השבוע האחרון של 2016 כלל יותר דוברים ומרואיינים ערבים מהממוצע, אבל ההחלטה העיתונאית הראשונה של השנה החדשה היתה להדיר ערבים ולמנוע את הופעתם בתקשורת • מדד הייצוג בשיתוף עמותת סיכוי וקרן ברל כצנלסון: שבוע 44
שנת 2016 הסתיימה בשבוע אופייני בכל הקשור לייצוג החברה הערבית בתקשורת הישראלית, כך עולה מנתוני מדד הייצוג. מתוך קרוב ל-3,300 דוברים ומרואיינים שהופיעו בתוכניות החדשות והאקטואליה של חמשת הערוצים המרכזיים (ערוצי הטלוויזיה 1, 2 ו-10, רשת ב וגלי-צה"ל), רק 126, כ-3.8% בלבד, היו ערבים. זאת, למרות שהחברה הערבית מהווה קרוב ל-21% מאוכלוסיית מדינת ישראל. המדד, מיזם מתמשך של "העין השביעית" בשיתוף ובמימון עמותת סיכוי וקרן ברל כצנלסון, ויחד עם חברת יפעת מחקרי מדיה, בודק מדי שבוע את מספר ושיעור המרואיינים הערבים בתחנות הרדיו ובערוצי הטלוויזיה המרכזיים בארץ וב-19 התוכניות המובילות המשודרות בהם (מספר כלל המרואיינים בכל תוכנית מתבסס על בדיקה חד-פעמית שנעשתה בחודש ינואר). גם בשבוע האחרון של השנה, כמו בכל השבועות שקדמו לו, הצופים והמאזינים שקיבלו מידע מתוכניות החדשות והאקטואליה המרכזיות ובנו באמצעותן את תמונת העולם שבו הם חיים קיבלו מידע חלקי, שמדיר כחמישית מהאוכלוסייה, ולא יכלו אלא לבנות תמונת עולם מעוותת. החברה הערבית כמעט ולא קיימת עבור הצופה והמאזין הישראלי הממוצע, בוודאי שלא בנפח שבו היא קיימת במציאות הישראלית. עוד לפני שבודקים את אופי הדיווחים, את ההקשרים, את הטון והמיסגור, עצם ההופעה של דובר או מרואיין ערבי בערוצי התקשורת המרכזיים הוא מאורע נדיר. אין זו גזירה משמיים. האחריות מוטלת לפתחה של התקשורת הישראלית וכשמדברים על "התקשורת הישראלית" חשוב לזכור שאין מדובר ביישות ערטילאית אלא באוסף של בני אדם. עורכים ומגישים, כתבים ומפיקים, שמקבלים את ההחלטות מה ומי לפרסם. למרבה האירוניה, ההחלטה העיתונאית הראשונה של השנה החדשה היתה להדיר ערבים ולמנוע את הופעתם בתקשורת, רק משום ערביותם. על-פי מאמר שפרסם אלישיב רייכנר ב"מקור ראשון", איתרע מזלה של התינוקת הראשונה שנולדה בישראל בשנת 2017 להיות בדואית. היא כבר צולמה ותועדה כדי שלמחרת תפורסם בעיתון תחת הכותרת "התינוק הראשון של השנה", אולם נגזר עליה להיוותר באלמוניותה. במקום תצלומה עם הוריה הבדואים העדיפו כלי התקשורת לפרסם תצלום של תינוקת יהודייה שנולדה שמונה דקות אחריה. ובכל זאת, יש גם מקום לאופטימיות. השבוע האחרון של השנה כלל יותר דוברים ומרואיינים ערבים מהממוצע. 3.8%, לעומת 2.5%. הסיבה המרכזית לשיעור הייצוג הגבוה מהממוצע היה המשך סיקור מעצרו של ח"כ באסל גטאס. לפי בדיקת חברת יפעת מחקרי מדיה, 74 דוברים ומרואיינים ערבים, שהם כ-59% מכלל הדוברים והמרואיינים הערבים שנכללו בתוכניות החדשות והאקטואליה של חמשת הערוצים המרכזיים בשבוע שעבר, הופיעו על רקע המעצר. בין היתר מדובר בראיונות עם עורך-דינו של ח"כ גטאס, תגובות להארכת מעצרו, ראיונות עם חברי הרשימה המשותפת וכדומה. רק 52 דוברים ומרואיינים ערבים, שהם כ-41% מכלל הדוברים והמרואיינים הערבים שהשתתפו בתוכניות החדשות והאקטואליה בשבוע שעבר, הופיעו בהקשרים אחרים. הסיקור בשבוע שעבר היה גבוה