במרתון תקשורת שנערך לנציגי ארגונים לא-ממשלתיים בלט הפער בין תפיסת העולם הצינית של אנשי התקשורת ובין זו של הפעילים החברתיים
נציגיהם של למעלה מ-30 ארגונים ועמותות השתתפו שלשום (ראשון) במרתון התקשורת של ארגון אגנדה, במטרה ללמוד כיצד ניתן להחדיר לעיתונים ולמהדורות החדשות ברדיו ובטלוויזיה ידיעות (חיוביות) על פעילויותיהם. רבים מהמשתתפים הם דוברים ורכזי תקשורת בעמותות מהצד השמאלי של המפה הפוליטית. בין היתר השתתפו נציגיהם של עדאללה (המרכז המשפטי לזכויות המיעוט הערבי בישראל), עמותת קו-לעובד (המסייעת לעובדים המקופחים בישראל), האגודה לזכויות האזרח בישראל, קואליציית נשים לשלום, מגמה-ירוקה (הפועלת למען איכות הסביבה), המכללה החברתית כלכלית ואנונימוס (הפועלת למען זכויות בעלי-החיים). בהרצאה שהעביר ביום הראשון של האירוע צייר פרופ יחיאל לימור תמונה של תהליכי העומק העוברים על התקשורת הישראלית והעולמית. בין היתר העריך לימור כי בחמש השנים הקרובות ייוותר בישראל ערוץ טלוויזיה מסחרי אחד בלבד, וכי קבוצת "ידיעות אחרונות" תחפש בקרוב אפיקי השקעה מחוץ לשוק התקשורת הישראלי, בין אם בשווקים ישראליים אחרים ובין אם בשוקי תקשורת מחוץ למדינה. דובר אחר, עורך "הארץ" לשעבר, חנוך מרמרי, הרצה על יחסי הכוחות שבין ארגונים אזרחיים לתקשורת; עינת פישביין סיפרה על היתרונות והחסרונות בעבודה מול מקומון, וכתבת חדשות ערוץ 2 לשעבר, ענת סרגוסטי (שביולי הקרוב תהפוך למנכ"ל אגנדה), סיפרה על תהליך הכנת מהדורת החדשות המרכזית של ערוץ 2. לאחר ההרצאה האחרונה הוזמנו המשתתפים לסיור באולפני השידור של חברת החדשות בנווה-אילן, כדי להתרשם מקרוב ממבנה המערכת ואופן פעולתה. לאורך כל ההרצאות בלט הפער בין האגנדה הרדיקלית של הארגונים ששלחו נציגים לאירוע ובין המסרים ששידרו המרצים. בעוד נציגי הארגונים מבקשים בעבודתם היומיומית לשנות את מערך הכוחות הקיים בחברה בישראל ולתקן במשהו את ליקוייה, הסבירו להם אנשי התקשורת כיצד ניתן לנצל את ליקויי התקשורת לטובתם. כך, למשל, הדגישו לימור ומרמרי את חולשתם היחסית של אמצעי התקשורת בשנים האחרונות, והסבירו כי דווקא קיצוצי התקציב והצימאון למידע מגדילים את סיכוייהם של מנגנוני יחסי-הציבור של חברות מסחריות ושל תנועות אידיאולוגיות להחדיר את מסריהם. הסיור לנווה-אילן חידד כמה מהפערים שבין הכוונות המקוריות של כל ארגון וארגון ובין המציאות התקשורתית שבה הוא נאלץ לפעול. במרתון עצמו הוזכרה תופעת "המקרר הריק" כשיא של סימפטום ההתמקדות בפלקטי, אך בפגישה שנערכה עם מזכירת מערכת החדשות של ערוץ 2, ענת פניני, היא ביקשה מהנוכחים שכשהם פונים אליה ומציעים נושאים לכתבות, שיביאו "סיפורים אישיים". כשחלפו נציגי הארגונים בין האולפן לחדר הבקרה, הם יכלו לראות על מסכי הטלוויזיה שבמערכת החדשות כי עבודתם עוד רבה. בערוץ אחד התראיין הפרשן איתן בן-אליהו, ואילו בערוץ אחר נראה רפי רשף כשהוא שואל מה ניתן לעשות כשהילד מתמכר לטלפון הנייד. הרדיקליות היחידה שנראתה אותו אחר צהריים במערכת חדשות ערוץ 2 התגלמה בחולצת טי שלבש אחד הנוכחים במקום. על החולצה צויר פנתר שחור ומעליו הודפסה הכתובת "הפנתרים השחורים". אם יצליחו הארגונים ששלחו נציגים למרתון התקשורת לתעל את שלמדו באירוע לפעילות תקשורתית בולטת, אולי יבוא יום והחברה בישראל תשתנה לטובה באופן משמעותי, ואולי הם ייאלצו להסתפק בכך שבאולפני הטלוויזיה של העתיד גם שמם יופיע על חולצת טי של עובד מזדמן.