אומרים שתמונה שווה אלף מילים, אבל היעדרה של תמונה שווה אפילו יותר • דודי ורטהיים, נוני מוזס, אלי עזור - איך ייתכן שאת תמונותיהם של האנשים בעלי ההשפעה הכי חזקה על התודעה שלנו אי אפשר כמעט למצוא בגוגל • מאחורי הקלעים ב"שקוף" - טור עורכת שבועי
בשבוע שעבר ביצעתי את אחת העסקאות המשתלמות ביותר מאז נכנסתי לתפקיד עורכת "שקוף": קניתי צילום של דודי ורטהיים.  ורטהיים הוא הבעלים של כלי התקשורת הפופולרי בישראל: ערוץ קשת 12 וחברת החדשות שלו, ושני אתרים פופולריים: N12 ו-Mako. הוא אחד האנשים העשירים במדינה. הבעלים של קוקה ישראל וחברות הבת שלה: מחלבת טרה, חברת נביעות ועוד – מונופול בתחום המזון. הוא מחזיק גם בבנק: בנק מזרחי. תאמינו או לא, אבל כמעט ואי אפשר למצוא תמונה שלו ברשת או במאגרי תמונות פופולריים. אני יודעת, כי חיפשתי בנרות אחת כזו, לקראת כתבה חשובה של ניר בן-צבי על טייקוני התקשורת בישראל. שתיים או שלוש התמונות הבודדות של ורטהיים שתמצאו בחיפוש בגוגל הן בנות עשור או שניים. כאילו קפא מר ורטהיים בזמן.  זה לא רק דודי ורטהיים. נסו למשל למצוא צילום של אלי עזור, הבעלים של – קחו אוויר – "מעריב", "וואלה", רדיו ללא הפסקה, ספורט 1, ספורט 2, ה"גרוסלם פוסט", 99FM ואולי עוד כמה ששכחתי. או נוני מוזס, הבעלים של קבוצת "ידיעות אחרונות", הכוללת את העיתון "ידיעות אחרונות", אתר החדשות ynet, "כלכליסט", MyNet ועוד ועוד.  מוזס הוא אחד האנשים החזקים במדינה כבר שנות דור, אבל עד לא מזמן היה מדובר ברוח רפאים, מבחינת היכולת של הציבור הרחב לדעת מי הוא, במובן הפשוט והמיידי ביותר. את הריאיון האחרון לתקשורת הוא העניק בערך לפני 40 שנה, ובסוכנויות הצילום התמונות שלו היו בערך מאותה התקופה. למעשה, אלמלא נחשפה ההקלטה שבה הוא נשמע מנסה לכאורה לשחד את בנימין נתניהו, לא היינו יודעים איך הוא נשמע. ואלמלא הוחלט להגיש נגדו כתב אישום במסגרת "תיק 2000" והמו"ל הכל יכול נגרר לתקתוקי המצלמות באולם בית המשפט המחוזי בירושלים – לא היינו יודעים כיצד הוא נראה כיום. איך יכול להיות שלאנשים האלה כמעט ואין תיעוד חזותי ברשת? הרי הם אילי תקשורת. מי שמחזיקים בזרקורים שאמורים להאיר את הפינות החשוכות בחיים הציבוריים שלנו. איך זה שדווקא הם נותרים בצללים? האם בעלי ההון שמחזיקים בכלי התקשורת הם במקרה גם דמויות ביישניות באופן קיצוני?  אני מאמינה שלא. אין כאן צירוף מקרים, והעובדה הקטנה הזו על ההתנהלות של אילי התקשורת היא רק הדגמה לאופן שבו מתנהלים כלי התקשורת שבבעלותם.  למוציאים לאור, אלה שמתרחקים מאור המצלמות, יש השפעה בלתי נתפסת על התודעה שלנו. ערוץ 12, למשל, הוא מונופול בידור וחדשות השולט על כ-70% משוק הטלוויזיה המסחרית. ל-ynet יש כוח דומה בשוק החדשות המקוונות. קבוצת התקשורת של עזור דומיננטית כמעט בכל תחום מדיה בישראל.  