העיתונות החרדית זועקת | "ידיעות אחרונות" מסיט את האש מלפיד | רז שכניק חושף עוד טפח מפרשת שרון גל
"היום: ועדת פרי לגיוס בכפייה תכריע על סנקציות פליליות והשלכה לכלא של יהודים שילמדו תורה", מכריזה כותרת המתפרסמת בראש שער "המודיע". א פאר וק בן-ציון מדווחים על יחסי הכוחות בממשלה (נתניהו "התקפל", יעלון "לא מתקפל"), משמיטים את שמה הפרטי של ח"כ איילת שקד ומשלבים בידיעה החדשותית גם דברי תגובה ופרשנות: עם ישראל בארץ ישראל מצוי במצב מלחמה מתמשך מאז קום המדינה ועוד לפניה. רק זכות התורה מגנה עליו מפני מבקשי נפשה. [...] בימים אלה, בהם היתה המדינה צריכה לשמור על אחדות העם ועל הזכויות של לימוד התורה, מעדיפים ראשיה להפוך אותה לזירת שנאה ומהלומות פנימית. "עצרת זעקה ותחינה ותפילת רבים בישיבת ליקווד בארה"ב להצלת היכלי התורה והישיבות בארץ ישראל", לשון כותרת בראש עמ 2 של הטבלואיד החרדי "הפלס". י שכטר מדווח כי מאות אברכים "השתתפו השבוע בעצרת תפילה וזעקה, עקב הגזירות הנוראות המרחפות על רבבות תופסי התורה בארץ הקודש והכוונות הזדוניות של מרשיעי ברית ומשנאי דת לרדוף ולפגוע ח"ו בהיכלי התורה והישיבות בארץ ישראל". "היום: ההצבעה הדרמטית בוועדת פרי", נכתב בכותרת הגג לראשית של "ידיעות אחרונות". בכותרת המשנה נמסר כי ההערכה היא ש"בסופו של דבר תושג פשרה, והמהלך ההיסטורי לגיוס חרדים ייצא לדרך". גם בכפולה הפותחת, שמוקדשת כולה לוועדת פרי ולניסיון לגייס חרדים לצבא, מוגדר היום הזה "היסטורי". הבוקר, כך נמסר בכותרת הגג המודפסת לרוחב כל כפולת העמודים, צפוי לצאת לדרך "עידן חדש של גיוס חרדים לצבא". ב"ידיעות אחרונות" הסיפור ממוסגר כהצלחה גדולה ומימוש הבטחת בחירות מרכזית של יאיר לפיד לבוחריו. "מה שהחל כמשבר בממשלה הקודמת ונמשך כמרכיב הבולט של תעמולת הבחירות, צפוי להגיע הבוקר לסיום דרמטי – בדמות חוק שיסדיר את גיוסם של החרדים לצה"ל", נכתב בכותרת המשנה לידיעה שבעמ 2. "יעלון עוד התעקש אמש כי לא יתמוך בהטלת סנקציות פליליות על חרדים שישתמטו, אך מקורבי לפיד הבהירו: אם החוק לא יעבור, נצא מהממשלה". את גוף הידיעה מעטרים תצלומיהם של יאיר לפיד ויעקב פרי. שניהם נראים מבסוטים. רק מי שיקרא את מלוא הידיעה [יוסי יהושוע, איתמר אייכנר ויובל קרני] יוכל ללמוד כי "מפקדים בצה"ל הביעו אתמול אכזבתם מהאישור הצפוי של החוק, ואמרו: הובסנו בוועדת פרי. [...] עיקר ההתנגדות של אנשי הצבא היא להחלטה לדחות את גיל גיוסם של הצעירים החרדים ל-21, לאחר שיסיימו שלוש שנים של לימודים בישיבה. לטענתם, בגיל הזה מרבית החרדים כבר נשואים ואף הורים לילדים – מה שמייקר את עלות משכורותיהם ומקשה על הפעלתם כחיילים". ביקורת זו וביקורת נוספת מפי קציני צה"ל, על החוק ועל מפלגת יש-עתיד, אינן זוכות לביטוי באף אחת מדרכי ההבלטה שעומדים לרשות העורכים. הביקורת אינה מוזכרת בכותרת הגג, בכותרת