ספורט "מעריב" לא מתבייש לנופף סדין אדום מול קוראיו אוהדי הקבוצות היריבות | יורם ארבל משיב למבקריו, עמית הורסקי מצטרף אליהם | ועוד פרסום שני ב-ONE
רבים משוכנעים שהעיתונות חייבת להיות אובייקטיבית וחפה מנקיטת עמדה. כך, למשל, קוראי "ידיעות אחרונות" אינם יכולים לדעת מקריאה במדור הספורט אם בעיתון היו רוצים שהפועל תל-אביב תיקח אליפות או שמא במכבי חיפה חשקה נפשם. לקוראי "מעריב" התשובה ברורה. במהלך השבוע האחרון גזורות הכתבות במדור הספורט בקווי המתאר של הפטיש והמגל וצבועות אדום-לבן, עם חץ לכיוון בלומפילד. חוץ מכותרת ענק "יאללה הפועל", עשו בקרליבך הכל כדי שגם מי שלא מבין רמזים יידע שהם מאוד מעוניינים שהפועל תל-אביב תהיה האלופה. הדרמה בצמרת ליגת-העל לאחר שהפועל תל-אביב עקפה את מכבי חיפה הפכה את ספורט "מעריב" לשותף פעיל בהתרחשויות ולעיתון שלוקח צד במאבק. ביום שאחרי נצחונה של הפועל תל-אביב על מכבי חיפה, לפני עשרה ימים, צהלה כותרת השער ב"מעריב" עם הכותרת "מגעיל ומעולה". כותרת המשנה הסבירה: "מגעיל" בגלל שיטת הקיזוז וצורת המשחק של הפועל תל-אביב, ו"מעולה" כי היא עלתה למקום הראשון. אם חיפה היתה מנצחת, האם היו נותנים כותרת "מגעיל ומגעיל"? השאלה הבוערת לאחר אותו משחק היתה אם הפועל תל-אביב תצליח לנצח במשחקים שנותרו לסיום העונה, שניים מהם מול מכבי תל-אביב ובית"ר ירושלים, יריבות מרות ממר. "מעריב" היה הראשון שפיתח את הנושא. כתבה ביום רביעי שעבר תחת הכותרת "הפנקס האדום", הסבירה כי "מצעד השנאה יצא לדרך. אוהדי בית"ר ירושלים, בני-יהודה ומכבי תל-אביב נשבעים לעשות הכל כדי לטרפד להפועל תל-אביב את חגיגת האליפות". בכתבה מצוטטים אוהדי אותן קבוצות כשהם מסבירים כי אף שבאופן כללי הם בעד ניצחון של קבוצתם, מול מכבי חיפה לא אכפת להם להפסיד ובלבד שייתקע מקל בגלגלי הפועל תל-אביב. בקיצור, העולם כולו נגדנו. בשלב הבא עסקו ב"מעריב" ספציפית במכבי תל-אביב; האם שחקניה יפגינו רוח ספורטיבית וישחקו מול מכבי חיפה בלי חשבון, או שמא יפסידו בכוונה? ביום שני השבוע, יום המשחק, פירסם "מעריב" טורים של הפסיכולוג נועם אייל והסוציולוג פרופ עוז אלמוג, שכתבו את נאומי המוטיבציה שישמיעו שני המאמנים. אייל כתב לאבי נמני ממכבי תל-אביב: "אני צריך לעשות להם סדר בראש. הם קוראים בעיתונים כל מיני מניפולציות וחשבונות עבר. אתם באים הערב להיות נאמנים להיותכם ספורטאים ולאתיקה הפרטית שלכם. אם תתחילו להיכנס לחשבונות, לא תוכלו לתפקד [...] אתה אף פעם לא יודע לאן החישובים האלה מובילים, כי זו פגיעה קשה במסורת של המועדון, שדוגלת בניצחון בכל מחיר". "מעריב", בעיסוק המוגבר שלו בנושא, כאילו ניסה להחדיר מוטביציה במכבי תל-אביב ולהזכיר לאנשי הקבוצה את הרוח המכביסטית הדוגלת בניצחון בכל מצב ובכל תנאי. בלי קשר, באותו יום הפתיע דן מרגלית, אוהד מכבי תל-אביב, בטור ב"ישראל היום" שבו התוודה שהוא סובל מפיצול אישיות: "65 שנים אני מייחל בכל לבי לנצחונם של הצהובים, נגד כל יריב. אבל לנוכח המשחק מול מכבי חיפה במאי 2010 אני חש בטעם החמצמץ, שבעומק לבי אני רוצה לראות את הקבוצה שלי מפסידה את מלוא שלוש הנקודות [...] אינני מאמין שזה קורה לי". יכול להיות שרחשי האוהדים נפלו על רגליים קשובות. מכבי תל-אביב, במשחק חלש ואפאתי, הפסידה למכבי חיפה, ובתקשורת הספורט מיהרו לחגוג. שם היה ברור מה הסיבה להפסד. קיצוני מכולם היה שוב ספורט "מעריב". "משחק הסרוחים", זעק העיתון למחרת. כותרת מצוינת שגם עשתה הקבלה לאותו "משחק שרוכים" מפורסם ב-1998, וגם הגדירה את משחקה של מכבי תל-אביב כמסריח, נרפה ועצל. כותבי "מעריב" לא חסכו בתיאורים צבעוניים משפילים, תוך שוורידי הצוואר שלהם מחשבים להתפקע. הם הרי התריעו, הזהירו, עסקו בזה רבות, ומה בסוף? במכבי תל-אביב לא קוראים "מעריב"? אייל לוי