העיתונים ממשיכים לזלזל בבחירות המקומיות | ב"ידיעות אחרונות" ראו את האור | רעידות אדמה – לא רק בבנק ישראל
לאחר תהליך בחירה שהפך לבדיחה מתמשכת והושם ללעג על-ידי העיתונאים, הודיעו אתמול ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר האוצר יאיר לפיד כי לתפקיד נגיד בנק ישראל תמונה המשנה לנגיד היוצא, קרנית פלוג. מינויה של פלוג מגיע לכותרות הראשיות של כל העיתונים ועיתוני הכלכלה. "סוף טוב", נושמת לרווחה תוך ליטוף מחמיא ומשכיח כותרת כפולת העמודים הפותחת של "ישראל היום", עיתונו של נתניהו. "מוטב מאוחר", מתחבטת בין נחמה לנזיפה כותרת כפולת העמודים הפותחת של "ידיעות אחרונות", עיתונו של לפיד. "סיבוב פארסה", קובעת כותרת כפולת העמודים הפותחת של "מעריב", הרושמת הישג נדיר: התבססות על משחק מלים שאינה מניבה תוצר מגוחך או מביך. מחר ייערכו הבחירות המקומיות בערי ישראל. הסיקור הדל בעיתונים לא הופך לשטף של עיתונות אמיצה גם יום לפני המועד. ב"מעריב" מצליחים להציג שלושה עמודי סיקור המוקדשים לאירוע הדמוקרטי המתרחש פעם בחמש שנים. זאב קם עוסק ב"מבחן הכוח של הפוליטיקה החדשה", כלומר, מועמדיהן של המפלגות הבית-היהודי ויש-עתיד, שלדבריו, "החליטו להשקיע משאבים רבים בבחירות המקומיות". טור של ברוך קרא מוקדש לנעשה בבת-ים ועמוד וחצי נוספים מכילים סיכומים קצרצרים של "10 מערכות הבחירות הסוערות ביותר של החודשים האחרונים". הביטוי העיתונאי הטבלואידי "סערה" היה אהוד במיוחד על עורכי "מעריב" בגלגוליו הקודמים, שהשתמשו בו גם לתיאורן של תנודות קלות בקרקעיתה של כוס תה. נדמה שהשימוש שעושים בו ב"מעריב" היום הוא מן הסוג האחרון, ואם לא, ומדובר אכן במערכות סוערות "של החודשים האחרונים", היכן היו העיתונים כל אותו זמן? ב"ידיעות אחרונות", לצד ידיעה על ראש עיריית בת-ים שלמה לחיאני ("אתמול: הודח. מחר: מתמודד"), מתפרסם טור "מבזק עירוני" ובו ארבע ידיעות קצרות המבשרות לקוראים כי אחיו של "הבדרן המצליח שלום אסייג" יתמודד על מקום בעיריית טירת-כרמל, כי בני משפחתו של מועמד ברשימה ברעננה "ידועים בחיבתם לספורט", וכי בבר בגבעתיים הובטח משקה למצביעים. בידיעה רביעית נטען כי בלשכתו של ראש עיריית קריית-אונו הוטמן מכשיר האזנה ("נשרי ההמום הגיש תלונה"). אוסף ידיעות הפח האלה, המצליחות לדחוס לתוך פורמט קצרצר שילוב מפסיד של עיסוק בזוטות, סגנון ילדותי וקידום מכירות ואינטרסים חיצוניים – מגדיר היטב את טיבו של כלל סיקורן של הבחירות המתקרבות, ב"ידיעות אחרונות" ולא רק בו. ב"הארץ" מוקדשים שני חצאי עמוד (המקבילים בערך לשני עמודי טבלואיד) לבחירות המקומיות. גם כאן לחיאני זוכה לסיקור הנרחב ביותר, עקב הפסיקה האקטואלית בעניינו (הגם שאינה שונה דווקא מפסיקה קודמת שניתנה בזמן הקרוב, ובמסגרתה קרא בית-המשפט העליון למועצות של שתי ערים להדיח את ראש העיר המכהן החשוד בשחיתות, אולם לא מנע מאותם ראשים את ההתמודדות). ארבע הידיעות האחרות אינן מבזקיות או עוסקות בקוריוזים (המועמדות השנויה במחלוקת של שמעון גפסו בנצרת-עילית, טענה לתעמולת בחירות אסורה של שרת הקליטה, פילוג במגזר החרדי הליטאי וסיכום המצב בערי השרון), אך הן בפירוש אקלקטיות וניכר כי קובצו יחדיו תחת לוגו אחד מכורח הנסיבות וברגע האחרון. ב"ישראל היום" אין אפילו מראית עין של מאמץ מרוכז, ובחינמון מוותרים על לוגו שילווה את העמוד וחצי המוקדשים לבחירות. גם כאן האייטם המרכזי הוא לחיאני, הזוכה גם לטור פרשנות ממרדכי גילת. אם ב"ישראל היום" היו מתייחסים ברצינות לעלה התאנה התחקירי שלהם, המתמקד, אולי בלית ברירה, בנעשה בשלטון המקומי (וביתר דיוק, בשולי שוליו), היו מטילים עליו ועל צוותו לרכז פרויקט בחירות עיתונאי שיעסוק בשחיתות בשלטון המקומי (או למצער, אצל שואביו וחוטביו). ידיעה אחרת ממחישה את ההשתתפות של העיתון בבחירות – לא כמסקר, אלא כקמפיינר. ידיעה של יורי ילון על הבחירות בירושלים מבשרת על "מאורע משמח", יום הולדתו של ראש העיר ניר ברקת, ועל כך ש"במטה ליאון המשיכו בנסיונות להכפיש