מיד לאחר שביקש ממאות אלפי עוקביו לשים את המחלוקות בצד כדי להילחם באויב המשותף, שב עמית סגל לווכחנות, להפצת שנאה וקיטוב ומחנאות, ובאופן כללי לקידום ריב ומדון • דעה
ביום שבת, בשעה 12:59, אחרי שמימדי האסון במתקפת חמאס על ישראל כבר החלו להתבהר, שבר עמית סגל את שתיקתו ואת שמירת השבת והודיע בחשבון הטלגרם שלו כי "אחרי התייעצות ובלב כבד אני אעדכן פה מעכשיו על המתרחש בדגש על הודעות מצילות חיים". כעבור כעשר דקות פרסם סגל עמדה ראשונית על המלחמה תחת כותרת שמטילה את האשמה על, ובכן, כולם. אין ספק כי לא מדובר בהודעה מצילת חיים, אולם היא בוודאי חשובה לתדמיתם של האחראים לאחד המחדלים הזוועתיים בתולדות ישראל. הכאה על חטא המתבצעת על חזהו של הציבור כולו היא טקטיקת הגנה ידועה, שנועדה למסך את המציאות ולהגן על האשמים האמיתיים. אם כולם חשודים, איש אינו חשוד. אם כולנו אשמים, איש אינו אשם. ודאי לא ראש הממשלה בנימין נתניהו וממשלתו, המסתמנת כממשלה הגרועה והכושלת ביותר שכיהנה כאן. "אבל אשמים אנחנו", הצהיר סגל והביע חרטה על כך "שכילינו את כוחות המדינה בויכוחים על הוילה ושכחנו את חיות הטרף שבגונגל סביבנו". לפי סגל, אנחנו כולנו אשמים בכך שהתעסקנו בשנאה ומחנאות בשל "מה שנראה עכשיו כהבל הבלים". זאת למרות שסגל עסק בשנה האחרונה לא מעט בוויכוחים, שנאה ומחנאות, שהופנו בדרך כלל אל המחנה הליברלי ואל תנועת המחאה ההמונית נגד ממשלת נתניהו. בעוד ישראלים אחרים שעסקו בשנאה ומחנאות השפיעו רק על סביבתם הקרובה, סגל הפיץ אותם בשבתו כפרשן לענייני כל דבר בערוץ החדשות הפופולרי בישראל, כבעל טור בעיתון הנמכר בישראל וכאושיית רשת בעלת מאות אלפי עוקבים. קריאתו של סגל לכולנו לחלוק עימו את נטל האשמה בהפצת שנאה ומחנאות נדמית לא רק צבועה, אלא גם סתם לא הוגנת. "כשהאויב שלנו כבר על הגדרות התעסקנו בגדרות הפרדה אחרות", כתב סגל כשהוא מכוון לעימות שפרץ לאחרונה בתל-אביב בעקבות ניסיון לקיים תפילה בהפרדה בכיכר דיזנגוף בניגוד לחוק. העובדה שמדובר בפעולת פרובוקציה מכוונת של עמותה מתנחלית קיצונית, מוסמסה בצורה אופיינית בדמעות הדבש של סגל. סגל, מי שבנה את הפופולריות העצומה שלו בשנים האחרונות ברשתות החברתיות על סגנון אגרסיבי, פסקני ומתנצח, סיכם את מניפסט ההתנערות מאחריות שניסח בקביעה "שכחנו להיות אחים וקיבלנו מלחמה" וסיים בקריאה "להפסיק לריב עכשיו". מיד לאחר שביקש מכ-730 אלף עוקביו בטוויטר ומכ-150 אלף עוקביו בטלגרם לשים את המחלוקות בצד כדי להילחם באויב המשותף שב סגל לווכחנות, להפצת שנאה וקיטוב ומחנאות, ובאופן כללי לקידום ריב ומדון. עוד טרם יצאה השבת, שיחרר סגל עוד "הודעה מצילת חיים" ומצא לנכון לתהות: "אחמד טיבי ואיימן עודה גינו יריקות על נוצרים אבל דוממים כבר שעות אל מול טבח נתעב של נשים, ילדים וקשישים". "אתה יודע טוב מאוד שתמיד התנגדנו ודחינו פגיעה באזרחים באשר הם. כך גם היום, במיוחד היום. מקווה שלפחות הפעם תסתפק באחמד טיבי ואיימן עודה הערבים ולא תעבור למיארה, חיות, בג"ץ והשמאל כולו", התקומם בתגובה טיבי, שסיפר כי "מהבוקר אני בטלפונים עם משפחות בדרום ובצפון של נעדרים (גם ערבים וגם יהודים), עוזר לסטודנטים שחייבים לשוב הביתה, ובמאמצים מתמשכים למנוע חיכוך והסתה בערים המעורבות". סגל מחק את ההודעה. גם על כסא הפרשן באולפן חדשות 12 לא הצליח סגל להתאפק, ובעודו מבהיר כי הוא "לא רוצה להיכנס לוויכוחים פוליטיים" הוסיף: "אני לא יודע אם זאת הממשלה הטובה וגם לא יודע אם הממשלה עם תומכי טרור מהצד השני היתה טובה, אני בטוח שלא". עמית סגל עדיין לא בטוח איזו ממשלה יותר טובה: הממשלה הזאת, או הממשלה הקודמת עם תומכי טרור 🤔 pic.twitter.com/xCd2URnmqB— Yuval Ganor (@yuval_ganor) October 7, 2023 עמית סגל עדיין לא בטוח איזו ממשלה יותר טובה: הממשלה הזאת, או הממשלה הקודמת