ה"ניו-יורק טיימס" מפרסם הספד בשבע שגיאות ומקבל על הראש מקית אולברמן, בתי-הקפה נותנים על הראש לכתבנים למיניהם, נשים מפסיקות לקרוא מגזיני אופנה מסיבה טובה, ועוד חדשות תקשורת מהרשת העולמית
 החדשות הגדולות של השבוע: שחרורן של שתי העיתונאיות האמריקאיות שהוחזקו בארבעת החודשים האחרונים בצפון-קוריאה. הפרחים לקלינטון. תיאוריות הקונספירציה לכותבים המשועממים של "Jezebel").  זוכרים שבשבוע שעבר סיפרנו לכם על ההסכם הסודי שהביא לסיומו של מאבק האיתנים בין מגישי החדשות הדעתנים ביל אוריילי וקית אולברמן? ובכן, השבוע הסתבר שההבנות שהושגו לא היו שוות את הנייר שעליו נכתבו, ושכלל לא בטוח שהיה נייר כזה מלכתחילה. השבוע הקדיש אולברמן כמה דקות בתוכניתו כדי להתלכלך על יריבו המושבע אוריילי, על הבוס שלו רופרט מרדוק ועל העיתונאי המושתן שכתב על ההסכם הסודי (שלטענתו לא היה ולא נברא). אוריילי מצדו היה טיפה מתוחכם יותר: הוא בחר להימנע מלהזכיר במפורש את ההסכם המדובר, והקדיש, תחת זאת, שבע דקות מתוכניתו כדי להזכיר לצופיו את פשעיו הסביבתיים הרבים של תאגיד הענק גנרל-אלקטריק (שהוא, לחלוטין לא במקרה, הבעלים של ערוץ החדשות msnbc, שבו משודרת תוכניתו של אולברמן). צרלס וורנר מה"הפינגטון פוסט" מפרשן את הסיבוב הנוכחי של הקרב.  ה"וול-סטריט גורנל" מספר שבתי-הקפה של ניו-יורק מתחילים לאבד את הסבלנות כלפי לקוחות שמגיעים למקום עם הלפ-טופ ועובדים/גולשים במקום להזמין אוכל ושתייה, תוך שהם גוזלים חשמל ורוחב פס. הסיבה למשבר במערכת היחסים: המשבר הכלכלי.  איגוד העיתונאים של ונצואלה רותח מזעם על כוונתה של התובעת הכללית, הגנרלית לואיזה אורטגה, לנסח חוק נגד "פשעי מדיה". מטרת החוק: להעניש גורמי תקשורת בעוון דיווחים שמפיצים פאניקה ובהלה. העיתונאים טוענים שמדובר בשלב ראשון לקראת קרימינליזציה של ענף העיתונות ודורשים את התפטרותה של אורטגה. זאת, על רקע שלילת רשיונם של עשרות תחנות רדיו עצמאיות במדינה בתחילת החודש ומאבקו המתמשך של הנשיא הוגו צאבז בכלי תקשורת שמעיזים למתוח עליו ביקורת. "טיים אאוט ניו-יורק" מציע חמש קריירות אלטרנטיביות לעיתונאים שנקלעו לזמנים קשים. בין ההצעות: בלש פרטי, יחצן ולוכד נחשים. עיתונאי נעצר השבוע בקומאסי, גאנה, כשביקש לסקר משפט אונס שהתנהל בעיר. העיתונאי, שככל הנראה עיצבן את אחת השוטרות שאיבטחו את האולם, התבקש להתפנות מבית-המשפט. כשסירב לעשות כן, נעצר. "הוא בטראומה נוראית עכשיו", מספרים מקורביו. קלארק הויט, עורך בכיר ב"ניו-יורק טיימס", מסביר לקוראים כיצד קרה שבהספד שהכינה כתבת העיתון אלסנדרה סטנלי לאחר פטירתו של איש החדשות וולטר קרונקייט נפלו שבע טעויות שונות שלא אותרו על-ידי צוות העורכים, המגיהים והמשכתבים של העיתון. ואם כבר קרונקייט, לאחר מותו צצו אל פני השטח לא מעט אנקדוטות על אודותיו. NPR מפריד בין הבולשיט לאמת. למשל, לא באמת מכנים את מגישי החדשות בשבדיה "קרונקייטרים". מעבדת העיתונות של נימן מדווחת על מחקר שלפיו אתרי אינטרנט של עיתונים מהווים פחות מאחוז אחד מסך העמודים שבהם מבקרים גולשים אמריקאים. ואנסה ריצמונד מ"אלטר-נט" כותבת מדוע ירחוני האופנה והנשים גוססים. בין הסיבות: הנשים קצו ביחס המתנשא של המגזינים השונים, ונמאס להן לדפדף בעיתון שגורם להן להרגיש מכוערות. אמן, אחותי!