הפוליטיקה הישראלית קצרת רואי יותר מאי פעם ● הפוליטיקאים והתקשורת המרכזית עוסקים כל היום ברכילות: כן ביבי או לא ביבי, מי מתאחד, מי מתפצל, ומי אמר למי ● אבל לאן נבחרי הציבור שלנו רוצים להגיע? איזו ישראל הם שואפים לבנות עד 2040? ● תומר אביטל בסדרת ראיונות על העתיד עם ח"כים וח"כיות מכל המחנות ומכל המגזרים
המדינה האידאלית של יאיר גולן (מרצ) ב-2040 היא מדינה שיש בה רוב יהודי מוצק ודמוקרטיה חזקה, שבה כל ילד יהודי לומד ערבית מכיתה ג׳, ומערכת החינוך עוברת מהפכה טכנולוגית ותפיסתית. במדינה העתידית של גולן כל קהילה מקומית תקבל עצמאות לקבוע בעצמה את הכללים: אחת תקבל תחבורה ציבורית ואחרת מרכולים סגורים. איך יראו היחסים בין ימין לשמאל, בין יהודים לערבים ובין דתיים לחילונים? מה יהיה עם ירושלים? ואיך תתנהל מערכת היחסים עם הפלסטינים? צפו: לח"כ אופיר סופר (היה בימינה היום בליכוד) היה קצת קשה לדמיין את ישראל עוד 20 שנה. "לקחת אותי רחוק", הוא אומר. הוא מדמיין צה"ל שבו כולם נושאים בנטל, שבת ללא מסחר ושלום עם כל השכנות. סופר רוצה שהצביון היהודי של המדינה יהיה נוכח יותר מאשר עכשיו, ובה בעת הדגיש את חשיבות פיתוח הפריפריה, כמו אזור הצפון ממנו הוא מגיע. צפו: ח"כ אלי אבידר (ישראל ביתנו) חושב שייאוש הוא מסווה לעצלנות. הוא גם מאמין שקיטוב הוא לא תמיד רע, כי הוא עוזר לציבור לקבל תשובות חותכות ממנהיגיו ולא סיסמאות פופוליסטיות ריקות מתוכן. עד 2040 הוא רוצה להעלות לישראל 1.2 מיליון עולים מרוסיה, להפוך את הפריפריה לאטרקטיבית לצעירים, ולהחיל שוויון בנטל לכולם. ח"כ מירב כהן (יש עתיד) מדמיינת שבישראל 2040 יתקיים שוויון הזדמנויות אמיתי. "כזו שבה לא משנה לאיזו משפחה נולדת אתה יכול להגשים את החלומות שלך", היא אומרת. בראיון עמה היא מספרת גם על שיתופי הפעולה עם חברי כנסת מסיעות שונות – ועל הטיפ החשוב שקיבלה מליצמן על איך לעבוד במסדרונות הכנסת. צפו: *** 