"עד כדי כך נרחבת הרשימה השחורה של המוזסים, שאפילו אני זכיתי להיכלל בה" • שוברים שתיקה – עדויות על שיטת "ידיעות אחרונות" • פרויקט מתגלגל 
 לפני תשע שנים, כש"ישראל היום" עוד היה בחיתוליו, השיקה קבוצת "ידיעות אחרונות" חינמון שאמור היה להתחרות בו. "24 דקות", צהובון ירוד וצעקני בסטנדרטים ישראליים בעריכת ערן טיפנברון, נאסף אל אבותיו בקיץ 2009, שנה וחצי בלבד לאחר שראה אור לראשונה. ואולם, חרף פרק הזמן הקצר שבו פעל החינמון של משפחת מוזס, ראשיו הספיקו להפנים וגם ליישם את מערכת הנאמנויות שלפיה פועל גם עיתון האב, "ידיעות אחרונות". העיתונאי איתן בקרמן, שעבד ב"24 דקות" בחודשים שלפני השקתו, למד זאת על בשרו. "לפני כמה שנים ניסו בידיעות להקים מתחרון לישראל היום, מין עיתון חטיף שנועד בעיקר לנוסעים ברכבת. הציעו לי להצטרף לאופרציית ההכנה. קצת תמהתי, כבר מזמן נרמז לי שאני לא ממש רצוי שם, אבל שאלתי כמה, נקבו במספר נחמד, והסכמתי", סיפר בקרמן בפוסט שפרסם בעמוד הפייסבוק שלו. "הניסיון המסוים שלי הביא אותי להצטיין למדי שם. בין סיגריה לסיגריה בפינות נחבאות הספקתי לתקתק את הכפולות שלי באופן, איך נגיד, כזה שהעורך הראשי קרא לו עשר, וגם לעזור פה ושם למתקשים יותר", כתב בהמשך. "אחרי חודשיים פנה אלי האחראי ואמר לי בחמש מלים: אתה תותח, אבל נצטרך להיפרד. אמרתי סבבה, מה הסיפור, ענה לי בשלוש: אתה ברשימה השחורה. לא שאלתי למה, כי שנינו ידענו: שמאלן קיצוני, שבמשך שנים כותב על הפשעים (זו המלה) של שמעון מזרחי והקבוצה של המדינה, מקומו לא יכירנו בעיתון של המדינה. עד כדי כך נרחבת הרשימה השחורה של המוזסים, שאפילו אני זכיתי להיכלל בה. עשר ותותח שמעתי פה ושם במהלך השנים, אבל לכבוד מקצועי גדול מזה ספק אם זכיתי אי פעם". המשא-ומתן בין בנימין נתניהו לארנון (נוני) מוזס חשף לעין הציבורית את "שיטת ידיעות אחרונות" – השימוש בכלי התקשורת של הקבוצה לשם קידום האינטרסים העסקיים של מוזס, בעל השליטה. במדור זה נביא עדויות חדשות וישנות מתוך המערכות השונות של כלי התקשורת בקבוצת "ידיעות אחרונות", על האופן שבו יושמה השיטה המושחתת. עובדים ועובדים לשעבר המעוניינים לחלוק את סיפוריהם מוזמנים לפנות אלינו באימייל contact@the7eye.org.il