מבקר המדינה מתניהו אנגלמן יכול לפנות לרה"מ יאיר לפיד כדי ליישר את השר שלא ברור מה יש לו להסתיר מהציבור, או אפילו ליועצת המשפטית לממשלה גלי בהרב-מיארה • יועץ בכיר למבקר לשעבר מסביר ל"שקוף": כך פעלו בעבר המבקרים - בין היתר נגד נתניהו ואולמרט
מה יש לשר השיכון זאב אלקין (המחנה הממלכתי) להסתיר מהציבור? האם ברשותו קיימים נכסים או סכומי כסף שעלולים לדעתו לשנות את התפיסה לגביו? מה עשויה להיות הסיבה שבגללה הוא מסרב כבר קדנציה שלמה, בניגוד להנחיות, למסור למבקר המדינה את הצהרת ההון שלו כפי שהוא נדרש? תשובות לשאלות הללו אין ממש, אך כן ניתן לומר שישנם כמה צעדים שמבקר המדינה מתניהו אנגלמן יכול לנקוט כדי לשנות את המצב המעוות הזה. הראשון, לדברי עו"ד דוד נהיר, שהיה יועץ בכיר של מבקר המדינה בשנים 2012-2019 והממונה מטעם המבקר על הטיפול בתחום ניגודי העניינים של שרים, הוא פנייה לראש הממשלה יאיר לפיד (יש עתיד). "חובתם של השרים וסגני השרים, לרבות ראש ממשלה, להגיש הצהרת הון", אומר נהיר. "מבקר המדינה הוא זה שהוסמך לבדוק את מילוי ההוראות. שר שלא מגיש הצהרות הון מפר את הכללים". הוא מדגיש כי בפני המבקר "עומדות כל סמכויותיו המוקנות לו בחוק מבקר המדינה". הצעד השני שיכול לנקוט המבקר, אומר נהיר, הוא לדווח על הפרת הכללים לוועדת משנה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה – שלא קיימת. ויש גם אפשרות שלישית, חריגה יותר. "אם מבקר המדינה סבור כי קיים חשש לעבירה פלילית, עליו להעביר את העניין לידיעתו של היועץ המשפטי לממשלה", אומר נהיר. כיצד פעל המבקר במקרים דומים לזה בעבר? לדברי נהיר, דוח משנת 2003 מתח ביקורת נוקבת על ראש הממשלה דאז אריאל שרון, כשקידם החלטה של מועצת מקרקעי ישראל תוך ניגוד עניינים. "בשנת 2010 נמתחה ביקורת משמעותית על שר החקלאות דאז שלום שמחון על אי דיווח על זיקה אישית לנושא שקודם על ידו", הוא מוסיף.  מי עוד? בשנת 2011 כתב המבקר חוות דעת בנושא "העברת כספים לחברות שהיו בבעלות שר הביטחון אהוד ברק". בשנת 2017 פורסם דוח שביקר את ניגוד העניינים של ראש הממשלה דאז בנימין נתניהו כשר התקשורת. נהיר מזכיר גם את רה"מ לשעבר אהוד אולמרט. "אולמרט הורשע בעבירה של קבלת דבר במרמה בגין אי דיווח מלא בהצהרת ההון שהוגשה למבקר המדינה", הוא מזכיר. "וכך קבע בית המשפט העליון בעניין זה: במעשיו של אולמרט, שנעשו על ידו באופן מודע, ביצע אולמרט מעשה מרמה כלפי מבקר המדינה, שבעקבותיו קיבל דבר בדמות הנחת דעתו של המבקר, שבתורה אפשרה לו להמשיך ולהחזיק בכספים המדוברים ולהשתמש בהם לצרכיו הפרטיים". אז האם זה יכול להגיע גם לחקירה פלילית במקרה הזה? "יש לזכור כי שר המפר את הוראות הכללים עלול לעמוד גם בפני אישום נוסף, על פי סעיף 287(א) לחוק העונשין", מסביר נהיר. "סעיף זה קובע כי המפר הוראה שניתנה כשורה מאת בית משפט או מאת פקיד או אדם הפועל בתפקיד רשמי ומוסמך לאותו עניין, דינו – מאסר שנתיים" לדבריו, יישומו הסעיף הזה בהקשר להוראות המבקר לא הגיעה עדיין לבחינה משפטית, אך "ייתכן ויגיע היום בו לא יהיה מנוס גם מכך". “הצהרת ההון תימסר בימים הקרובים", מסר לנו אלקין לפני יותר מחודשיים כששאלנו אותו מדוע הוא לא מסר את הצהרת ההון שלו למבקר המדינה כפי שנדרש. למרות זאת הצהרת ההון טרם הוגשה. אלקין הוא השר היחידי בממשלה היוצאת שלא הגיש את הצהרת ההון שלו. שזה, איך נאמר – ביזיון. בכך שאלקין לא מגיש באופן סדור את הצהרות ההון שלו הוא מונע יכולת בקרה ופיקוח של מבקר המדינה על הנכסים שלו. אלקין הוא גם היחיד שהיה צריך לקבל שתי תזכורות ממשרד המשפטים עד שמסר את השאלון שמפרט את האינטרסים שלו. וכך, גם הסדר ניגוד העניינים שלו לא פורסם מכיוון שהוא עדיין נערך במשרד. מבדיקת "שקוף" נראה כי אלקין, סרבן שקיפות כרוני, לא חושב שהחוק מחייב אותו, בכמה מובנים. על פי כללי האתיקה, שרי הממשלה חייבים להגיש את הצהרת ההון שלהם למבקר המדינה תוך 60 יום מכניסתם לתפקיד ועם תום כהונתם. כולם בממשלה הנוכחית עשו זאת חוץ מאלקין. זו לא הפעם הראשונה שהוא לא מוסר את הצהרות ההון שלו: ממעקב "שקוף" עולה שזה קורה פעם אחר פעם. מלשכתו של אלקין נמסר בחודש יוני כי "הצהרת ההון מטופלת בימים אלו ותימסר למבקר המדינה". הפעם כבר לא קיבלנו הבטחה כלשהי. 