ניתוחי ההוצאות שהתקשורת מפרסמת – שטחיים. הכתבות השנתיות מתמקדות בשורה התחתונה: אלופי ההוצאות. זה קורה מכיוון שזה מה שזמין לפרסום, למעט כמה הוצאות ססגוניות
מדי שנה אנו מפרסמים את ההוצאות המפורטות של חברי הכנסת. חלק מהרכישות הזויות ובזבזניות, אבל הרוב סבירות ונחוצות לשמירה על קשר עם הציבור. אז למה התקשורת צולבת את השיאנים? כי הפירוט שהכנסת מפרסמת שקוף חלקית בלבד. הכנסת למעשה כופה על אלו שינתחו אותו להיות פופוליסטיים: בדו"ח שמתפרסם מדי שנה מופיעות רק הקטגוריות – ללא פירוט או חשבוניות. כתוצאה מכך, ניתוחי ההוצאות שהתקשורת מפרסמת – שטחיים. הכתבות השנתיות מתמקדות בשורה התחתונה: אלופי ההוצאות. זה קורה מכיוון שזה מה שזמין לפרסום, למעט כמה הוצאות ססגוניות. רק דרכן אפשר לראות לאן בדיוק הולך הכסף: מי באמת מוציא את זה כדי להתעדכן במה שהציבור רוצה, ומי מבזבז את כספינו למען עצמו. כך למשל מצאנו זיקה בין ישראל ביתנו לבין ספק המואשם בפלילים, הראינו שח"כים מוציאים בעיקר בסוף שנה לפני שרוב התקציב מתאפס ועוד. את הניתוחים האלו אנו עושים בסיוע מתנדב המיזם המגה-מוכשר יוגב שרביט, ובאיחור ענק הגיע הזמן לניתוח 2016. העיכוב נובע באשמתי (תומר), וגם משום שהשנה הצטרף "כלכליסט" לניתוח המורחב (וזה מצוין, אמן שכל התקשורת תנהג כל מדי שנה). בכל מקרה כולכם מוזמנים לדלג על המלל והניתוחים הגאונים שיבואו למטה – והביטו בעצמכם בכל ההוצאות ובניתוח של יוגב ושלנו:  הוצאות חברי הכנסת המכהנים צמחו בשנת 2016 באופן משמעותי, בין היתר עקב קביעת רף הוצאה חדש של 100,000 ש"ח לח"כ וזאת ללא הפרדה בין תקציב ללשכה ותקציב למטרות אחרות. כאשר לוקחים בחשבון שחלק מהוצאות חברי הכנסת בשנת 2015 דווחו בשנת 2016, מתקבל כי אף ח"כ לא חרג מהמגבלה השנתית (ללא התחשבות בשנת ההוצאה, חברי הכנסת מיקי מכלוף זוהר ושרן השכל חרגו מעט מהמגבלה). האם 4 שנות ביקורת ציבורית על הוצאותיהם הובילה לכך שנבחרינו הקפידו יותר על האופן שבו הם משתמשים בכספי הציבור? מכיוון שברור שהגדלת המגבלה הובילה להגדלת ההוצאה, החלטנו השנה לבחון האם השימוש בכספים לטובת קשר עם הציבור אכן שימשו לטובת המטלה לה הוקצו ובמידה ולא, מה עשו עם הכסף?  האם התקציב אכן משמש לקשר עם הציבור או לצרכים אחרים? סיווגנו כמה שיותר הוצאות תחת שלוש קטגוריות:  הגרף מסודר באופן הבא: המפלגה שאחוז ההוצאה של חבריה על קשר עם הציבור הוא הגבוה ביותר נמצאת בצד שמאל. המפלגה עם אחוז ההשקעה הנמוך ביותר בצד ימין. סך ההוצאה השנתית של חברי המפלגה מצוינת מעל לעמודות המפלגה הרלבנטית. אחוז ההוצאה על קשר ישיר מתוך סך התקציב ששימש לקשר עם הציבור וכן התקציב כאשר כוללים את הוצאות הלשכה מצוין אף הוא. שנת 2014    507 אלפי ₪ שנת 2015    420 אלפי ₪ שנת 2016    412 אלפי ₪ שנת 2017    275 אלפי ₪. עד שנת 2016 הייתה קשורה הכנסת בהסכם עם פלאפון בהתאם למכרז חשכ"ל, עדיין במחירים הישנים. בסוף 2016 התקשרה הכנסת בהסכם חדש בו באו לידי ביטוי המחירים החדשים של חבילות ב – 70 ₪ לחודש. בשנת 2017 באה לידי ביטוי מלוא ירידת העלות של ההסכם החדש.  חברי הכנסת משתמשים בטלפונים שעלותם נקבעה במכרז שעשה החשב הכללי. החל מסוף 2016 חבילת התקשורת הינה במחירים סבירים. יחד עם זאת חברי הכנסת מרבים להשתמש בטלפון בשיחות מחו"ל ובשיחות לחו"ל. עלויות אלו אינן כלולות בחבילה. חבר כנסת הנוסע לחו"ל עושה חבילת גלישה שכן כיום לא ניתן לגלוש בחו"ל ללא פתיחת הטלפון לנדידה מידי נסיעה. בנוסף נוסעים חברי הכנסת למדינות להן אין הסכם נדידה עם חברת טלפונים בארץ כמו מדינות באפריקה, במקרים אלו עלות השיחה נעשית במחיר של משתמש מזדמן שהם יקרים יותר. גם השנה חברי הכנסת קיבלו מבצעים שווים ולא ויתרו על הזדמנות להצטייד בציוד מחשוב ופלאפונים חדשים: שיאן ההוצאות על ניידים, מחשבים וכו הוא ח"כ נחמן שי, המוביל במעט על יצחק וקנין וח"כ עבדאללה אבו מערוף. 