ספורט "הארץ" סיפק סיקור מונדיאל דרמטי ומשובח, אבל בחר לוותר על רגע השיא | התקשורת הישראלית הפגינה סיקור שקדני, רציני, אבל אפרורי | ואיפה עוד הלכו לישון לפני הזמן
מכל כלי התקשורת כאן, את הסיום הדרמטי למונדיאל העניק ספורט "הארץ". העיתון, שפתח את האירוע במוסף משובח וקינח ביום שלישי במוסף סיכום מפתיע ומעניין, דאג ביום שני לספק אירוע שנע בין ביזיון לביזאר. בבוקר שאחרי ליל משחק הגמר קיבלו כמה מקוראי העיתון מדור ספורט שכותרתו בישרה "ניפגש בשמחות". אלא שהשמחה לא עסקה במנצחת ספרד, היא רק סיכמה את הטורניר. היכן סיקור המשחק והתוצאה? כותרת המשנה המשיכה: "אחרי חודש מרתק ומשעמם, מפתיע וצפוי, שמח ועצוב, מונדיאל 2010 הגיע לסיומו. תודה לך דרום-אפריקה, נתראה עוד ארבע שנים בברזיל". שתי התחלות טורים בתחתית העמוד, מאת עוזי דן ושלומי ברזל, לא עסקו כלל במשחק הגמר. רק בתחתית העמוד נתקלו הקוראים בשתי שורות מדהימות: "גמר המונדיאל נכנס להארכה (0:0) והסתיים אחרי סגירת הגיליון. לסיקור המלא היכנסו לאתר הארץ". כשכל העולם התעסק בדבר אחד, כשערוץ 1 הנידח רשם 40% רייטינג, כשהתקשורת ביום המשחק ולמחרתו דיברה וכתבה רק על הגמר הגדול - בעיתון לאנשים חושבים חשבו איך לסגור את הבסטה מה שיותר מהר. כשב"הארץ" ראו שהמשחק נכנס להארכה, הם סגרו את מדור הספורט בלי תוצאה, בלי דיווח על הזוכה, בלי מלה על המשחק הכי מדובר. בעמוד הראשי חיכו עד לסיום כדי לבשר לקוראים: "בדקה ה-117: ספרד זכתה במונדיאל", עם צילום של הכובש, בלי תמונות של הנפת הגביע. מדובר באירוע שהיה בחצות. לא אחת בלילה, אפילו לא חצות וחצי. אירוע עולמי שמחייב חריגה קלה בדדליין. הידיעה על הזכייה בעמוד הראשי כללה בסך-הכל 120 מלה, רק 30 מהן על המשחק והיתר סיכמו בקצרה מונדיאל עם "אווירה של קרנבל בינלאומי ענק ואירוח בלתי רגיל". במהדורה השנייה, שהודפסה לאחר טקס הנפת הגביע, הציג שער מדור הספורט צילום של אינייסטה רגע אחרי שכבש, וגם הצילומים בעמודים 3-2 היו רק ממהלך המשחק. בלי שמחה, בלי חגיגה, בלי חיוכים, בלי זיקוקים. כבר נכתב כאן לא פעם על היחס המנוכר של ראשי "הארץ" למדור הספורט, בעיקר בהחלטה לקצץ אותו ברוב ימות השבוע לארבעה עמודים הקבורים באגף הדעות. דווקא כשנדמה היה שהמדור זוכה לעדנה מחודשת, הגיעה ההחלטה הטיפשית מרחוב שוקן, שהכתימה מעט תקופה יפה. המונדיאל סוקר על-ידי תקשורת הספורט הישראלית בשקדנות וברצינות, אבל באפרוריות. רק קומץ מבין אלפי הטורים והכתבות הצליח להתעלות מעט מעל השגרה, ובכל מקרה קשה לזכור אחד שהיה באמת משכמו ומעלה. באתרים עשו עבודה טובה, מביניהם ראויים לציון מיוחד nrg ו"הארץ", שלמרות משאביהם הדלים הצליחו להפיק מוצר טוב מאוד. מוסף המונדיאל של "הארץ" היה היחיד שניסה לחזות לאן תגיע כל נבחרת. התוצאות: 16 הצלחות מול 16 כשלונות (שמונה נבחרות היו בדרג נמוך, שלא היתה סכנה שיעפילו לשמינית הגמר, כך שהניחוש בנוגע אליהן לא היה קשה). ההצלחות של התחזית: ספרד תגיע לגמר, ארגנטינה תנשור ברבע הגמר, ודרום-אפריקה לא תעלה משלב הבתים. הכשלונות: ברזיל תגיע לגמר, אנגליה וגאנה לחצי הגמר, צרפת ואיטליה לרבע הגמר, הולנד תעוף ברבע הגמר, גרמניה תיסע הביתה אחרי שמינית הגמר ואורוגוואי לא תעבור את שלב הבתים. נוסף לכך לא חזו ב"הארץ" את עלייתן המפתיעה מעט לשמינית הגמר