הידיעה, בכותרת המשנה, בליד, בכיתובי התצלומים או בפסקה הפותחת. סיקור הסוגיה ב"ידיעות אחרונות" שונה מאוד מסיקורה בכל יתר העיתונים, ולא רק בעיתונות החרדית. ב"ישראל היום" מתפרסמת ידיעה בינונית בגודלה על הניסיון להביא את יעלון ולפיד לפשרה; ב"הארץ" מתפרסמת ידיעה קצרה ולפיה הושגה פשרה (לצד דיווח נרחב מאת יאיר אטינגר על יחסו של נפתלי בנט לישיבות ההסדר); וב"מעריב" מתפרסמות בכפולה השנייה כמה ידיעות שבוחנות את המצב מזוויות שונות. קל לחילוני ללעוג לסטנדרטים המקצועיים של העיתונות החרדית – ערבוב בין מידע לדעה, הדרת הנשים, היסטריה בדיווחים על לימוד תורה. אולם עבור אזרח חילוני של מדינת ישראל חשוב יותר לבחון בביקורתיות את העיתונות שנועדה לעיניו. קשה להשתחרר מהתחושה שהמסגור של "ידיעות אחרונות" לסיפור גיוס החרדים נועד יותר מכל ליצור מסך עשן שיסתיר את מהלכיו הפחות פופולריים של חביב העיתון ובעל הטור לשעבר, שר האוצר יאיר לפיד. "מי שתהה מה בער ליאיר לפיד להכריז השבוע על משבר קואליציוני מדומה בסוגיית הגיוס, קיבל אתמול את התשובה", כותב שלמה גרין בטור פרשנות המתפרסם בעמוד השער של "המבשר". "מול גל ביקורת הולך וגובר נגד תקציב הגזירות האכזרי, המפלט האחרון שנותר לתועמלנים מסוגו של לפיד הוא להסיט את האש לעבר הציבור החרדי". "העניים יהיו עניים יותר", מבשרת הכותרת הראשית של "כלכליסט". לפי מסמך של הביטוח הלאומי, מדיניות הממשלה הנוכחית תפגע פגיעה קשה בשכבות החלשות. "בעשירון התחתון הפגיעה תהיה קשה פי 5 מבעשירון העליון", מובהר בכותרת המשנה לראשית. "הקיצוץ המתוכנן בקצבאות הילדים יכניס עוד כ-35 אלף ילדים למעגל העוני". שאול אמסטרדמסקי מדווח על המסמך של הביטוח הלאומי בכפולה הפותחת ושם את הדגש על החשש כי הקיצוצים ימשיכו לפגוע בעניים גם בעתיד הרחוק, אחרי שהמשבר התקציבי יחלוף. אמסטרדמסקי מנתח את המסמך בעיניים פקוחות, ומציין לצד מסקנותיו גם את חולשותיו. "החשיבות במסמך הזה היא בעצם קיומו", הוא טוען. "בעצם העובדה שהקברניטים הכלכליים של ישראל קיבלו תמרור אזהרה. שהמדיניות הכלכלית שלהם תגדיל גם תגדיל את הפערים, תעמיק גם תעמיק את העוני, תפגע גם תפגע בחלשים ביותר. הם לא יוכלו להגיד שלא אמרו להם שכך יהיה". הנה, עכשיו גם קוראי "כלכליסט" לא יוכלו להגיד זאת. אבל מה לגבי קוראי יתר העיתונים? ב"הארץ" אין זכר למסמך הביטוח הלאומי, אולם ב"דה-מרקר", המוסף שמגיע לכל קוראי העיתון, עמ 6 מוקדש לדיווח על עמדת הביטוח הלאומי. בשער "מעריב" ו"ישראל היום" הפניות לידיעות שמתפרסמות בעומק העיתון ומוקדשות לממצאי הביטוח הלאומי. בעמודי החדשות של "ידיעות אחרונות" אין אף מלה על המסמך של הביטוח הלאומי. בטור צד שבשער העיתון מופנים הקוראים לכתבה במוסף "ממון" על השפעות של עליית המע"מ מ-17% ל-18%. לפי מסמך הביטוח הלאומי, העלייה במע"מ, יחד עם הקיצוץ בקצבאות הילדים והעלאת מס