שלל דמויות שלטוניות ממשיכות לקבל כספי ציבור, גם שנים ארוכות אחרי שסיימו את תפקידם. והפעם: שופטים בדימוס זוכים לדיוקנאות בשווי של עשרות אלפי שקלים, המוצבים בקומה אליה הציבור אינו רשאי כלל להכנס. האם זוהי הדרך הנכונה להנציח שופטים? ומי החליטה לחסוך לנו עשרות אלפי שקלים? #משקיפים את הלשעברים
אחרי שחשפנו את הכספים שמקבלים יו"רי הכנסת בדימוס ונשות הנשיאים שנים לאחר פרישתם, החלטנו לבדוק מה קורה אצל שופטי העליון.  על פי הנוהג, נשיאי בית משפט העליון בדימוס זוכים לציור דיוקן בדמותם, הנתלה סמוך לפרישתם בקיר המיועד לכך בקומת לשכות השופטים בבית המשפט העליון.  בעוד שעלות הציור של נאור כבר נחשפה, שאר העלויות היו סודיות. לראשונה – הנה עלויות הדיוקנאות המלאות למשלמי המסים.  לעומתם, כב השופטת בדימ דורית דורית בֶּינִיש בחרה בצילום של דיוקן שעלה עשירית: 5,336 ₪. פנינו לבייניש ובדקנו את העניין. מסתבר שהיא אכן הייתה מודעת לעלויות הגבוהות של האיורים, ולכן בחרה בחלופה הזולה. בייניש היא היחידה. בקומת לשכות השופטים בבית המשפט העליון מוצגים 7 דיוקנאות נוספים של נשיאים בדימוס. אלא שבשל חלוף הזמן, אין להנהלת בתי המשפט תיעוד מדוייק של עלות הדיוקנאות.שם האומן המופיע על גבי הדיוקנאות הוא P.KorAH. כך או אחרת, מה שמרתיח במיוחד הוא שהציבור לא יכול לצפות בדיוקנאות. כן, כן. הם תלויים בקומה שאינה פתוחה לציבור הרחב, ורק שופטים ועוזריהם רשאים להיכנס אליה. מהנהלת בתי המשפט נמסר בתגובה כי "עם פתיחת ההיכל החדש של בית המשפט העליון בקריית הממשלה על-שם דוד בן גוריון בשנת 1992, החלה מורשת הנצחת נשיאי בית המשפט העליון לדורותיהם על-ידי ציור דיוקנאותיהם והצבתם בהיכל המשפט. על פי החלטת האדריכלים נתלו הציורים במבואה של קומת השופטים". על פי החוק המדינה מממנת שירות נוסף ללשעברים: שופט עליון שפרש, זכאי גם להחזר כספי בסך 26,570 שקל בשנה עבור "שירותי מזכירות".בדקנו כיצד מיצו את התקציב והפעם יש חדשות טובות. במקום למצות את הסכום, השופטים בדימוס משתמשים כיום בלשכות פנויות בספריית בית המשפט העליון ללא תשלום. בהנהלת בתי המשפט מסרו כי "בכך נחסך כסף רב לקופה הציבורית בלא צורך בדרך כלל בהשכרת משרד גם מחוץ לבית המשפט העליון ותוך ייחוד ההחזר הקיים להוצאות מזכירות של ממש". רק שני שופטים כן השתמשו בתקציב: השופט בדימוס מאיר שמגר ז"ל שהוציא 626 שקל, והשופט בדימוס אליקים רובינשטיין, שביקש וקיבל החזרים על סך 24 אלף שקל (מחצית מהסכום הוצאה בשנת 2018, ומחצית ב-2019). זהו.אנחנו בודקים לגבי עלויות נוספות – ונמשיך לעדכן. ובנתיים, ספרו לנו בתגובות: מה דעתכם? האם אתם סבורים שזוהי דרך מתאימה ונכונה להנצחת שופטי עליון בישראל?  