מאבק על מכשור רפואי בפריפריה, החמרת הענישה על אלימות בפעוטונים ושת"פ עם מרצ על סיגריה ● ליוינו את ח"כ אופיר כץ מהליכוד באחד מלילות התקציב, וראינו אותו נלחם מהאופוזיציה על כל פירור ● "זה לא מעניין את התקשורת כמו צעקות במליאה"
יש משהו מיוחד בשעות הקטנות של הלילה בכנסת. למרות האורות הבוהקים של חדר ועדת הכספים, העייפות ניכרת אצל כל הסובבים על השולחן. לח"כים אין כח להשתלחות חסרת טעם אז זו מתחלפת בהומור לשמירת ערנות.  "אני מצליח להבין למה אתם רוצים 12 מיליון שקלים לסירוס חתולים בשנת 2021. אבל למה אתם צריכים אותו גם ב-2022, מה תסרסו אותם שוב?" – שאל ח"כ בצלאל סמוטריץ (הציונות הדתית). גם ח"כ אופיר כץ מהליכוד עקץ את משרד האוצר כשראה שתקציב בתי העלמין הוקטן: "אתם יודעים משהו שאנחנו לא?"  את ח"כ כץ אני פוגש קצת לאחר חצות הלילה של בין שלישי לרביעי. אחרי שחשפנו ב"שקוף" שהוא הח"כ הכי חרוץ בליכוד, יחד עם שלמה קרעי, החלטתי להתלוות אליו לאחד מלילות השימורים של דיוני התקציב. אני הגעתי מהבית, כץ נמצא שם ברצף עוד מיום ראשון, פרט להפסקות קצרות.  מישהו אמר לך בליכוד אופיר תרגיע אתה מוציא אותנו רע? "לא. להיפך אני מרגיש שדווקא פרגנו. זה תפס כי הנושא עלה לסדר היום. מבינים שיש לזה תגמול ציבורי". אכן התגלו זקיקים של שינוי בנוכחות חברי סיעתו בכנסת ובאותה השעה אפשר היה לראות בלוח הנוכחות שגם אבי דיכטר ויואב קיש מהליכוד נוכחים בדיונים בכנסת. אך אפשר ללמוד לא מעט מכך שסיעת הליכוד בחרה לשבץ את כץ לוועדת הכספים ואת קרעי לוועדת החוקה, התלמידים החרוצים במילא. בשעות הלילה תוצאתו של הדיון כבר ידועה פחות או יותר לכולם, לאחר שהתקיימו דילים בין האופוזיציה והקואליציה. כדי להשיג את אותן עסקאות מנהלים אנשי האופוזיציה משא ומתן עם יו"ר ועדת הכספים אלכס קושניר ואנשי האוצר. וגם אם בסוף יש לכך ביטוי במה שנאמר על השולחן, רובו מתנהל בהפסקות התדירות במהלך הדיון.  כץ לא נשאר מחוץ לחגיגת התקציב ומצליח להשיג 13 מיליון שקלים לטובת מכשור רפואי בפריפריה. לטענת כץ אין שום בעיה עם כספים קואליציונים: "רובם הגיעו למקומות טובים", הוא אומר. "הבעיה שלי היא עם הצביעות של חברי הממשלה שטענו בעבר שזו שחיתות". מדיוני התקציב אנחנו מגיעים ללשכה. התמונות על הקירות מספרות לא מעט: מאחורי המסגרות, ניתן לראות אותו עם מנהלי בתי החולים בפריפריה, בביקורים שוטפים שערך כדי ללמוד על הבעיות איתן הם מתמודדים. "היה לי חשוב לבקר בכל בתי החולים בפריפריה כשנכנסתי לכנסת. זה אחד הדברים הראשונים שעשיתי בתפקיד", הוא אומר. "כשאזרחים יקבלו את הטיפול הרפואי שהם צריכים במהירות האפשרית גם בפריפריה – מבחינתי אני פורש".  