שני היומונים הנפוצים ממשיכים להתמקד בכדורסל | מי שאין לו כסף נחשב למת | במשרד הביטחון ובצה"ל ממשיכים לדרוש עוד כסף | וב"ידיעות אחרונות" שוב מטעים את הקוראים
תחזית פסימית שפירסם אתמול בנק ישראל מצליחה לחלחל לכל העיתונים ולהאיר באור מפקפק הצהרות שהשמיעו פוליטיקאים מקומיים בחודשים האחרונים. על-פי התחזית, כדי להתאים את תקציב המדינה לשנת 2015 להתחייבויות הממשלה וליעד הגירעון יידרש שינוי נוסף בתוכניות: מהוצאותיה המתוכננות של הממשלה, טוענים בבנק ישראל, יש לקצץ כ-7 מיליארד שקל, ובמקביל יש להעלות מסים באופן שיניב לקופת המדינה 11 מיליארד שקל. ב"הארץ" המידע מובא בכותרת בולטת בשער, המפנה לסיקור נרחב ב"דה-מרקר". ב"ידיעות אחרונות" כובשת הידיעה בנושא את שער המוסף "ממון", ואפילו ב"מעריב" נטול הדסק הכלכלי העצמאי זוכה ידיעה על כך להפניית שער. "בנק ישראל שוב מתייחס לפערים העצומים בין ההתחייבויות (הטייס האוטומטי) לבין מסגרת ההוצאה – פערים שזינקו מאז שבנימין נתניהו עלה לשלטון", כתב אדריאן פילוט אתמול ב"גלובס", והדברים מתפרסמים הבוקר גם ב"מעריב". ב"ישראל היום", לפי הנוהל הרגיל, בחרו להצניע את המידע הלא נוח מבחינת הממשלה והעומד בראשה. הדיווח בנושא (זאב קליין), שאינו מקבל הפניית שער, נדחק לעמ 35 בעיתון החינמי. בידיעה הקצרצרה, בת 160 מלה, נמצא מקום לשבח את הממשלה על "שיקום אמינותה" (קביעה של בנק ישראל, המוזכרת גם בדיווחים אחרים). ב"ממון", המוסף הכלכלי שאנשיו מדגישים מעת לעת את קרבתם לשר האוצר יאיר לפיד, מזכירים לו היום הבטחה פומבית שנתן לפני חודשיים ולפיה "לא יועלו מסים". "באוצר לא מתרגשים: לא תהיה העלאת מסים. אם צריך – נעלה את יעד הגירעון", נכתב היום בשער המוסף, בהפניה לכתבתו של גד ליאור. "בכירי משרד האוצר יציעו להגדיל מחדש את יעד הגירעון בתקציב המדינה לשנה הבאה, וכך יימנעו העלאת מסים והטלת גזירות נוספות על הציבור", נכתב בפתח הכתבה. עוד מציין ליאור כי לפי משרד האוצר, החור בתקציב קטן מהתחזית המאתגרת של בנק ישראל: במקום 18 מיליארד שקל, 13 מיליארד שקל. ב"דה-מרקר" מתרשמים אחרת. "תקציב חדש של גזירות לפנינו", נכתב בהפניה לסקירה מאת מוטי בסוק. כתב "דה-מרקר" מוסיף כי בגלל התאמה חשבונית ייתכן שתידרש הממשלה אף לקצץ סכום גבוה יותר מזה שנקב בנק ישראל. "אנשים מתחילים לקלוט שדברים לא מתחברים, שיש הרבה בלוף, הרבה סיפורים, שכל מה שגדלנו עליו לא נכון", אומר למשה קוטנר מ"הארץ" הגיטריסט ואדים קרטשוב מלהקת שיטי-סיטי, עכואי שעקר למרכז. "כשאנשים מתחילים להבין שדברים לא פועלים לטובתם, הם מתחילים לקלוט למה דברים יקרים, למה יש מחסור. למה? אין סיבה. ואז הם מתחילים לשאול שאלות". "מי שאין לו כסף במדינה, נחשב למת", אומר השחקן יגאל עדיקא למראיינת שלו בכפולת האמצע של "מעריב המגזין". הכותרות הראשיות של שני העיתונים הנפוצים בישראל, "ישראל היום" ו"ידיעות אחרונות", מוקדשות זה היום השני ברציפות למשחק הכדורסל. הכותרת הראשית של "הארץ" מוקדשת להתפתחות מדינית מעוררת עניין, העשויה להשפיע על יחסי ישראל–ארצות-הברית: "ארה"ב תשתף פעולה עם ממשלת פתח-חמאס" (ברק רביד וגקי חורי). ב"מקור ראשון" ו"מעריב", העיתונים האחים שהופרדו זה מזה מכורח מצוקה כלכלית, מקדישים את הכותרת הראשית ואת הכותרת העליונה (בהתאמה) לאזהרה שהשמיע אתמול הרמטכ"ל בני גנץ. "צה"ל, כמו