חגי מטר: "היחסים הקיבוציים במעריב במצב קטסטרופלי. מדובר בהנהלה שפועלת כעבריינית סדרתית בכל הנוגע לחוקי עבודה ומסיתה נגד הוועד באופן קבוע. לא זרקתי אבן מימי". השופט להנהלת "מעריב": מטר הפך להיות אויב הציבור בעיניכם. אתם לא שוטרים
הסירוב לקבל את חגי מטר לעבודה ב"מעריב" בשל פעילותו הפוליטית עמד במוקד דיון מקדים שנערך בשבוע שעבר בבית-הדין האזורי לעבודה בתל-אביב–יפו. בשיאו של הדיון התפרץ מטר, המכהן כיו"ר ועד העיתונאים ב"מעריב", וצעק על באי-כוחה של הנהלת העיתון כי מעולם לא זרק אבנים על איש, וזאת בניגוד לעולה מטענותיהם. הדיון נולד מפנייה של ארגון העיתונאים בישראל לבית-הדין בעקבות פיטוריו של מטר זמן קצר אחרי שנפסק כי על "מעריב" לקלוט אותו ולנסות למצוא לו תפקיד. הנהלת העיתון טענה כי אין תפקיד המתאים לו וממילא היא אינה מעוניינת להעסיקו בגלל פעילותו הפוליטית ("הנך תומך בגלוי בפעולות חמורות וקשות כגון הטלת חרם על ישראל ונוטל חלק בהפגנות אשר מערבות זריקת אבנים על חיילי צה"ל", נכתב בהודעת הפיטורים שקיבל). בעבר, יש לציין, ייחסה ההנהלה למטר עצמו זריקת אבנים על חיילים ("העיתון זכאי שלא להעסיק עיתונאי שזורק אבנים על חיילי צה"ל!!"), אולם נראה כי נסוגה מעמדה זו. במהלך הדיון טענו באי-כוחו של ארגון העיתונאים, הפועל בחסות ההסתדרות, כי ועד העיתונאים ב"מעריב" סובל מהעדרו הממושך של מטר. לטענת עורכי-הדין אמיר בשה ומורן סבוראי, התארגנות העיתונאים עודנה בשלב שברירי, ועל כן יש חשיבות להחזרתו של מטר לעיתון. באי-כוחה של הנהלת "מעריב", עורכי-הדין יעל דולב, איתמר נצר וגיא גרשון, טענו מנגד כי לא ניתן לטעון שההנהלה פועלת נגד הוועד לנוכח העובדה שבשבועות האחרונים התנהל משא-ומתן על עתיד עובדי "מעריב" בדרגים הגבוהים ביותר, כולל יו"ר ההסתדרות עופר עיני. "מה אומרים חברי", שאל עו"ד נצר, "שאנחנו מנהלים משא-ומתן לחתימה על הסכם קיבוצי עם עופר עיני ובמקביל נפרדים ממטר כי הוא פעיל למען העובדים?". "מזל שאת עופר עיני הם לא יכולים לפטר", אמר עו"ד בשה, ובתגובה לכך העיר עו"ד נצר: "אולי אם הוא היה זורק אבן היינו יכולים". בשלב זה איבד מטר את שלוותו והתפרץ בצעקות אל עבר באי-כוחה של הנהלת העיתון. "סליחה!", אמר, "אני זרקתי אבן על מישהו אי-פעם? יא חצוף! פעם אחר פעם מטיחים בי שקרים ובגלל שזה בכתבי בית-משפט אז זו לא דיבה. מאשימים אותי בעבריינות כשאין לי אף הרשעה, לא זרקתי אבן מימי! יש גבול! רציתי לשמור את זה לעדות, אבל לא ייתכן שיאשימו אותי בפשעים בגלל שהם חסינים מדיבה!". בהמשך הדיון קיבל מטר את רשות הדיבור והוסיף: "היחסים הקיבוציים במעריב הם במצב קטסטרופלי. מדובר בהנהלה שפועלת כעבריינית סדרתית בכל הנוגע לחוקי עבודה, שמסיתה נגד הוועד באופן קבוע. חברי הנהלה מחתימים עובדים על פרישה מהסתדרות. מהלכים אימים על עובדים. כך יש לראות את טענותיה כלפי, כשקרים שמנסים להסית נגדי". "זה שקר", העיר מנהל המערכת, אסף גלבוע, שנכח בדיון. "זה לא נכון". גם לשופט אורן שגב, שלא ראה בעין יפה את התפרצותו של יו"ר הוועד, היו ספקות באשר לטיעון כי העיתון רשאי לא להעסיק את מטר