ההכנסה, תוביל לפגיעה של 2,700 שקל בהכנסה השנתית הפנויה של משפחה ממוצעת בעשירון התחתון. הון עתק במונחים של שכבת אוכלוסייה זו. בכפולה הפותחת של "ממון" מתפרסמת כתבה שבוחנת איך תשפיע עליית המע"מ על "הכיס שלנו". גד ליאור מדגיש כי מי שהזמין רכב חדש טרם עליית המע"מ אך יקבלו אחריה יידרש לשלם 18% מע"מ. בני ברק מוסיף עוד מידע לרוכשי המכוניות (לכמחצית ממשקי הבית במדינת ישראל אין רכב פרטי בבעלותם, מזכיר מתי שמואלוף במאמר שמתפרסם הבוקר במדור הדעות של "ישראל היום"), וטורים נוספים כוללים את ההמלצה "למהר לשלם על הדירה" וטיפים שונים לבעלי עסקים קטנים וצרכנים בכלל.  בתחתית עמ 6 של המוסף "ממון" מתפרסמת ידיעה קצרה מאת נעם ברקן תחת הכותרת "הביטוח הלאומי מזהיר: הגזירות החדשות יוסיפו 90 אלף איש למעגל העוני". לפי אמסטרדמסקי, מסמך הביטוח הלאומי לא פורסם על-ידי המדינה, אלא דלף לעיתונות. "ניתן רק לשער כיצד היו נראים תהליכי קבלת ההחלטות לו בכל קבלת החלטה תקציבית היו מתפרסמים לציבור הנתונים על הפגיעה (או השיפור) בעניים ובאי-שוויון". בינתיים, עד שהאוטופיה הזו תתממש, אפשר לחזות כיצד גם כשהנתונים הללו מודלפים ומגיעים לתקשורת, הם מוסתרים מהציבור. בהנחה שהקורא הממוצע של "כלכליסט" נמנה עם עשירון גבוה יותר מאשר הקורא הממוצע של עמודי החדשות של "ידיעות אחרונות", נוצר מצב אבסורדי – לאמידים יותר מוגש באופן בולט ונרחב מידע על פגיעת המדיניות הכלכלית של הממשלה בשכבות החלשות. לעניים יותר מספרים על גיוס חרדים, שופט מכה, רצח ונסיון רצח, גילויים בפרשת שרון גל, ילדה שאוהבת לקרוא ספרים, מתכון לבמיה בבית-הלבן, תאונות משלל סוגים וחסידה אפריקאית שנחתה בישראל. ידיעה בעמ 7 של "ישראל היום" מוקדשת לזעם של מפכ"ל המשטרה, רב-ניצב יוחנן דנינו, על עיתון "הארץ". איציק סבן וערן סויסה מדווחים כי משטרת ישראל מתכוונת לפנות בתלונה למועצת העיתונות בעקבות כתבה שפירסם אתמול כתב "הארץ" יניב קובוביץ תחת הכותרת "עלייה בהיקף הפיצויים עקב רשלנות המשטרה". לטענת המשטרה, כך מדווח, קובוביץ התעלם בכתבתו מנתונים מסוימים, שמשנים את התמונה. ב"ישראל היום" פנו בבקשת תגובה ל"הארץ" והתבשרו כי לאחר שקובוביץ "הפנה את תשומת לב המשטרה לפרטי הכתבה – היא הודתה כי טעתה". בפרפרזה על דברי המשורר, יש שני דברים יפים בעולמנו: להיות חלק מ"הארץ", או לבוז לו. הספר "בשר ודמים: זנות, סחר בנשים ופורנוגרפיה בישראל", שיצא בהוצאת פרדס, בעריכת אסתר הרצוג ואראלה שדמי, אינו ספר ל"צמחונים", כותבת ורד לי במוסף "ספרים" של "הארץ". לפי לי, "הספר נוקט גישה פוליטית נוקבת וחד-משמעית. את השאלות השטחיות והמקוממות המשתלטות באחרונה על הדיון הציבורי, דוגמת האם נשים בזנות בוחרות או לא בוחרות להיות זונות, שלקוֹחוֹת-זנות ואנשים בעלי אינטרס בתעשיית הזנות מקדמים בשנים האחרונות בהצלחה, הודפות העורכות. במקומן הן