אסד שולח את צבא סוריה נגד אזרחי המדינה וכובש את הכותרות הראשיות | העיתונים בוחרים את פוליטיקאי המימונה | סטנלי פישר תופס את תשומת הלב של הכלכלונים
"אסד ללא רחמים" ("ידיעות אחרונות"), "אסד טובח בעמו" ("ישראל היום"), "אסד פתח במבצע צבאי נגד המפגינים: טנקים ירו אש חיה לעבר מוקדי המחאה" ("הארץ") ו"רוחות החופש מנשבות" ("מעריב") הן הכותרות הראשיות של העיתונים הבוקר. החדשה העיקרית היא בשימוש הנרחב שהחל אסד לעשות בכוחות הצבא נגד בני עמו המפגינים. אבי יששכרוף מכנה זאת ב"הארץ": "מתקפת הנגד הגדולה של אסד על המפגינים שקוראים להסתלקותו". "מעריב" מגיש את הסיקור הסנטימנטלי ביותר של האירועים בסוריה, ומדגיש טקסט מתורגם של בלוגר סורי (שממנו שאובה הכותרת הראשית). ב"ידיעות אחרונות" מזהיר פרופ איתמר רבינוביץ כי אסד, והשלטון האיראני, עלולים לנסות לייצר התלקחות במקום אחר, נגד ישראל, כדי להסיט את תשומת הלב מהנעשה בסוריה. לפי "הארץ", 39 מפגינים נהרגו בעיר דרעא. "ישראל היום" מדווח, על-פי הסוכנויות, על 30 הרוגים בדרעא ו-50 בסך-הכל. סמדר פרי כותבת ב"ידיעות אחרונות" על "דיווחים לא מאומתים" המונים 25 הרוגים ומציינת כי מאז החלו ההפגנות באמצע מרץ הרגו שלטונות סוריה יותר מ-350 אזרחים, "שליש מהם מאז יום שישי האחרון". כזכור, אביו של אסד, הרודן אסד האב, התמודד בעבר עם התקוממויות אזרחיות נגד שלטונו. ב-1982 הוציא את צבא סוריה נגד מפגינים בעיר חמא והרג בין 10,000 ל-30 אלף מהם. ההתקוממות דוכאה. מה עשה אז העולם? מה הוא עושה היום? "הגמגומים של אובמה" היא לשון ההפניה על שער "ישראל היום" לטורו של בועז ביסמוט, ובעמ 5 מוקדשת מסגרת לדיווח על "עיתוני וושינגטון נגד אובמה". כותרת כפולת העמודים היא "העולם מתחיל להתעורר" ("ארה"ב מגבשת סנקציות כלכליות נגד בכירים בדמשק. מזכירת המדינה קלינטון פועלת למנוע מסוריה חברות במועצת זכויות האדם. ארבע חברות במועצת הביטחון: יש לגנות את הפעולות של סוריה"). לצד המאורעות בסוריה בולטים על שערי העיתונים – או בולטים בהעדרם – שני מאורעות אחרים שהתרחשו מאז יציאתם לאור של הגליונות הקודמים, ביום ראשון בבוקר: חגיגות המימונה ורצח יהודי על-ידי ערבים בשכם. "שוטרים פלסטינים ירו למוות בצעיר יהודי שהסתנן לקבר יוסף בשכם", מדווחת כותרת על שער "הארץ". "ההרוג הוא אחיינה של שרת התרבות והספורט לימור לבנת. בכיר בצה"ל: הוא פרץ מחסום משטרתי", דבר כותרת המשנה. הרצח מקבל מקום גם על שער "ישראל היום": "לבנת: רצח אחייני היה ירי מכוון, פיגוע – לא תקרית", היא הכותרת על השער. בסך-הכל, יחסית לשני המאפיינים הבולטים של האירוע עצמו – העובדה שיהודי נרצח על-ידי שוטרים פלסטינים, והעובדה שסהרורים מסכנים את חייהם וחיי אחרים לצורך סיפוק יצרים דתיים – הסיקור היום בעיתונים רגוע יחסית. אולי בשל פרק הזמן (יומיים) שחלף. ב"ידיעות אחרונות" מוצאים לנכון לדווח על הרצח רק באופן עקיף, כאירוע נלווה לפרויקט עיתונאי של אחד מכתבי העיתון, אירוע ששידרג את הפרויקט מכתבת צבע פוטנציאלית לכתבת צבע בעלת הקשר אקטואלי טרגי: "על החיים ועל המוות" היא הכותרת, וכותרת המשנה פותחת בסופרלטיב "תיעוד נדיר" וממשיכה כך: "כתב ידיעות אחרונות הצטרף למסע המפחיד שערך בן-יוסף לבנת ז"ל בקבר יוסף ארבעה ימים לפני הביקור האחרון, שבו נרצח". הכתבה, אם כן, שודרגה. האם המסגור הזה משדרג את העיתון? כן, אם "ידיעות אחרונות" רוצה להיות תוכנית ריאליטי. כך או כך, זו בחירה עדיפה על זו של ב"מעריב", שם דבר הרצח נדחק מהשער כליל. לא שאין מקום בשער "מעריב": "פואד והמופלטה: האיחוד" היא אחת הכותרות על השער, והצפויה מביניהם (לצד הפניה לכתבת השער של המוסף היומי – דיוקן של הנסיך האנגלי ויליאם, לידיעה של אפרת זמר-ברונפמן על לימודי שואה חובה לערבים, ומודעה עצמית למהדורת סוף-השבוע של העיתון). גם "ידיעות אחרונות" לא מתאפק ומציב בשעריו את תמונתו של בנימין בן-אליעזר, הפוליטיקאי בעל התדמית העממית, שהיה שרוי זה לא מכבר במצב בריאותי קשה ביותר, נוגס במאפה במסגרת חגיגות המימונה אתמול בערב. בחוסר האיפוק הזה משחזר "ידיעות אחרונות" את ההערה המוסרנית שהוא מפנה לבן-אליעזר עצמו ("שבועיים אחרי שהתחייב לאכול בריא"), ומצמיד בכך לחג יהודי מרוקו גם את חג האירוניה הכפולה (כל העדות). גם ב"הארץ" וב"ישראל היום" לא התאפקו: "הארץ" בוחר לפוליטיקאי המימונה את יצחק (בוזי) הרצוג, שק החבטות של העיתון בשבועות האחרונים, וממשיך לחבוט בו באופן תמוה גם בהזדמנות הלא צפויה הזו: "לפני הזמן, כמי שכפאו שד, התייצב ח"כ יצחק הרצוג ראשון מבין הפוליטיקאים במימונה ברחובות", נכתב בכיתוב על השער מתחת לצילום של הרצוג חובש תרבוש. שוב האירוניה. אם היה צריך להצמיד את הביטוי "כמי שכפאו שד" לאחד מהעיתונים על עצם הסיקור של החג נוטף השמן (מה"מופלטות" ובעיקר מה"פוליטיקאים"), הפרס היה הולך ל"הארץ", הסולידי והלבנבן. ב"ישראל היום" אין איפוק, ואין גרם של אירוניה. רעיית ראש הממשלה וראשה יצאו מאחוזתם בקיסריה אל משפחה מרוקאית בעיירה הסמוכה, אור-עקיבא, ותיעוד מצולם של האירוע נבחר על-ידי עורכי העיתון לאחת מתמונות השער. "איראן: חשפנו וירוס חדש במחשבים שלנו", מודיעה כותרת על שער "הארץ". "מפקד ארגון ההגנה הפסיבית של איראן טען שהווירוס התגלה בשלב מוקדם, ולכן גרם נזק מועט", מדווח יוסי מלמן. כינויו של הווירוס הוא "סטארס", והוא מככב גם על שער "ישראל היום". "שליט לוב על הכוונת", נכתב בפתח ידיעה קצרה מתורגמת ב"ישראל היום". "כוחות נאט"ו הפציצו אתמול את מתחם מגוריו של שליט לוב, באב אל-עזיזה, ופצעו קרוב ל-50 איש, 15 מהם קשה". עוד בעיתון: "נשיא תימן מצנן את ההתלהבות: לא מתכוון להתפטר". וב"דה-מרקר": "גובר הלחץ על הבכירים המצרים שמעורבים בעסקת הגז עם ישראל", לשון כותרת כתבה בכפולת העמודים 4–5. "מצרים סוערת סביב מכירת הגז לישראל: הנשיא המודח חוסני מובארכ נחקר על מעורבותו בעסקה, שר הנפט לשעבר ובכירים נוספים מואשמים בשחיתות הנוגעת לה, ובעל השליטה ב-EMG מסתתר בשווייץ. שר התשתיות לשעבר, בנימין בן-אליעזר, על השמועות בדבר שוחד בעסקה: הטענות מגוחכות". הכתבה, של ליאור זנו, מסתיימת בציטוט של "מקור ישראלי": "על המשא-ומתן עם ירדן על מחירי הגז כמעט לא קוראים בשום מקום. ירדן משלמת חצי מהמחיר שמשלמת ישראל, והמחיר שהיא משלמת גם גוזר את המחיר לסוריה וללבנון – בצירוף עלויות