ב"ישראל היום" מחרימים את השר שאמור להילחם בחרם | ב"מעריב" מביאים עדויות על דו-קיום מפי יהודים בלבד | ב"גלריה" מתפרסמת כתבת אנטי-ספרות
מלחמת "ידיעות אחרונות" נגד מחרימי מדינת ישראל נכנסת הבוקר ליומה השני. אתמול פרצה המלחמה בתקיפת פתע מהוללת, שהזכירה לרבים את פתיחת מלחמת ששת-הימים או חיסול הרקטות ארוכות הטווח בפתח מלחמת לבנון השנייה. היום, מטבע הדברים, ההלם והתדהמה בקרב מחרימי ישראל חלפו, אולם רוח הלחימה בעיתון של המדינה עודנה נושבת איתן. "שיא הצביעות", נכתב בכותרת המתנוססת בראש שער "ידיעות אחרונות". בעמודי החדשות מדווחים כתבי העיתון על ההתפתחויות האחרונות מחזית החרם והמלחמה נגדו. ראשי האוניברסיטאות קראו לנשיא המדינה לסייע בעצירת החרם האקדמי, אך מנגד ארגון המשתייך לחמאס ותומך בטרור התקבל לאו"ם במעמד של מייעץ קבוע. כתבת השער במוסף "ממון" מרחיבה בנוגע לנזקים שמסב החרם לחקלאים המקומיים. נח קליגר, פרשן "ידיעות אחרונות" לענייני שואה ותקומה, קורא בעמודי החדשות להשיב מתקפה שערה: "ישראל חייבת לעבור סוף-סוף למתקפת נגד מאורגנת ומתואמת ולנסות לשכנע את העולם שהטיעונים של הפלסטינים ברוב הנושאים, אם לא בכולם, אינם אלא שקר גס ששורשיו בבית-הספר של גבלס". יועז הנדל מוסיף במדור הדעות מאמר המדגיש את הקושי במאבק הנוכחי. "הבעיה הכי גדולה עם תנועת ה-BDS היא שלא מדובר במאבק מזוין, אלא במאבק על התודעה. מלחמה א-סימטרית על דעת הקהל, על הלגיטימציה ושיעורי התמיכה", הוא כותב, ובהמשך מסביר את כוונתו: בעוד שתומכי ה-BDS מעוותים את המציאות על-פי רצונם, "מדינה דמוקרטית ריבונית לא יכולה לשקר, להמציא או לטעון טענה ללא הוכחות של ממש". "האם יש לשלול את אזרחותם של ישראלים המשתתפים בחרם על המדינה?", נשאלים קוראי "ידיעות אחרונות" במדור הפותח את מוסף "24 שעות" של העיתון. אריאלה רינגל-הופמן משיבה בחיוב ומסבירה. "מה שלא הולך בכוח, ילך בעוד קצת כוח", היא קובעת, ומדמה את מי שבמקום ליידות אבנים על חיילים בוחר לקדם באופן בלתי אלים חרם כלכלי-אקדמי-תרבותי על המדינה – לאנשים המיידים אבנים מתוך בית זכוכית. בקמפיין המלחמה בחרם שיזם "ידיעות אחרונות" אין לממשלת ישראל ולעומד בראשה כל אזכור. נציג המדינה הרשמי שנפגש עם ראשי האקדמיה הוא הנשיא ריבלין. פוליטיקאים ושרים מוזכרים בשוליים, אם בכלל. למרות זאת, יציאת העיתון לקרב החלה בד בבד עם יוזמה ממשלתית להילחם במחרימים ולאחר שראש הממשלה בעצמו התייחס לסוגיה בפתח ישיבת הממשלה שקיים שלשום. כפי שציין אתמול איתמר ב"ז, אפשר לראות בכך כניעה בולטת ראשונה של "ידיעות אחרונות" לתכתיבים של לשכת ראש הממשלה אחרי שנים ארוכות של יחסי איבה. לפי ידיעה של רן דגוני ב"גלובס", אפשר לראות בכך פשוט שילוב זרועות בין הטייקונים המנהלים את התקשורת הישראלית מרחוק. בבטאון התעמולה הפרטי של לשכת ראש הממשלה, המחולק הבוקר חינם ב-275 אלף עותקים ונושא בגאון על פני כל אחד מהם את "תו האיכות של מועצת העיתונות", מתעלמים ממלחמת "ידיעות אחרונות" במחרימי המדינה, אבל לא מהמאבק עצמו. הבדל אחד בולט בהשוואת הסיקור בין שני העיתונים: בעוד שב"ידיעות אחרונות" אין מזכירים את נתניהו ואת חברי ממשלת ישראל, ב"ישראל היום" הם עומדים במרכז. ידיעה המתפרסמת בראש עמ 5 של "ישראל היום", מאת שלמה צזנה ומאיה כהן, מופיעה תחת הכותרת "מחרימים את החרם" ומוקדשת לפעילותם של שלושה פוליטיקאים – ראש הממשלה