העיתונים מדווחים היום על מה שמסתמן: כתבי אישום בפרשות קצב ואולמרט | ועל מה שכבר סומן: מאבקי ירושה בקדימה
שלושה נושאים מרכזיים מרכיבים את סדר היום של עיתוני ישראל: התפתחויות בפרשת קצב, התפתחויות ביחסי ראש הממשלה (וחקירותיו) ושרת החוץ, והרצח הכפול בגליל. משה קצב: אנס או לא אנס? ודאי שהעיתונים לא יכולים ולא צריכים לענות על השאלה הזו, אולם נראה שגם אנשי הפרקליטות לא לגמרי סגורים על עצמם. ההתמהמהות של הפרקליטות בהגשת כתב אישום מתוקן בפרשת קצב, חודשים אחרי ביטול עסקת הטיעון, הביאה עליה ביקורת גוברת והולכת מצד התקשורת. ייתכן שזה היה הרקע להדלפה המתפרסמת היום בעיתונים, שלפיה נראה כי בפרקליטות יחזירו את סעיף האונס לכתב האישום. זו הכותרת הראשית של "הארץ": "מסתמן: סעיפי האונס יוחזרו לאישום נגד קצב", וגם של "ידיעות אחרונות": "מסתמן: יואשם באונס". אלא בעוד שב"הארץ" מביא תומר זרחין את הסיפור כאילו אין מחלוקות בפרקליטות, והעיכוב בהגשת כתב האישום נגרם רק בשל אילוצים חיצוניים (התחלפותו של פרקליט המדינה, העתירה של א נגד היועץ המשפטי לממשלה), ב"ידיעות אחרונות" מגלה טובה צימוקי כי פרקליט מחוז ירושלים, אלי אברבנאל, מאנשי הפרקליטות הבכירים המעורבים בפרשה, סבור כי אין די ראיות להגשת כתב אישום בעבירת אונס. צימוקי מזכירה גם את התלונה שהגיש קצב למבקר המדינה נגד החשב הכללי, בטענה שהוא מתעמר בו (משום שהגביל את זכויותיו כנשיא לשעבר). ב"הארץ" מקבלת הידיעה הזו משבצת נפרדת בעמוד המוקדש לפרשת קצב. החשדות נגד ראש הממשלה מופיעים היום על שערי שני עיתונים: "הארץ" ו"ידיעות אחרונות". ב"הארץ" זו ידיעה המופיעה כולה על השער, ללא המשך בעמודים הפנימיים (באופן יוצא דופן ב"הארץ" של השנים האחרונות). כותרת הידיעה של יהונתן ליס היא "המשטרה: החשבוניות הכפולות של אולמרט מימנו עשרות טיסות של בני המשפחה". האם מופיע בידיעה מידע חדש? נראה שלא. ליס חוזר ומפרט את החשדות במה שהמשטרה קוראת לו "פרשת ראשונטורס" ומצהירה כי הוא "תיק מבוסס, חד וברור". המסקנה השלילית  של "הארץ" בעניין חקירות  אולמרט אינה מפתיעה, והעיתון הצהיר עליה במאמר מערכת אחד לפחות. אבל הנטייה המסתמנת על שער "ידיעות אחרונות", שבחודשים האחרונים התבדל מהעיתונים האחרים בכך שהדגיש את עמדת  אולמרט בפרשה, דווקא מפתיעה: לצד תמונתו של אולמרט, מופיעה הכותרת "בקרוב יוחלט על אישום". המשבצת שבה מופיעות הכותרת והתמונה צבועה אדום ומופיע עליה הלוגו "תיק אולמרט". לצדה ממוסגרת בצורה דומה ההפניה לידיעה על פרשת קצב, שהוא דמות שאין עיתון שלא שש לחבוט בה. האם מדובר בשינוי קו מצד "ידיעות אחרונות"? לאו דווקא. כותרת המשנה להפניה בעניין אולמרט על שער העיתון מתאימה לנטייה המצדדת באולמרט של "ידיעות אחרונות": "הבקיעים שהתגלו באמינות טלנסקי גרמו כנראה לפרקליט המדינה למהר להכריז: התיק לא קורס. אולמרט במתקפה חסרת תקדים על ליבני: שיקרה לוועדת וינוגרד". גם עמ 4, המוקדש לסיפור, מתאים לנטייה הזו. הידיעה הגדולה יותר מוקדשת כולה למתקפה של פרקליטי אולמרט על טלנסקי, והידיעה הקטנה יותר, העוסקת בהכרזות המיליטנטיות של הפרקליטות, מאוזנת בתגובת פרקליטי אולמרט. למעשה נראה שראש הממשלה נפל קורבן לנטייה של "ידיעות אחרונות" לכותרות קצרצרות ובומבסטיות, נטייה שהפכה מידע "פרווה" (הפרקליטות טוענת כי תגיש בקרוב כתב אישום נגד אולמרט) לכותרת פסקנית ושלילית מאוד ביחס לראש הממשלה על שער העיתון (כאמור: "בקרוב יוחלט על אישום"). "ידיעות אחרונות" מזכיר על השער, בתוך ההפניה לידיעה על כתב האישום המסתמן בעניין אולמרט, את הריב בין ראש הממשלה לשרת החוץ. ב"הארץ" הנושא מקבל את התמונה המרכזית על