מגקסון הינקל ועד אלכס גונס: צלילה אל תוך מכונת הרעל של אילון מאסק, שמקבץ סביבו בשנה האחרונה אוסף דיסטופי של טרולים, ניאו-נאצים וכוהני קונספירציה
 אילון מאסק הוא חידה. כשנדמה שסוף-סוף מבינים לאן האיש הולך, הוא מפתיע ופונה דווקא לכיוון ההפוך. החיבה של מאסק לפניות פרסה מפתיעות הומחשה לא מזמן כשהחזיר לרשת החברתית X (לשעבר טוויטר) את הקונספירטור אלכס גונס. למאסק אין בעיה עקרונית להחזיר ל-X טיפוסים בעייתיים שבעבר נחסמו משימוש בפלטפורמה – קניה ווסט הוא דוגמה אחת, דונלד טראמפ הוא דוגמה אחרת – אך במקרה של אלכס גונס הפר מאסק הבטחה מפורשת ופומבית. שנה קודם לכן, זמן קצר אחרי שהשלים את רכישת הרשת החברתית, מאסק צייץ שכאדם שחווה מוות של ילד, של בנו הראשון, הוא לא ייתן במה למי שניצל באופן ציני מוות של ילדים – כפי שעשה גונס כשטען שטבח שבו נורו למוות בבית-ספר 26 ילדים ומורים כלל לא קרה, ושהקורבנות והניצולים הם שחקנים מקצועיים שגויסו כדי לזייף את התקרית. קרובי הקורבנות תבעו אותו, ובית-המשפט הורה לגונס לפצותם בסכום אסטרונומי של למעלה ממיליארד דולר. לפני שבועיים, כשהדרישה "לשחרר" את אלכס גונס צברה תאוצה, מאסק ערך משאל בחשבון ה-X שלו. כ-70% הצביעו בעד, ומאסק הודיע שיחזיר את גונס. "העם דיבר, וכך ייעשה", נימק. האם מאסק אכן פועל לפי עקרון ברזל של הגנה על חופש הביטוי, או שהוא בסך הכל מעוניין לקדם את המוצר שלו ולהגדיל את כמות המשתמשים וההכנסות? מדיווחים שפורסמו בחודשים האחרונים עולה שהצעדים של מאסק דווקא מבריחים מפרסמים גדולים ופוגעים בתזרים ההכנסות. הגיוני יותר שהמניע למדיניות הדלת הפרוצה שלו היא התאהבות בתדמית האביר שנושא על גבו את גורל האנושות – דמות שאותה מהדהדים באוזניו בלי הפסקה האנשים המקיפים אותו. האזנה למסיבת החזרה ל-X שנערכה לכבוד גונס – בשידור "ספייס" כמובן, תוך זמזום מתמשך של שבחים לפורמט הזה, שמאסק מקדם – מספקת הצצה למנגנון החנופה הפרזיטי שבעזרתו מקדמים את עצמם משפיענים מפוקפקים שהפכו את הרשת החברתית השוקקת לנמל הבית שלהם. את ה"ספייס" ערך מריו נאפוול, משתמש שמאסק מקפיד לקדם ב-X. השידור נמשך שלוש שעות (בשעתיים מתוכן השתתף מאסק), ועד כה צבר למעלה מ-15 מיליון האזנות. מאסק הצטרף לשיחה באופן מפתיע (כביכול), ומרגע זה האירוע הפך למופע לקקנות בוטה של גונס. גונס אמר שמאסק הוא החושב העצמאי (Maverick) הגדול ביותר שהצמיחה האנושות ב-500 השנים האחרונות, שיבח אותו על "שבירת הפרדיגמה" וטען שזוהי הסיבה שה"מערכת" מפחדת ממנו. הוא שאל את מאסק מה תוכנית הקרב שלו, והאם ירוץ לנשיאות אם החוקה תאפשר זאת (מאסק אינו יליד ארצות-הברית, ולכן מנוע מהתמודדות). מאסק השיב שאין לו עניין בכך. גונס השווה את היחס למאסק בתקשורת ליחס שהוא עצמו קיבל ממנה, וכמו שאר המשתתפים הקפיד לחזור על הטענה המחניפה ש-X היא העתיד ושהמדיה המסורתית שנואת נפשו של מאסק – ערוצי הברודקאסט, תחנות הרדיו, העיתונים – הם דינוזאורים בשקיעה. גונס טען שנעשה לו עוול, שדבריו הוצאו מהקשרם ושהדיפ-סטייט בחר בו כדי ללמד את כל לוחמי החופש האחרים שכדאי להם לשתוק. הוא התחייב שמעתה