מכבי תל-אביב, עובר בשנה האחרונה תהליך קיצוצים כואב. הרכש נפגע והתקשורת עם ציפורניים שלופות", כותב במדור הדעות של "ידיעות אחרונות" יועז הנדל, יו"ר המכון לאסטרטגיה ציונית. הנדל, איש הסברה שלטונית בעברו הקרוב, יודע כיצד להסביר דברים מורכבים לקהל פשוט. "הניצחון של מכבי בא למרות התקציב. אילו היו מפסידים, דבר לא היה משתנה. כשמדובר בצה"ל אי-אפשר להפסיד". "המילואימניקים לא יתאמנו", מודיעה הכותרת בעמ 8 של "ידיעות אחרונות", המוקדש ברובו לקמפיין שמנהלים משרד הביטחון וצה"ל למען קבלת תוספת תקציבית נוספת. לקמפיין הזה מתגייס העיתון של המדינה בחפץ לב. הציטוט שבכותרת של "ידיעות אחרונות" מיוחס לרמטכ"ל. בכותרת הגג של הידיעה מודגש כי מדובר ב"התבטאות ראשונה של הרמטכ"ל על הקיצוץ בתקציב הביטחון". זוהי אינה הפעם הראשונה שעורכי "ידיעות אחרונות" והכתב הצבאי של העיתון יוסי יהושוע מגישים לקוראיהם מידע לא נכון שממנו עולה כאילו מערכת הביטחון פועלת בתקציב מקוצץ. הטענה השגויה מודגשת שוב בפתיח הכתבה ("בני גנץ התבטא סוף-סוף בנושא הקיצוץ בתקציב הביטחון"), אך מי שיחפש ציטוט שבו הרמטכ"ל מוסר בעצמו את המידע הלא-נכון הזה יישאר עם חצי תאוותו בידו. גנץ אינו מדבר על "קיצוץ". הוא מדבר על "אתגר משאבי מורכב, שכמוהו לא ידענו בעבר". גם בדברים המובאים בשם דובר צה"ל לא מוזכרת המלה "קיצוץ"; במקומה נוקט הדובר האלמוני ניסוח מפותל ולא ברור ("תוכנית עבודה עם תקציב חסר"). מבין העיתונים שבחרו לדווח במהדורתם המודפסת על הצהרתו של גנץ, "ידיעות אחרונות" הוא היחיד שבו נעשה שימוש במונח "קיצוץ". "דבריו של גנץ נאמרו על רקע הסכסוך בין משרדי הביטחון והאוצר בנוגע לדרישת משרד הביטחון לתוספת של כ-2 מיליארד שקל, לאחר שבסוף השנה שחלפה אושרה תוספת בגובה 2.75 מיליארד שקל", מזכירים משה כהן ורפי גרבי בידיעה המתפרסמת ב"מעריב". "מה השורה התחתונה? השורה התחתונה היא שתקציב הביטחון הכפיל עד שילש את עצמו בתוך שני עשורים, תלוי על איזה מספר מסתכלים – על התקציב שאושר בממשלה, או על התקציב ששולם בפועל למערכת הביטחון במהלך השנה", כתב השבוע שאול אמסטרדמסקי, "כלכליסט", בבלוגו האישי. אמסטרדמסקי התחקה אחר הרוטינה הקבועה של איומים בטחוניים לצורכי גריפת תקציבים דרך כותרות שהתפרסמו ב-20 השנים האחרונות בעיתון-האב, "ידיעות אחרונות". את הרשימה הוא חותם במלים הבאות: "מערכת הביטחון מקבלת תוספות תקציביות לאורך כל השנה, כל שנה. רזרבות, תקציבים שניתנו למשרדי הממשלה האחרים מבלי שהם באמת יכולים להשתמש בהם, כסף סמוי – כל שקל מיותר או כזה שלא השתמשו בו מוצא את דרכו בסופו של דבר אל הביטחון". "העובדה שאין עכשיו כמעט אימונים לחיילי המילואים, שכוחות הסדיר מצטמצמים, אמורה להדאיג את כל מי שזוכר את צה"ל של שנת 2005", טוען יועז הנדל במאמרו. הידיעה של ברק רביד על זימונו של הבלוגר נועם ר ל"שיחת אזהרה" בשב"כ בגין ציוץ בטוויטר מקבלת הפניה בשער "הארץ". אף שהדיווח הראשוני על המקרה התפרסם כבר אתמול בצהריים באתר "שיחה מקומית" (נועם שיזף), "הארץ" הוא היום העיתון היחיד שבו מוזכרת התקרית. שמו המלא של הבלוגר אינו נמסר לקוראים. עוד ב"הארץ": רפורטזה ביקורתית על "אירוע התרמה בחסות שלדון אדלסון" שנערך בניו-יורק. על הדיווח הצבעוני חתום חמי שלו, ששוב אינו מנצל את ההזדמנות כדי לחלוק עם הקוראים את