בכנסת ה-25 פועלים יותר מ-400 יועצים, ושמותיהם מפורסמים לראשונה לצד עמיתיהם לשעבר מאז הכנסת ה-20. יועצי הח"כים יכולים להיות גורמים רבי השפעה על תהליך קידום החקיקה והפעילות הפרלמטרית, לכן חשובה החלת שקיפות על זהותם. למרות בקשת "שקוף" וחשיבות הקשר עם הציבור, פרטי ההתקשרות איתם נותרו חסויים לעת עתה
בכל רגע נתון, בכנסת מועסקים יותר מ-400 יועצי חברי כנסת, אלא ששמותיהם ופרטי ההתקשרות איתם אינם שקופים לציבור ולא ניתן לאגד אותם במאגר מידע פתוח לכל. סוגיית החלת השקיפות על שמותיהם ופרטי הקשר של יועצי חברי הכנסת היא אחת מלאקונות השקיפות הגדולות במשכן הכנסת ובמשרדי הממשלה.  כל אחד מ-120 חברי הכנסת זכאי לקבל שירותים משלושה יועצים. ברוב המקרים חברי הכנסת מחלקים את תפקידי היועצים כך שאחד אחראי על דוברות ותקשורת, אחד על החקיקה (עו"ד בדר"כ) ואחד על קשר עם הציבור/מפלגה. חבר כנסת המכהן כיו"ר ועדה, זכאי ליועץ נוסף המרכז את פעילות הוועדה. חבר כנסת בעל מוגבלות פיזית, זכאי לנהג, בנוסף לשלושת העוזרים הרגילים. למרות שישנם יועצים עם ותק של שנים, ממוצע העסקת יועץ עומד על שמונה עד תשעה חודשים. כלומר, בכנסת המכהנת את מלוא זמנה, מספר היועצים השונים שיועסקו באותת כנסת עשוי לנוע בין 2,000 ל-1,500 יועצים.  חלק ניכר מעבודת חברי הכנסת מתבצעת על ידי היועצים, ומידת מעורבות חבר הכנסת בתהליכי קבלת ההחלטות תלויה באישיותו. חברי כנסת אינם יכולים לשלוט בכל הבקשות לפגישות, הקשר עם הציבור, המידע המקצועי הזורם ללשכה בנושאים שונים, ובלו"ז המתחייב מחברות חבר הכנסת בוועדות השונות ומפעילותו הכוללת. מסיבה זו לחבר הכנסת יש יועצים האחראיים לריכוז המידע, למיון הבקשות, שאלות ודרישות, לבניית לו"ז פעילות חבר הכנסת במשכן ובכלל, ולעמידה בלו"ז. חברי הכנסת ברובם אינם מסוגלים לנסח בעצמם הצעת חוק, הם מסתייעים ביועץ (לרוב משפטן מתחיל) שמנסח עבורם את הצעת החוק. למעשה, היועצים מבצעים את עיקר העבודה בלשכת חבר הכנסת, כשחבר כנסת הוא על תקן מנהל שמקבל את ההחלטות ומתווה את מדיניות הלשכה.  בסופו של דבר כוחם של יועצי הח"כים הוא רב. גם אם מדובר בחבר כנסת מעורב ובקיא בנושאים אותם הוא רוצה לקדם, ושיודע בדיוק מהן מטרותיו, יועציו עדיין יכולים להיות גורמים רבי השפעה על תהליך קידום המטרות, על מה מקודם קודם ובאיזה אופן יקודם, ועוד. לכן חשובה החלת שקיפות על זהות היועצים, על פעילותם, ועל פרטי הקשר הישירים שלהם.  בקשת חופש מידע שלנו הובילה להתקדמות בחשיפת זהות שמות היועצים, אולם פרטי ההתקשרות איתם נותרו חסויים לעת עתה בשל הנחיות מהלשכה המשפטית, "פרסום מספרי הטלפונים הניידים של היועצים הפרלמנטריים מהווה פגיעה בפרטיות שלהם", נאמר בתשובת הכנסת, "בעניין זה, נקבע בפסיקה כי פרסום מספר הטלפון הנייד של אדם נופל בגדר "ענייניו הפרטיים" של אדם כמשמעו בחוק הגנת הפרטיות.  זאת, גם אם מדובר בטלפון נייד שניתן לו על ידי העבודה, על אחת כמה וכמה במקרה שלנו, שבו מדובר בטלפונים ניידים פרטיים", נמסר במסגרת המענה לבקשת חופש המידע. "כמובן, שהדבר אינו מונע מחבר הכנסת והדובר שלו למסור את מספרי הטלפון הנייד של הדובר מרצונם ובהסכמתם לעיתונאים או לציבור הרחב, כדי למלא את תפקידם". העברת הרשימה שביקשנו ארכה חודשיים, ולאורה התקיימו דיונים פנימיים בכנסת, מול המחלקה המשפטית, לגבי מה ניתן להעביר לפרסום. לפי החוזים הקיימים מול היועצים כרגע, הכנסת מחויבת לשאול אותם אם ניתן לפרסם את שמותיהם, וביכולתם לסרב לפרסום במשך 21 ימים. עובדה זו, לצד התחלופה הגבוהה של חברי כנסת לאור הפעלת "החוק הנורבגי", הובילה לכך שחברי כנסת שהושבעו לאחרונה לכנסת, אינם מופיעים ברשימה שאנו מפרסמים.   