ברכותיו המצולמות של נתניהו הן לגיטימיות. ראש הממשלה לא יכול להגיע לכל אירוע. אילו יומנו היה שקוף לא היה צורך לחטט ברשימת הברכות. אולם השחרת כלל המידע, מלבינה את האירועים הצהובים
לפני כחודשיים סיפרנו על הצורך לחשוף את יומן ראש הממשלה בכללותו – ולא רק דרך הדלפות נקודתיות. תיארתי דרך יצירתית לחשיפת נתח ממנו לאחר שנכחתי בחתונה בה הוקרנה ברכה מצולמת ואישית של נתניהו לזוג המאושר. בין החופה לריקודים נפל לי אסימון לדלת האחורית לחשיפת קשריו של רה״מ – רשימת הברכות שצילם בשנים האחרונות. עקב הסירובים הנשנים (והמנוגדים לחוק) לחשיפת לוח הפגישות המלא ביקשנו את רשימת הברכות המצולמות כדי להבין יותר על מפת קשריו של נתניהו. טוב, חלקית. לאחר דין ודברים ממושך ניאות המשרד סוף סוף לחשוף את רשימת הברכות הממלכתיות בשנתיים האחרונות – אך לא את אלו שניתנו על רקע אישי או בכובעו הפוליטי. גם ברשימה מצומצמת זו של 130 ברכות (יותר מאחת לשבוע) ישנן הפתעות.  רבות מהברכות הן גנריות (למשל לחגים או לכנס של לשכת המסחר ישראל-אפריקה). לא מעט הן לטובת בכירים במוסדות מסווגים (למשל לסיום תפקידו של מפקד היחידה לאבטחת אישים בשב"כ או לפרידה מרח"ט מחקר באמ"ן), וכמה אפילו מרגשות (להענקת מלגות לחיילים בודדים לדוגמא או לחתונה של סרן זיו שילון שנפצע בגבול עזה). אך בעיון מקרוב רואים כי הפלח שזכה לתשומת לב מיוחדת הוא דווקא זה של ישראל היום והפטרון שלדון אדלסון. ראש הממשלה צילם ברכה ממלכתית לזוג מרים ושלדון אדלסון לציון קטיפתם את פרס שותפים לדמוקרטיה מטעם הליגה לידידות ישראל-ארה"ב. מעניין לציין שבאותו מעמד, לפי הליגה לידידות, זכה אדם נוסף – איש העסקים הישראלי ישי דוידי. אולם האחרון לא נכלל בברכה אף שהפרס הוענק לשלושה באותו המועד.  בין המבורכים גם נמצא פרופ אלן דרשוויץ – שכתב חוות דעת משפטית המתנגדת לחוק ישראל היום – וזכה לברכה לאירוע פרישתו מהאקדמיה. דרשוויץ אגב נשכר בעבר על ידי המו"ל שלדון אלדסון. נתניהו לא רק מכבד אנשים הקשורים לעיתון, אלא גם עצמים דוממים – מסתבר שהוא פינה מזמנו גם לצלם ברכה לטקס חנוכת בית הספר ע"ש אדלסון ליזמות במרכז הבינתחומי בהרצליה. נתניהו אף מפרגן לעובדי העיתון, ולא ויתר בעבר על ההזדמנות לברך את כתב "ישראל היום" שלמה צזנה על השקת ספרו. אבל מעניינות יותר מאלו הן הברכות לארגונים שעל פניו נראים שגרתיים להחריד אך תחקיר קצר מעלה קשר הדוק בינם לבין ראש הממשלה. בקריאה ראשונה נראה כי כל קשר בין רוב הארגונים ברשימה לבין נתניהו – הוא פורמאלי בלבד. אלא שמאחורי חלקם, כפי שגיליתי עם העיתונאי חיים הר-זהב מצינור לילה, עומדים בעלי ממון שתרמו לו. הברכה התמימה למראה לכנס הקונגרס היהודי-רוסי שהתקיים בסנט פטרסבורג, למשל, אולי קשורה לעובדה כי בראשו עומד איל ההון קנטור ויאציסלב שתרם לנתניהו 11 אלף דולר (הסכום המקסימלי המותר).  לברכה שצולמה לארגון ויצ"ו ארה"ב ולגינה פאליק לרגל הענקת פרס יוקרתי, יש אולי קשר לכך שמשפחת פאליק  – שעומדת בראש השלוחה האמריקאית של הארגון – היא אחת התורמות שלו. המשפחה הזרימה מאות אלפי שקלים לנתניהו ואחראית על חצי מסך כל תרומותיו בבחירות האחרונות. זיקה נוספת אפשר למצוא למשל בסרטון לטקס הענקת פרסים של ארגון Acom של הקהילה היהודית במדריד. דיוויד האטצוול – המייסד שותף של הארגון תרם לנתניהו פעמיים– בכל אחת מהפעמים את הסכום המקסימלי המותר.  בכנסת למדתי שככל שיש לך יותר כסף, השפעתך על פוליטיקאים גדולה יותר. עכשיו נראה שרוב הסיכויים שעם הממון תצטרף לארכיון המשפחתי שלך גם ברכה מאת ראש הממשלה שלנו. יותר מהקלישאה שכסף קונה השפעה אני מוטרד מכך שהסידור הזה נשמע לנו הגיוני לחלוטין, כי כך "סדר הדברים". אבל למה בעצם? למה שנקבל את זה כמובן מאליו? מדוע לדמיין ראש ממשלה שמפנה לאורך הקדנציה את תשומת ליבו גם לנושאים נעדרי בעלי ממון – זה מדע בדיוני? ובקצרה, למה הסטנדרטים שלנו כה נמוכים? חשוב לי להדגיש כי למוסד ראש הממשלה של מדינת ישראל יש לי כבוד רב. הברכות האלו הן יותר מלגיטימיות. ראש הממשלה לא יכול להגיע לכל אירוע, שלא לדבר על הוצאות האבטחה. אילו יומנו היה שקוף לא היה צורך לחטט ברשימת הברכות. אולם השחרת כלל המידע, מלבינה את האירועים הצהובים (כן, לרבות פרשת הבקבוקים). במילים אחרות הרמת חומות מעל כל פיסת מידע רלוונטית לתפקוד מקבל ההחלטות מספר 1 הפכה את המידע הניגר מהחרכים ליקר ערך – אחת היא חשיבותו. ולרוב היא גבוהה.רק דרך הדלפה גיליתי ב-2011 שנתניהו אירח את יצחק תשובה (שאגב גם זכה לסרטון לרגל חתונת בנו) לארוחת גורמה כשברקע דיוני ששינסקי שהשפיעו על מיסיו. ברגע שלו"ז ראש הממשלה יהיה שקוף נרוויח פעמיים: גם נוכל לדעת למי אוזנו של ראש הממשלה כרויה וגם הנגישות של אוכלוסיות משוללות לוביסטים תגדל, ולו רק בשם הנראות הציבורית. הציבור זכאי לשקיפות, ולא בדיעבד ולא אחרי תחינות ממושכות. רק כשנדע מתי נבחר ציבור מסוים פותח את דלתו ובפני מי הוא סוגר אותה – ניתן יהיה להפעיל לחץ ציבורי יעיל בזמן אמת. כך נהוג במדינות מתוקנות. להורדת רשימת הברכות המלאה   