עיתונאי ודובר. היה כתב מקומי ב"מעריב", כתב משטרה וצבא ב"על המשמר", כתב ופרשן צבאי בגלי-צה"ל ומפקד התחנה בשנים 2001–2007. דובר צה"ל מ-2007. היה ראש תא הכתבים הצבאיים באגודת העיתונאים, ראש ענף קשר-לעיתונות ביחידת דובר צה"ל, דובר במשלחות שלום ישראליות שונות ויועץ תקשורת של יצחק רבין, שמעון פרס ויצחק מרדכי. חבר נשיאות מועצת העיתונות וחבר קיבוץ להבות-חביבה
אברהם בניהו נולד ב-2 באוקטובר 1959, בשכונת יד-אליהו שבתל-אביב. בשנים 1965–1973 למד בבית-הספר היסודי בר-גיורא בעיר. בשנים 1974–1975 למד בבית-הספר שבח בעיר במגמת מסגרות ובתיכון עמל-מנשה. אחר-כך עזב את העיר והצטרף לחברת הנוער בקיבוץ להבות-חביבה. את שירותו הצבאי הסדיר עשה במודיעין חיל האוויר. לאחר שחרורו עבד בעבודות שונות בקיבוץ, בין השאר כאחראי על ריכוז ועדות בקיבוץ עין-שמר ודובר ועידת השומר-הצעיר. ב-1982 החל לעבוד ככתב "מעריב" באזור השרון במשרה חלקית, ובמקביל חזר לשירות קבע. ב-1985 החל לעבוד בעיתון "על המשמר" בעריכת סבר פלוצקר. תחילה עבד ככתב לענייני משטרה, ומ-1987 עבד ככתב ופרשן צבאי במקום אלכס פישמן. בשנים 1987–1992 עמד בראש תא הכתבים הצבאיים באגודת העיתונאים. ב-1988 היה גזבר אגודת העיתונאים וחבר ועד, למשך שנה. ב-1992 הצטרף לוועדה הלאומית למאבק בתאונות הדרכים שמינה נשיא המדינה עזר ויצמן. ב-1992 עזב את "על המשמר" ומונה על-ידי הרמטכ"ל אהוד ברק לראש ענף קישור-לעיתונות (עק"ל) ביחידת דובר צה"ל. במהלך שירותו שימש דובר במשלחת הישראלית לשיחות השלום בין ישראל לאש"ף בטאבה וכדובר המשלחת הישראלית בשיחות השלום בין ישראל לירדן. בתקופה זו הוזמן כאורח מחלקת המדינה של ארצות-הברית להשתלמות בת חמישים יום בנושא "ביטחון לאומי ובינלאומי בארה"ב". היה אחראי על התקשורת והדוברות בטקס השלום בין ישראל לירדן, שנערך בערבה ב-1994. באותה שנה עזב את דובר צה"ל, לאחר שעמוס גלעד החליף את אילן טל בתפקיד הדובר. ב-1 בנובמבר 1995 החל לעבוד במשרד הביטחון כאחד מיועצי התקשורת של ראש הממשלה יצחק רבין. לאחר הירצחו של רבין שימש יועץ התקשורת של מחליפו, שמעון פרס. מ-1996, עם הפסדו של פרס בבחירות, ועד 1999 היה יועץ התקשורת של שר הביטחון יצחק מרדכי. במהלך תקופה זו סיים קורס לתקשורת המונים ולאנגלית מטעםBedford College בלונדון. במסגרת תפקידו כיועץ תקשורת היה חבר המשלחת לשיחות השלום עם הפלסטינים באחוזת וואי, שיחות שהניבו את הסכם וואי. לאחר פיטוריו של מרדכי ב-1999 עבד עם יועץ התקשורת אייל ארד על הקמתה של מפלגת המרכז. ב-2000 החל לעבוד בגלי-צה"ל ככתב וכפרשן לענייני צבא וביטחון ובחיל החינוך והנוער כיועץ מיוחד. באותה שנה החל לימודי בי.איי במדע המדינה באוניברסיטת חיפה, והשלים אותם מקץ שנתיים. ב-2001 מונה על-ידי שר הביטחון בנימין בן-אליעזר למפקד והעורך הראשי של גלי-צה"ל במקום זאב דרורי. הוא נכנס לתפקידו ב-1 ביוני. באותה שנה החל לכהן כחבר נשיאות מועצת העיתונות. במסגרת תפקידו בגלי-צה"ל עבר את קורס מפנה לניהול ומנהיגות של צה"ל (בהיקף של 300 שעות). במסגרת תפקידו במועצת העיתונות היה חבר הוועדה לקביעת כללי אתיקה במלחמה שכינסה נשיאת המועצה דליה דורנר לאחר מלחמת לבנון השנייה. ביוני 2007 עזב את גלי-צה"ל ומונה על-ידי הרמטכ"ל גבי אשכנזי לתפקיד דובר צה"ל. גר בקיבוץ להבות-חביבה. נשוי לפנינה ואב לשלושה. "בלדה לעובד חוץ בקיבוץ", אתר "הארץ", עמירם כהן, 25.12.05 "שידור בניהו", "עיתון תל-אביב", אתי אברמוב, 25.5.01 "עיתונאי, דובר וחוזר חלילה", "מקור ראשון", אלישיב רייכנר, 20.60.07 "קולו של אבא", "בשבע", חגית ריטמן