חרם על הקואליציה מטעמים דמוקרטיים? במפלגה יש מי שיודעים לתת הסבר חלופי לכך שרוב בכירי הסיעה כמעט לא טורחים להגיע למשכן הכנסת ולדיוני הוועדות: "הם חוששים שאם החרם יוסר והם ישתבצו בוועדות - הח"כים הרעבים באופוזיציה יתפסו את הכותרות וינצחו בפריימריז" • ואיפה עומד עכשיו המשא ומתן על שיבוץ מחדש בוועדות?
למה הרוב המכריע של חברי הכנסת הבכירים מהליכוד כמעט לא מגיעים למשכן הכנסת? תלוי את מי שואלים. על פי הגרסה הרשמית, ברגע שתהיה חלוקה שוויונית יותר בוועדות הכנסת – הכול ייפתר. אבל בשיחה עם "שקוף" מקורות פוליטיים טוענים שהחרם מתמשך אך ורק משום שהעשירייה הראשונה בליכוד, השרים לשעבר, מתעקשים עליו – ולאו דווקא מסיבות דמוקרטיות.  "חלקם מרגישים שלא בכבוד שלהם להיות ח"כים פשוטים ולבוא כל יום לוויכוחים בוועדות", אומר אחד הגורמים. "הם חוששים שאם החרם יוסר והם ישתבצו בוועדות – הח"כים הרעבים והטריים באופוזיציה יתפסו את הכותרות וינצחו בפריימריז". ואכן, רבים מהעשירייה היו אפס פעמים בוועדות. גורם פוליטי אחר מסכים עם האבחנה אך מוסיף כי הוא מבין לליבם של בכירי השלטון לשעבר. "הם נפלו מאיגרא רמא לבירא עמיקתא ועוברים תהליך", הוא אומר. "זה לא פשוט ודורש תקופת הסתגלות. שים לב, בהתחלה הבכירים לא נאמו במליאה, והיום הם רבים על מי ינאם. זה גם מה שיקרה בוועדות לאט לאט. הם בסוף בני אדם". כך או אחרת הציבור כולו נפגע מכך. ללא אופוזיציה לוחמת – השלטון פועל כמעט ללא ביקורת. סיעת הליכוד "מככבת" במקום האחרון בטבלת הנוכחות בכנסת, ועוד בפער עצום, ולצידה סיעות אופוזיציה נוספות. להוציא דיונים במליאה שבהם ניתן להביך את הקואליציה, או כשמתקיימת ישיבת סיעה – חברי הכנסת של הליכוד מבריזים. מבדיקת "זמן כנסת" עולה כי ממוצע שעות נוכחות חברי הליכוד מתחילת המושב הנוכחי (8 באוקטובר) עומד על 159 שעות. במקום הלפני אחרון, בפער עצום מהליכוד, משובצים חברי ש"ס וגם הרשימה המשותפת – עם 238 שעות נוכחות בממוצע של חברי כל סיעה. החישוב לא קשור לכמות הח"כים במפלגה, אלא בממוצע השעות של כלל המפלגה. במקום הראשון, אגב חברי הכנסת של ישראל ביתנו (בנטרול השרים): 324 שעות בממוצע, ואחריהם נבחרי הציבור מהציונות הדתית. חשוב להדגיש: חברי כנסת, אלה שנוכחים ואלה שמבריזים, משתכרים בכ-45 אלף שקלים בחודש, מחזיקים שלושה יועצים ומקבלים שלל הטבות. ומה בסך הכל נדרש מהם מבחינת נוכחות? לא הרבה. הכנסת מתכנסת לרוב שלושה ימים בשבוע – שני, שלישי ורביעי. וביום שלישי – רק מיעוט מגיע.  