"ידיעות אחרונות" מגייס את אביבה שליט לשורותיו | "מעריב" מתגייס למען "כוכב נולד" | "הארץ" מתפלש במריבה בין ערוץ 10 לערוץ 2 
הכותרת הראשית של "ידיעות אחרונות" הבוקר, "אופטימי", אינה אלא הפניה לראיון שערך סבר פלוצקר עם נגיד בנק ישראל סטנלי פישר. די בכך כדי להבין שעד מועד סגירת העיתונים לא התרחש אתמול שום אירוע הרה גורל. הראיון עם פישר מופיע במוסף "ממון", ובמהלכו מכריז הנגיד כי "עברנו את שיא השפל", "הגרוע מאחורינו", וכי בכוונתו להיפגש עם מבקר המדינה ו"להסביר לו עד כמה לא רצוי שמשרד האוצר יחזיק בידיו כלי מינהלי שבאמצעותו יוכל להפעיל לחצים על בנק ישראל". לאחר רצף השאלות והתשובות מסכם פלוצקר את בן שיחו במלים הבאות: "נגיד עם ביצים, אין מה להגיד". הכותרות הראשיות ביתר העיתונים אף הן אינן מרעישות. ב"מעריב" מדווחים עמית כהן ואלי לוי על המשך המשא-ומתן לשחרור החייל השבוי גלעד שליט ("הנהגת חמאס: מחכים לתשובה של הישראלים"). הכותרת שאובה מידיעה המופיעה בעמ 2 ומתבססת על דיווח של סוכנות ידיעות גרמנית. זו ידיעה בינונית בגודלה. מרבית עמ 2 של העיתון מוקדשת לרגש, לא למידע – ציון יום הולדתו ה-23 של שליט. "זו היתה חגיגת יום הולדת כמעט מושלמת", פותחים אלי לוי ואמיר בוחבוט את רשימתם, ומי שקרא אי-פעם דיווח בעיתונות הישראלית על אירועים שכאלה יכול להשלים את השורות הבאות בכוחות עצמו. "אי-אפשר לדון אף אחד שמביע רגשות", מצוטט בסיום אותה רשימה "גורם בטחוני בכיר", המתייחס להפגנה למען שליט שנערכה אתמול מול בסיס הקריה בתל-אביב. ומה באשר למי שמשדל אחרים להרגיש? ב"ידיעות אחרונות" פורטים על הרגש בעוז רב עוד יותר מאשר ב"מעריב". רקע העמוד השני בקונטרס החדשות נצבע שחור, ונאום שנשאה אתמול אביבה שליט אל בנה, המצוטט באריכות ב"מעריב" וב"הארץ", מוגש ב"ידיעות אחרונות" כטקסט שכתבה אם החייל השבוי עבור העיתון. מעל הטקסט, המופיע בגופן גדול במיוחד, משבצת קרדיט עם השם "אביבה שליט", כאילו היתה שליט כתבת "ידיעות אחרונות" לענייני אמהות של חיילים שבויים. לצד דבריה המרגשים של האם, מרים איתן הבר תרומה משלו לגוש ההולך ונבנה בגרון עם כל ידיעה על גורל החייל. "מה הוא יודע שם, באפלת הכלא?", תוהה הבר ובהמשך אף שואל, "מי מכסה אותו בשמיכה בצינת הלילה? יש לו, בכלל, שמיכה?". הכותרת הראשית של "הארץ" עוסקת, זה היום השני ברציפות, באפליית תלמידים ממוצא אתיופי בבתי-הספר הדתיים בפתח-תקווה. "ההתנגדות לקלוט תלמידים אתיופים היא חרפה", מצוטט הנשיא שמעון פרס בכותרת [אור קשתי], שתחתיה מופיעים ציטוטים מודגשים בגנות האפליה גם מפי שר החינוך גדעון סער והארכיבישוף דזמונד טוטו. הארכיבישוף דזמונד טוטו? כן, הארכיבישוף דזמונד טוטו. בראיון לעקיבא אלדר, לאחר ביקור בשטחים הכבושים, אומר הארכיבישוף: "המחסומים הזכירו לי את תקופת האפרטהייד, אך אצלנו לא היתה ענישה קולקטיבית ולא הרסו בתים משום שאחד מבני הבית היה חשוד כמחבל". הראיון עם טוטו מתחיל בציטוט על הלקח שישראל צריכה להפיק, לדעתו, מהשואה: "לעולם היא לא תקבל ביטחון על-ידי בניית חומות וגדרות