בסיכום השבוע השישי והאחרון לבדיקת #כתב_הצל שלנו עידן בנימין לפני היציאה לפגרה, ריבים ועימותים בוועדת הכנסת חושפים איך מתקבלות החלטות שמשפיעות על כולנו ומראים שהפרדת הרשויות בישראל למעשה התאיידה.
 רקע: בזכות תמיכתכם אנו בוחנים מקרוב את עבודתו של חה"כ מיקי זוהר במליאה ובוועדת הכנסת, פרויקט שהרחבנו לאחרונה גם לחה"כ ציפי לבני מהמחנה הציוני. ועדת הכנסת מוציאה סופית להורג חוק לשיפור התחבורה הציבורית  יום שני. הבוקר נמצאים עניינים מהותיים על סדר היום, בהם פיצול חוק המטרופולונים, שימוש במזומן, חוק מקרקעין וקאנביס. חלק מהם עוררו מחלוקת רבה בתוך הקואליציה. הנושא הראשון שעולה לדיון הוא פיצול רשויות התחבורה המטרופוליניות מחוק התקציב. החוק החשוב יכול לשפר את התחבורה הציבורית. הוא נועד להקים רשויות תחבורה בגושי ערים בכדי לנהל את נושא התחבורה במקום אחד ובסמכות הרשות המקומית. קוראינו האדוקים בוודאי זוכרים בשבועות הקודמים כיצד התנגדה האופוזיציה באופן עיקש ואף חריג בפרקטיקה שלה (התפטרות שיטתית מהוועדה) כנגד הקמת ועדה מיוחדת. טענתו של ח"כ יואל חסון מהאופוזיציה הייתה שהחרדים יטרפדו את החוק דרך הוועדה המיוחדת. והתברר שזה אכן מה שקרה. משמעות פיצול חוק המטרופולינים מחוק ההסדרים כפי שוועדת הכנסת בראשות זוהר אישרה – שהחוק נפל. חסון צדק, הממשלה הרגה חוק שהיא עצמה רצתה לחוקק ובזבזה את זמנה של הכנסת ופגעה בציבור. הטענה שתשמעו בתקשורת ומח"כ זוהר במליאת הכנסת היא שמדובר בחוק מורכב שדורש עוד דיונים. האמת, שהמטרופולינים לא יקומו, לפחות לא בקרוב. זוהר, יו"ר ועדת הכנסת, לא הצליח להחליט – וכך הרג את הצעת החוק. זו עוד הוכחה לכמה שוועדת הכנסת חשובה – היא מסוגלת להרים או להרוג חקיקה עוד לפני שהגיעה לדיון. (נ.ב החריש העמוק בוועדת הכנסת במקביל לפינת תזכיר לי שאנו מפרסמים בקרן התחקירים מאפשרת לקבל את המידע עוד לפני שהוא מגיע לתקשורת המסורתית  – הסיפור של חוק המטרופולינים פורסם רק השבוע בגלובס. החלק הקשה הוא לנפות את המוץ מהתבן. הדברים המשמעותיים מוסתרים בתתי סעיפים של חקיקה "משעממת", ולכן תודה לכם שוב שאתם מאפשרים סקירת צל). בהמשך הדיון צצה מחלוקת ראשונה בין ח"כ יואב קיש לח"כ זוהר, שניהם מהליכוד. קיש דורש כי הדיון בחוק שעוסק בחלקות מקרקעין ידון בוועדה שלו, ועדת הפנים. התיקון לחוק המקרקעין הוא הצעת חוק ממשלתית שמבקשת לפטור את הרשויות מלפצות בעלי קרקעות במידה ויחליטו לחפור מתחת לאדמתם. ראו ערך סוגיית החפירה במנהרות הכרמל. היועץ המשפטי של ועדת הפנים, תומר רוזנר, תומך בטענתו של קיש. מנגד ח"כ רחל עזריה מ"כולנו" דורשת למשוך את הדיון לוועדה שלה – "ועדת הרפורמות". זו ועדה מומצאת שהקימה כולנו בכדי לקדם חוקים ששר האוצר מעוניין לזרז ולקדם, מבלי לעבור דרך יו"ר ועדת הכספים החרדי משה גפני. במשמר החברתי מצאו כי הוועדה דנה בעיקר בנושאים מבית משרד האוצר או מחברי מפלגת כולנו. ח"כ עזריה טוענת כי שרת המשפטים ביקשה זאת בוועדת הרפורמות. ח"כ קיש מסרב להצביע ודורש (בצדק) ששרת המשפטים תגיע לדיון ותנמק את טענותיה. תמרור אדום ראשון לאי-הפרדת רשויות – הכנסת הרי לא אמורה לפעול לפי נוחות השר. הכנסת חייבת להיות ריבונית בהחלטותיה. אמנם, חשוב לקיים שיח עם הממשלה ולשמוע את טענות השרים, אבל אסור לקבל החלטות רק כי השרה ביקשה. מאותו רגע מה שתשמעו בחדר מחלק את הקשב של זוהר ומקשה על קבלת החלטה ראויה. ואלו הנפשות והאינטרסים: והכל בו זמנית. לפתע נכנסת דמות נוספת וקריטית, נדב שינברגר, היועץ הבכיר של שר האוצר כחלון וח"כ קיש נכנס איתו לעימות. קיש: "אתה רוצה את זה? אז אני אהרוג לך הכל אצלי בוועדה (קיש כאמור מכהן כיו"ר ועדת הפנים)…ככה זה לא יעבוד.. על הראש שלך נעביר את זה, נמאס כבר, האוצר מתנהג פה בדורסנות, קצת אחריות ציבורית. אפס משמעות לכנסת". בקצרה – מי שמנהל את קבלת ההחלטות בכנסת זו הממשלה. ראו בעצמכם.  הדיון נבלם לאחר שמונה דקות כשח"כ חסון מהמחנה הציוני דורש לעצור את הישיבה בגלל ישיבות הסיעה הצפויות בקרוב: "התקשורת מחכה. יש כללים בכנסת". הנוכחים מסכימים, וחסון ניצח – הישיבה נעצרת. בשלוש וחצי בצהריים יפתח זוהר ישיבה חדשה והעימות בינו לבין קיש ימשיך. כעת יסוב סביב פקודת הסמים המסוכנים. במה מדובר? בהוראת שעה שהוציא משרד הפנים מבקש המשרד להקל בענישה על שימוש עצמי בקנאביס. תחילה ח"כ זוהר מציע ליו"ר ועדת הפנים יואב קיש את החוק במקום חוק המקרקעין (מה ששמעתם – כאילו מדובר בשוק הכרמל). קיש מצדו אומר שישמח לקבל את החוק הזה אליו אך לא נעים לו מח"כ אלי אללוף, יו"ר ועדת העבודה הרווחה והבריאות. וקלטו מה אז קורה: זוהר מהסס: "רחל תקשיבי, איפה נדב? אני צריך את נדב כאן דחוף" ואז זוהר עוצר את הישיבה: "אני צריך הפסקה של חמש דקות, אדבר עם נדב. אני אסכם איתו על הוועדות האלה". נדב נכנס לחדר וח"כ יואל חסון צועק לו: "נדב אנו מתעכבים בגללך". זו לא תהיה הפעם האחרונה שחברי הכנסת יצטרכו לעצור ולהתייעץ עם "נדב". זוהר יצא להתייעץ איתו ורק אז יחליט מה לעשות. זוהר חוזר לחדר ומתחרט. עכשיו קיש לא יקבל אפילו את פקודת הסמים המסוכנים. וקיש כועס. קיש: "אבל לפני שניה היית מוכן לתת לי!" זוהר: "אבל הם לא מסכימים (האוצר)". לפתע ח"כ עזריה נכנסת לחדר ומוציאה את זוהר החוצה. הישיבה נעצרת שוב. כשיחזור זוהר לדיון יחליט להסיר את חוק המקרקעין מסדר היום ולתת את הדיון בפקודת הסמים לוועדת הרווחה, למורת רוחו של קיש, יו"ר ועדת