של יפן, דרום-קוריאה וסלובקיה. בקיצור, תחזית לא משהו. שלמה שרף התגאה ב"ישראל היום" שההימור שלו על זכיית ספרד התגשם. מצד שני נזכרתי שהוא גם זה שהבטיח מעל דפי אותו עיתון (26.4.10) שאם מכבי חיפה לא תזכה באליפות, המאמן אלישע לוי ילך הביתה: "אם הוא לא יביא אליפות, יעקב שחר לא ימשיך איתו על בטוח. אני יודע את זה בוודאות". באמת, בשביל מה צריך את התמנון? אבי מלר, ערוץ הספורט, פירסם פוסט סיכום יצירתי על המונדיאל, כולל ביקורת קשה על ההחלטה לשלוח את דני נוימן כפרשן ערוץ 1. על העיתונות כתב: "אם יש בשורה, היא דווקא לאנשי הממלכה השביעית, התקשורת, מומחיה ופרשניה, והיא לא טקטיקה מהפכנית כלשהי שלא הבאנו בחשבון, אלא יותר הפקת לקחים המחייבת מהפכה בחשיבה. "לתמנון הזה יש שתי זרועות: א. הסגידה לכוכבים זקוקה לתיקון. אין שחקן אחד ששווה את כל הפוקוס והזרקורים תוך הזנחה פושעת של התלכיד המקיף אותו. מסי, רונאלדו, קאקה ורוני לימדו את השיעור הזה. "הנה מה שכתב גולש בפורום אינטרנט ישראלי אינטליגנטי: החברה באולפן משקפים את הבנת הכדורגל של האוכלוסייה הממוצעת בפיצוצייה בשכונה. אין באמת מונדיאל. יש מסי ורונאלדו, ויש נבחרות שמשחקות בונקר וכאלה שמשחקות יפה. זהו. כאשר אספתי בכיתה ד מדבקות של סופרגול, ככה ראיתי את המציאות. כנראה שיש אנשים שלא יכולים לצאת מזה". דני נוימן כתב טור למוסף הסיכום של "הארץ", שם סיפר על הכנותיו למונדיאל: "ימים על גבי ימים ושעות על גבי שעות ביליתי בגלישה בלתי פוסקת באינטרנט, בקריאה בלתי נגמרת של ספרות מקצועית". חבל שאחרי כל זה לא למדתי ממנו שום דבר בעל ערך. אגב, באתר "הארץ" אפשר למצוא מבחר מציטוטיו במשחקי המונדיאל, כמו גם של הקולגות שלו. נוימן נפרד מהמונדיאל עם עוד אמירה משעשעת לאוסף. לאחר יציאתו של המגן ההולנדי ואן-ברונקהורסט אמר: "יש רק סיבה אחת לחילוף הזה, או שהוא עייף וסובל מתשישות או שהוא פצוע". להתראות בליגת-העל. ערוץ 1 חוזר לשגרה המעיקה: מ-37% רייטינג בשיא ל-10% הרגילים במשחק המרכזי בליגת-העל, שככל הנראה ימשיך עונה נוספת ברוממה בעקבות ההצלחה במונדיאל. עוד לפני זה יש לערוץ 1 זכויות השידור של קדם-אליפות אירופה בכדורסל, עם עומרי כספי בנבחרת ישראל. הפרויקט הענק הבא: אולימפיאדת לונדון 2012. המונדיאל הבא, בברזיל 2014, יהיה ברובו דל רייטינג: המשחקים המרכזיים, כולל אלה משלב רבע הגמר ואילך, יחלו בשעה 02:30 שעון ישראל.  כפי שפורסם ב"ידיעות אחרונות". הכתב כתב נכון את שמה של הקופצת לגובה, אבל המחשבות של העורך נדדו דווקא לכוכבת "הישרדות".   לא רק הקפה שחור. לשני ראיונות שונים בערוץ ספורט עם שני מאמנים (קלינגר בבאר-שבע ונעים בסכנין) השתרבבו שקיות וכוסות של קפה עלית. מקריות או פרסום סמוי?  מי עוד הלך לישון. ברחבי העולם חיכו בציפייה להחלטתו של לברון גיימס, היכן ישחק בעונה הבאה ב-NBA. רשת ESPN אף רכשה את מסיבת העיתונאים המדוברת והעבירה לפנות בוקר ביום שישי בשידור חי את הודעתו הדרמטית על מעברו למיאמי. שלושה אתרים ישראליים חיכו כל הלילה (ערוץ הספורט, וואלה ו-nrg) ועידכנו מיד. באתר הספורט מס 1, ONE, החליטו שזה לא מספיק מעניין את קוראיהם, ואלו ב-ynet לא היו בטוחים והחליטו לצאת ידי חובה בידיעה ראשית שאומרת שהם יודעים שזה חשוב, אבל כל השאלות והתשובות בפנים. עדכון בזמן אמת לא היה.  