ושימוש ברובים". הידיעה הסמוכה לראיון עם טוטו, דיווח מאת ברק רביד על ביקור בנימין נתניהו בברלין, נפתחת אף היא בלקח מהשואה, הלקח של נתניהו. "שני לקחים משמעותיים הופקו מהשואה", כותב רביד על הצהרת נתניהו, "האחד הוא שהיהודים צריכים להיות מסוגלים להגן על עצמם, והשני הוא שחייבים למנוע מברברים להצטייד בנשק". עוד מתברר כי נתניהו התייחס במהלך ביקורו בגמרניה לאפשרות להשוות את השואה למקרים אחרים בהיסטוריה. לדבריו, "נכון שאי-אפשר להשוות דבר לשואה, אבל לאורך ההיסטוריה יש רצף של גורמים שרוצים להשמיד את העם היהודי". קראתם נכון, ההשוואה היחידה שעולה בדעתו של ראש ממשלת ישראל להשמדת יהודי אירופה היא נסיונות השמדה אחרים של יהודים, לא מעשי רצח עם של קורבנות שאינם יהודים. עוד בדיווח של רביד, עדכון כי ראש ממשלת ישראל קיבל אתמול לידיו את התוכניות המקוריות של מחנה ההשמדה אושוויץ. בעיתונים האחרים רואים בכך אירוע הראוי לידיעה נפרדת. "תוכניות השטן" היא הכותרת שנבחרה ב"ידיעות אחרונות". נח קליגר, שתיבת הקרדיט שלו הפעם היא "נח קליגר / ניצול אושוויץ", כותב בטור אישי קצר כי "רק כדי לקבל את התוכנית המקורית של מחנה ההשמדה ולהעבירה לירושלים היתה נסיעתו של ראש הממשלה לגרמניה כדאית". ב"מעריב" הצליחו לגייס לטור אישי מרגש רק ניצול מחנה בוכנוואלד, הרב ישראל מאיר לאו, הכותב על העברת התוכניות של אושוויץ לישראל: "אין סגירת מעגל מושלמת יותר". בשני הצהובונים מצוין פרט נוסף מביקור נתניהו בגרמניה: הוא נחתם בביקור בווילה ואנזה, שם נדון הפתרון הסופי של הנאצים להשמדת יהודי אירופה. בספר האורחים במקום, כך מדווח, כתב ראש ממשלת ישראל שלוש מלים: "עם ישראל חי". ב"מעריב" אף מודפס תצלום של המסר מראש ממשלת ישראל אל מנהיגי הרייך השלישי של העבר, ואל כל הצוררים של ההווה, ומתברר כי הוא סיים את השורה בסימן קריאה. "זה מדהים, לפעמים הרגשת שכאילו היו שני דודו. אחד עממי, משתולל, גס, בהמי, והשני שולח כנופיות להרביץ לאנשים" ("אפעס", "המוסף לשבת" של "ידיעות אחרונות", עורך: ידידיה מאיר). לפני שלושה חודשים, עם עליית העונה האחרונה של "כוכב נולד", כתב על התוכנית עורך "רייטניג", ירון טן-ברינק, במסגרת טור הטלוויזיה הקבוע שלו במגזין. "כוכב נולד לא היתה טובה מספיק בעונתה האחרונה", קבע. "לעומת מפלצות הריאליטי שהשתלטו על הפריים-טיים, המופע של צביקה הדר ופאנל השופטים נראה השבוע לפתע תמים ונטול שפיצים". לפני חודשיים, בטור שכתב באותו מדור, שוב התייחס טן-ברינק לתוכנית. בהזדמנות ההיא אמנם פתח בטענה כי "משנה לשנה דועך התיעוב האליטיסטי כלפי כוכב נולד" וציין כי הוא עצמו החל לשלוח הודעות SMS למתמודדים בתוכנית, אך ברשימתו לא חסך ממנה ביקורת. "סתם שואו עשוי היטב", הגדיר אותה, "מבדר אם אתם בקטע של תחרות כשרונות בוסריים, מופק במקצועיות שיא. לא יותר. לא פחות. כל שאר הטרראם הוא תוצר לוואי של ניפוח תקשורתי מתלהם". זאת ועוד, טן-ברינק הקדיש חלק נכבד מאותו טור לליקוי מהותי שזיהה בתוכנית. "עכשיו כוכב נולד בבעיה", קבע. "צוות המוחות שמאחוריה יודע את