את שמו של ברקת". ביום ההולדת! רשעים. "ידיעות אחרונות" ממשיך לתעתע במנסים למפות את האינטרסים המפעפעים בתכניו. תנועת ישראל-שלי של ח"כ איילת שקד שלחה אתמול ל"103,000 חברים העושים פעולות קטנות וגדולות למען הציונות באופן יומיומי" הודעה הקוראת להם לתמוך בהצעת החוק של שקד וח"כ יריב לוין ולהילחם באקטיביזם השיפוטי של בית-המשפט העליון. כתימוכין, צורף להודעה "מאמרו האחרון" של פרופ דניאל פרידמן – כפי שהתפרסם ב"ידיעות אחרונות". אין בכך פלא: "ידיעות" מקדם את העמדה ה"אנטי-אקטיביסטית" כפי שהיא באה לידי ביטוי בטוריהם של הפרשנים פרידמן ובעז אוקון כמו גם בסיקור החדשותי השוטף. והנה, באותו יום (אתמול), התפרסמה באותו "ידיעות אחרונות" כותרת ראשית ("העליון על הכוונת") המזהירה מפני אותם חוקים עצמם של לוין, שקד ויו"ר מפלגתה של שקד, נפתלי בנט. היום מתפרסמת ידיעה נוספת באותה הרוח, תחת הכותרת המדברת בעד עצמה: "יוצאים להגנת העליון". שופטי בית-המשפט העליון שנחשפו לכותרות האלו חשו אולי תחושה דומה לזו של מפקדי הצבא הרפובליקאי במדריד כשכוחותיו של פרנקו פנו נגדם, או כזו של מגיני גונדור עת התחלפו לפתע הדגלים על ספינות שודדי הים של אומבאר (עורך "ישראל היום" עמוס רגב, לשעבר בכיר ב"ידיעות אחרונות", יכול היה לספק כאן מטפורות מתחום הקרבות הימיים והמדע הבדיוני). שקד, המנופפת במאמרו של פרשן "ידיעות", מככבת בתמונתה היום בעיתון כמי ש"מהלכת אימים על שופטים", כדבריה של שרת המשפטים ציפי לבני, שתמונתה מתנוססת לצד זו של שקד. מה הביא לשינוי העמדה הדרמטי בימים האחרונים ביחסו של "ידיעות אחרונות" למערערת המשפט? האם העובדה שאחת הפוליטיקאיות המקורבות לעיתון, ציפי לבני, מאיישת היום את כיסא שר המשפטים שעליו ישב פרידמן – אך עם דעות שונות משלו? אולי משום שבמפלגתו של יאיר לפיד, פוליטיקאי מקורב אחר, "התייצבו גם כן נגד גל החקיקה הצפוי"? אולי משום שהרכבו של בית-המשפט העליון עצמו השתנה בשנות שלטון נתניהו? ואולי כדי לנגח את נתניהו עצמו? כשנדע את התשובה, היא כנראה כבר לא תעניין אף אחד. מדינת ישראל התברכה בהיותה נטולת אסונות טבע באופן יחסי. ממילא סיקורן של סכנות כאלו דל יחסית לנהוג במדינות נטולות מצב מלחמה מתמיד אך מתמודדות עם הוריקנים, רעשים, התפרצויות ונחשולים. רעידות אדמה קלות שהתרחשו אתמול בצפון הארץ זוכות היום לכותרות בשערי כל העיתונים, אם כי במיקומים שוליים יחסית. לפי יאיר קראוס ב"מעריב", ארבע רעידות אדמה הורגשו באזור טבריה בתוך ארבעה ימים. "במצב של רעידת אדמה חזקה: מדינת ישראל לא מוכנה", נכתב בכותרת ידיעה של יוחאי עופר, ששוחח עם פיקוד העורף. "אסון הוא עניין של זמן", מודיעה הכותרת הנכונה תמיד של טור הפרשנות של ד"ר רון אבני, מומחה לרעידות אדמה מאוניברסיטת בן-גוריון. "אני רק מקווה שיהיה לנו מזל, והרעש לא יתרחש ב-25 השנים הקרובות, כך שנוכל להשלים את תוכנית ההתכוננות הארצית עד תומה", הוא מסכם – וכותרת טור הפרשנות ב"ישראל היום", של החוקר באגף הסייסמולוגיה במשרד התשתיות רמי הופשטטר, עונה לו: "לעולם לא נהיה מוכנים לגמרי". "השרים אישרו: מו"מ על ירושלים – רק באישור 80 ח"כים", מדווחת כותרת במעלה שער "הארץ". "מנכ"ל רשות השידור בן-מנחם ביקש ממבקר המדינה צו הגנה מהיו"ר גילת", נכתב בכותרת דיווח של גילי איזיקוביץ ב"גלריה". המתח נשבר כבר בכותרת המשנה: "בין השניים התגלעו חיכוכים, בין השאר סביב אישור שידורי הסתיו של הערוץ הראשון. במשרד המבקר לא נמצאה הצדקה למתן צו הגנה". "בלגן בש"ס שאחרי הרב יוסף: זקן הרבנים נגד קול-ברמה", נכתב בכותרת ידיעה של יאיר אטינגר ב"הארץ". בתחילת השבוע דיווח אביב הורביץ ב"מאקו" כי הנהלת "מעריב" סירבה לפרסם ידיעה על שומר הלילה של בית "מעריב" שהתאבד סמוך לעזיבת מערכת העיתון את הבניין. היום מתפרסם במדור הדעות של "מעריב" ההספד שכתבה עליו כתבת העיתון חן קוטס-בר. "הרשת נעשתה לצמח טורף של מתכונים שלא יודע שובע" (דפנה ארד בפתח כתבת השער של מוסף "גלריה", העוסקת במתכוני בישול).