הדוגמנית קרלה ברוני הגיעה לארץ כדי להיפגש עם כל מיני אנשים חשובים. זה הרושם שעלה מהסיקור שהעניקו הערוצים 2 ו-10 ו"ידיעות אחרונות" לביקורו של נשיא צרפת. זה כבר לא שהחדשות מעורבבות בבידור. עכשיו פשוט מוותרים על החדשות
האופן שבו בחרו אתמול הערוצים 2 ו-10, והיום "ידיעות אחרונות", לסקר את ביקור נשיא צרפת הטיס את הדיווח המדיני למחוזות הקריקטורה. אפשר היה לנבא שכלי התקשורת יעסקו לא רק בדעותיו ותוכניותיו של ניקולא סרקוזי, אלא יקדישו תשומת לב גם לבת זוגו. ועדיין, המקום שערוצי התקשורת הללו הקדישו לקרלה ברוני חרג גם מהפרופורציות המוכרות, הלוקחות בחשבון את הנוהג לעטוף את החדשות בציפוי של בידור. ערוץ 10 הפתיע לטובה כשהקדיש את שתי הדקות הראשונות של דיווחו לתיאור "ביקורו של מנהיג פרו-ישראלי", אבל מיד לאחר מכן החל הקליפ על סיפור האהבים של הזוג האורח והושלך הצדה כל עיסוק במימד הפוליטי, החדשותי והרציני של הביקור. למזלם של קברניטי הערוץ, ברונו הצטלמה בעירום לפני כ-25 שנה. נראה שבכל הנוגע לעירום, המלה "חדשות" בהגדרתה אינה תופסת, ולמעשה זה מסוג הדברים שמשתבחים עם הזמן והעיתוי מתאים תמיד לעשות בהם שימוש. בערוץ 2 אפילו לא חיכו שתי דקות. חיש מהר עברו ל"נושא הסקסי" במלוא מובן המלה. יונית שואלת על סדר היום הצפוי, לא חלילה של הנשיא הצרפתי, אלא של הדוגמנית שאיתו. ערד ניר, בנימה מתנצלת, מבקש לומר בכל זאת משהו קצרצר על עניינים מדיניים. באולפן סולחים בקושי. כשנדמה שכבר ראינו הכל, הגיע הבוקר תור "ידיעות אחרונות", שסיקר כל פרט שקשור לברוני ושום דבר על אודות בעלה. לא פחות משני עמודים הוקדשו לתמונות שלה בכל תנוחה אפשרית. באחת מהן נחתך חלקית בן זוגה, אבל מה זה חשוב. ומי אמר שאין תחקירים רציניים ב"ידיעות אחרונות"? הנה, כתבי העיתון ביררו, והקוראים קיבלו מידע כלכלי מרתק. מעתה הם יכולים לדעת כמה עלו התיק, השמלה ונעלי העור של "המלכה קרלה". מידע אחר, למשל הביקורת שמתח הנשיא הצרפתי על המדיניות הישראלית והשאלה אם העמדה העקרונית המשותפת לו ולממשלת ישראל בעניין האיראני תתורגם לצעדים מעשיים, לא הוזכר אפילו במלה אחת. מדוע? בעיתון צוין שהכתבים המדיניים הפכו לכתבי אופנה. כאילו שלא שמנו לב. גם בערוץ 1, פלנטה תקשורתית שונה לחלוטין, היה סרקוזי נושא השיחה באולפן, אלא ששם לא עסקו בקרלה, אלא ב"רפורמות סרקוזי" שיוזם בעלה. מסתבר שאפשר להגיד בטלוויזיה כמה דברים על הביקור הנשיאותי שאין תכליתם לגרום לצופים להזיל ריר. ניקולא סרקוזי, הסבירו שם, הגה תוכנית מימון גדולה לאגן הים התיכון, שנועדה לצמצם הגירה וגם להרגיע את האזור שלנו רב העימותים. וגם הזכירו את המדיניות שהוא מוביל בתחום המאבק בטרור ואת המועקה שמטילה איראן על האירופים בגלל האיום שהיא מציבה על מקורות האנרגיה. ואחרי שדנו בסוגיות נכבדות אלו וגם בתוכנית התעסוקה שהוביל הנשיא האורח ובצניחתו בסקרים, התפנו בערוץ 1 לצבוע את השידור גם בצהוב, אבל בסגנון אחר. בניגוד להצגתו כידוען, שהודגשה בערוצים 2 ו-10, האיר ערוץ 1 את מזגו הסוער ועסק גם בזוגתו הטרייה – אבל לא מהזווית המעלה חיוך אצל בני העשרה, אלא בהקשר של פגיעה אפשרית בתפקודו כנשיא בשל כניסתה לחייו, כפי שגורסים כמה מעיתוני צרפת. אם בעבר הסתפקו בערוץ 10, בערוץ 2 וב"ידיעות אחרונות" בהגשת החדשות בעטיפה של בידור, הרי שהיום יוצרים שם בידור דמוי חדשות; ואם פעם השאירו כלי תקשורת אלה את הצופה עם חצי תאוותו בידו, הרי שהיום הם מספקים לו ממש את כולה. בעיתונות המודפסת יש חלופות רציניות ל"ידיעות אחרונות", למי שמעוניין בהן. במדיום הטלוויזיוני אפשר לומר שמזל שהערוץ הראשון עדיין קיים, עד שיפורק ויפקיר את הזירה באופן מוחלט לשני מתחריו קלי הדעת. יניב מגל כותב ועורך ב"גלובס"