חברי מועצת הרשות השנייה, הגוף המייצג את הציבור בבעלות על ערוץ 2 ועל חברת החדשות שלו, מתנהלים כמי שאינם מכירים את סמכויותיהם ואינם מודעים לאחריותם. האם בעלי ההון שקיבלו את הזכיון מנצלים זאת כדי לכפות את רצונם?
הסיפור מוכר: לפני כארבעה חודשים, ולאחר 12 שנות כהונה, פרש מתפקידו שלום קיטל, מנכ"ל חברת החדשות של ערוץ 2. בבורסת השמות שנפתחה בלט מיד שמו של רפי גינת כמיועד לבוא במקומו. גינת היה באותה שעה מגיש התוכנית "כלבוטק" בזכיינית ערוץ 2 "רשת", וגם עורך "ידיעות אחרונות" (בינתיים פרש מתפקיד זה, לאחר שתי שנות כהונה בלבד). גינת הוא האיש המועדף על בעלי מניות בזכייניות ערוץ 2, אילי ההון מוזי ורטהיים וסמי עופר, הידועים כחבריו. גינת זוכה גם לתמיכתם של נציגי הזכייניות בדירקטוריון חברת החדשות - יוחנן צנגן מ"רשת" ואבי ניר מ"קשת". אלא שעל־פי החוק, כדי לבחור מנכ"ל לחברת החדשות דרוש למועמד רוב של 75 אחוזים מכלל חברי הדירקטוריון, כלומר קולותיהם של נציגי הזכייניות (המונים שישים אחוז מחברי הדירקטוריון) אינם מספיקים, ונדרשת תמיכתם של נציגי הציבור. נציגי הציבור בוועדת האיתור שמינה הדירקטוריון, יו"ר הדירקטוריון יצחק לבני ועו"ד רחל בן־ארי, התנגדו מכל וכל לבחירה בגינת. סמוך לרגע שבו נודעה עמדתו של לבני, ולקראת סיום חוזהו ב־1 ביוני, הודיעה נורית דאבוש, יו"ר הרשות השנייה, כי לא תאריך את כהונתו בשל "אי שביעות רצון מתפקודו". והיא פירטה: גרעון חברת החדשות, ושידור אייטמים בעייתיים שבהם קידמו הזכייניות אינטרסים מסחריים שלהן. גורמים בכירים בחברת החדשות תמהים על הנימוקים: בשנתיים האחרונות החברה נמצאת בעודף תקציבי (הגירעון נגרר עוד מעלויות סיקור ההתנתקות), והאייטמים הבעייתיים, שלבני לכאורה לא מחה עליהם, מחווירים לעומת שפע המקרים שבהם הפרו הזכייניות את הוראות הרשות השנייה מבלי שדאבוש תטפל בכך. מכל מקום, הנהנים הברורים מהחלטתה של דאבוש הם בעלי המניות, שרק לבני עומד בינם לבין מינויו של המנכ"ל המועדף עליהם. האם דאבוש היא, במקרה זה, היד הארוכה של בעלי המניות בערוץ 2? דאבוש מכחישה בתוקף טענות על לחצים שהופעלו עליה ותוקפת את "דימוי הקדוש המעונה", כדבריה, שמנסה להציג לבני: "שיפסיק להתחסד. לחצים מופעלים על בן־אדם שיושב עם אותם אנשים במסעדת רפאל. הוא היה יכול להימנע מכך אם היה קצת מדיר את רגליו משם. הפוסל במומו פוסל". דאבוש מכוונת למפגשים קבועים במסעדת "רפאל", שבהם מתוועדים בין השאר בעלי מניות בערוץ 2, רפי גינת וגם יצחק לבני. אלא שדווקא חברותו של לבני עם אלה שהוא יוצא נגדם מעידה, אם בכלל, על יושרה. דאבוש אינה שליטה יחידה במועצת הרשות השנייה. כדי להעביר את ההחלטה בנוגע לאי הארכת מינויו של לבני, היא זקוקה לתמיכת חברי מועצה נוספים. מה יש להם להגיד על כך? "לנו אין כל אמירה בעניין ניהול החדשות בערוץ 2", אומר חבר מועצת הרשות השנייה יוסי צמח. גם נעם סמל, אף הוא חבר מועצה, מדגיש