זה. מטרת קיומה של תחרות הכשרונות, אם מישהו לא הבין את הרמז שטמון בשמה, היא ליילד כוכבי פופ-רוק חדשים. ואת זה היא לא עושה כבר הרבה יותר מדי עונות". נראה שבשמונת השבועות שחלפו מאז, התוכנית השתפרה פלאים. לגליונות סוף השבוע של "מעריב" צורף, כמובטח, מוסף מיוחד לקראת גמר העונה השביעית של "כוכב נולד" ("מוסף גמר רותח", נכתב על השער). המוסף זוכה הבוקר להפניה בולטת מראש השער האחורי של קונטרס החדשות. מודעה סגולה, בדמות ידיעה בלתי חתומה, מפנה את תשומת לב הקוראים למוסף המיוחד, והטקסט שבה מזכיר שיתוף פעולה בין אתר nrg מעריב ובין התוכנית. המוסף עצמו נראה כמוסף מערכתי, אינו מסומן כמסחרי, אף כי בסופו מופיע טור מטעם ראש העיר אילת, מארחת תוכנית הגמר, וכל הכתבות בו מחמיאות לתוכנית כאילו יצאו ממשרד יחסי-ציבור ולא ממערכת עיתון. גם טן-ברינק לוקח חלק במוסף, וכותב בו את טור הפתיחה, תחת הכותרת: "כך הפסקנו לפחד והתחלנו לסמס". טן-ברינק מסביר כי "גם מבקריה הקשוחים ביותר של תחרות הזמר הלאומית כבר נשברו [...] היא פשוט טובה מדי. עם השנים הפך השואו של טמירה ירדני וצביקה הדר להפקה משוכללת ומלוטשת, בידור מושלם ובלתי מזיק לכל המשפחה, התגלמות טלוויזיונית של אמצע הדרך הישראלית. לכו תריבו עם זה. סוד ההצלחה של כוכב נולד, אם לנסח זאת בפשטות, הוא שאינה מפסיקה להשתפר ברמה הטכנית ואינה שוכחת מאיפה באה ברמה הרעיונית". איך "סתם שואו עשוי היטב, מבדר אם אתם בקטע של תחרות כשרונות בוסריים, מופק במקצועיות שיא. לא יותר. לא פחות", שמפספס כבר כמה שנים את מטרת קיומו, הופך לתוכנית "טובה מדי", "בידור מושלם" ותוכנית שדווקא "אינה שוכחת מאיפה באה ברמה הרעיונית"? טן-ברינק עצמו סיפק את התשובה כבר לפני חודשיים – הכל אפשרי כשמדובר ב"תוצר לוואי של ניפוח תקשורתי מתלהם". ועוד הערה בנושא: כשעיתון אחד משתף פעולה באופן צמוד עם תוכנית טלוויזיה, אין להתפלא שהעיתון המתחרה מחרים ומבקר. בעוד כתבת השער במוסף "תרבות" של "מעריב" מוקדשת למשתתפת מעונה קודמת של התוכנית, והרשימה הפותחת במוסף מוקדשת אף היא ל"כוכב נולד" ("חשיפה: ולאדי בלייברג לא עבר בתחילה את האודישנים"), במוסף "7 לילות" אין כמעט זכר לאירוע הטלוויזיוני שמתקרב ובא. "כמעט", כיוון שבכל זאת יש התייחסות – רביב גולן יוצא בטור המופיע בכפולה הפותחת נגד ההחלטה של הפקת "כוכב נולד" להדיח את הזמר אייל גולן מהופעת אורח בתוכנית הגמר משום שמתח ביקורת פומבית על התוכנית. יוסי יהושוע מראיין ב"המוסף לשבת" של "ידיעות אחרונות" את אל"מ איתי וירוב, שעלה לאחרונה לכותרות לאחר שהעיד במשפט צבאי של אחד מפקודיו על נוהלי האלימות המקובלים בעת פעילות מבצעית בשטחי הגדה המערבית. "הפעלת אלימות ואגרסיביות, שתמנע הסלמת מצב וצורך להשתמש באלימות יותר גדולה, היא לא רק מותרות, אלא לעתים אף בגד חובה", העיד וירוב, ובין היתר פירט ואמר כי "סטירה, לפעמים מכה בעורף או בחזה, לפעמים ברכייה או חניקה לצורך הרגעה, היא סבירה". בראיון מתואר וירוב כמי ש"נשכב עבור חייליו על הגדר" ומועלים סיפורי גבורה מעברו. על עדותו בבית-הדין הצבאי הוא אומר כי אולי היה מתנסח אחרת, אבל פועל באותו האופן. לדבריו, הוא אינו מצטער ודבריו הוצאו מהקשרם על-ידי התפלפלות משפטית. בנקודה אחת בראיון סותר וירוב את דבריו בבית-הדין. הוא קובע כי אלימות אינה ראויה "מול עציר או בלתי מעורב שאינו נוקט אלימות", אף שבעדותו הבהיר כי היא סבירה "גם כשהאנשים אינם מעורבים בסיטואציה מבצעית". 