והלאה יהיה זהיר יותר, ועל כן לא יעסוק במלחמות בישראל ובאוקראינה. כמו רוב הדברים שיוצאים לגונס מהפה, גם זה היה שקר. מאז שובו ל-X, גונס מצייץ תעמולה רוסית נגד אוקראינה בקצב גבוה. ולגבי ישראל? במהלך ה"ספייס", לפני שמאסק הצטרף, גונס נשאל לגבי מתקפת 7 באוקטובר וסיפק את המונולוג המדהים (ורצוף השקרים) הבא: "עשיתי את הראיון עם טאקר (קארלסון, כוכב פוקס-ניוז שפוטר בעקבות תביעת הפייק ניוז הגדולה בתולדות ארצות-הברית ולאחר מכן עבר לשדר ב-X; מ"פ) לפני שיצא הניו-יורק טיימס ואמר שישראל ידעה על המתקפה שנה מראש, ועכשיו אנחנו יודעים שהיה אינסייד טריידינג. "אז אנחנו לא בטוחים מי בממשלה הישראלית לא העביר את החדשות לנתניהו, ואם נתניהו ידע. אבל 100% היו שבע שעות של עמידה מנגד עם הליקופטרים במרחק עשר דקות אוויריות. לישראל יש 300 מסוקים, מאה מתוכם הם אפאצי וקוברה – טעונים לחלוטין בנשק. חמישה הליקופטרים יכלו להיות שם כשהשיחות הראשונות הגיעו, אבל גנרלים לשעבר נסעו מצפון תל-אביב שעה בניסיון לעצור את המתקפה. אז זו עובדה שישראל עמדה מנגד. "נתניהו אמר, בואו נחקור כשהמלחמה תיגמר. עכשיו הוא אומר שהמלחמה תיקח עשר שנים. אז יש משהו רקוב בממלכת דנמרק – הפעם יש משהו רקוב בממלכת ישראל. יש לך 6 מיליארד שהועברו לאיראן בחודש לפני (הכוונה להפשרת נכסים איראניים על-ידי ממשל ביידן תמורת שחרור חמישה אסירים אמריקאים; מ"פ). "איראן מממנת את חמאס דרך חיזבאללה. ויש הרבה שאומרים שחמאס עובד בשביל ישראל. ישראל עזרה להקים את חמאס בשנות השבעים. זה מתועד. יש אי-יציבות עולמית רחבה יותר, שמתרחשת כדי שנִצי המלחמה ירוויחו כסף. מה שאנחנו יודעים בוודאות הוא שישראל עמדה מנגד. אנחנו רק לא יודעים מי בדיוק, ולמה". הישראלים גילו עניין ב"ספייס" הקונספירטיבי הזה בעיקר עקב השתתפותו של כוכב התעמולה האנטישמי גקסון הינקל, שמאז 7 באוקטובר לא מפסיק לפרסם ציוצי שטנה ופייק על הנעשה באזורנו. הוויכוח שהתעורר בישראל התמקד בשאלה האם השתתפותו של הינקל מכתימה את תדמיתו של מאסק. אבל משתתפי הוויכוח פספסו את הנקודה. כפי שצויץ בחשבון Post-Left Watch, ב"ספייס" שבו התארח מאסק נטלו חלק משפיענים גרועים בהרבה מהינקל. הינקל הוא אמנם דמות מעוררת סלידה, תועמלן שמנסה ומצליח לגרוף כסף ופופולריות על-ידי הפצת כזבים ושנאה, אבל ב"ספייס" הזה השתתפו דמויות שהשפעתן הרעילה גולשת מהמרחב המקוון אל העולם שמחוצה לו, שבו השפעתם מגיעה אל עוד מיליונים רבים של אנשים – וגם אל אחד, דונלד טראמפ. אחד המשתתפים הבולטים ב"ספייס" הוא אדם בשם אנדרו טייט. טייט נמצא בימים אלה במעצר בית ברומניה בעקבות אישומים באונס וסחר בבני אדם. הוא מציג את עצמו כ"גבר אלפא" ולמרבה הצער משמש כמודל להערצה לצעירים רבים, גם בישראל. טייט הוא מיזוגן שהושעה בעבר מהרשת החברתית אך כמו אחרים הוחזר בהוראת מאסק. אחרי שמאסק הכריז על חלוקת רווחי פרסום בין הצייצנים, טייט נמנה עם הקבוצה הראשונה והאקסקלוסיבית שקיבלה תשלום במסגרת התוכנית, וסייע לייחצן אותה. השנה הודיע טייט שהתאסלם, ואחרי מתקפת 7 באוקטובר סירב לגנות את חמאס. "מי שבעיני אדם אחד הוא