגמולים. ועדה ציבורית – מנותקת מאינטרסים – תוכל לא רק לייצר פתרון טוב, אלא גם להחזיר לכנסת ולחבריה ולו מעט מכבודם האבוד, ולנו – אולי קצת לשחזר את האמון במנהיגים שלנו. 