בשל פעילותו הפוליטית. "זה נראה קצת כאילו מתנהלת איזושהי מלחמת חורמה", אמר השופט שגב. "אני לא בטוח בחוקיות של הדבר הזה כל עוד לא הוכח שזה משפיע על העבודה. למה אתם נכנסים לדעות שלו? הוא קצת הפך להיות אויב הציבור בעיניכם, וזה משהו מטריד. זה בא מעיתון, ולכן זה מטריד שבעתיים". בהמשך הדיון פנה השופט שגב בשאלות לבאי-כוחה של הנהלת "מעריב": "אתם מדברים על מעשים לא לגיטימיים ולא חוקיים. בלקסיקון שלי, מי שמטפל בדברים שהם לא חוקיים זו משטרת ישראל. ידוע לכם אם יש איזו פעולה שננקטה לגביו, הוא הורשע? ולא כי נעצר כמפגין. אני מכיר כמה אנשים בטופ שנעצרו כי היו סטודנטים והפגינו. האדם הזה הורשע אי-פעם בעבירה פלילית שתבייש אתכם אם יעבוד אצלכם?". עו"ד נצר השיב כי למטר היתה הזדמנות להכחיש את פעילותו ה"לא-חוקית" בשימוע שנערך לו, אולם הוא לא התייחס כלל לטענות בדבר פעילותו וטען כי זו "לא רלבנטית" לקליטתו לעבודה בעיתון. "חובת ההוכחה עליו שהוא לא זורק אבנים על חיילי צה"ל?", תהה השופט שגב. "שאלתם אותו בשימוע אם הוא זרק אבנים על חיילי צה"ל? ולפני כן, על סמך מה אתם מייחסים לו את הדברים הקשים האלה?". בהמשך הוסיף השופט ושאל: "מי קבע שזה לא חוקי? מי קבע שלהשתתף בהפגנה זה הליך לא חוקי? כשאדוני אומר זה לא חוקי, מה זה לא חוקי? אתם שופטים אותו?". עו"ד דולב טענה בתשובה כי בכל הליך שימוע מטיחים האשמות כלפי עובד, והוא נדרש להגיב אליהן. "גם האשמות שלא על תפקודו כעובד?", הקשה השופט שגב. "אם אני מקבלת עובד לעבודה, יש לי זכות לבחון את התנהלותו", השיבה עו"ד דולב. "לא אקבל לעבודה אדם שמשתתף בהפגנות בלתי חוקיות. זכותי. אי-אפשר לכפות על המעסיק אדם שאינו ראוי בעיניו. לא פוליטי ולא התאגדות, בן-אדם שהולך להפגנות לא-חוקיות, לא רוצה אותו אצלי במשרד עורכי-דין ובעיתון ובשום מקום אחר". "המעשים הבלתי חוקיים היחידים שמבוצעים ביחס לחגי מטר הם מעשיה של המעסיקה, שבפעם השנייה מפרה את חוק ההסכמים הקיבוציים", טען מנגד עו"ד בשה. לדבריו, ממילא כל הטענות בדבר פעילותו של מטר הוזכרו כבר בהליך הראשון, שהסתיים בקבלת הבקשה של ארגון העיתונאים. "היום אנחנו בהבדל מסוים", הבהיר השופט שגב. לדבריו, בהליך הקודם הטענה בדבר פעילויותיו הפוליטיות של מטר לא הועלתה אלא בשלב האחרון, ואילו הפעם הטענה נטענת מלכתחילה, ועל כן יהיה צריך לבחון אותה. מעבר לכך, אמר השופט שגב, בהליך הקודם היה ברור כי יש לפעול במסגרת של סכסוך קיבוצי, ואילו הליך זה נוגע לשימוע שלא נוהל כביכול כראוי ולפיטורים בשל פעילות מחוץ לשעות העבודה. "זה נראה כמו טענה קלאסית לתביעת פרט על פיטורים שלא כדין מסיבות פסולות, אבל לא כסכסוך קיבוצי", אמר השופט שגב. "זה תותח נורא גדול, סכסוך קיבוצי", העיר השופט, ותהה מדוע בוחר ארגון העיתונאים להשתמש בו במקרה זה. עו"ד בשה הסכים להגדרת הסכסוך הקיבוצי כ"תותח גדול", אך הסביר כי השימוש בו נעשה משום ש"מפקד שלנו, יו"ר ועד עובדים, פחות מ-24 שעות אחרי שניתן פסק דין בעניינו שוב מוצא את עצמו מפוטר. לכן זו תביעה של סכסוך קיבוצי, שאם לא כן מה ההסתדרות עשתה? מה פסק הדין עשה?". 37876-08-13