"אם אני יודע שביום שישי יש לי רצח וביום שבת יש לי אונס וביום ראשון יש לי אונס, אני לא צריך סטטיסטיקה בשביל לדעת שאנחנו נמצאים בגל של אלימות", אומר אבי אשכנזי, כתב הפלילים של "מעריב"
אבי אשכנזי, בן 41, עובד זה כ-20 שנה כעיתונאי. את דרכו המקצועית החל במקומון באזור הקריות, בהמשך מונה לכתב "מעריב" בצפון, ובשנים האחרונות הוא משמש כתב הפלילים והמשטרה של העיתון. הקיץ, כבכל קיץ בשנים האחרונות, מתרבים בעיתונות הדיווחים על מעשים פליליים חמורים, המוגשים לקוראים כשהם ממותגים כחלק מגל פשיעה והתגברות קיצונית של האלימות במדינה. כיצד בכל קיץ מכריזים על גל פשע? "תקופת הקיץ היא באמת תקופה בעייתית מבחינת אירועים מחוללי פשיעה. יש יותר פעילות ברחובות, בני הנוער יותר משועממים, שעות האור ארוכות יותר, החום משפיע, ובאמת רואים יותר אירועי אלימות. ראינו את זה גם בשנה שעברה וגם לפני שנתיים". הסיקור הבולט והמקיף של האלימות הוא אינטרס של המשטרה, או שהיא מנסה דווקא לצמצם דיווחים מהסוג הזה? "זה גם מכשול וגם אינטרס. מצד אחד אתה רואה שזה מלחיץ את המשטרה ומשנה לה את סדר היום. יש מה שנקרא תחושת ביטחון, המשטרה לא יכולה לספק ביטחון של מאה אחוזים, אבל היא כן יכולה לספק תחושת ביטחון לציבור. כשיש גל כזה של אירועים והבלטה בתקשורת, יש בהחלט לחץ על המשטרה, ואתה רואה את זה גם בתגובות שלה. המשטרה מודיעה שהיא מקימה צוותים מיוחדים ומשנה סדרי עדיפויות ולא פועלת כבימי שגרה. "מצד שני, זה משרת אותה, כי היא דורשת משאבים מהאוצר. אתה שומע את הטרוניות של השוטרים שהם זקוקים ליותר כוח אדם כדי להתמודד. בישיבת המשטרה האחרונה המפכ"ל והשר לבטחון פנים דרשו עוד משאבים. הם הציגו את זה בעבר, אבל עכשיו יש להם גם קייס". איך מתמודדת דוברות המשטרה עם העיתונאים בימים כאלה? "המשטרה מתקשה בדוברות בלי קשר לאירוע ספציפי, יש לה הרבה מה לשפר. המשטרה מנסה לייצר איזשהו ערפל קרב ולא מבינה שהערפל הזה פועל לרעתה. הם חושבים שהם פועלים בחלל ריק, שאם הם אומרים לחוקרים, אתם לא מדברים, הם שולטים במצב. יכול להיות שהחוקרים לא מדברים, אבל אחרים מדברים. יש בחלל הזה עוד הרבה גורמים שיכולים לספק מידע: הצד הנפגע, עדי ראייה, אנשים במעגל הקרוב והפחות קרוב". אתה בוודאי מכיר את המחקרים שלפיהם יש ירידה לאורך השנים באלימות בישראל. "פעם הייתי בתדרוך כתבים, ומפקד מחוז הציג נתונים וסיפר על ירידה בפשיעה. אחד הכתבים הוותיקים הרים את היד ואמר, אני 20 שנה כתב, כל שנה אני מגיע לכאן ושומע על ירידה. לפי הנתונים האלה, אתם צריכים להיות במינוס פשיעה. כל הזמן מדברים על ירידה. מאז שאני מכיר את עצמי ככתב פלילים עוד לא ראיתי מפקד מרחב או מפכ"ל שלא אמר שבקדנציה שלו נרשמה ירידה". אבל על סמך מה עיתונאים קובעים שמדובר בגל אלימות, על סמך תחושת בטן או נתונים משלכם? "אני לא צריך ניתוח סטטיסטי. אם אני יודע שביום שישי יש לי רצח בשעה שתיים בצהריים וביום שבת יש לי אונס בשעה שלוש בבוקר וביום ראשון יש לי אונס באשדוד, אני לא צריך סטטיסטיקה בשביל לדעת שאנחנו נמצאים בגל של אלימות". מה מניע אותך בעבודה, חוץ מלהביא את המידע לידיעת הציבור? אתה מנסה להזהיר את האזרחים? ללחוץ על המשטרה? "אין לי שום אגנדה. מה שאני חושב זו דעתי האישית. אני בסך-הכל המראה. מאז ימי קדם, כשהיה שליח מגיע משדה הקרב עם בשורה קשה, הדבר הראשון שהמלך היה עושה זה שולף את החרב ומוריד לשליח את הראש. הכי קל לבוא ולהגיד עלינו שאנחנו רוצים להוביל אגנדה. אבל אנחנו משקפים את מה שקורה. לא אנחנו אנסנו את הילדה ולא אנחנו רצחנו בנתניה ולא אנחנו שיקרנו בגן המשחקים בבאר-שבע. אנחנו בסך-הכל שיקפנו את המציאות".