הפנים. קיש מצד שני דורש כי הנושא יעלה והוועדה תצביע נגד. הוא חושש שיפתיעו אותו בהמשך. ואז קיש אומר: "אני מציע שתדבר עם נדב." זוהר: "אתה יודע מה העניין, שעכשיו אתה מתbנהג…" קיש: "זה לא בסדר". זוהר: "אתה מתנהג כמו ילד". זוהר סוגר את הנושא,לא מעלה אותו להצבעה ומתחייב כי לא יעלה אותו שוב בלי ידוע של קיש. ח"כ קיש הולך לאבד את שתי הצעות החוק האלו ומודיע לח"כ זוהר שהוא לא הולך להצביע בעד משהו שהוא לא מאמין בו. זוהר מאיים להביא ח"כים אחרים מהקואליציה כדי ליצור רוב בכל מקרה. קיש מתקפל. מה זה אומר להביא ח"כים ליצור רוב? פעמים רבות ינהלו בוועדות הכנסת שעות ולעיתים ימים שלמים דיונים בחוק. חברי הכנסת שידונו לרוב בנושא יהיו מהאופוזיציה. איפה הקואליציה? מפוצלים בין כמה ועדות במקביל. זה אומר שהם לא באים לדיונים, וכשהם כן באים אז יתנהגו כרובוטים: התפקיד שלהם לרוב יסתכם בלוודא שהממשלה מקבלת את שלה, במקום לברר מה בדיוק הממשלה ביקשה. זה מאלץ חברי קואליציה להצביע בסיכום הדיון לפי הוראת סיעתם, ללא קשר לנאמר בישיבה לפני כן. וכל זה מקשה על האופוזיציה לשכנע את הקואליציה שאפשר לשנות סעיפים בחוקים השונים- כי איך תשכנעו מישהו שלא נמצא? הנתונים של המכון לדמוקרטיה מוכיחים שח"כים לא נמצאים כמעט אף פעם באותה ועדה שוב ושוב – למעשה לא יותר מרבע מהדיונים. כשמגיעה שעת ההצבעה תקרא הקואליציה לח"כים שלה להגיע ולהרים אצבע כדי שלקואליציה יהיה רוב. לעיתים הם לא ידעו כאמור במה מדובר ולא ישתתפו בדקה אחת בכל הדיון. פשוט יבואו ויצביעו – כי אמרו להם. הם יעשו זאת תוך התעלמות מכל הנאמר בחדר וגרוע מכך, תוך ביטול דעתם האישית על החוק – הם יצביעו כי קראו להם להצביע, הם יצביעו איך שיאמרו להם. ככה קרה עם יהודה גליק בשבוע שעבר. אז מי זה נדב? נדב שינברגר הוא הזרוע הארוכה של שר האוצר בכנסת. נדב דואג כי חברי הכנסת יתיישרו לפי רצונה של הממשלה ובייחוד האוצר. התמרורים האדומים שהצבנו במהלך ההתרחשות מעידים על המעורבות האינטנסיבית של הממשלה, ובייחוד שר האוצר במתרחש בקבלת ההחלטות בכנסת. כדי שהתמונה תהיה מלאה נציין כי בחדר יושבים יו"רים של ארבע ועדות כנסת וכולם מתיישרים למוצא פיו של נדב, שליח שר האוצר. נראה כי הממשלה היא המחליטה הבלעדית גם בכנסת שמקבלת החלטות אך ורק על פי אילוצים קואליציוניים כפי שהעיד ח"כ זוהר בדיון. מה לגבי העמדות שלהם? אי אפשר להאשים את הממשלה. היא תעשה כל מאמץ כדי לקדם את המדיניות שלה. חברי הכנסת הם אלו ששכחו את עקרון הפרדת רשויות ומאפשרים לה לעשות כרצונה ולדרוס את בית המחוקקים. שאלנו את זוהר מדוע דברים אלו מתרחשים. ומדוע אינו סומך על יכולת השיפוט שלו? זוהר: "כל ההחלטות הן שלי אך כמובן שאני מתייעץ עם