בבית הנבחרים בארצות הברית ניתן להגיע לרשימת היועצים והצוות של כל חבר מבית הנבחרים בלחיצת כפתור פשוטה. ראשית קיימת הרשימה המלאה של היועצים, הכוללת אפשרות לחיצה על שמו של חבר בית הנבחרים וצפייה בשמות היועצים שלו בלבד. לדוגמה, ניתן לקבל בקלות את רשימת היועצים של יו"ר בית הנבחרים לשעבר, ננסי פלוסי. ליד כל יועץ מצוין תפקידו בלשכה, ואם הוא שייך ללשכתה בוושינגטון או בסן-פרנסיסקו, קליפורניה.  עם האמצעים הטכנולוגיים העומדים לרשותנו בשנת 2023, אין כל סיבה שמוסדות הכנסת וחברי הכנסת לא יפרסמו את כל רשימת היועצים הפרלמנטריים המלאה. לכל הפחות ששמותיהם יפורסמו בדף חבר הכנסת באתר הכנסת. המגישים מועמדות למשרת יועצים חייבים להבין שחלק מתפקידם הוא קישור בין הציבור לנבחריו, ואין זה ראוי שפרטי הקשר שלהם ידועים רק ללוביסטים מסחריים אך לא לכלל הציבור.  ש"ס היא מפלגה מצטיינת בכל הקשור בפרסום פרטי יועצי השרים וחברי הכנסת. כבר בכנסת ה-20 קיבלו בש"ס החלטה לפרסם ביוזמתם את רשימת היועצים הפרלמנטריים של חברי הכנסת שלה, כולל ניידים פרטיים של היועצים. גם בכנסת הנוכחית התפרסמה רשימה כזו, תחת הכותרת "עם הפנים לציבור", שכללה את רשימת יועצי השרים וחברי הכנסת, כולל מספרי הניידים שלהם. עם הפעלת החוק הנורבגי, חלק מהפרטים השתנו, אולם בכך עוקפת ש"ס את רוב המפלגות האחרות. גם סיעת הציונות הדתית הולכת בדרכה של ש"ס מהכנסת הנוכחית, ופרסמה את פרטי הקשר של יועציה הפרלמנטריים.  אין סיבה הגיונית שהכנסת עצמה לא תתגבר על הקשיים המשפטיים ותפרסם באופן יזום את כלל שמות היועצים ופרטי ההתקשרות איתם, תוך פרק זמן קצר מהיום. ניתן לעשות זאת בדף ייעודי שיוקם לצורך זה באתר הכנסת או בדף הקיים כבר עבור כל חבר כנסת. עד שזה יקרה, ראוי שחברי הכנסת יעשו זאת, באופן יזום על ידם. העסקת יועצים פרלמנטריים חייבת לכלול סעיף בו היועץ המיודע על כך שפרטי הנייד שלו יפורסמו לצורך התקשרות עמו. לטווח רחוק ניתן גם לחשוב על פתרון בו הכנסת תרכוש 400 קווי טלפונים ניידים שיהיו קבועים של הכנסת ויוענקו ליועצי חברי הכנסת, וכשהללו יתחלפו הם יותירו אותם במשכן עבור מחליפם.  מעבר לקישור לנבחרי הציבור שלנו, פרסום פרטי היועצים הפרלמנטריים בהווה ובעבר חשובה לצורך חשיפת מעברים בין יועצים שסיימו תפקידם ועברו לעסוק בלובינג מסחרי, כמו לדוגמה רחל בן-דוד, לשעבר יועצת של ח"כ קארין אלהרר והיום לוביסטית בחברת גלעד לובינג, או עידן אורון, לשעבר יועץ של ח"כ חילי טרופר והיום לוביסט בחברת אימפקט. כמו כן הרשימות עשויות לחשוף מעברים של יועצים מגופים בהם עבדו בעבר, כמו לדוגמה גבי אוזרנקו, לשעבר היועץ של ח"כ אריאל קלנר, שעובד בימנו בפורום קהלת. כלומר, היעדר תיעוד ופרסום של זהות היועצים הפרלמנטריים, פוגע ביכולת להתחקות אחר תופעת "הדלת המסתובבת" בין המגזר הציבורי למגזר הפרטי או למגזר השלישי.    