יחסית הודות למאורע חריג כמו מעצר של חבר-כנסת ערבי, אך עם זאת כדאי לשים לב כי בחצי השנה האחרונה נרשמה עלייה עקבית בשיעור הייצוג הממוצע בחמשת הערוצים המרכזיים. חלוקה לכלי התקשורת השונים מבליטה את הפערים הגדולים שמסתתרים מאחורי השיעור הממוצע. בעוד שבתוכניות החדשות והאקטואליה של ערוץ 1 כ-6.8% מהדוברים והמרואיינים היו ערבים, בתוכניות החדשות והאקטואליה ששודרו בערוץ 2 שיעור הייצוג של החברה הערבית עמד על כשליש מזה, רק כ-2.3%. במקום השני בטבלת הערוצים השבועית מתייצבת תחנת הרדיו הצבאית גלי-צה"ל עם הנתון הגבוה ביותר שלה מאז תחילת השנה, כ-4.4%. מבחינת הכמות האבסולוטית של הדוברים והמרואיינים הערבים, גלי-צה"ל גברה בשבוע שעבר על כל יתר הערוצים, מאורע נדיר בפני עצמו. עם זאת, בדיקת עומק של חברת יפעת מחקרי מדיה מעלה כי כ-74% מהדוברים והמרואיינים הערבים שהשתתפו בתוכניות החדשות והאקטואליה של גלי-צה"ל בשבוע שעבר הופיעו בהקשר של ח"כ גטאס, בעוד שבערוצים האחרים השיעור הממוצע היה רק כ-54% בלבד. בגלי-צה"ל, כך נראה, הסיקור נוטה להיות פוליטי-אישי, ועל כן בשבוע שבו נעצר חבר-כנסת ערבי ומעצרו מוארך בחשד לעבירות ביטחון, ישנה עלייה דרמטית בשיעור הייצוג של ערבים. בערוץ 1, שעומד בראש טבלת הערוצים השבועית, הסיבה המרכזית לשיעור הייצוג הגבוה אינה ח"כ גטאס. רק כ-44% מההופעות של דוברים ומרואיינים ערבים בתוכניות החדשות והאקטואליה ששודרו בשבוע שעבר בערוץ 1 עסקו בח"כ גטאס. רוב הדוברים והמרואיינים השתתפו בדיון התקשורתי בהקשרים אחרים, כמו סיקור פרמדיקים שהעניקו עזרה לנפגעי שריפות שהתלקחו בצפון המדינה, הקרנת סרט תעודה על הגזענות בכדורגל הישראלי וסיקור חשיפת חוליית הטרור בסופרמרקט באר-שבעי. מבט אל טבלת התוכניות, שבה מדורגות 19 תוכניות החדשות והאקטואליה המובילות של חמשת הערוצים המרכזיים, מגלה כי התוכנית התופסת באופן מסורתי את המקום הראשון, "לונדון את קירשנבאום", בהגשת ירון לונדון ובעריכת דרור זרסקי, הגיעה גם בשבוע האחרון של השנה אל ראש הטבלה, עם שלושה דוברים ומרואיינים ערבים, כ-11.4% מכלל הדוברים והמרואיינים בתוכנית. שתי תוכניות של חברת החדשות של ערוץ 2, "אולפן שישי", שמגיש דני קושמרו ועורך איתי דנקנר, והמהדורה המרכזית, שמגישה יונית לוי ועורך גיא סודרי, התייצבו במקום השני והשלישי עם שיעורי ייצוג דו ספרתיים, כ-10.9% וכ-10.3% בהתאמה. אחריהן מגיעה "ערב חדש" של הטלוויזיה החינוכית, שעורכים בינה לוז ושמואל כורזים, עם כ-9.6%. אף שערוץ 1 מוביל בפער ניכר בשיעור הייצוג ביחס לערוצים האחרים, כשבודקים את 19 תוכניות החדשות והאקטואליה המובילות, הנציגות הראשונה של הטלוויזיה הציבורית היתה בשבוע האחרון מהדורת "מבט", שמגישים מיכל רבינוביץ ואמיר בר-שלום ועורך אבי מוסקל, עם כ-7.7% ייצוג, שהספיקו לה למקום השישי בלבד. בתחתית הטבלה השבועית שש תוכניות שלא כללו בשבוע שעבר אפילו דובר או מרואיין ערבי אחד. ואלה הן: "החדשות הלילה", בהגשת עמליה דואק ועידו סולומון ובעריכת עילי לוין; "פגוש את העיתונות", בהגשת רינה מצליח ובעריכת דן שחורי; "המטה המרכזי", בהגשת גדי סוקניק ובעריכת הדס ריבק; "שישי עם אילה חסון", בעריכת אבי