בכנסת הקודמת היה יו"ר של ועדת משנה "לצמצום הפערים בתקצוב שירותי הרפואה בין המרכז לפריפריה". אם היה יכול לבחור היום תיק בממשלה היה בוחר במשרד הבריאות, וכבר הבנתם מה הדבר הראשון שהיה עושה. מה דעתך על שרי הבריאות הקודמים? התיק היה שנים בידיים של הליכוד. "אני לא מחלק ציונים, אבל תמיד צריך לעשות יותר וגם היה צריך. כשאני פניתי לשני שרי הבריאות האחרונים לעזרה, זכיתי למענה חיובי". גם בבוקר אותו היום כץ יזם דיון בוועדת הבריאות של הכנסת על שירותי הרפואה בפריפריה. כץ טען שמשרד האוצר צריך להגדיל את מכסת הרישיונות שניתנים לבתי החולים המרוחקים לרכוש מיכשור מתקדם. תקוותו היא שהצורך ברישיונות יבוטל כליל.  לטענתו המשרד נמנע מכך כיוון שזה משתלם לו: אם יהיו יותר מכשירים בפריפריה גם תדירות הטיפולים תזנק, ועלות הסבסוד שלהם מצד המדינה תעלה. "זו המציאות", מציין כץ, "אנשי האוצר לא אנשים רעים אבל הם צריכים לדחות את הטיפול הרפואי של האזרחים כדי לעמוד במסגרת התקציב".  נוסף לתמונות מבתי החולים, שתי תמונות נוספות תלוית בצד בסמוך לחלון: תמונה אחת של רה"מ לשעבר מנחם בגין ואחת של ראש הממשלה בנימין נתניהו. "התמונה שם לא מעודכנת", אמרתי לכץ. נראה שהוא לא שם לב לזה עד עכשיו. "לא יודע, הכנסת לא העבירה לנו תמונה מעודכנת. בכל מקרה אני לא מבטיח שאתלה אותה, גם אם יעבירו".  בחוק ההסדרים הנוכחי, היה ועדיין אחד הח"כים הפעילים והמשפיעים על עיצובו. גם אם הקואליציה תצליח בסוף להעביר אותו בזמן הדוחק שהוקצב לכך, ח"כ ערני יכול להביא הישגים קטנים אך משמעותיים לאזרח. התקשורת לרוב מתעלמת מכך, וח"כ כץ נותר אלמוני יחסית. "אין. זה לא מוכר", הוא אומר, משלים עם המצב. "לסקר את הדיון שבו אני נאבק על מכשיר רפואי בפריפריה זה לא מעניין. אבל הצעקות במליאה תמיד יגיעו לחדשות. זה לא ישתנה לצערי". גם בדיונים על חוק על ההסדרים כץ עקבי במאבק שלו למען תושבי הפריפריה הזקוקים לטיפול רפואי. בחוק מס הגודש בגוש דן, שנועד לצמצם את הכניסה לתל אביב וסביבותיה על ידי מיסוי, הוא הצליח להשיג פטור מתשלום האגרה למי שמגיע לטובת טיפול רפואי.  "לסקר את הדיון שבו אני נאבק על מכשיר רפואי בפריפריה זה לא מעניין. אבל הצעקות במליאה תמיד יגיעו לחדשות. זה לא ישתנה לצערי" כך גם בחוק ההתחשבנות בין קופות החולים למדינה, פעל כדי לבטל את הסעיף שבו משרד האוצר יכול לפטר מנהל בית חולים. "זה אבסורד", אומר כץ. "בתי החולים מראש נמצאים במצב גרעוני. מה שיכול לקרות הוא שהאוצר ילחץ על המנהלים לקצץ ולצמצם את השירותים הרפואיים לאזרח. אחרת יפטר אותם". במקום זאת הוחלט על אפשרות למנות חשב מלווה.  