יממה לאחר עצרת הזיכרון ליצחק רבין, בקבוצת וואטסאפ פופולרית של פעילי ליכוד, בה חברים גם כמה שרים וח"כים מכהנים, נכתב: "איך זה שאהוד ברק עדיין לא מת, איך זה שעדיין לא חיסלו אותו". ח"כ קטי שטרית הייתה היחידה שהעירה על ההסתה בקבוצה, בעקבות פנייתנו בנושא. נשאלת השאלה: כיצד אמורים לנהוג נבחרי ציבור במרחב ווירטואלי בו הם חברים?
במסגרת פעילותם הפוליטית חברות וחברי כנסת משתייכים לעשרות קבוצות וואטסאפ שונות, אליהן הם מצורפים לעתים קרובות ללא אישור מפורש מצידם. חלק מהח"כים אף טוענים כי לא רק שאינם משתתפים פעילים בקבוצות, אלא אף שהם לא מסתכלים בהן כלל. מדוע הם אינם עוזבים את הקבוצות הממלאות את הטלפונים שלהם ברעש מיותר? במפלגות דמוקרטיות, הדבר קשור כנראה בעיקר לצורך לשמור על יחסים תקינים עם פעילי שטח שונים, שקובעים את גורל הח"כים בפריימריז. אבל מה אמורים לעשות הח"כים כאשר במרחבים הללו מתרחשת הסתה בוטה? דוגמא עדכנית לתופעה קיבלנו אמש, בקבוצה של פעילי ליכוד בשם "דיוני פוליטיקה בליכוד", שם מעלה אחד המשתתפים את השאלה: "איך זה שאהוד ברק עדיין לא מת, איך זה שעדיין לא חיסלו אותו". בקבוצה חברים למעלה מ-230 אנשים המקושרים למפלגה, ביניהם יועצים פרלמנטרים, דוברים ואפילו שרים וחברי כנסת מכהנים: זאב אלקין, ציפי חוטובלי, קטי שטרית, גילה גמליאל וקרן ברק. חלק מהדוברים שלהם כתבו בקבוצה הזו בעבר. אחרי שפורסמה ההתכתבות הבעייתית, אף אחד מנבחרי הציבור לא יצא מהקבוצה, ורק אחת (קטי שטרית) בחרה להעיר על הדברים. האם הח"כים פשוט פספסו את ההודעה בשל העומס הדיגיטלי שפעילותם הפוליטית מביאה? בשביל לוודא, פנינו וביקשנו לשמוע את התייחסותם. מהשר זאב אלקין נמסר: "אלקין חבר בכמאה קבוצת וואטסאפ של הליכוד ואינו יכול לקרוא או להגיב לכל הודעה שנכתבת בהן. אלקין מגנה את מה שנכתב". מסגנית השר ציפי חוטובלי נמסר: "סגנית השר מצורפת מדי יום לקבוצות רבות ולא רואה את תוכן השיחות בקבוצות. מכל מקום, אנו רואים בחומרה כל ביטוי של איום על חיים של אדם ובוודאי ראש ממשלה לשעבר". מח"כ קרן ברק נמסר: "ח"כ ברק חברה בכ-50 קבוצות של הליכוד, מכיוון שכולם מצרפים אותה אליהן והיא לא יכולה לצאת מהן. אם תעקוב אחרי הקבוצות תראה שהיא מעולם, אבל מעולם, לא הייתה פעילה בהן והיא לא קוראת את ההתכתבויות בתוכן, לכן גם לא מגיבה על שום דבר שנכתב שם". מח"כ קטי שטרית נמסר: "אני מגנה בכל תוקף כל צורה של אלימות ובוודאי את הדברים שנאמרו. הדבר הובא לידיעתי לראשונה לאחר פנייתכם. כחברת כנסת מטעם מפלגה גדולה ובה אלפי פעילים, אני חברה במאות קבוצות וואטסאפ שונות העוסקות בנושאים אקטואליים. אם הייתי מצליחה לקרוא במהירות האפשרית כל הודעה בכל אחת מהקבוצות הללו, ככל הנראה לא הייתי עושה שום דבר חוץ מלשוטט בוואטסאפ (וגם אז לא הייתי מספיקה). לכן, יש הודעות רבות אשר איני ערה להן בזמן שנכתבות וגם הרבה זמן לאחר מכן. אם הייתי צופה בהודעה בוודאי שהייתי מגנה ועכשיו שצפיתי גיניתי. מפתיעה אותי מאוד הפניה מצידכם, ואוסיף ואומר שלא הייתי מצפה לכך. הרי בוודאי שאתם יודעים את קצב ההודעות בקבוצות הוואטסאפ, יכולתם גם לבדוק באפליקציה אם קראתי או לא קראתי את ההודעה, ולמרות זאת בחרתם לשאול שאלה כל כך לא הוגנת. הרי גם אתם יודעים שהשתתפות בקבוצת וואטסאפ בה נכתבות הודעות שונות על ידי חברים שונים, אינה מעידה על כוונותיהם והשקפותיהם של כלל החברים. חבל שגוף תקשורת מכובד כמו שקוף מתעסק בפניות כאלה, שעושה הרושם שמטרתם היא אך ורק הכפשת חברי כנסת מהליכוד". מלשכתה של השרה גילה גמליאל נמסר: "השרה גמליאל חברה בעשרות רבות של קבוצות ולא ראתה את ההודעה המדוברת. השרה מגנה בכל תוקף אמירות פסולות מסוג זה שאין להם מקום בחברה דמוקרטית ומתנגדת נחרצות לכל שיח של אלימות". כל הח"כים טוענים בצורה כזו או אחרת שהם אינם קוראים או עוקבים אחר ההודעות בקבוצה. אחד הגורמים איתם שוחחנו אמר כי הם אינם עוזבים את הקבוצות הפוליטיות השונות בשביל שלא להעליב את מנהליהן. עולה השאלה: האם יש לנבחרי ציבור אחריות על המרחב שבו הם נמצאים – פיזי או וירטואלי? ומרגע שדבר ההודעה הובא לתשומת ליבם, האם עליהם להעיר ולהשפיע על השיח, לעזוב, או להמשיך הלאה כדי לא להסתכסך עם פעילי מפלגה? נכון לעכשיו, למעט שטרית, אף אחד מהח"כים והשרים לא עזב את הקבוצה או ניסה להשפיע על השיח בה. 