זילברברג; "יומן", בהגשת תמר אלמוג ויאיר ויינרב ובעריכת אורי לוי ועמית וינטר; ו"הכל דיבורים", שמגישים עדי מאירי ובני טייטלבוים ועורכת רוית לוי. חשוב לציין כי הפערים שנרשמו בשבוע שעבר בין תוכנית כמו "לונדון את קירשנבאום", שהגיעה למקום הראשון בטבלה, לבין תוכניות כמו "החדשות הלילה", שהגיעה למקום האחרון בטבלה, אינם חריגים. זו תוצאה של מדיניות מכוונת. במערכת התוכנית הראשונה שמים דגש על ראיונות ואייטמים העוסקים בחברה הערבית בישראל, ובהם משתתפים דוברים ומרואיינים ערבים. בתוכנית השנייה לא. עדות לכך עולה גם מטבלת התוכניות המשוקללת, שבה מסוכמים שיעורי הייצוג של הדוברים והמרואיינים הערבים בכל שנת 2016. במקום הראשון בטבלה נמצאת "לונדון את קירשנבאום", ובפער ניכר מכל יתר התוכניות. "לונדון את קירשנבאום" היא התוכנית היחידה שהציגה לאורך כל השנה שיעור ייצוג דו-ספרתי של דוברים ומרואיינים ערבים, אף כי גם הוא עדיין שווה ערך רק למעט יותר ממחצית שיעורם של הערבים באוכלוסיית מדינת ישראל. במקום השני בטבלת התוכניות המשוקללת, גם כן בפער ניכר מכל התוכניות שאחריה, נמצא מגזין "יומן" של ערוץ 1. אמנם, בשבוע האחרון של השנה לא כלל המגזין אפילו דובר או מרואיין ערבי אחד, אולם זו בסך הכל עדות להבדל בין שתי סוגות התוכניות. בעוד ש"לונדון את קירשנבאום" היא תוכנית אקטואליה יומית המתבססת על ראיונות אולפן, "יומן" היא מגזין אקטואליה שבועי המתבסס על כתבות שטח. לאורך השנה יש שבועות רבים שבהם אין ב"יומן" כתבה העוסקת בחברה הערבית בישראל, ואין כלל ייצוג לערבים בתוכנית, תופעה שלא קיימת ב"לונדון את קירשנבאום". עם זאת, בשבוע שבו יש כתבה העוסקת בחברה הערבית ניתן לצפות ב"יומן" בשלל דוברים ומרואיינים ערבים בפרק זמן קצר ושיעורי הייצוג שוברים שיאים. במקום השלישי והרביעי בטבלת התוכניות המשוקללת נמצאות שתי מהדורות חדשות מרכזיות, של הערוצים 1 ו-2. בשבועות האחרונים של השנה התחולל מירוץ צמוד למדי על המקום השלישי, כשבסופו של דבר גברה מהדורת החדשות של ערוץ 1 על זו של ערוץ 2 בפער קטן. גם בתחתית טבלת התוכניות המשוקללת חלו שינויים קלים בעקבות השבוע האחרון של השנה. "המוסף", בהגשת גאולה אבן ובעריכת ישי צרניאק, נחלצה מהמקום הלפני אחרון, עקפה את "פגוש את העיתונות" ו"המטה המרכזי", וסיימה את השנה במקום הרביעי מהסוף. בכל מקרה, אין לה סיבה לגאווה. שיעורי הייצוג שלה, כמו גם של שתי התוכניות הפוליטיות המרכזיות של ערוצים 2 ו-10, שווי ערך לכעשירית משיעורה של החברה הערבית באוכלוסיית מדינת ישראל. גם טבלת הערוצים המשוקללת הושפעה קלות מנתוני השבוע האחרון לשנת 2016. שיעור הייצוג בכלל תוכניות החדשות והאקטואליה של ערוץ 1 הגיע לשיא של 4%. זאת ועוד, בשבוע שעבר הגיע לראשונה שיעור הייצוג הממוצע ל-2.5%, לעומת שיעור ייצוג ממוצע של כ-2.2% בשמונת השבועות הראשונים של שנת 2016, טרם השקת מדד הייצוג. מצד אחד, הבדל בין 2.2% ל-2.5% נראה זעום. מנגד, מדובר בעלייה של כ-10% בממוצע הייצוג של האוכלוסייה הערבית בתקשורת הישראלית. התחלה לא רעה. פרויקט "מדד הייצוג" של "העין השביעית" מתפרסם בשיתוף ובמימון עמותת סיכוי וקרן ברל כצנלסון ויחד עם יפעת מחקרי מדיה