 ב-nrg הורו לא לפרסם ידיעה על דו"ח אמנסטי. כשהתפרסמה בכל זאת – נמחקה בתוך זמן קצר מהאתר 
דו"ח אמנסטי השנתי 2010, שבין השאר האשים את ישראל בפשעי מלחמה במהלך מבצע "עופרת יצוקה", זכה לסיקור בולט באתרי החדשות המרכזיים בישראל. הידיעות על הדו"ח, שהתפרסמו בוואלה וב-ynet ביום חמישי לפנות בוקר, זכו בשני האתרים לכותרות ראשיות. גם ב-nrgמעריב התפרסמה ידיעה על הדו"ח, וגם שם הופיעה בכותרת הראשית, אולם לאחר שעות אחדות לא רק שנעלמה מדף הבית, אלא נמחקה כליל מהאתר, וכתובת דף האינטרנט שבו הופיעה מובילה כעת להודעה כי "העמוד שחיפשתם לא נמצא". ל"עין השביעית" נודע כי המחיקה בוצעה אחרי שהורו לעורכים ב-nrg שלא לפרסם כלל ידיעה על אודות הדו"ח. דו"ח אמנסטי נשלח למערכות התקשורת מבעוד מועד תחת הסכם אמברגו, שהתיר לפרסמו החל מ-02:00 לפנות בוקר של יום חמישי (לכן פורסמו הידיעות באישון ליל). אלא שב-nrg כלל לא תיכננו לפרסם ידיעה על הדו"ח: רכז הכתבים של "מעריב", ליאור לנדנברג, הורה לעורכים באתר מבעוד מועד, ביום רביעי בצהריים (26.5.10), כי אין לפרסם ב-nrg ידיעה על אודות אמנסטי. מדוע התפרסמה בכל זאת ידיעה באתר? במהלך היום, או עם חילופי משמרות העורכים, נשכחה כנראה ההוראה, וב-03:45 לפנות בוקר ביום חמישי התפרסמה ידיעה על הדו"ח בחתימת "nrgמעריב". מאוחר יותר באותו יום גילה לנדנברג את הפרסום, והידיעה הוסרה מהאתר. לנדנברג סירב להגיב לפניית "העין השביעית". האם ההוראה שלא לפרסם את הידיעה החדשותית על אודות הדו"ח היא תוצאה של הטיה פוליטית או סכסוך בין עורכים ב"מעריב" לנציגי הארגון? בין אמנסטי ל"מעריב" נרשמו שני חיכוכים בולטים בחודשים האחרונים. כתבה שפורסמה באתר העיתון באוקטובר 2009 טענה כי קמפיין של אמנסטי בבלגיה כורך יחד את חיילי צה"ל עם נשיא איראן, צפון-קוריאה ומורדים באפריקה. הכתב הצבאי אמיר בוחבוט התקשר לדוברת דאז, דנה צימרמן, וביקש תגובה. בעודה מבררת את העניין מול המזכירות הכללית של אמנסטי, גילתה צימרמן שהידיעה כבר מופיעה כידיעה הראשית ב-nrg, התקשרה לכתב "מעריב" ומתחה ביקורת על ההתנהלות המקצועית בעניין. לאחר מכן נשלחה תגובת אמנסטי, שלפיה הקמפיין הוא הצעה של משרד פרסום שלא התקבלה. התגובה לא פורסמה ב-nrg. צימרמן, בעצה אחת עם מנכ"ל אמנסטי, הודיעה לאתר כי אם התגובה לא תתפרסם, יינקטו צעדים משפטיים בשל הוצאת דיבה. בסופו של דבר נוספה התגובה לידיעה באתר. בשיחת בירור שערך לאחר מכן הרכז לנדנברג עם צימרמן, חזרה הדוברת על טענותיה באשר להתנהלות "מעריב". למחרת פורסמה הידיעה בעמודים הפנימיים של העיתון המודפס. צימרמן, עיתונאית לשעבר והיום יועצת תקשורת שאינה קשורה לאמנסטי, אומרת שלא ביקרה אז את העיתון בפומבי, אלא בשיחות עם אנשי העיתון ועם עמיתיה באמנסטי. לדבריה, "אם היתה איזושהי מחלוקת או מריבה בין מעריב לבין אמנסטי אינטרנשיונל בתקופתי כדוברת בפועל, או הוראה כלשהי להחרים את אמנסטי במעריב, אני לא הייתי מודעת אליה. נוסף על כך, למיטב זכרוני, התפרסמו לא מעט כתבות במעריב במהדורה הכתובה והאינטרנטית שעסקו בדו"חות של אמנסטי או בהודעות שהארגון פירסם". תקרית נוספת התרחשה באפריל השנה, כשעיתונאי "מעריב" בן דרור ימיני פירסם מאמר תחת הכותרת "אמנסטי בעד הגיהאד", שזכה להפניה ראשית בשער העיתון. דוברת הארגון באותה תקופה, המדבררת אותו גם כיום, ורד כהן-ברזילי, אומרת ל"עין השביעית" כי פנתה ל"מעריב" ושאלה מדוע לא התבקשה תגובת אמנסטי. ימיני, לדבריה, הסביר כי הדברים אמורים היו להתפרסם כטור דעה, ועל כן לא נדרשה תגובה. כהן-ברזילי הציעה לראש מחלקת החדשות, נטע ליבנה, ראיון בלעדי עם מזכ"ל אמנסטי אינטרנשיונל, קלאודיו קורדון, שיגיב על הדברים, ואף הסכימה לבקשתו שימיני יהיה המראיין, אך העיתון נסוג מהכתבה. "בשלב הזה היתה לנו עילה להגיש תלונה למועצת העיתונות", היא אומרת, אולם בסופו של דבר פורסמו דבריו של קורדון בעמודי הדעות, עם תגובה של ימיני בתחתיתם. על מחיקתה של הכתבה שעניינה הדו"ח למדה כהן-ברזילי מהשיחה עם "העין השביעית" ("זה ממש מפתיע אותי"), אולם בתשובה לשאלה אם מדובר בהחלטה פוליטית היא מציינת לחיוב כתבה שהתפרסמה ב-nrg ועסקה בהחלטת משרד החינוך למנוע חלוקה בבית-ספר באריאל של ספר בנושאי זכויות בהוצאת אמנסטי. "אני מאוד מקווה שזו לא אגנדה", אומרת כהן-ברזילי, הטוענת כי "יש התערבות בתוך מעריב מגורמים מלמעלה", אך היא אינה יודעת, לדבריה, מה הרקע ליחס מצד "מעריב". "אני יוצאת בקריאה למעריב", אומרת הדוברת, "אשמח לדעת אם יש להם איזושהי אגנדה. אני צריכה לדעת את כללי המשחק כדי שאני אדע איך לשחק בו. אם למעריב יש תחושות רעות מסכסוך שהם חושבים שהיה להם עם הדוברת, מן הראוי שיבואו ויגידו לנו את זה, ולא יתנהלו בצורה של להוריד כתבות ענייניות, ובטח שלא יתנהלו בצורה של אייטמים דרככם. זה כבר מעביר את זה לרמה לא מקצועית לחלוטין". עורך nrgמעריב, ארנון גל, ביקש שלא להגיב לדברים. שרון שפירא, מנהל התקשורת של מעריב, מסר כי ב-nrg לא מעוניינים להגיב לכתבה.