גורמי הקואליציה ומשתדל לכבד את מבוקשם. בין השאר תפקידי הוא לפשר בין הצדדים ולבסוף לקבל את ההכרעה". במליאה- זוהר מושך בשמיכה לאור המשבר הקואליציוני מנסה ח"כ זוהר לגרוף כמה נקודות השבוע במליאה ולהביא להצבעה את חוק הלאום: "לא רק לחברותינו לקואליציה יש דרישות. גם לנו בליכוד יש דרישות וחוק הלאום הוא חוק טוב. וחוק הלאום צריך לעבור וחוק הלאום יעבור, כי אם הוא לא יעבור, אז גם אנחנו יודעים מה יכול להיות…" עוד מוסיף זוהר ומאיים על השר ליברמן: "אם אנחנו נלך לבחירות מחר בבוקר, וליברמן יחליט להצביע נגד הליכוד ונגד חוק הגיוס, ייתכן מאוד שחברתו אורלי לוי אבקסיס תחליף אותו פה בכנסת כראש סיעה. ואם דבר כזה יקרה, אני חושב שליברמן לא יהיה מרוצה. ולכן, ליברמן צריך לבוא מחר להצביע יחד עם הקואליציה כפי שהוא מחויב, בהתאם להסכמים הקואליציוניים שעליהם הוא חתם, ובכך נמנע את הבחירות. ואם הוא לא יבוא, אזי יכול להיות, חברים, שניכנס למערכת בחירות."  דיון נוסף של ועדת הכנסת יתקיים ביום שלישי בראשות ח"כ דוד אמסלם, יו"ר הקואליציה. ח"כ טיבי מהרשימה המשותפת מביע דאגה לזוהר. אמסלם מסביר כי הוא ממלא את מקומו מכיוון שזוהר אינו חש בטוב. הדיון עוסק בעיקרו בסדר היום של התקציב. דיון שיחל ביום שלישי ב 16:00 ויסתיים ביום רביעי בלילה. ההפתעה בסדר היום – חוק הלאום לא נמצא בו. הצעת חוק הלאום מבקשת לעגן כחוק יסוד את מדינת ישראל כמדינה יהודית עם עליונות על הערך הדמוקרטי שלה. ההצעה לא תשנה מהותית את אופיה של המדינה למעט סעיף אחד בעייתי. 7-ב:  "המדינה רשאית לאפשר לקהילה, לרבות בני דת אחת או בני לאום אחד, לקיים התיישבות קהילתית נפרדת". סעיף אליו מתנגדים כלל היועצים המשפטיים, כולל נציג היועץ המשפטי לממשלה שטוען כי: "מדובר באפליה בוטה". לטענתו פרשנות החוק מאד רחבה ועל פיה ניתן להפלות אדם רק על בסיס הלאום. בקיצור- סעיף גזעני. שאלנו את ח"כ זוהר מדוע החוק לא עלה במליאה השבוע? זוהר: "החוק אושר בועדות הכנסת וצפוי לעלות במושב הבא בע"ה". בשבועות האחרונים כותב שורות אלו הגיע לרוב דיוני ועדת הכנסת כאשר מועדם פורסם מראש. זה אולי יישמע לכם טרחני (המילה החביבה עלינו) אבל שמנו לב שכמעט כל הדיונים החלו באיחור, חלקם באיחור ניכר. דבר חריג בוועדות אחרות, וגם דבר שאין לו מקום בכנסת ישראל- מרכז העצבים השלטוני. יש לכך כמובן משמעויות רחבות ופגיעה בתפקוד כלל הוועדות שאמורות לעבוד באידאל כשעון שוויצרי כך שח"כים יספיקו ללהטט ביניהם (אין מספיק חברי כנסת, וכל ח"כ חבר בממוצע ב-3 ועדות במקביל). מספר פעמים כבר נשמעה הקריאה מפי ח"כים: "איפה מיקי?!" או "תקראו לי שהדיון יתחיל". לדוגמא, השבוע דיון שנקבע לשעה 11:00 נדחה ברגע האחרון ל 13:00 