כתב: "פראיירית מכבי תל-אביב. יש מקומות בתחנה המרכזית שלוקחים הרבה כסף על המסאז וההרפיה שהיא עשתה אתמול למכבי חיפה. ההגנה המארחת אפילו לא עשתה קולות של מאמץ. קפילוטו וראלדס פתחו רגליים שאפילו חלוץ עם סוס ועגלה יוכל לעבור". אביעד פוהורילס כתב: "אתמול היה הערב בו חדל מועדון הכדורגל של מכבי תל-אביב, מחלקת הבוגרים, להתקיים כישות בעלת ערך [...] מכבי נמצאת עכשיו ביום שאחרי נפילת הפצצה. נותרו שם אבנים, מקלות ואבי נמני". בוטה לא פחות היה גיא אביעזר, שכתב: "הילד שלי, בן ,6 החל השנה את צעדיו הראשונים בכדורגל. הוא מתאמן פעמיים בשבוע בבית-ספר לכדורגל בניהולם של ניר לוין ואיציק עובדיה, עוזריו/מאמניו/תעודותיו/דחליליו של אבי נמני. אתמול, פחות משלוש שעות לפני תחילת המשחק בבלומפילד, היה האימון האחרון שלו. כף רגלו לא תדרוך במקום בו אנשי כדורגל שמחויבים לחנך לספורטיביות, להוגנות ולהשקעה היו שותפים למשחק הזה". האשמות כבדות וקשות, חסרות תקדים העונה ב"מעריב" כלפי מכבי תל-אביב. מעניין שהעובדה שהקבוצה נוצחה כבר שמונה פעמים במהלך העונה לא סחטה מהעיתון הזה אוסף אמירות כל-כך קשות עד כדי קריאה לחרם. לאפשרות הסבירה שמכבי תל-אביב הפסידה פשוט מפני שהיא קבוצה חלשה יותר מחיפה כמעט שלא היה משקל. אלא שהטייפון מבית "מעריב" שניסה לטלטל את עולם הכדורגל הישראלי שכך באותה מהירות שבה הגיח. יומיים לאחר המשחק עוד הופיעה בשער הכותרת הבולטת "הכל מכור", אבל במקום הוכחות למכירת המשחק על-ידי מכבי תל-אביב, קיבלנו ראיות על קניית משחקים מצד מכבי באר-שבע. ומה עם משחק הסרוחים מלפני 36 שעות? היה, נגמר, כעסנו, ירקנו, נרגענו, חזרנו לסדר היום. את השבוע סגרו בקרליבך עם כתבה על שחקני עבר של הפועל תל-אביב, שהובסו 5:0 למכבי תל-אביב ב-1970 ועכשיו מודיעים לשחקני ההווה כי זו ההזדמנות לנקמה הגדולה ("אפשר לתת להם שישייה"). ממש כתבת מוטיבציה. אפשר להתלונן על הגישה הלא ממלכתית הזו, כי הרי גם ממדור ספורט מצפים להתנהל בשיטת הפיפטי-פיפטי כמו בשנות החמישים. אלא שבמקום לצקצק, אפשר גם להסתכל על ההתרחשות המרתקת הזו בעיניים של אנתרופולוג. הנה עיתון שלא מתבייש לחשוף את יחסי הכוחות הפנימיים שבו, בין הכתבים והעורכים אוהדי הפועל תל-אביב ובין אלה שאוהדים את מכבי חיפה. כמו שהספקתם להבין, אוהדי הפועל תל-אביב גודשים את השורות ב"מעריב" ואין להם בעיה להכריז על כך ברבים. כשמדור ספורט מרכזי שמח להגדיר כ"מעולה" את עליית קבוצתו האהודה למקום הראשון, כשהוא חובט ללא רחם ביריבה העירונית המובסת, כשהוא מנהל מיני-קמפיין הדוחף את הפועל תל-אביב אל התואר, זו דרמה אנושית וטבעית מעניינת בגזרת תקשורת הספורט. אוהדי מכבי ובית"ר יכולים לכעוס על "מעריב", אבל העמדה הברורה שנוקט העיתון דווקא תעזור לו. שנאה מוכרת עיתון. לכל הקשקשנים. יורם ארבל לא שכח את אלה שתקפו אותו (ביניהם וואלה) על שהביע במהלך שידור את דעתו בעד ברצלונה ונגד אינטר ומאמנה זוזה מוריניו. במשחק חצי גמר גביע המדינה ששידר השבוע היה לו חשוב להקדיש כמה דקות לנושא ולהסביר לכל "הקשקשנים" שהוא בעצם אוהד של הכדורגל היפה, ולכן אמר את מה שאמר. את עמיר פלג מ"ידיעות" זה לא שיכנע: "שדר דעתן זה טוב, אבל משום מה יש לי הרגשה שאם גרנט היה מנצח ככה את ברצלונה, ולא מוריניו, יורם היה עושה ממנו גיבור לאומי". לכל המוחים. בפייסבוק נפתחה לא מזמן קבוצה הקוראת להעיף את עמית הורסקי ודני נוימן משידור המשחק המרכזי בערוץ 1. הורסקי, ששמע על המחאה, הצטרף אליה בחיוך ואף שיגר לכאלף מחבריו הזמנה להגיע ולתמוך אף הם. ב-18.4.10 פירסם יניב טוכמן ב"מעריב" וב-nrg כי יוסי מזרחי מועמד למשרת מאמן מכבי תל-אביב בעונה הבאה (בתצלום למעלה), מה שלא הפריע שבועיים אחר-כך לאתר ה"פרסום ראשון" ONE לנכס לעצמו סקופ נוסף שפורסם קודם אצל אחרים. 