אהלן מהכנסת.1. כעת 11 בבוקר ודנים בשורת נושאים שנוגעים לכולנו כמו: עליית האשפוזים כתוצאה משימוש ב"נייס גאי". זכויות ילדי אסירים. סמכויות סביב הקורונה וכניסת זרים לארץ. תרופות אונקולוגיות לחולי סרטן (ביוזמת אתי עטייה מהליכוד). מס על חד-פעמי ועוד.2. המצב העצלני ביותר בליכוד> pic.twitter.com/iNT61PUein ייתכן שחרם על חברות בוועדות הוא מהלך לגיטימי לאור הוויכוח בין הצדדים על החלוקה הלא שיווינית (עליה נרחיב עוד רגע). אבל בעוד שחלק מחברי האופוזיציה עדיין מגיעים לדיונים, משתתפים, ומגיעים לשלל הישגים לטובת מצביעיהם – עשרות מהקולגות שלהם פשוט לא מגיעים למקום עבודתם. המבריזים אף לא חושפים יומן, כך שלא ניתן לדעת כיצד הם כן משרתים את הציבור.  ואיפה עומד המשא ומתן בין הקואליציה לאופוזיציה על חלוקת הכוחות בכנסת? חרף יחסי כוחות של 61-59 בין קואליציה לאופוזיציה, בוועדת הכספים יש לקואליציה עדיין יתרון בוועדה של שני ח"כים ולא אחד. זה סלע המחלוקת העיקרי. בנוסף, בניגוד לכנסות קודמות, האופוזיציה לא קיבלה הצעה לנהל ועדה חשובה, כמו ועדת הכלכלה. בניסיון לגשר על המחלוקת, ח"כ יריב לוין מהליכוד שיגר לאחרונה מכתב לשר המקשר בין הממשלה לכנסת זאב אלקין (תקווה חדשה) וליו"ר הקואליציה עידית סילמן (ימינה) בו הלין על "דורסנות" הקואליציה. לוין דרש במכתב שהרוב בכל ועדה ימנה ח"כ אחד לטובת הקואליציה ולא יותר; שהאופוזיציה תקבל לידיה את ניהולן של שתי ועדות נוספות; שבראש ועדת האתיקה יעמוד ח"כ מהאופוזיציה; ושהקואליציה לא תתערב במינוי ראשי הוועדות מטעם האופוזיציה. "על אף העוול שכבר נגרם ושלא ניתן לתקנו בדיעבד, ועל אף התקדימים החמורים שנקבעו שישמשו מכאן והלאה בכנסות עתידיות", כתב לוין, "אני סבור כי ראוי לעשות מאמץ נוסף לתקן את העיוותים הקיימים בעניין הוועדות והרכבן באופן שיינתן לאופוזיציה את המשקל המגיע לה בהתאם לתוצאות הבחירות. זאת, על מנת שניתן יהיה לשוב להתנהלות תקינה בכנסת ולאייש את הוועדות השונות באופן מלא". בקואליציה לא השיבו למכתב של לוין. ראוי לציין כי המגעים בין הצדדים לא התאפיינו גם לפני כן באדיבות או במענה מסודר משני הצדדים. "לא חוכמה להגיד שזו ההצעה וקבלו אותה וזהו", הסבירה בתגובה יו"ר הקואליציה עידית סילמן ל"שקוף". "לא עניתי כי הם הלכו לבג"ץ, שביקש שנשפר את החלוקה, ואכן שיפרנו. בכל הוועדות, למעט כספים וועדת הכנסת – ירדנו לפער של חבר אחד לטובת הקואליציה. נתנו להם לנהל ארבע ועדות ושינינו את החוק להגדלת כמות החברים בוועדות כדי לאפשר להם לשלוח יותר נציגים". סילמן אומרת כי אינה יודעת מדוע ממשיכים בליכוד להחרים את המשכן, אך מוסיפה כי "הרצון שלהם הוא לערער את הלגיטימציה של הממשל הנוכחי. זה לא בריא. בנוסף, הם לא מגיעים לוועדות הלכה למעשה ולא משרתים את הבוחרים שלהם. אנחנו כל הזמן הולכים לקראתם – והם בשלהם. הם אפילו סירבו להתקזז עם ח"כית מאושפזת". עם זאת, הדעות בתוך הקואליציה משתנות. בכיר אחר מסכים שצריך לתת לאופוזיציה ועדה חשובה כמו ועדת הכלכלה, למרות החשש ש"ישרפו את המועדון ופשוט יסרבו להעביר שם מהלכים". "כל הסיפור זה שהם רוצים הפרש