טרוריסט, בעיני אחר הוא לוחם חופש", נימק בראיון ששודר בתוכניתו של פירס מורגן בערוץ הטלוויזיה הבריטי Talk TV. ב"ספייס" שאליו הצטרף מאסק, טייט דאג לתאר את עצמו כקורבן של המערכת, שלטענתו רודפת אותו עקב היותו "לוחם חופש". הוא הסביר ש"השליטים" רוצים שכולם יהיו עדר כבשים כנוע. איש מפתח נוסף שכיכב ב"ספייס" הוא גק פוסוביאק, אדם שכל הקריירה שלו בנויה על פרובוקציות והפצת קונספירציות. פוסוביאק התפרסם כשפעל למען בחירת טראמפ ב-2016. מאז עבד בכמה כלי תקשורת של הימין הקשה. הוא היה ממפיציה המרכזיים של תיאוריית הקשר שזכתה לכינוי "פיצה גייט", שלפיה בעלי תפקידים בכירים במפלגה הדמוקרטית ניהלו קנוניה מסועפת שבבסיסה ניצול מיני של ילדים. פוסוביאק קידם את המסר שלפיו הרשת פעלה מתוך פיצרייה ספציפית בוושינגטון הבירה – טענה שהובילה אמריקאי בשם אדגר ולץ לפרוץ למקום ביריות כדי "להציל את הילדים" מהפדופילים הפיקטיביים. בנובמבר 2016, פוסוביאק הסתנן להפגנה נגד טראמפ עם שלט שבו נכתב "אִנסו את מלאניה", אשתו של טראמפ, מתוך כוונה להשחיר את המפגינים. פוסוביאק מייצג תופעה מטרידה נוספת: משפיענים שמפלרטטים עם אנטישמיות אך נשמרים מלאמץ אותה בגלוי, כך שיוכלו לשמור על מרחב הכחשה. פוסוביאק לא התבטא במפורש נגד יהודים, ובמהלך מלחמת עזה אף יצא נגד חמאס, מעשה שהספיק לכמה נאיבים כדי לראות בו ידיד של ישראל. אבל איכשהו, כשהוא לא מצייץ על ישראל פוסוביאק מוצא את עצמו שוב ושוב בחברת אנטישמים מוצהרים. למשל, כששכר את שירותיו של גפרי קלארק, אדם שאמר על היהודים שנרצחו בבית-הכנסת בפיטסבורג ב-2018 שהם "קיבלו את המגיע להם". במקרים אחרים, פוסוביאק פִרסם בעצמו ציוצים שהכילו את המספרים 14 ו-88, צירוף שידוע בקרב ניאו-נאצים כסמל לתמיכה בהיטלר ובתיאוריית הגזע הארית. השימוש הזה בקודים שנועדו לקרוץ לקהל יעד צר תוך חמיקה מעינו הבוחנת של שאר העולם נודע בכינוי "משרוקית כלבים". כשחבורה כזאת מתקבצת יחד קשה להכריע מי הדמות הקיצונית ביותר – אבל מנצח חייב להיות. במקרה הזה הגביע הולך למייקל פלין, גנרל לשעבר בצבא ארצות-הברית שירד הכי עמוק שאפשר במחילת הארנב: הוא נשבע אמונים ל-QAnon, מלכת תיאוריות הקשר של הפוליטיקה האמריקאית. חסידי QAnon, שרבים רואים בהם כת, נשבעו אמונים לדמות מסתורית (שאין כל הוכחה לקיומה) שמזדהה בשם Q ומתקשרת עם העולם באמצעות מסרים מוצפנים. חסידי QAnon מאמינים שהמציאות נשלטת על-ידי פדופילים שטניים ושדונלד טראמפ הוא האיש שנבחר כדי להציל את העולם מציפורניהם, בסערה אלימה שתתרחש בקרוב. התיאוריה היא שדרוג של קונספירציית "פיצה גייט": היא משלבת מסתורין, מיתולוגיה של מלחמת טוב ורע – וכמתבקש בתיאוריות קשר, גם חסינות הרמטית מפני ביקורת. לטענת מאמיניו, Q מספק בכוונה תחזיות שגויות מעת לעת כדי "להטעות את האויב". אז מיהו מייקל פלין? במקור, בשר מבשרה של המערכת. פלין שירת במשך 33 שנה כקצין מודיעין בצבא ארצות-הברית, וב-2012 מינה אותו הנשיא ברק אובמה לתפקיד ראש סוכנות הביון של הפנטגון. לאחר שנתיים בתפקיד שוחרר פלין מהשירות. זמן לא רב לאחר מכן, ב-2015, קיבל פלין 45 אלף דולר כדי