לא סתם כתבתי "בלתי נתפסת". זו לא מילת תיאור סתמית: אין לנו יכולת לתפוס כיצד משפיעים בעלי הבית והאינטרסים שלהם על הסיקור בכלי התקשורת שמהם אנחנו ניזונים. האקדחים המעשנים של השחיתות התקשורתית אינם נגלים במה שמופיע על המסך, אלא מסתתרים במה שנעדר ממנו. ההיעדר הוא משרתם של כל האדונים החשובים בתקשורת. כולנו מכירים את הפתגם "תמונה אחת שווה אלף מילים", אבל היעדרה של תמונה אחת יכול להיות שווה הרבה יותר. והיעדרה של תמונתו של אחד האנשים הכי חזקים בישראל מספרת סיפור גדול יותר: מה אתם יודעים על מה שלא משודר בחדשות 12 או לא מתפרסם ב-ynet? מעט מאוד, אם בכלל. אנחנו לא יודעים מי הרים טלפון למי, מי גנזה כתבה, מי הסבירה שזה לא מעניין, שזה לא יעבור ייעוץ משפטי, שהקהל לא יבין, שכבר מאוחר וצריך לסגור את הליין-אפ או שעדיין מוקדם מדי בשביל לעסוק בנושא כזה או אחר. נושא שבמקרה קשור לבעל הבית, או לחברים שלו, או לעסקים שלו, או לעסקים של החברים שלו. למעשה, ברוב רובם של המקרים, גם העיתונאים לא יודעים בדיוק להסביר למה ואיך. התחלנו מתמונה נעדרת והמשכנו לכתבה גנוזה, אבל ההיעדר הגדול באמת הוא בסדר היום הציבורי שהתקשורת מכתיבה. כפי שהראה ניר בן-צבי בכתבה שלכבודה רכשנו את תמונתו של ורטהיים – טייקוני התקשורת בישראל מחזיקים פעמים רבות בעסקים שמזיקים לנו. כאלה שהעיתונות צריכה לתקוף ולהעיר את הציבור נגדם. כדי שהמדינה לא תטפל במשקאות ובמזון המזיק שאנשים כמו דודי ורטהיים מוכרים, צריך פשוט להוריד את הנושא מסדר היום. כלומר לא בטוח שכל שבוע ורטהיים גונז תחקירים על קוקה קולה, מספיק שעורכי המהדורות משכיחים מאיתנו את העובדה שסכרת הפכה למגפה קטלנית בישראל. כך גם בנוגע ליוקר המחיה שמשתולל בסופרים, ומשרת היטב את מונופול המזון של ורטהיים, או בנוגע לזיהום אוויר (הבעלים של רשת 13 מחזיקים בכמה מהמפעלים המזהמים בישראל). וזה לא נגמר פה: חדשות 12, ynet ואחרים קובעים את סדר היום לא רק אצלם, אלא גם אצל כלי התקשורת המתחרים, שבדרך כלל מהדהדים את מה שקורה במהדורות הכי נצפות. כן, גם אתם, שלא רואים בכלל טלוויזיה או גולשים באתרי החדשות ומקבלים את המידע שלכם "רק מפייסבוק". מאיפה אתם חושבים שהוא הגיע לפייסבוק? השיטה הזו היא לא גזירת גורל, היא משרתת קומץ מיליארדרים שיושבים בראש הפירמידה ומרוויחים מהבורות שלנו. זו הסיבה שחיפשתי בנרות תמונה של דודי ורטהיים, עד שמצאתי אחת אצל צלם עיתונות עצמאי. השחיתות בעסקי התקשורת חייבת להיקשר לפנים, להיצרב בתודעה, לכן התמונה של ורטהיים שווה כל שקל מכספי התומכים שלנו. הגיע הזמן שהאנשים המחזיקים בבמות הגדולות ביותר כאן יוצבו בעצמם על הבמה, באור הזרקורים שרק עיתונות עצמאית יכולה להאיר. 