1. שיא המתח בין בנק הפועלים לבנק ישראל מאחורינו, אבל הדיווחים על בנק הפועלים עדיין ממוסגרים באופן שונה בעיתונים. יהודה שרוני מדווח בעמודי החדשות של "מעריב" על הדו"חות לרבעון השני של השנה שפירסמו אתמול בנק הפועלים והבנק הבינלאומי. "בבנקים חזרו לחייך", קוראת כותרת הגג, ואילו כותרת הידיעה מספרת על "שיפור חדש ברווחי הפועלים והבינלאומי". שרוני, בידיעה שלא עברה הגהה ראויה, מדגיש כי הרווחים בבנק הפועלים נעשו תחת ניהולו של ציון קינן. ב"דה-מרקר" מדווחת על דו"חות בנק הפועלים שרון שפורר. הכותרת: "הפרשות גבוהות מהצפוי לבנק הפועלים". שפורר מדגישה כי הרווח הנקי של הבנק היה נמוך מתחזיות האנליסטים, ומציינת כי אף שיאיר סרוסי וציון קינן חתומים על הדו"חות, "הם עדיין תוצר של קודמיהם בתפקיד". 2. עמירה הס מתעקשת להמשיך לדווח על השלכות "עופרת יצוקה" על הפלסטינים בעזה ועל החיילים שהשתתפו במבצע. "הארץ" ממשיך לתת לה במה. הבוקר היא מדווחת כי הפרקליטות הצבאית הראשית הורתה למצ"ח לחקור שמונה תלונות על התעללות בעצורים ואלימות כלפי פלסטינים במהלך המבצע. 3. המעוניינים לקרוא עוד סיכום אחד לשתי הפרשיות התקשורתיות האחרונות – כתבת האיברים השדודים משבדיה ומאמרו האנטי-ציוני של ניב גורדון ב"לוס-אנגלס טיימס" – מוזמנים לעיין ברשימתו האחרונה של יואב קרני, שהתפרסמה אתמול ב"גלובס". אם לא בגלל התובנות על שתי הפרשיות הללו, אזי כדי להיתקל תוך כדי קריאה במשפטים כגון אלה: "אני, אגב, נתקלתי בו [במאמר של גורדון] בבית-קפה בקטמנדו, נפאל. תיירת גרמנייה (אם אינני טועה) מצאה אותו בעיתון מקומי בלשון האנגלית, וקראה קטעים בקול רם באוזני שכנתה". אופיר בר-זהר מדווחת בידיעה המופיעה בתחתית שער "הארץ" על המאבקים מאחורי הקלעים בנסיונות של זכייניות הטלוויזיה השונות לגרוף רווחים על חשבון הטרגדיה של הבדרן דודו טופז. ערוץ 10 החליט לשדר מחר סרט בשם "מותו של מלך הרייטינג", ובכך להקדים את שידור סרטו התיעודי של אילן שושן. בתגובה החליטו בערוץ 2 לשדר מחר, במקביל, קטעים מסרטו של שושן. הדיווח של בר-זהר רווי מהלומות מילוליות בין בכירים בשני הערוצים. "רשת כנראה בלחץ מאוד גדול מחוסר יכולתם להצליח ברייטינג", אומר לבר-זהר סמנכ"ל השיווק והאסטרטגיה של ערוץ 10, נתי דינר. "חבל שזכיין שלפני שלוש-ארבע שנים הצליח לנצח את קשת ולהיות הזכיין המוביל הגיע למצב שהוא לא מצליח לייצר ממוצעי רייטינג ראויים של ערוץ 2". "מאיפה היהירות?", עונה לו בשאלה "בכיר ברשת", ואומר: "הרייטינג שלהם הוא 40% משלנו. מאיזה בור הם מבקרים אותנו? הם, שגמרו עכשיו לשדר את הבלוק, מבקרים אותנו על הרייטינג שלנו?". ויש עוד כמה חילופי השמצות בהמשך.