ההפסדים של ה"ניו-יורק טיימס", ההתגייסות של הממשל האמריקאי להצלת העיתון ועיתונים אחרים, בעלת הטור שמעדיפה נמלים אדומות אוכלות בשר על פני טוויטר, ועוד חדשות תקשורת מרחבי העולם והרשת
שבוע הפכפך עבר על ה"ניו-יורק טיימס". בתחילת השבוע התבשרו עובדי העיתון שהם זכו בחמישה פרסי פוליצר, ובהם פרס העיתונות החוקרת, פרס הסיקור הבינלאומי ופרס הצילום. למחרת יצאה ממשרדי החברה, שמוציאה לאור 18 עיתונים שונים וביניהם ה"בוסטון גלוב" וה"אינטרנשיונל הראלד טריביון", ההודעה העגומה שברבעון הראשון של השנה עמדו הפסדי החברה על 74.5 מיליון דולר, לעומת 335 אלף דולר בלבד ברבעון המקביל אשתקד. הסיבה העיקרית: ירידה חסרת תקדים ברווחים ממכירת מודעות.  הזוכים בפרס פוליצר 2009 >> ה"ניו-יורק טיימס" מדווח על עוד הפסדים >> הסנטור הדמוקרטי גון קרי הודיע כי יכנס דיון מיוחד בסנאט על המשבר בענף העיתונות. הדיונים, שיחלו ב-6 במאי, ייערכו במסגרת ועדת המסחר של הסנאט ויתמקדו בעתידו הלא מבטיח של הענף בארצות-הברית (ובדרכים לשפר את מצבם האנוש של ה"בוסטון גלוב" וה"שיקגו סאן טיימס" בפרט). בין השאר תידון תוכנית החירום של הסנטור בנגמין קארדין שבמסגרתה יוענקו לעיתונים הגוססים הקלות מס שונות.  הסיפור ב"בוסטון גלוב" >> הצעת החוק של קארדין >> בעוד שהעיתונות המודפסת מבכה את ימיה המתקצרים, מצא מגזין התרבות הדיגיטלית "Wired" דרך למכור יותר עותקים מגליונו החדש: באופן חד-פעמי נערך הגיליון על-ידי גיי.גיי אברמס, איש הטלוויזיה והקולנוע שאחראי, בין השאר, לסדרת הפולחן המבלבלת "אבודים" ולגרסה הקולנועית החדשה והמצוינת של "מסע בין כוכבים". אברמס החרוץ לא הסתפק בכתיבת מאמר מעניין ומבדר (על "עידן המיידיות", שנאתו לספוילרים ו"סופר מריו 2"), או בבחירת תכנים הקרובים ללבו; הגיליון, שעוסק ב"מסתורין", טומן בחובו כתב חידה, ומספר לא מבוטל של רמזים המפוזרים באדישות בין עמודיו (כמה מהם במסווה של טעויות הקלדה, אחרים מוצפנים במורס) מובילים את הקורא החפץ בכך לאתר אינטרנט סודי שמגלה את הסוף של "אבודים". סתם, הסוף של "אבודים" אינו מופיע שם. יש משהו אחר. אבל רעיון מגניב, לא? ה"ניו-יורק טיימס" כבר הספיק לראיין את הקורא המאושר סטיבן בואקווה, שגם הצליח לפצח את החידה ראשון וגם כתב על הכל בבלוג שלו. עורכים אורחים הם אמנם לא דבר חדש (סולן יו2, בונו, ערך זה מכבר את המגזין "ואניטי פייר", יהודית רביץ ערכה זה מכבר את המגזין "העיר"), אך הגימיק החידתי הוא בהחלט שכלול של הזאנר. יותר מזה: קשה לדמיין דרך שבה ניתן לחוות דבר דומה באינטרנט. ועוד באותו עניין: לכבוד יום הולדתו העשרים מנסה גם מגזין הקולנוע הבריטי המדשדש "אמפייר" להעלות במקצת את נתוני המכירות שלו באמצעות גיליון חגיגי ומיוחד שערך הבמאי היהודי הנודע סטיבן ספילברג ("טרמינל", "1941").  המאמר של גיי.גיי אברמס >> ה"ניו-יורק טיימס" על גליון חודש מאי של "Wired" + ראיון עם הזוכה המאושר >> הבלוג של בואקווה >> חגיגות העשרים של "אמפייר" >> השטותניק המפורסם אשטון קוצר הצליח להגיע למיליון Followers בטוויטר לפני CNN. לא ברור מה זה אומר בדיוק, אבל הנחת העבודה היא שזה לא משהו טוב. בעלת הטור מורין דאוד (ה"ניו-יורק טיימס") מחפשת תשובות אצל ממציאי טוויטר ומתוודה בפניהם שהיתה מעדיפה שנמלים אדומות יאכלו לה את העיניים לפני שהיתה פותחת אצלם חשבון.  מורין דאוד והנמלים האדומות שהיא מעדיפה שיאכלו לה את העיניים >> וסיפור אופטימי לסיום: ה"אינדיפנדנט" הניו-יורקי מפרסם כתבה מזימבבואה שעוסקת בסכנות האורבות לעיתונאים מקומיים המנסים לדווח על הנעשה במדינה. עיתונאים עצמאים של ממש אין, וכבר שנים ארוכות שאנשיו של הנשיא, רוברט מוגאבה, נוהגים ביד קשה ובזרוע נטויה בכתבים ובצלמים שמתעקשים לבקר את הממשל. מאסר ממושך ועינויים לסוררים שבין העיתונאים הם עניין שבשגרה. לעתים זה גם נגמר במוות: בשנה שעברה מצא צלם עיתונות את מותו לאחר שפירסם באחד העיתונים תמונות של מנהיג האופוזיציה. ובכל זאת ממשיכים לצאת משם דיווחים.  הכתבה ב"אינדיפנדנט" >> תגובות, קישורים ומה שבא ליד ניתן לשלוח לכתובת הדואר global.kfar@gmail.com