ב"ידיעות אחרונות" לא מרוצים מהבעלים החדש של הפועל תל-אביב. ולהפך | המלצה לסרט | הקיטורים של דינר | והניסיון של קליגר
הגזרה בין "ידיעות אחרונות" להפועל תל-אביב רותחת כמו הטמפרטורה בחוץ. ביום ראשון (24.7.11) נרשם שלב נוסף במלחמה בין הצדדים: "מסביב לטביב" היתה כתבת השער של מדור הספורט, שסיפרה על בעלי התפקידים המקיפים את הבעלים החדש. הכתבה מאת נדב צנציפר היתה עניינית, התיאור של הדובר קובי ברדה לא ממש: "ברדה הספיק להתעמת עם דרור קשטן במחנה האימון, וגם השחקנים התלוננו על זליגת תכנים מצדו לתקשורת. מבחינת האוהדים הוא מזוהה כאחד האנשים שדיבררו את הריסת המקדש שלהם, אולם אוסישקין" (ברדה היה סגן דובר עיריית תל-אביב). צנציפר, שבתקופת הבעלים הקודמים, מוני הראל, קיבל את כל המידע על מגש של כסף, נאלץ בחודשיים האחרונים להתמודד עם מציאות חדשה. ולא שהוא נראה סובל במיוחד. בחודשיים האחרונים פירסם צנציפר עשרות אייטמים על התנהלות בעייתית עד בלתי חוקית לכאורה של הנהלת הפועל תל-אביב בראשות אלי טביב. שיאם של הפרסומים היה תחת הכותרת "הקומבינה" – על עסקה מפוקפקת שרקח טביב להעברת השחקנים ורמוט ושכטר לקייזרסלאוטרן הגרמנית. באופן מפתיע, או אולי דווקא מחושב ומתוכנן, "ידיעות אחרונות" היה מדור הספורט היחיד שלא זכה לפני שבועיים לקבל מידע על החתמת שוער חדש לקבוצה. התגובה של "ידיעות" באה כבר למחרת בהבלטת הליך העברה בעייתי של החלוץ עומר דמארי, ונמשכה בכתבה על אנשי טביב, שם זכה, כאמור, דובר המועדון ל"מי שבירך" מיוחד.  בשיחה עם "העין השביעית" אומר הדובר ברדה, בעל ותק של עשר שנים בזירה המוניציפלית, כי הוא רגיל להתנהלות שבה עיתונאי מתייצב כאופוזיציה כדי לא להיות שופר של השלטון, אלא שלדבריו, המקרה של "ידיעות" וצנציפר חריג. "ההתנהלות של נדב היתה מכוונת בעד הבעלים הקודמים, מוני הראל, וזו זכותו המלאה. אין לי בעיה עם ביקורת, ויש הרבה ביקורת על טביב, אבל אף כלי תקשורת לא דיווח בצורה כל-כך מוטה לצד אחד כמו שעושה ידיעות. הוא הפגין נאמנות להראל עד הרגע האחרון שבו בית-המשפט פסק שהקבוצה שייכת לטביב. חשבתי שמכאן הכל יסתדר, שהוא יבין שיש בעל בית חדש ויפסיק לצאת נגדו, אבל כל יום אתה פותח עיתון ורואה סיפור חדש נגד טביב". דובר הפועל תל-אביב מכחיש כי היתה יד מכוונת שהחביאה מצנציפר את הידיעה על החתמת השוער. "הפעילות שלנו בקבוצה היא לילית", הוא טוען, "העברתי את הידיעה לכולם אחרי חצות, ואני לא אחראי לזמני הסגירה של ידיעות". צנציפר סירב להגיב לפניית "העין השביעית". איך, אם כן, יסתיים הסכסוך הזה, שממנו נפגעים הפועל תל-אביב, "ידיעות אחרונות" ובמיוחד הקוראים, שמקבלים דיווחים המבוססים על תככים ואמוציות בין הצדדים? ברדה אומר שהוא מקווה שצנציפר ישנה כיוון ויעשה את עבודתו כריפורטר, ולא כעיתונאי אקטיביסט המונע על-ידי רצון לנקום, לדבריו. בכל מקרה, יש לקוות שנימנע גם מסיום אחר, שבו העיתונאי מפנים שיש "הנהלה חדשה" ונכנע לתכתיביה. הלוואי שבערוץ הספורט ירבו סרטים מהסוג של "שירת הברבור", שביים עמר בנוביץ על עונת הפרישה של הבלם אריק בנאדו. בנוביץ והמצלמה שלו זכו להיכנס לחדר ההלבשה של מכבי חיפה וללכוד כמה מרגעיו המרגשים של הגיבור. מאחר שצילום הסרט החל בשלב מתקדם של העונה, הוחמצו רגעים דרמטיים מתחילתה: האוהדים מיררו את חייו של בנאדו בגלל מעברו לבית"ר ירושלים לפני ארבע עונות, והמאמן לא נתן לו לשחק במשך כארבעה חודשים.  