קטן יותר בוועדת הכספים במטרה לתקוע הכל", טוען מרכז הקואליציה בוועדת הכספים ולדימיר בליאק (יש עתיד). "הם טוענים שהפער תקדימי אך זה לא נכון. ב-2015 קואליציית הליכוד מנתה 61 ח"כים ובוועדת הכנסת הם לקחו יתרון של שניים". בליאק אמנם צודק ביחס לוועדת הכנסת, אך לטענות האופוזיציה בהחלט יש בסיס – מניתוח חלוקת הוועדות לאורך השנים שערך המכון הישראלי לדמוקרטיה עולה כי בוועדת הכספים הפער באותה שנה היה של ח"כ בודד וכך גם בוועדה משמעותית נוספת – חוקה, חוק ומשפט. בנוסף, האופוזיציה שלטה לאורך השנים בוועדת הכלכלה או בוועדת החוץ וביטחון – הפעם שתיהן בשליטת הקואליציה.  "הליכוד הוא רבע מהכנסת, אך אנחנו לא מקבלים ייצוג הולם", אומר ל"שקוף" אחד מהח"כים החרוצים ביותר במפלגה, אופיר כץ. "בוועדת הכספים למשל מגיעים לנו ארבעה חברים אך הם מציעים רק שני מקומות. הם חתכו אותנו בחצי". אם בקואליציה ייענו למכתב של לוין, הוא אומר – הכל יסתיים: "אם לא – אז החרם מוצדק. אסור לתת לגיטימיות להליך לא תקין". לשאלה האם המחלוקת היא רק תירוץ של בכירי המפלגה להמשיך ולהבריז מהמשכן עונה כץ: "ברגע שיפסיקו לדרוס אותנו – נראה מייד את כל הח"כים של הסיעה משתתפים בוועדות. זה חשוב – כי יש להם ניסיון רב". כץ עצמו מגיע תדיר לוועדות, והוא לא היחיד. גם ינון אזולאי מש"ס ושמחה רוטמן מהציונות הדתית, למשל, נוכחים בקביעות, משתתפים בדיונים ורושמים כאמור הישגים נאים. "אני חושב שהחרם צריך להסתיים", אומר אזולאי. "ח"כים צריכים לבוא לעבוד ולנכוח בדיונים, אחרת הם פחות משפיעים". אלא שאזולאי הוא קול נדיר באופוזיציה, גם מקרב הח"כים החרוצים. רוטמן מהציונות הדתית, עוד נוכח-מתמיד, דווקא חושב הפוך. "אם הייתי יו"ר האופוזיציה הייתי מטיל חרם מוחלט על הקואליציה או פיליבסטר במאה אחוז מהמקרים, ולא נותן להם להעביר כלום", הוא אומר. "הסיפור היה נגמר במהירות".  רוטמן ואחרים מבהירים כי ברגע שיהיה בידם הכוח – הם יתנהלו כך ואפילו בצורה דורסנית עוד יותר. "על יו"ר הכנסת מיקי לוי להגיד שהוא לא מעלה הצעות לסדר יום עד שמסדרים את עניין הוועדות", אומר רוטמן שתולה בלוי אחריות אישית. ומי נפגע מכל זה? קחו לדוגמה את יום שלישי האחרון. בוועדות הכנסת דנו בשורת נושאים שנוגעים לכולנו: עליית האשפוזים כתוצאה משימוש ב"נייס גאי"; זכויות ילדי אסירים; סמכויות סביב הקורונה וכניסת זרים לארץ; תרופות אונקולוגיות לחולי סרטן; מס על כלים חד-פעמיים. אלא שלמעט אתי עטייה מהליכוד שיזמה את הדיון על התרופות, נכח ח"כ אחד בלבד מהליכוד – אופיר כץ שהגיע, כרגיל, לדיוני ועדת הכספים. כן, מתוך 29 חברי הליכוד, אלו שני נבחרי הציבור היחידים שהגיעו באותו בוקר לכנסת.  במילים אחרות, כמעט רבע מהאנשים שהלכו לקלפי – לא יוצגו בדיונים המגוונים באותו יום, או בדיונים שנערכים בימים אחרים. 