וכשהגיעה השעה המיועדת – נדחה ל 13:30. לפני שבועיים דיון שנקבע לשעה 11:00 נדחה לשעה 11:30. כשהחל השבוע הדיון ב-13:35 האווירה הייתה לחוצה, ולא בעקבות אווירת הבחירות המדומה. אלא מהסמיכות לשעת ישיבות הסיעה. בצהריים מתחילות הישיבות. מהן ישיבות הסיעה? ישיבות שמתקיימות באופן קבוע בימי שני בכנסת, לפני שמתחילה המליאה. בישיבות אלו יושבים יחד הח"כים של כל מפלגה ומתאמים את עבודתם בכנסת לאותו שבוע. תחילת הישיבה תמיד מוקדשת ליו"ר שבד"כ מוסר הצהרה לתקשורת (פעם הבאה שתראו בחדשות ביום שני הצהרות של ראשי המפלגות זכרו שכנראה מדובר בישיבה בחדר צפוף. החלק החשוב והאמיתי מתקיים לאחר ההצהרה, בדלתיים סגורות). זוכרים את ההערה של יואל חסון? איך אפשר לנהל דיון מקצועי בוועדה, כשכולם חוששים לאחר לישיבות בסיעה שלהם? לרגל היציאה לפגרה, שאלנו את ח"כ זוהר מדוע הישיבות מתחילות באיחור? זוהר: "הסיבה לאיחורים מדי פעם נובעת מעיסוקיי הרבים הן כמרכז הקואליציה בוועדת הכספים והן כמי שלוקח על עצמו ראיונות רבים לתקשורת בענייני נתניהו". מעתה בכל פעם שנסקור עבודתו של חבר כנסת או שר נבדוק בקביעות אילו תגובות מחק בשבוע האחרון וניתן להם במה מחודשת. מקור המידע שאנו מסתמכים עליו הוא ח"כים מצייצים– סל המחזור של הכנסת. בשבוע האחרון לא מחק ח"כ זוהר ולו תגובה אחת. סוף סוף. גם כאשר נכתבו מילים קשות (בדקנו בפייסבוק שלו) – וזה דבר שראוי לשבח. כשבאנו לסגור את הסיקור השבועי על זוהר קיבלנו תשובה מוועדת האתיקה אליה פנינו במקביל ליועץ המשפטי של הכנסת על ניגוד העניינים המחודש של זוהר. לוועדת האתיקה התלוננו לפני יותר מחודש בטענה כי זוהר פעל בניגוד להנחייתה שלא לעסוק בעניין שכונת כרמי גת בה יש לו נכסים מרובים, כשקידם דיון נוסף למענה. ועכשיו קיבלנו את תשובת הוועדה שהבהירה שלושה דברים מרכזיים לאחר שדנה בפנייתנו: בשורה התחתונה ועדת האתיקה לא מסכימה איתנו (תומר ועידן). מי שחתום על המכתב, הוא לא אחר מאשר ח"כ יצחק וקנין. מצלצל מוכר? ח"כ וקנין הוא אשר נלחם מול זוהר בשבוע שעבר על שכר הח"כים. על כל פנים פנינו שוב ליועמ"ש עם טענות נוספות וחדשות על אותו הדיון. * זהו השבוע האחרון בו אנו סוקרים את עבודתו של  ח"כ זוהר בעצימות שכזו. למרות התהום הפעורה ביננו אנו רוצים להודות לח"כ זוהר על שיתוף הפעולה המלא ועל כך שתמיד ענה באופן ישיר, מהיר וענייני לשאלות שהצגנו לו. דבר שאינו מובן מאליו.  תודה לכל התומכים בפרויקט עד כה. במידה ונצליח בגיוס הקרב ובא לתמיכה חודשית קבועה (שמתם כבר כמה שקלים?) נחזור לסקור את עבודת ועדת הכנסת עם תום הפגרה בתחילת מאי, ונצמיד לח"כים, ולגורמים אחרים כתבי צל נוספים. כתב: עידן בנימין הכוונה ועריכה: תומר אביטל 