הפספוס היותר משמעותי של הסרט הוא הרגע שבו בנאדו, שהחליט לפרוש כמעט סופית, התייצב בכל זאת לאימון פתיחת העונה של מכבי חיפה לפני כחודשיים. לפני האימון נערכה לשחקנים בדיקת לב במאמץ, שבה התגלתה לבנאדו הפרעת קצב ובו במקום נגמרה לו הקריירה. דווקא ברגע הזה, בנוביץ והמצלמה לא היו שם. סרט מעניין וחשוב, אבל עם כמה חורים בעלילה. נתי דינר, סמנכ"ל התוכן של ערוץ 10, התלונן בתחילת מאי בראיון ל"גלובס" על אי-הכדאיות של שידורי הספורט. שנה קודם לכן השמיע בדיוק אותן טענות – הפסדנו כסף, עשינו עסקה גרועה, אנחנו מאוד לא מרוצים, ולסיכום: "היום יש לנו לוח תחרותי שבעה ימים, ולכן לא ממש נזדקק לספורט". לא חלפו חודשיים, והבכיין הסדרתי נגד הספורט שידר ביום רביעי האחרון – תחזיקו חזק – משחק כדורגל! מכבי חיפה במוקדמות של המוקדמות בליגת האלופות. אף שבמשחק הראשון הביסה חיפה את יריבתה בוראץ 1:5 (המשחק שודר בצרלטון) והיה ברור שהגומלין הוא לפרוטוקול בלבד, שובץ המשחק בפריים-טיים והניב, כצפוי, רייטינג דל של 6.5%. לפחות דינר קיבל תחמושת חדשה לראיון הבא, שבו יספר שוב על אי-הכדאיות של שידורי ספורט, רק כדי להמשיך לרכוש אותם. בשנה הבאה. נח קליגר, העיתונאי הישראלי הוותיק הפעיל ביותר (בשבוע הבא בן 85), מיהר להכתיר את אנדי שלק כמנצח בטור דה-פראנס. ביום שישי כתב עליו: "בכושרו הנוכחי, אין לשלק ממה לחשוש". כאוהד נלהב של ה"טור", קליגר כבר ראה הכל, ובכל זאת המציאות היתלה גם בו. ביום ראשון הכתיר קליגר את קאדל אוונס, תוך נזיפה בפייבוריט שלו משלשום: "לשלק יש עכשיו שנה שלמה כדי ללמוד מהניסיון המר". גם לקליגר. סליחה, תקלה. ב"ידיעות אחרונות" של יום שישי כתבו על אוהדי הפועל תל-אביב שסגרו על דילים לסרביה לקראת המשחק מול ויוודינה, אלא ש"ואדוז הקטנה מליכטנשטיין הדהימה אתמול את ויוודינה ותגיע לבלומפילד בשלב הבא". מתברר שב"ידיעות" הופתעו כל-כך, עד שאפילו לא הספיקו לעדכן את לוח שידורי הטלוויזיה שלהם, שם נכתב כי המשחק של האדומים ביום חמישי יהיה מול ויוודינה. והפרחים ל... בטור הקודם ספגו ONE וערוץ הספורט ביקורת על הסיקור הדל שלהם ממונדיאל הנשים. ראוי להזכיר שלפחות היה צדיק אחד בסדום האתרים, שהתייחס לאירוע בצורה מכובדת: ynet.  המלצה קרירה. כבר שמונה ימים שבערוץ 1 משדרים מדי יום בצהריים את אליפות העולם בשחייה מסין. אחרי שבוע של קפיצות למים ושחייה צורנית, מגיעים הרגעים הגדולים של התחרות הקלאסית. השדרן המיתולוגי-דרמטי משה גרטל ("שלום לכם כאן משנגחאי, אליכם היושבים בבית בישראל שטופת השמש") והפרשן בוקי ציש מעבירים גם השבוע צהריים נעימים מ-11.00 עד 15:30. מי שטורח להתעורר בארבע בבוקר לראות NBA או קופה-אמריקה, בוודאי יכול לכוון לערוץ הממלכתי באמצע היום ולאכול צהריים על רקע 100 מטר פרפר עם התיאורים הצבעוניים של גרטל.  בערוץ הספורט החליטו שמשחק הגומלין של מכבי תל-אביב בליגה האירופית בכדורגל הוא בעצם בכדורסל. בעוד הצופה נותר מבולבל, הזכיר "באג" בצד השמאלי העליון של המסך כי משחקי הקופה אמריקה משודרים ב-5 פלוס לייב, למרות שנכון לאותו יום כבר שודרו שלבי הגמר מאליפות דרום אמריקה בערוץ 5 הפתוח. 