עם תומכי טרור 🤔 pic.twitter.com/xCd2URnmqB האמירה הזו, כאילו ממשלת בנט-לפיד כללה "תומכי טרור", לקוחה היישר מדף המסרים של תעמולת הליכוד וכבר הובילה לתלונות שהוגשו לרשות השנייה, בטענה להתבטאות גזענית של סגל. בעבר גם נתבע סגל בידי מפלגת בל"ד אחרי שכינה אותה בשידור "ארגון טרור" ונאלץ לפרסם הבהרה לפיה "בל"ד אינה ארגון טרור או ארגון תומך טרור מבחינת משפטית וחוקית" (סגל, אגב, פרסם את ההבהרה בחשבון הטוויטר שלו באמצעות תצלום של הטקסט, כך שיחמוק ממנוע החיפוש של הרשת החברתית). רק לפני שבוע, נזכיר, פורסם ב"הארץ" כי חדשות 12 התנצלו על שיזמו בממשלה הקודמת סקר שכלל את השאלה "האם אתה מסכים עם הטענה שהממשלה נשענת על תומכי טרור?". ממצאי הסקר, ששודרו ב"אולפן שישי", הוצגו בידי עמית סגל וגררו מאות תלונות לרשות השנייה. והנה, אותו סגל שב ומדבר על "תומכי טרור" בקואליציה הקודמת, ועוד בזמן שבזו הנוכחית חברים חברי-כנסת שנחשדו בהסתה לטרור, אחרים שתומכים בגלוי ברוצח עמירם בן-אוליאל ושר אחד לביטחון לאומי שהורשע פעמיים בתמיכה בארגון טרור. סגל אינו מסית ומדיח בוטה כמו חלק מחסידי נתניהו המובהקים יותר בתקשורת הישראלית. לעומת יעקב ברדוגו, ינון מגל או אראל סג"ל, פרשן חדשות 12 ו"ידיעות אחרונות" נדמה מתון. לצד האמירות שצוינו לעיל הוא מקפיד להפיץ גם הודעות דוברות מטעם פוליטיקאים ובהם יריביו של נתניהו. עם זאת, השירות שהוא מעניק לנתניהו משמעותי יותר משל אנשי התקשורת ה"ביביסטים" המוצהרים. ראשית, סגל משרת את נתניהו בבימות הפופולריות ביותר בתקשורת הישראלית. שנית, הוא עושה זאת באופן מתוחכם הקונה לו גם את הקשב של מי שאינם נמנים על חסידי נתניהו השרופים. סגל אינו רק הנמען הקבוע של הדלפות תקשורתיות ששירתו באופן מובהק את נתניהו במערכות הבחירות הבלתי נגמרות של השנים האחרונות, כמו זו של הקלטת הסתר של היועץ ישראל בכר במערכת הבחירות של 2020; הוא גם לא רק מי שמשרת את הנרטיב של נתניהו במשפטו הפלילי. סגל הוא גם מי ששומר על האינטרסים של נתניהו באופן עקבי במהלך כהונתה של הממשלה הנוכחית (שבתורה מקדמת במסירות את האינטרסים של ציבור המתנחלים). לא רק בעניינים שוטפים כמו התפטרות אבי מעוז או במלחמה המתמשכת של נתניהו נגד השידור הציבורי. סגל סיפק תמיכה לחוקי ההפיכה המשטרית, גייס את כשרונו הרטורי שוב ושוב למלחמה במחאה נגד ממשלת נתניהו, סיפק מניפולציות והטעיות – אך בעיקר ידע לגלם באופן המושלם ביותר את ההתאמות שנערכו בדף המסרים הנתניהואי בהתאם לתמורות הפוליטיות והציבוריות: למשל, לתאר את נתניהו כמוביל כשהדבר התאים לו וכ"נגרר" כשרצה להרחיק עצמו מהאירוע; או להשליך מהספינה את פסקת ההתגברות כשהפכה מטען חורג. השירות שמעניק סגל לנתניהו נמשך גם כעת ממש, במלחמת הדמים הנוכחית. הוא אינו מסתכם רק בכך שהוא אינו מהדהד למאות אלפי עוקביו את הביקורת החריפה שמוטחת בנתניהו בשל אחריותו הכוללת לקטסטרופה חסרת התקדים, אלא גם ובעיקר בכך שהוא דוחף בנחישות להקמתה של ממשלת אחדות שלא תסכל את המשך שלטונה של הממשלה הנוכחית. גם כאן, הספין שמשרת סגל נתפר בתפירה עילית. סגל ממקם את עצמו בלב הקונצנזוס המדומיין בדבר הצורך באחדות, ומשם ממסגר כמופרכת את הדרישה לסלק מן הממשלה את סיעות הימין הקיצוני, שתקשה על נתניהו במלחמת ההישרדות הפוליטית הצפויה לו בקרוב. סגל, כמובן, מכחיש שהוא משרת את נתניהו, בדיוק כמו רוב אנשי התקשורת תומכי נתניהו – גם אלו שמחוץ לארון הפוליטי. אבל על מערכת היחסים בין העיתונאי לראש הממשלה ניתן ללמוד גם מהמחוות מצידו של הפוליטיקאי: על האמון שרוחש נתניהו לסגל ניתן ללמוד מכך שלמרות שהוא מחרים מזה שנים את חדשות 12 (ושאר הערוצים שאינם ערוץ 14), לא היתה לו בעיה להעניק ראיון לעמית סגל בבימה אחרת. או פשוט מכך שנתניהו הציע לסגל שריון בשביעייה הראשונה של הליכוד. 