השער, וב"מעריב" זו הידיעה הראשית, הנפרשת על פני יותר מחצי מעמוד השער. אז מה קרה שם? לפי מרב דוד ורוני מלול ב"מעריב", סיבוב האיבה הנוכחי בין לבני לאולמרט החל אתמול בבוקר, עת לבני הכריזה בכנס של המכון לדמוקרטיה כי "אדם שעובר עבירה צריך לשלם בכסאו". לעת ערב פירסמו חדשות ערוץ 2 דברים שאמר אולמרט "בשיחות סגורות" בגנות לבני: היא "סכינאית", חסרת ניסיון, "לא עשויה מחומר של מנהיגים" ושיקרה לוועדת וינוגרד. דוד ומלול כותבים כי התגובה של אולמרט היא "ככל הנראה חלק מקמפיין שנועד להחליש אותה בפריימריז". הידיעה ממוסגרת תחת הלוגו "קרב הירושה בקדימה", ולצדה מופיעה ידיעה של דוד, החוזה כי אולמרט לא יתמודד בפריימריז. גם ב"הארץ" קושרים  את הריב לפריימריז וכותבים כי "אנשי אולמרט" "שבו והאשימו את שרת החוץ לבני ושר הביטחון אהוד ברק בתיאום המהלך להקדמת הפריימריז עם הפרסומאי ראובן אדלר". ב"ידיעות אחרונות" מדווח איתמר אייכנר על הריב. אחד הציטוטים שהוא מביא מפיו של אולמרט בנוגע ללבני הוא: "היא האחרונה שיכולה להעביר עלי ביקורת". משפט דומה אמר אולמרט, או מי ממקורביו, גם בנוגע לאהוד ברק, כשזה מתח ביקורת על אישיותו המוסרית של ראש הממשלה. אם אינני טועה, משפט ברוח זו נאמר עוד כמה פעמים על-ידי פוליטיקאים שונים בחודשים האחרונים. לצער כולנו, נראה כי כל מי שאכן אמר משפט כזה, צדק. לאחרונה הצטרף "הארץ" לעיתונים האחרים והחל גם הוא לחלק בין דפיו עלוני פרסומת למוצרים מהסוג הנמכר בערוץ הקניות. היום, תחת הכותרת "מבצעים לקוראי עיתון הארץ", התפרסמו שם כרית סופר-אורתופדית (מלטקס אלסטי, במחיר מדהים), סט של 3 שקיות אחסון בוואקום (הפתרון המושלם לאחסון), מגב הפלא לשטיפת הרצפה (הלהיט שיחסוך לך זמן רב!) ומגב הניקוי הדו-צדדי לחלון (מגנט רב רב עוצמה). מה עוד? כרטיס מגדיל טקסט, סט סכיני מטבח ופותחן קופסאות חשמלי. נראה שלנגד עיניהם של אנשי מחלקת השיווק שהכינו את הרשימה הזו עמדה דמותו של קורא "הארץ" הממוצע: אדם מבוגר הלוקה בבעיות גב ועיניים, שמעוניין להקל על העוזרת וניזון מקופסאות שימורים. ברק רביד ועפרה אידלמן מדווחים ב"הארץ" כי ראש הממשלה דורש מהיועץ המשפטי לממשלה "למצוא את מקור הדלפת תמלילי חקירתו". זאת, לאחר שביומיים האחרונים התפרסמו ב"מעריב" וב"ידיעות אחרונות" שני תמלילי חקירה כאלו. לפי "הארץ", פרקליט המדינה לדור הכחיש כי המשטרה והפרקליטות (החשודים המיידים בהדלפה כזו, שלכאורה אינה מיטיבה עם ראש הממשלה) הדליפו את התמלילים, ורמז כי מקור ההדלפה הוא בסביבת אולמרט ("כדי להיראות נפגע, אנשים לפעמים גורמים למידע לזלוג"). ב"מעריב" מדווחת על העניין דורית גבאי. כותרת הידיעה היא: "אם ייחקרו ההדלפות, גם אולמרט יהיה חשוד". מאמר המערכת של "הארץ" עוסק גם הוא בסוגיה, מעדיף את גרסתו של לדור, ומסתבך בסתירה מיניה וביה, אחרי שהוא קובע כי פרסום התמלילים יקשה על אולמרט בעתיד. לעומת זאת, באותה כפולת עמודים מובא מאמר של גבריאל שטרסמן, הטוען כי פרסום התמלילים הוא "לא רק פגיעה אנושה בשלטון החוק, אלא שהוא עבירה על חוק בתי-המשפט". ספורט "הארץ" מפרסם כתבה מתורגמת מה"ניו-יורק טיימס" (עם הכותרת המוזרה "רק שלא ניאלץ לטעון שמסתירים לנו"), שלפיה רשת NBC, שרכשה את הזכויות לשידור האולימפיאדה, חוששת ממגבלות צנזורה שיטילו הסינים. "אם NBC תתעקש לצלם אירועים שיביכו את הממשל הסיני, עלולים האחרונים לפגוע בשידורים", כותב כתב ה"ניו-יורק טיימס" בריאן סטלטר. במהלך החודשים האחרונים הציבו הסינים תנאים נוקשים לקבלת ויזה והערימו קשיים על קבלת תעודת עיתונאי. כמו כן הודיעו כי יגבילו את שעות השידור מכיכר טיאננמן, כנראה מחשש שייערכו שם הפגנות.