 מדוע בחר האלוף יואב גלנט להתראיין אצל גדי סוקניק? האם התקשורת סיקרה את פרשת גלנט באופן חד-צדדי? וכיצד סוקרו המהומות במצרים? 
 בפתח התוכנית "תיק תקשורת" מעיר המנחה עמנואל רוזן על כוחה וחולשתה של התקשורת העכשווית. המסקנה, לדעתו, היא שעל עיתונאים לנקוט זהירות וצניעות. לאחר אות הפתיחה משוחח רוזן עם גדי סוקניק מהתוכנית "360" בערוץ 2 ועם עפר שלח, עיתונאי ערוץ 10 ו"מעריב", על פרשת הקרקעות של האלוף יואב גלנט, שהביאה לביטול מינויו לרמטכ"ל. סוקניק מספר על הראיון הבלעדי שקיים עם האלוף גלנט. "אני לא חבר של גלנט", אומר סוקניק, ומכנה את הטענה שסיפק לו ראיון נוח "קשקוש". לדבריו, גלנט סיפר לו כי בסך-הכל חיפש "מישהו שאני יכול לסמוך עליו". שלח טוען כי סוקניק ביצע את הראיון באופן ראוי ביותר, אך הראיון היה ל"פארסה" בשל מועדו: לאחר ההחלטה לבטל את מינוי גלנט לרמטכ"ל. סוקניק מסביר כי גלנט בא לראיון כשכבר ידע שהסיכוי שיתמנה לרמטכ"ל אפסי. "אני לא ידעתי, הוא לא סיפר לי", מגלה סוקניק. "הוא היה בסוג של דלוזיה", פוסק שלח. בהמשך התוכנית משוחח רוזן עם שלח ועם בועז ביסמוט, עורך חדשות החוץ ב"ישראל היום", על האופן שבו התקשורת הישראלית מסקרת את התהפוכות במצרים. "אני מחיל על הערבי את מה שאני מחיל עלי", מסביר שלח את עמדתו. לדבריו, בתקשורת הישראלית סיקרו את הנעשה במצרים בעיקר מבעד לפריזמה הבטחונית והתפיסה הקבועה של ישראל כ"וילה בגונגל". ביסמוט טוען כי אין מדינה מוסלמית אחת, שלא לדבר על ערבית, שבה השיטה הדמוקרטית עבדה. "הגישה הזו היא מאוד פשטנית", הוא אומר על התמיכה של שלח באספירציות הדמוקרטיות של המצרים ומוסיף: "אתה כותב משאלות לב, אני כותב מתוך ניסיון". לסיום משווה יאיר גרבוז את מצבו של ברק לזה של מובארכ. התוכנית "תיק תקשורת" משודרת בערוץ 23 ובאתר הטלוויזיה החינוכית