החוויות והידע שצבר בעת שהועסק בתפקיד בכיר בעיתונו של אדלסון. בעמ 6 בעיתון מדווחת רויטל חובל על החלטת בית-המשפט המחוזי בירושלים לדחות את עתירת האגודה לזכויות האזרח, שדרשה לחשוף נתונים בנוגע להיקף האזנות הסתר שמבצע השב"כ באישור משרד ראש הממשלה. "אפילו רה"מ לא יודע כמה האזנות סתר אישר", נכתב בכותרת. ב"ישראל היום" מקדישים לנושא ידיעה קצרצרה (צבי הראל), שבה באופן טבעי ראש הממשלה אינו מוזכר באופן אישי. "בעקבות אקסל שפרינגר? הקרנות פימי וסקיי רוצות להשתלט על קבוצת זאפ", מודיעה הכותרת הראשית על השער האחורי של "דה-מרקר" (אמיר טייג ומיכאל רוכוורגר), בעקבות דיווח שפורסם אתמול באתר "גלובס". בתוככי הגיליון מרחיב אמיר טייג על המודל העסקי המצליח שאימצה ענקית ההוצאה-לאור הגרמנית, שרכשה לאחרונה את אתר הלוחות "יד2". ב"ממון", מוסף הכלכלה של "ידיעות אחרונות", מוקדש עמוד שלם לתלמידי תיכון שהקימו חברות יזמיות במסגרת לימודיהם. אף עיתונאי אינו חתום על המלל, שבראשו מופיע ציטוט בולט מפי אבי חסון, המדען הראשי במשרד הכלכלה, "שנותן חסות לפרויקט". בשום מקום לא מוסבר מהו אותו פרויקט (בהפניה המתפרסמת בשער המוסף מקבלת קרדיט על הסיקור הכתבת נטלי גרויסמן). הכותב האורח של מדור התקשורת היומי של "ישראל היום" הוא הבוקר פרופ אוריאל רייכמן. פרופ רייכמן כותב בגנות הצעת החוק המבקשת לחייב את הבעלים, שלדון אדלסון, לגבות תשלום עבור עיתון החינם שהוא מפיץ מדי יום במאות אלפי עותקים. "גילוי נאות: המרכז הבינתחומי הרצליה, שפרופ רייכמן משמש נשיאו, קיבל תרומה ממשפחת אדלסון להקמת בית-ספר ליזמות", נכתב בסיום המאמר. בכפולה הפותחת של "ישראל היום" נדפס תצלום (יוסי זליגר) של גבר החובש על ראשו כדורסל ואוחז באמצעות פיו את גליון החינמון מאתמול, ששערו הוקדש כמעט במלואו לזכייתה של מכבי תל-אביב בגביע אירופה. בכפולת האמצע של "ידיעות אחרונות" נדפס תצלום של מאמן קבוצת הכדורסל כשהוא מחזיק את גליון העיתון מאתמול. "מימין: כתב העיתון רפאל נאה", מציין העורך האלמוני בכיתוב; נאה, המסקר עבור העיתון את מכבי תל-אביב זה שנים ארוכות, אינו נוהג בדרך-כלל להצטלם לצורך פרסום תמונתו בעיתון. שיבוץ התמונה נדמה כשילוב בין מחווה יוצאת דופן לכתב ותיק והתפארות בקרבתו של זה למושאי סיקורו. ב"מקור ראשון" של שלדון אדלסון, נטול מדור הספורט, נדפסת היום ידיעה נרחבת על חגיגות הזכייה בגביע (אלכס נירנבורג). כותרתה של הידיעה הזאת היא ציטוט מפיו של בנימין נתניהו, ראש הממשלה, מושא סיקור מרכזי של כל עיתון ישראלי ובמקרה של "מקור ראשון" גם בן-טיפוחיו של המו"ל. הידיעה על דבריו של נתניהו מתפרסמת בראש החלק השמאלי של הכפולה הפותחת של העיתון. בראש החלק הימני של הכפולה מתפרסמת ידיעה מובלטת נוספת (אריאל כהנא וזאב קם), העוסקת בדברים בעלי ערך חדשותי נמוך שאמר אתמול ראש הממשלה ("נתניהו: החלטנו ליצור קשרים כלכליים עם שווקים מחוץ לאירופה"). דבריו של נתניהו, שנאמרו בישיבת סיעתו, הופצו לעיתונאים ולקהל הרחב בהודעה לעיתונות מטעמו. מסגור המידע ב"מקור ראשון" זהה למסגור בהודעה לעיתונות. באף עיתון אחר, ובכלל זה "ישראל היום", לא עשו כותרת מהודעתו זו של נתניהו. "ראש הממשלה סבור כבר שנים שאירופה היא יבשת שוקעת", כותבים כהנא וקם בהסתמך על "בכירים בסביבת נתניהו". עכשיו יש להם עוד אוזן קשבת להערכות מסוג זה.