ההובלה". כותרת המשנה לכתבה מסתיימת בציטוט: "קבוצת מרחב: משיירגעו הרוחות במצרים – העניין ייגמר בלא כלום. מכל מקום, הגז זורם כסדרו". "בנק ישראל יפרסם השבוע מגבלה חדשה על המשכנתאות", נכתב בכותרת הראשית של "דה-מרקר", מעל לגרף המדגים כיצד "המשכנתאות מתנפחות" – כלומר, אזרחי ישראל נוטלים יותר ויותר הלוואות מהבנקים כנגד משכון בתיהם. מעל לגרף צף ראשו של סטנלי פישר, נגיד בנק ישראל. "מחירי הדירות ממשיכים לעלות, ועימם גדלות המשכנתאות שמעניקים הבנקים", נכתב בכותרת המשנה. "הנגיד סטנלי פישר מודאג, ויכריז היום – או לכל המאוחר עד סוף-השבוע – על ניסיון נוסף לבלימת המחירים. משכנתאות בריבית צמודה לפריים יוגבלו ל-40% ממחיר הדירה, במקום 60% כיום. ההכרזה על הצעד נדחתה כדי לא להעכיר את אווירת החג". בסופה של הכותרת נכתב: "ריבית הבסיס במשק במאי תישאר 3%", והיא מודגשת בירוק, אולי כדי לא להעכיר את אווירת האיסרו-חג. ההגבלות הצפויות של בנק ישראל על המשכנתאות מגיעות גם לכותרת הראשית של המוסף "ממון" של "ידיעות אחרונות" (גד ליאור כותב על "הערכות" שלפיהן יוגבלו "המשכנתאות הגבוהות בלבד"), ולשער המוסף "עסקים" של "מעריב", שם הן נדחקות לסופה של ידיעה שכותרתה "אוויר לנשימה: הנגיד לא העלה את הריבית לשמחת מקבלי המשכנתאות". הנה, ב"מעריב" יודעים כיצד לא להעכיר את האווירה. אמנם, היכן שיד שמאל מצלילה, יד ימין מעכירה: "לא רק הבנזין", דבר הכותרת הראשית של "עסקים", המפנה לידיעה על התייקרויות צפויות של הדלק, מוצרי החלב, מחירי הטיסות ומחירי התחבורה הציבורית. "השאיפה של רוב רוכשי הדירות לטפס במעלה קומות הבניין הפכה לטבעית כל-כך בשוק המגורים, עד שכיום אין חולק על כך שכל קפיצה בקומות מחייבת תשלום נוסף ומגלמת פער של עשרות אלפי שקלים לקומה, אף שעלויות הבנייה עבור הקבלן הן זהות" (מתוך כתבה ב"עסקים"). "כתב בכיר באל-גזירה ומנהל משרדי הרשת בביירות, ראסאן בן-גדו, התפטר מתפקידו במחאה על מדיניות הסיקור של המהומות בעולם הערבי שנוקטת הרשת הקטארית", מדווח דניאל סיריוטי ב"ישראל היום". בן-גדו מתלונן על העדר הסיקור של המהומות בבחריין. "לראשונה: רשות החברות הממשלתיות תסתייע בלשכת העיתונות הממשלתית כדי לגייס משקיעים זרים לרכישת חברות מופרטות", נכתב בכותרת המשנה לידיעה של יהודה שרוני ב"עסקים" ("מעריב"). לפי שרוני, "מנהל הרשות, דורון כהן, פנה לאורן הלמן, מנהל לשכת העיתונות הממשלתית, בבקשה להפיץ מידע הנוגע לתהליך ההפרטה בקרב העיתונות הזרה". הלמן מצוטט כאומר: "הנושא נולד במסגרת הרעיון לשיתוף פעולה עם גופים ממשלתיים, במיוחד בתחומים הכלכליים. לע"מ מתכוונת להרחיב את שיתוף הפעולה מול העיתונות הזרה גם לתחומים כלכליים, ובכוונתה להקים בלשכה מחלקה כלכלית שתטפל בנושאים אלה. חשוב להשתמש ביתרונותינו לצורך גיוס משקיעים זרים לישראל". לא מוזכרים בידיעה היתרונות, או לחלופין, אם אין בעייתיות וניגוד אינטרסים בכובע החדש שתופרת לעצמה לשכת העיתונות הממשלתית. ב"כלכליסט" מביא גילעד נס כתבה מרעישה למדי: יועצי החברות שזכו במכרז התדרים הסלולריים של משרד התקשורת טוענים שהמשרד התרשל והמדינה הפסידה כסף רב. כן, יועצי החברות שזכו.