מה לדעתך הכי גרוע בתקציב? "העובדה שלא העלו את שכר החיילים, ומס הגודש שפוגע בפריפריה. לשמחתי הצלחתי לצמצם קצת את הנזק כשהחרגנו הגעה לטיפולים רפואיים והחרגנו תשלום מס על החזר מהמעסיק".  אוקיי. ומה בכל זאת טוב בו?  "הממשלה העלתה את קצבת הנכים, קצבת הזקנה ואפילו הגדילו את הקצבה שמקבלים ניצולי שואה יוצאי עדות המזרח. כאן אני מתחבר אישית", מספר כץ. "אני חצי עיראקי. סבתא שלי הייתה בפרעות הפרהוד, לפחות 179 יהודים נרצחו שם. אלו פרעות שהתרחשו בעקבות התעמולה הנאצית. באופן אישי אני נאבק על ציון היום הזה בכנסת. בפעם הקודמת זה היה במסגרת הצעה לסדר שהגשתי ואני מקווה שאצליח למסד את זה". כץ עצמו נולד וגדל בעפולה. הוא נשוי ואב לשניים. הוא למד תקשורת במכללת עמק יזרעאל ונראה שאת כל חייו בילה בזירה הפוליטית. הוא עבד בצוות של בנימין נתניהו ב-2009, בעת שכיהן כיו"ר האופוזיציה. "לא שאלתי אפילו כמה משלמים. שמעתי שמחפשים אנשים לצוות של נתניהו ואמרתי שאני בא", אמר.  הוא עבד כיועץ ללימור לבנת כשהייתה שרת התרבות וראש מטה של גלעד ארדן במשרד הפנים והמשרד לביטחון הפנים. "מגלעד למדתי ללמוד את הפרטים לעומק. לבדוק הכל פעמיים ולהיות בקיא בנושא שאתה עוסק בו. כדי להתכונן לתקציב ולחוק ההסדרים ישבתי וסיכמתי אותם לעצמי. ולימור היא אישה פורצת דרך בשילוב הנשים והיוותה מודל השראה להרבה נשים. בעיקר מאוד אהבתי את זה שהיא קודם כל בן אדם".  ומה למדת מנתניהו? "את ההסתכלות קדימה. החשיבות של לנסות ולצפות כמה צעדים מראש את האירועים הבאים. דברים שאנחנו לא תמיד מצליחים לראות". כץ מצביע על הסכם הגז כאחד הדברים שקרו בזכות הראייה למרחקים של נתניהו: "תראה כמה ביקרו את הגז ואמרו שזה לא טוב. תראה לאן זה הביא אותנו. מי שמרוויח מכך הם אזרחי ישראל".  כשציינתי בפניו שהציבור עדיין לא זכה ליהנות מרווחי חברות הגז בגלל תרגילים של החברות, אמר לי כץ כי "בסופו של דבר יש הסכמים והאזרחים יהנו מזה".  בין קטע שיחה לאחר כץ נכנס לחדר ועדת הכספים, להמשך דיוני התקציב. רוב התהליך טכני למדי. היועצת המשפטית מקריאה סעיף, כץ או חבר אופוזיציה אחר שואל שאלה לעיתים חשובה, לעיתים כדי לעקוץ ומצביעים: קואליציה בעד, אופוזיציה נגד. וחוזר חלילה.  באחת הפגישות שלנו בחוץ במרפסת העישון אני שואל את כץ אם יש חברי כנסת מהקואליציה שהוא משתף איתם פעולה או צופה שיתוף פעולה. "זה לא רק עניין של שמאל וימין. יש פה דם רע ואני לא רואה איך יכול להיות שיתוף פעולה בין הצדדים. לפחות לא כרגע". כחצי שעה אח"כ בשיחה נוספת בכניסה לחדר הוועדה עוברת ח"כ גבי לסקי (מרצ) שמחלצת עצמות במרחק שבין ועדת החוקה לוועדת הכספים. היא עוצרת להחליף חוויות מהלילות הארוכים והמשותפים שיש לשניהם בוועדות הכנסת. כץ התערב בשיחה והציע לח"כ לסקי ממרצ להגיש הצעת חוק, גם אם לא תשמש בה. "צריך קצת להפחיד את הממשלה כדי להזיז אותה", אמר לה. "אם תכיני הצעת חוק בנושא הזה אשמח להיות חתום עליה" את לסקי פגשתי במקרה לפני כחודש בוועדת החקירה לאסון מירון. היא העידה שהגיעה לשם כדי להתרשם מהלך הרוח בוועדה. שיתפתי אותה בזמנו בקצת רשמים מהוועדה והפנתי אליה סוגיה הנוגעת לאנשי החילוץ שעבדו שם. ניצלתי את ההזדמנות לשאול אותה אם הצליחה להתקדם עם הנושא. כץ התערב בשיחה והציע לה להגיש הצעת חוק, גם אם לא תשמש בה. "צריך קצת להפחיד את הממשלה כדי להזיז אותה", אמר לה. "אם תכיני הצעת חוק בנושא הזה אשמח להיות חתום עליה". כץ נכנס לוועדה ואני יצאתי שוב בעקבות לסקי למרפסת העישון. "מה את אומרת על אופיר?" שאלתי. "אני לא רוצה לעשות לו בעיות", היא נזהרת להחמיא, שמא הפרגון ממרצ יפגע בתדמית של הח"כ מהליכוד, "אבל הוא ח"כ חרוץ, שהיה פה מהיום הראשון של דיוני התקציב. אפשר לזהות שהוא דואג לקדם נושאים חברתיים ואני מאוד מתחברת לזה". לסקי לא היחידה מהאופוזיציה שהתבטאה כך על כץ. "אופיר היה קודמי בתפקיד מרכז הקואליציה בוועדת הכספים, ולא היסס לתת לי עצות חשובות בתחילת דרכי בוועדה", מספר ח"כ ולדימיר בליאק (יש עתיד). "למרות חרם האופוזיציה על ועדות הכנסת, הוא הקפיד להגיע. יש בינינו פערים אידאולוגיים גדולים, אך ללא ספק אופיר הוא חבר כנסת מצוין". ינון אזולאי (ש"ס), אומר כי "מדובר באיש פריפריה אמיתי, כל מה שמעניין אותו זה הדאגה לשכבות החלשות. יש המון מה ללמוד ממנו כפרלמנטר". 3:16 לפנות בוקר, ממשיכים הצבעות בוועדת הכספים ומוודאים שחתולי הרחוב מקבלים את הכסף pic.twitter.com/dMd92TJYy7 בסביבות השעה 3:30 לפנות בוקר נשארו עוד כמה תיקונים לקואליציה. חברי האופוזיציה מחליטים להשאיר אותם לנסות לפתור את הבעיות שלהם בעצמם, ופורשים מהוועדה. כץ – שגר בעפולה וקבע פגישה לשעה 10:00- נשאר לישון בכנסת. הוא מעדיף את זה על האפשרות שהכנסת מציעה במקרים כאלה – לישון במלון. "זה יותר נוח לי, המיטה קצת קצרה אבל יש לי את הכרית שלי מהבית". דרכנו נפרדות וקבענו להיפגש שוב בשעה 9:30 במשרד.  יום רביעי הגיע מהר. בשעה 10:10 אני נכנס ללשכה של כץ שנמצא בסיומו של קפה שחור. המשבצת הראשונה בלו"ז היא בנושא מאבק כנגד אלימות בפעוטונים, אחד מנושאי הדגל של כץ. "כששמעתי על פרשת כרמל מעודה לא יכולתי להישאר אדיש", הוא אומר, "מי יכול שלא להיחרד מזה?" אלונה דניאל ממטה המאבק נגד התעללות בגיל הרך מגיעה ללשכה והשיחה מתחילה כמו מאמצע חילופי הדברים. כץ בקיא בפרטים ובאירועים ואלונה לא צריכה להסביר לו במה מדובר. אני בינתיים מנסה לעקוב.  