המשטרה דיווחה לתקשורת מי הבכיר ברבנות שחקרה ופשטה על ביתו ומשרדו, חזרה על שמו שלוש פעמים ואז הזהירה מפרסום זהותו בניגוד לחוק. אז הזהירה
אחרי הפארסה של מסיבת העיתונאים על פרשת הרצח בבר-נוער, שהתקיימה חרף העובדה שצו איסור הפרסום היה עדיין בתוקף, אפשר היה לחשוב שהמשטרה תפיק לקחים ותיזהר בצוננים. היום היא הצליחה לתרום שוב להפרת איסור פרסום, הפעם בפרשת חקירת השוחד והמרמה של בכיר ברבנות הראשית. אתרי החדשות ynet וגרסתו האנגלית ynetnews, גלי-צה"ל, nrg מעריב, "גלובס", ערוץ 7, נענע10, "כיכר השבת", "סרוגים", "גרוזלם פוסט" ו"דה-פוסט" פירסמו את שמו של הנחקר. ב"גרוזלם פוסט" ובגל"צ תיקנו אחר-כך את הכתבה והסירו ממנה את השם, אך בגל"צ הוא עדיין מופיע בכותרת דף הרשת (title). היו אתרים שדיווחו על החקירה בלי לחשוף את שמו של הבכיר, ובהם חדשות 2 ב"מאקו" וברשת, "וואלה", "ישראל היום", "הארץ" בעברית ובאנגלית ו"כיפה". תיקון 69 לחוק בתי-המשפט מ-2012 קובע כי "לא יפרסם אדם שמו של חשוד שטרם הוגש נגדו כתב אישום, עד תום 48 שעות מהמועד שבו התייצב החשוד לחקירה או שהיה עליו להתייצב לחקירה, או עד סיומו של הדיון הראשון שהתקיים לפני שופט בעניינו, לפי המוקדם מביניהם". האתרים שפירסמו את השם עברו, לכאורה, על החוק הזה. ומה חלקה של המשטרה בהפרה? דוברות המשטרה שלחה היום את ההודעה הבאה, שמכילה את המידע האסור בפרסום (אנחנו הסתרנו אותו כאן, בהתאם לחוק): לא בטוח שחשיפת זהותו של הנחקר וחזרה עליה שלוש פעמים בהודעה הקצרה היתה הכרחית בשלב זה, למעט אולי למטרות אגו ותדמית של המשטרה. את האזהרה ראוי היה להבליט בראש ההודעה, ולא לקבור בתחתיתה. מעניין כמה מהעיתונאים דיווחו לתומם מידע שהמשטרה מסרה משום שלא הכירו את החוק ולא הבחינו באזהרה, ומי מהם ראו וידעו אך העדיפו להתעלם. ____________________ גילוי נאות: הכותב כותב ב"הארץ" וב"גלובס", ומגיש פינה שבועית בגלי-צה"ל