לשאת נאום במוסקבה בחגיגת העשור לרשת הטלוויזיה הרוסית RT, שהיא חלק ממנגנון התעמולה של הקרמלין. באירוע החגיגי ישב הגנרל בדימוס בשולחנו של ולדימיר פוטין. ב-2017 פלין נכנס להיסטוריה כיועץ הנשיאותי לביטחון לאומי בעל הכהונה הקצרה בהיסטוריה. שלושה שבועות לאחר שהנשיא הנכנס טראמפ מינה אותו לתפקיד, הוא נאלץ להתפטר משום ששיקר לסגן הנשיא מייק פנס לגבי פגישה שקיים עם שגריר רוסיה. אחרי ששיקר גם ל-FBI והורשע בעדות שקר, טראמפ חנן אותו. ב-4 ביולי 2020, ביום העצמאות האמריקאי, פלין נשבע אמונים לתנועת QAnon. בסוף אותה שנה, לאחר ההפסד של טראמפ בבחירות אך לפני שפינה את כסאו, פלין הציע שהנשיא המובס יכריז על ממשל צבאי, ישתיק את התקשורת ויערוך בחירות חדשות. חשבון הטוויטר שלו הושעה יומיים לאחר ההסתערות על הקפיטול ב-2021, וכמובן הוחזר לאחרונה על-ידי מאסק. פלין מתבטא רבות נגד האסלאם והתנגד להסכם הגרעין עם איראן, מה שהספיק לכמה ישראלים לראות בו ידיד. אך כדאי לשים לב, פלין הוא לא בדיוק חובב יהודים. מאז 2021 הוא מסייר ברחבי ארצות-הברית ונואם בעצרות שנועדו "להעיר את אמריקה". "אם תהיה לנו אומה אחת תחת אלוהים, מה שאנחנו חייבים, חייבת להיות לנו דת אחת", הצהיר באחד מנאומיו. באוגוסט השנה טען שהיהודים במחנות הריכוז היו יכולים לברוח כי "לא היו שם הרבה שומרים". ה"ספייס" הרעיל שבו התארח מאסק מעניין לא רק בפני עצמו, כאירוע מדיה, אלא עקב היותו חלק ממגמה. לאחר שהקריאות להחזרת חשבונו של אלכס גונס ל-X נשאו פרי, הגיעו הקריאות להחזיר גם את חשבונו של הנאצי המוצהר ניק פואנטס, ולא מן הנמנע שגם זה יקרה. סביר גם להניח שלקראת הבחירות לנשיאות ארצות-הברית, שיתקיימו בשנה הבאה, כל מה שראינו עד עכשיו יקצין. ההשלכות יורגשו גם כאן. השיח הישראלי התמכר לחלוקה הפשטנית של העולם לידידי ואויבי ישראל, לעתים קרובות תוך התעלמות מהמניעים שגורמים לדמויות הללו להעמיד פנים שהן מזדהות עם מדינת היהודים. כשמאסק ביקר בארץ בעיצומם של הקרבות וצולם בכנסת ובקיבוץ מפויח, רבים התפתו להחיל את החלוקה הזאת גם עליו. אבל חשוב לזכור שלעתים קרובות, היחס החם לישראל וליהודים נועד לממש מטרות עקיפות: לכסת"ח אנטישמיוּת, להלבין שנאת זרים או להרדים את הלובי היהודי בארצות המקור של המשפיענים. בתרחיש לא מופרך בכלל שבו טראמפ יכבוש מחדש את השלטון, אנחנו צפויים לראות חלקים גדולים מלגיון הטרולים וסוכני השנאה בתפקידים בכירים בהנהגת המעצמה האמריקאית, שהחודשים האחרונים המחישו עד כמה ישראל תלויה בה. וגם אם טראמפ לא ינצח, החשיבה הקונספירטיבית שעליה הוא וחבריו רוכבים זלגה כבר מזמן לשיח הפוליטי בישראל, וגרמה לנזקים עמוקים וכואבים ללכידות החברתית ולעצם היכולת לנהל כאן דיון מושכל. אילון מאסק הוא חידה. מפתה לנסות לפענח את נסיבות החיים והגורמים הפסיכולוגיים שמפעילים אותו, אבל ייתכן שאין טעם. יהיו אשר יהיו, המעשים שלו משפיעים על כולנו. מאסק מביט אל תוך הבאר האפלה שחפר ואומר לעצמו: ככה צריך להיראות העתיד. ובמילה אחת: דיסטופיה. מיכל פרח היא דוקטור לביולוגיה הוקלט ע"י הספריה המרכזית לעיוורים ולבעלי לקויות קריאה