הם יושבים יחד ומנסים לגבש אסטרטגיה כדי לקדם את הצעת החוק שהניח כץ, לקביעת עונש מינימום על אלימות כנגד פעוטות. הדיון עם אלונה עסק בעיקרו על החלת דין הרציפות על הצעת החוק מהכנסת הקודמת. מדובר בהליך שמאפשר התקדמות עם הצעת החוק מהמקום שבו נעצרה, כדי לא להתחיל חקיקה חדשה שאורכת זמן רב יותר. כץ אופטימי ואומר לאלונה שזה עניין טכני ולא יהיו מתנגדים לזה. "לא צריך לגרור את המשפחות לירושלים כדי לעשות לובי במסדרונות הכנסת", הוא אומר. הפגישה גולשת לשעה 11:00. היועצת של כץ אומרת לו כי הקדימו את השאילתא שהגיש לשרת החינוך ופותחים איתה את המליאה. שנינו ממהרים לאולם המליאה.  מבחינתו של חבר כנסת מדובר ביום חריג: מעבר לדיונים בוועדת הכספים לכץ יש על הפרק שאילתא דחופה, הצעה לסדר והצעת חוק במליאה. כשתסתיים המליאה ישוב לדיון אחרון לפני התקציב בוועדת הכספים. כץ לא מתלונן. "בשביל זה באתי לפה". השאילתא נוגעת לתוכנית התיכון הוירטואלי בפריפריה. תוכנית שמאפשרת לתלמידים ללמוד ברמת חמש יחידות במקצועות המתימטיקה, והפיזיקה, באופן מקוון.  לאחר הקדמה קלה על חשיבות התוכנית כץ מסביר במליאה את העובדה שהתוכנית הופסקה, "ולא יצרו קשר עם התלמידים. יש חשש שהם ינשרו מהתוכנית. אני לא יודע בדיוק מה הסיבה, מכרז של חברה כזו או אחרת שהחליפו, אבל בינתיים הילדים יושבים בבית". כץ ניגש לשאלה המופנית לשרת החינוך: "הילדים יוכלו לחזור ללמוד?" שרת החינוך יפעת שאשא ביטון עונה ישירות ולעניין: "ממש בקרוב". שאשא ביטון מסבירה כי הבעיה הייתה מכרז שבו מט"ח הפסידה ועתרה לבית המשפט, מה שעיכב את התוכנית. "אתה צודק בדבריך שהסיפור הגדול כאן היה מכרז. מכרז שבו בעצם מט"ח לא זכתה. היא הייתה בעבר זו שנותנת את השירות. היא עתרה לפי הזכות שמוקנית לה כנגד התוצאות, ובכל זאת בסופו של דבר העתירה הסתיימה עכשיו, חברת אלנט היא החברה שזכתה וגם תיתן את המענה הזה". השרה מסבירה כי העתירה הזו עיכבה את מתן השירות הבסיסי הזה לתלמידי התיכון. אבל "ביום חמישי האחרון בית המשפט דחה את בקשת מט"ח למתן צו ביניים שימנע את החתימה על ההסכם, ובכך התאפשר למשרד לקדם את החתימה", אמרה ביטון. כץ דוחק את ביטון ושואל: "(עניין של) ימים?"  "זה עניין של ימים", משיבה ביטון.  בשנים בהן סיקרתי את הכנסת ב"שקוף", למדתי שאין דרך אחת לבצע את תפקיד הח"כ. כל הח"כים העצלים דומים זה לזה, אך כל ח"כ חרוץ – חרוץ בדרכו שלו. אפשר לרוץ מוועדה לוועדה או להתמקד בסיורים בשטח, להיות שיאנית השאילתות או לבשל חקיקה עם הממשלה מאחורי הקלעים.  "אני רוצה להשתמש בהכול מהכול", משיב כץ לשאלה כיצד הוא מעצב את תפקידו. "אני אוהב כל כלי פרלמנטרי בפני עצמו: חקיקה, שאילתות, הצעות לסדר, ועדות. גם לפניות ציבור אני רוצה להקדיש זמן, כי אם אדם הגיע עד אלי סימן שאני המוצא האחרון שלו".  