מבקשות לעסוק בשאלות מהותיות יותר, כמו מי מעוניין בקיומה של הזנות, מי מרוויח ממנה ומה גורם לשימורה". לי משבחת את הספר ומזכירה כמה וכמה מהכותבים ונושאי המאמרים. מטבע הדברים, לא כל המאמרים מוזכרים. אחד מהם הוא מאמרה של רוני אלוני-סדובניק, "הסרסור הנסתר: העיתונות הישראלית כחוליה בשרשרת הסחר בנשים – היבטים משפטיים וכלכליים של מוֹדעות פרסום לשירותי זנות". מו"ל "הארץ", עמוס שוקן, היה המטרה העיקרית במאבק של אלוני-סדובניק, עד שמקומוני הרשת שנקראה על שמו חדלו לפרסם מודעות לשירותי זנות. מאז נדדו המודעות לאמצעי תקשורת אחרים, בעיקר עלונים וכרטיסי ביקור המפוזרים ברחובות. המקומונים, של רשת שוקן ובכלל, נמצאים היום בסכנת הכחדה. הספר "בשר ודמים", כותבת לי, מצביע על האינטרסים שידאגו כי תעשיית הזנות תישאר עימנו גם בשנים הבאות. א. אדם שמבצע מסע הרג אינו נורמטיבי, קובע פרופ צבי זמישלני, מנהל בית-החולים לבריאות הנפש גהה, בטור פרשנות קצר המתפרסם ב"ידיעות אחרונות" לצד ידיעה על "הרוצח מהקריות". תודה לך, פרופ זמישלני, על ההבהרה. תודה לכם, האנשים הטובים של "ידיעות אחרונות", שהבאתם את דבריו. ב. איתמר אייכנר מדווח בעמ 31 של "ידיעות אחרונות" כי בשבוע הבא תגיע "התשובה למרמרה" – מטס של 17 מטוסים פרטיים מאירופה, שיחלוף בשמי המדינה כאות תמיכה בה. בידיעה מובהר כי איש ממשתתפי המטס אינו יהודי. ג. גילי כהן מדווחת ב"הארץ" כי חיילים מחטיבת כפיר תועדו מכים עצור פלסטיני שנחשד ביידוי אבנים. בעמ 19 של "ישראל היום" מתפרסמים שני תצלומים של בעלי העיתון, בני הזוג ד"ר מרים ושלדון אדלסון. יורי ילון מדווח כי "היזם היהודי-אמריקאי" קיבל אתמול את פרס ועידת ירושלים הבינלאומית לתיירות, וכן אות אזרחות כבוד של העיר. "בני הזוג אדלסון, הידועים כפילנתרופים נדיבים וציונים תומכי ישראל, תרמו לאורך השנים תרומות נכבדות לגופים שונים בישראל, כשהדגש שלהם הוא על תוכניות חינוך וקידום ההון האנושי", מדווח ילון. אף מלה אין בידיעה על התרומה הנכבדה לעיתון שמדווח על בני הזוג (רק הגילוי הנאות הקבוע שלפיו השניים "הם הבעלים של החברה המחזיקה במניות ישראל היום"). רז שכניק מדווח ב"ידיעות אחרונות" כי בדיקת התנהגותו של שרון גל התחוללה בעקבות מקרה שבו שוחח באינטרנט תחת זהות בדויה עם כתב אחר בערוץ, קיבל ממנו "תמונות לא צנועות" והראה אותם לעובדים אחרים במערכת. בידיעה של שכניק נמסרת גרסה שונה מאוד לאירוע, מפי גל, שמאשים אותו "כתב חסר מעצורים" בהובלת מסע רצח אופי נגדו. נורית רוט כותבת כאן היום בהרחבה על פרשת שרון גל. יובל גורן מדווח ב"מעריב" כי עובדי חברת הוט בבאר-שבע פתחו בשביתה במחאה על כוונת ההנהלה להעבירם לחברות קבלן. ב"הארץ" כותב על כך רועי ציקי ארד. במוסף "גלריה" מדווחת גילי איזיקוביץ כי מבקר המדינה יבחן את התלונות שהוגשו נגד משה נסטלבאום, מנהל חטיבת החדשות בערוץ 1.