התושבים באזורים מוכי זיהום הביעו אמון במפלגה בראשות בנימין נתניהו - עכשיו תורה להשיב להם צדק סביבתי • אך כרגע מול ההצהרות המרגשות של נשיא המדינה בוועידת האקלים - בכנסת עדיין אין ח"כ ירוק מובהק • נוכח המצב העגום, דרוש מיתוג מחדש • פרשנות
זו העונה הזו בשנה שכולם מדברים סביבה. מצעד האקלים רק הסתיים והוועידה השנתית של האו"ם יצאה לדרך בהתרגשות רבה. הנה, אנחנו אומה ככל האומות, שותפים למאבק קוסמופוליטי, אסתטי, מבעית, רווי מחקרים ונתונים.  זו העונה בשנה שכולם מדברים סביבה. כמעט. כשברקע אומות העולם נוהרות לשארם א-שייח לדון בפליטות גזי חממה, בישראל מתגבשת כנסת חדשה. וכמו בסרט פעולה עתיר אפקטים, המסך מתפצל והמציאות מתרחשת בשני יקומים מקבילים: היקום האחד במצרים, ובו משלחת ישראלית מנופחת בהובלת נשיא המדינה ו-800 משתתפים מקומיים, כולם מסתכלים למעלה בחרדה. ביקום הנוסף, כאן בארץ, אסופת נבחרי ציבור, רובם גברים, שמתנגחים על חלוקת תיקים וגודל הממשלה. אפשר להניח שהם לא מתדיינים בלהט במסגרת משא ומתן קואליציוני על תיק הסביבה, פינוי תעשייה מזהמת או הקלה בהתקנת גגות סולאריים. לכל היותר, הם מוחים בתוקף, תובעים את עלבונם ודורשים לבטל את המס על החד פעמי.    ומעל הכל, מרחפת הידיעה שערב כינון הכנסת החדשה – אין ח"כ סביבתי אחד מבין 120 חברי הכנסת הנכנסת. שני הח"כים הירוקים נשארו בחוץ: אלון טל מהמחנה הממלכתי, שנדחק על ידי בני גנץ למקום לא ריאלי וח"כ מוסי רז, שנפל יחד עם מרצ מתחת לאחוז החסימה. על פי הפרלמטר הסביבתי של "שקוף", רק השניים הללו השכילו לקדם סוגיות סביבתיות בעבודה פרלמנטרית ענפה. מעבר להם, היו עוד ארבעה חברי כנסת שפעלו בנושא באופן סביר, מעת לעת, ויכולים להפוך אותו כעת לדגל משמעותי בהרבה: עופר כסיף מחד"ש, יוראי להב-הרצאנו מיש עתיד, גילה גמליאל מהליכוד וינון אזולאי מש"ס.  כדי להניע את השינוי הדרוש בישראל, באותו להט שבו דיבר נשיא ישראל יצחק (בוזי) הרצוג בוועידה בשארם א-שייח, דרוש שינוי תפיסתי ומיתוג מחדש. למפלגות מרכז ושמאל אין מונופול על סוגיות סביבתיות או על השלכות משבר האקלים – מדובר על חיי היומיום של כולנו. זה האוויר שאנחנו נושמות, הבריאות שלנו. המלחמה בזיהום היא לא פריווילגיה של "שמאלנים" מעונבים בוועידות – אלא עניין חברתי שנוגע לכל אחד ואחת. הוא נוגע אפילו יותר למי שנפגעים מכך באופן יומיומי – מי שגרים בשכנות למפעלים המזהמים. מבדיקה שערכנו, הם נתנו את אמונם באופן מובהק ולמעלה מהממוצע למפלגה הגדולה ביותר – לליכוד. כמעט בכל קלפי שנדגמה ליד אתר מזוהם, הליכוד קיבל את מספר הקולות הגבוה ביותר מבין המפלגות. כך למשל, ברמלה שליד מפעל "נשר" המזהם 39.43% הצביעו מחל. גם בלוד הסמוכה הליכוד קיבל את מרב הקולות, 28.53%.  ביבנה שסובלת מזיהום אזור התעשייה באשדוד, 36.35% הצביעו לליכוד, וכך גם בקלפיות שבשכונות באשדוד הסמוכות לאזור התעשייה: במתנ"ס תקוותנו שברובע ב הליכוד קיבל את רוב קולות המצביעים, מעל ל-36%, וכך גם בקלפי של מתנ"ס קופף ברובע, שם הליכוד קיבל 41.55%. יש לציין שלפי הנתונים העירוניים הליכוד היא המפלגה הגדולה באשדוד, אולם היא זכתה רק ב-28.92% מהקולות, משמעותית פחות מהקלפיות שנבדקו. ומה לגבי הקלפיות שברחוב דגניה הסמוך למכלי הנפט שבקריית חיים? גם שם הליכוד הוביל על פני יתר המפלגות, מעל 40% מהקולות בממוצע. הנתונים בולטים אף יותר ביחס לחיפה כולה, שם הליכוד הוא המפלגה השנייה בגודלה, עם 20.94%, כשבראש "יש עתיד" עם 26.31% מקולות הבוחרים. כך גם בשכונות שקרובות לאזור התעשייה אשקלון: בקלפי העוגן 1 הליכוד זכה ב-43.67% ובקלפי העוגן 2 31.91% מקולות הבוחרים – המפלגה הגדולה לקלפי זה, בדומה לנתונים הכלל עירוניים. חברי הכנסת של הליכוד, עליכם להפנים: המצביעים שלכם סוגרים את החלון ממחנק בערב. כדי להיטיב עם הבריאות שלהם, מצופה מכם לדרוש אפס פשרות מול בז"ן בחיפה, מלחמה עיקשת מול "נשר" ברמלה, קנסות חריפים יותר למפעלים המזהמים באשדוד. זו השעה לטעון בעלות ולהוביל להישגים בתחום שאותו כנסות רבות הזניחו ומעטים חברי הכנסת שהשכילו לקדם – צדק סביבתי. "אם המשטר החברתי יגרום לכך שרק איש אחד מבין מאות מיליוני האנשים ימות מרעב, הרי זה סימן שכל החברה כולה רקובה", אמר פעם זאב זבוטינסקי, ממנהיגי התנועה הרוויזיוניסטית שמתוכה צמח הליכוד. בהיבטים של משבר האקלים וזיהום, מדובר באזרחים רבים שכבר סובלים.  עדיין אין לדעת אם תיק הסביבה יהיה בידי הליכוד – אך כפי שהבהרנו במדד ה"פרלמטר", לח"כים מכל המפלגות יש תפקיד חשוב בפיקוח על הממשלה. הם יכולים לדרוש תשובות מהשר או השרה, לקיים דיונים דחופים ובעיקר לא להרפות.  