מה תגיד למי שיטען שאתה מבזבז את הזמן בעבודה פרלמנטרית במקום להיות בשטח עם המתפקדים?  "אני משרת את האזרחים. מי ששלח אותי זה הליכוד והציבור. הציבור הזה שופט אותי ורואה אותי והוא יחליט בסוף אם אני אהיה פה. גם כשאתה נמצא בוועדות, מקדם דברים ומתראיין – ציבור המתפקדים רואה את זה. כשאתה עובד קשה הוא רואה את זה ומעריך את זה".  כץ נשאר עוד כמה רגעים במליאה ואני בינתיים חוזר ללשכה. אלונה דניאל עדיין שם, מחכה להשלים את השיחה. שאלתי אותה איך זה לקדם את נושא האלימות בפעוטונים מול חברי הכנסת. היא משיבה לי כי היא שמחה שמצאה אוזן קשבת אצל כץ ומצער אותה שגם על הנושא הזה יש ויכוחים שנובעים מפוזיציה פוליטית.  "אופיר הקים את השדולה למאבק באלימות בגיל הרך, אין לך מושג  כמה זה חשוב למשפחות. אבל אפילו יוזמה כזו לא זכתה לפרגון ויש חברי כנסת שגררו את זה לשדה פוליטי. אני לא מבינה איך נושא כזה יכול להיות פוליטי". עוברים להזדמנות נוספת של כץ להשפיע בכלים הפרלמנטריים: העלאת נושא לסדר היום של המליאה. הוא בוחר לדון בזריקת אבנים בירושלים, הצעה ששותף לה גם ח"כ אבי מעוז (הציונות הדתית). "במשטרה נפתחו בחמש השנים האחרונות מעל 7,000 תיקים בגין העבירות האלה", אומר כץ במליאה. "95% מהתיקים נסגרו. מה-5% שנותרו הוגשו בסך הכול בחמש שנים רק 631 כתבי אישום, ורק ב-69 תיקים יש עונש מאסר – פחות מ-1% מהתיקים שנפתחו. "95% מהתיקים נגד זורקי אבנים בירושלים נסגרו. זה לא נגמר פה – גם העונשים מקלים במיוחד. פחות מ-1% מהתיקים שנפתחו נגמרו בעונש מאסר" "זה לא נגמר פה. העונשים מקלים במיוחד. רק 93% נכנסים לכלא לשנה או פחות. העונש על זריקת אבן לנתיב תחבורה הוא עשר שנים, והעונש על זריקה על כלי רכב נוסע הוא 20 שנים – ותראה כמה נכנסו לכלא לפחות משנה", המשיך. כץ ומעוז ביקשו לקיים על הנושא הזה דיון בוועדה לביטחון הפנים. הכנסת הסכימה, בקונצנזוס של האופוזיציה והקואליציה. גם יו"ר הכנסת מיקי לוי (יש עתיד) הצביע בעד.  הנתונים המדויקים ביחס לטיפול הפרקליטות בתיקים של זריקת אבנים, הגיעו מהמ.מ.מ – מרכז המידע והמחקר של הכנסת. מהשיחות שניהלנו, נראה שכץ מאוד מעריך את הגוף הזה ומשתדל להישען על עבודתו. בכלל נראה שכץ נוטה לדייק ולא מפריז. מסתבר שב"משרוקית" של גלובס בדקו פעמיים אמירות שלו במסגרת בדיקת עובדות שהם עורכים להתבטאויות של פוליטיקאים – ופעמיים דבריו היו מדוייקים. פעם נוספת, מעיד כץ, הם פנו אלי אבל כנראה שהחליטו בסוף שלא לכתוב על הנושא.  