כי המועצה היא בסך־הכל גוף שבוחר את הדירקטורים בתוך החברה. בעניין ההליך הנוגע לבחירתם הוא מגלה חוסר בקיאות מוחלט: "לא קבעו את ההליך, כנראה שאין הליך וזה מאוד מוזר. באמת מאוד מוזר". חבר המועצה אייל בוחבוט תוהה בקול רם מהו בכלל הליך מינויו של היו"ר, ואומר כי זו הפעם הראשונה שהוא שומע על ההשפעה של אי הארכת מינויו של לבני על סיכויי גינת להתמנות לתפקיד: "אתם הראשונים שמספרים לי על כך, אתם מספרים לי על משהו שאני אמור לדעת ואני לא יודע על זה שום דבר. זה נשמע כמו בדיחה וכמעט ממקום אחר". לא כל חברי המועצה בוחרים להישאר לא מעורבים. חברת המועצה עו"ד נורית אמיתי יוצאת בגלוי נגד הדרך שבה מתקבלות לטענתה החלטות בישיבות המועצה: "ההליך של מינוי נבחרי ציבור לדירקטוריון הוא הליך שאינו תקין, ובו כל אחד יכול להביא רשימה מהאגנדה שלו. ברגע שהבנתי שהדבר אינו תקין התריתי על כך, אבל מרגע זה ואילך הותקפתי מכל עבר על־ידי בעלי עניין בקידום אנשיהם לתוך הדירקטוריון". במכתב חריף שהעבירה אמיתי לדאבוש ב־7 במאי, ושהעתקו מוען, בין השאר, אל שר התקשורת אריאל אטיאס, היא טוענת כי אף אחד מהנוכחים בישיבות לא יוצא נגד דאבוש מחשש מתגובתה: "ידוע לך שאף אחד מהנוכחים לא ייצא נגד אמירתך גם אם אינה אמת, והכל מחשש ליפול קורבן לחרצובות לשונך ולצעקותיך". עוד נכתב שם כי דאבוש מתנהלת במועצה כאילו היתה רכושה: "תפקידי הוא לא להיות חותמת גומי אלא להביא את הנכון והראוי מבחינתי". טענות על ניהול ריכוזי של מועצת הרשות השנייה, כמו גם על היעדרויות חברי מועצה מישיבות וחוסר הבקיאות שגילו חלק מהם בהשלכת הצבעותיהם על מינוי מנכ"ל לחברת החדשות, שופכות אור על הקלות שבה הוחלט כי כהונתו של לבני לא תוארך - בין אם הדבר אכן קשור למחלוקות על מינוי גינת ובין אם לאו. אפילו איוש משרות נציגי הציבור במועצת הרשות, דרישה בסיסית לכל הדעות, מתבצע באופן לקוי: למרות החוק המפורש, המחייב ארבעה נציגי ציבור בדירקטוריון, מזה תקופה ארוכה אין כלל נציג רביעי; הנציג השלישי, ד"ר אילן אסיה, מונה לפני כחודשיים בלבד. דאבוש דוחה על הסף טענות על התנהלות המועצה: "ההתנהלות ראויה. מספר הדיונים במועצה הזאת הוא יותר מכל המועצות ביחד. במועצה יושבים 15 חברים, כולם איכותיים, לכולם אינטגריטי מקצועי. איש ציבור שחושב שהוא יושב במועצה שלא נותנת לו לדבר, שיתפטר". ההתרחשויות הנוגעות למינוי המנכ"ל לחברת החדשות משרטטות תמונה מכוערת למדי: התערבותם של בעלי המניות בהליך מינוי המנכ"ל נעשית מאחורי הקלעים, הם אינם מתראיינים ואינם נותנים דין וחשבון לציבור על עמדתם ומהלכיהם בעניין זה, אינטרסים כלכליים מחליפים שיקולים מקצועיים. אולם גרוע מכך: באופן אירוני, הגוף האמור לפקח על בעלי המניות, לעמוד על המשמר ולהזכיר שערוץ 2 הינו משאב ציבורי שניתן בכפיפות לכללי זכיון ברורים - מאפשר בדיוק את התוצאה ההפוכה: מילוי רצונם של בעלי ההון. גיליון 68, יוני 2007