למעשה אחד האירועים שכנראה עיצבו את דמותו של כץ כחבר כנסת היה קשור במרכז המחקר והמידע. כך הוא גילה שמשרדי הממשלה יכולים לעיתים להתייחס לתקשורת ברצינות גדולה יותר מאשר לכנסת. כץ ביקש מידע ממשרד המשפטים שהיה אז בראשות בני גנץ (כחול לבן), דרך המ.מ.מ. במשרד התמהמהו במסירת המידע – כשבוקר אחד פתח כץ את עיתון ידיעות אחרונות ומצא שם את כל הנתונים. המשרד העביר אותם לכתב אך סירב למסור אותם לכנסת. מדובר בתופעה: במאי האחרון כתבנו על סירובם של משרדי הממשלה לספק נתונים למ.מ.מ. כץ מספר שהלך עם זה הכי רחוק שהוא יכול, עד ליועץ המשפטי לממשלה, שהוציא הנחיה למשרדים שהם חייבים לתת מענה למרכז של הכנסת. "הדבר שהכי חשוב לתקן היום בכנסת הוא לגרום למשרדי הממשלה לספור אותנו", הוא אומר. "מה שהכי מעצבן זה שכמעט כל השרים היו חברי כנסת. הם מכירים את העבודה, יודעים שהיא קשה. הם יודעים שזה כלי שהוא חשוב מול האזרח שפונה אלינו. אני מבטיח שאם יום אחד אני אהיה שר אני אתייחס לח"כים במלא הרצינות הראויה".   "הדבר שהכי חשוב לתקן היום בכנסת הוא לגרום למשרדי הממשלה לספור אותנו. מה שהכי מעצבן זה שכמעט כל השרים היו חברי כנסת. הם מכירים את העבודה" ח"כים רבים מתעלמים מהנקודה העיוורת הזו – תפקידם בפיקוח על עבודת הממשלה. "ככלל אני מנסה להכניס לכל חוק חובת דיווח עיתית לכנסת", הוא מציין. המשמעות היא לחייב על פי חוק את משרדי הממשלה להגיע לדיון בוועדות הכנסת ולדווח על יישום החוק. אני משתף את כץ שזה נושא שאנחנו כותבים עליו שוב ושוב ב"שקוף". לא מצאנו מאגר מידע אחיד שמאפשר מעקב אחר הנושא. גם אם כץ יהיה הח"כ הכי חרוץ בעולם ויאסוף את כל חובת הדיווחים לוועדת הכספים, עוד שנה הוא יכול להתחלף ואז לא יהיה מי שיעקוב אחרי זה. נראה שהתעלמות מחובות הדיווח לכנסת זה אחד הנושאים שהכי מתסכלים אותו. כץ הבטיח שיפנה לייעוץ המשפטי של הכנסת כדי לבחון מה אפשר לעשות בנושא. נעקוב. כץ צפוי להיות הח"כ השקוף הראשון בליכוד. ככה לפחות הבטיח. כששאלתי אותו לגבי האינטרסים הכלכליים שלו והצהרת ההון שהגיש אמר ש "לקח לי בין 5-6 שניות להכין אותה". הוא ציין שיש לו רק בית אחד בעפולה וזה הנכס היחיד. עוד אמר שאין לו בעיה לפרסם את היומן ונקבל אותו בימים הקרובים. נמשיך לעקוב גם בנושא הזה. לגבי פגישות עם לוביסטים, כץ מעיד שאין לו בעיה להיפגש עם כולם, אם זה נושא שמעניין אותו. "מבחינתי מי שרוצה להשמיע בפני משהו משמיע. גם אם אני בעד וגם אם אני נגד".   רגע לפני שדרכינו נפרדות אני שואל אותו: "איזה טיפ היית נותן לאופיר מעפולה שיושב עכשיו בכיתה ט ורוצה להגיע לכנסת?"  "עבדתי קשה בשביל להגיע לכאן, כשלמדתי עבדתי בעיתון העמק ובשמירה", הוא נזכר. "הייתי אומר לו – תאמין שאתה יכול להגשים את החלום שלך". 