בנימין נתניהו, השרה מירי רגב והשר דני דנון (תצלומי השלושה מלווים את הידיעה). נתניהו התייחס גם אתמול לנושא החרם, ודבריו מצוטטים בידיעה ("דמוקרטיה למופת"). השרה רגב, כך מדווח, יוזמת "צוות מיוחד שידון בהיערכות ובהתמודדות עם חרמות של אמנים וגופי תרבות נגד ישראל". השר דנון, כך מדווח, "יכנס בשבוע הבא את ראשי האוניברסיטאות בעקבות חרם נגד מדענים ואנשי מחקר ישראלים". בשולי הידיעה מוזכרת גם התבטאות של השר משה יעלון. שר בכיר אחד בליכוד בולט בהעדרו מהסיקור של "ישראל היום", שר שקיבל באופן רשמי את הסמכות והתקציבים לפעול "מול נסיונות הדה-לגיטימציה לישראל ונסיונות החרם נגדה". מדובר, כמובן, בשר גלעד אדרן, שהתעמת לאחרונה עם נתניהו וכעת סובל מתופעה לא כל-כך נעימה מצד "ישראל היום" – חרם. "אפשר להתנגד למדיניות ההחרמה, כולל חרם תרבותי או כלכלי על ההתנחלויות, אך הזעקות הצדקניות כנגדה וההתקרבנות האוטומטית המצופה תמיד בזכרון השואה חוטאות בדיוק באותם עוונות שבהם מאשים ימיני את ה-BDS", כותבת רוית הכט ב"הארץ", בתשובה למאמר שפירסם אתמול בן-דרור ימיני ב"ידיעות אחרונות". עמיתה לעיתון חמי שלו, שטוען כי מלחמת נתניהו במחרימים מביאה לתוצאה הפוכה מהרצוי, מציין כי במקביל לחזית נגד החרם בישראל נפתחה גם חזית נגד ה-BDS בארצות-הברית. שלדון אדלסון, מקורבו של ראש הממשלה ומממן עיתון הבית שלו, הכריז על כינוס פסגת חירום בלאס-וגאס כדי להילחם בתופעת החרם בקמפוסים. שלו מתריעה כי "העמדתה של דמות שנויה במחלוקת כאדלסון בחזית המאבק [...] מעצבת את המאמץ כימני-שמרני-רפובליקאי" ועלולה "להרתיע סטודנטים בעלי דעות מתונות יותר מהתגייסות למאבק". "ידיעות אחרונות" פצח בקמפיין רשמי. "ישראל היום" מעולם לא חדל מהקמפיין. "הארץ" מציג עמדת נגד עקבית. מה נותר ל"מעריב"? כותרת הגג לראשית של "מעריב" קוראת הבוקר "מחיר החרם". הכותרת עצמה מדווחת כי "צרפת ובריטניה לא ישתתפו בתערוכה בטחונית בישראל". במוסף של "מעריב", המציע דרך קבע כתבות מגזין מעניינות, מתפרסמת הבוקר כתבה מאת אייל לוי על מצב הרוח בקרב שחקני הכדורגל בקבוצות שמעבר לקו הירוק, הנמצאות בימים אלה בלב המחלוקת בין התאחדות הכדורגל הפלסטינית להתאחדות הישראלית. לוי שוחח עם מגוון רחב של גורמים ושמע מהם על שיתוף הפעולה בין יהודים לערבים בליגות שבהן משחקות הקבוצות שמחוץ לגבולות ישראל הריבונית. אחד ממרואייניו מספר כיצד קיבלו יפה בתל-שבע את אליצור עירוני יהודה, אחר טוען ש"ספורט זה דבר טהור" ולא צריך לערבב אותו עם פוליטיקה, שלישי מתאר דו-קיום למופת בין שחקני גבעת-זאב לבית-צפאפא, רביעי מביע תמיכה בשיתופי פעולה אזוריים, וכן הלאה. מימד אחד משותף לכל המרואיינים בכתבתו – ינון בוטביה, מנהל אליצור עירוני יהודה; מופז קורן, מזכיר הפועל בקעת הירדן; גבי פרץ, יו"ר בית"ר גבעת-זאב; אליהו שבירו, ראש עיריית אריאל; משה זיגדון, בעל אימפריית תקשורת במעלה-אדומים וכן בעל קבוצת הכדורגל בית"ר עירוני מעלה-אדומים – כולם יהודים. הכותרת הראשית של "ישראל היום" מוקדשת גם הבוקר לתגובת נתניהו ("גורמים מדיניים בכירים בירושלים") על הביקורת נגדו. הפעם, ביקורת שמתח נשיא ארצות-הברית ברק אובמה על מדיניות נתניהו בראיון שהעניק לאילנה דיין שישודר הערב בתוכנית "עובדה". "אובמה נחוש להגיע להסכם רע", נכתב במרכז שער "ישראל היום". שלמה צזנה מדווח בכפולה הפותחת של העיתון כי בראיון טען אובמה כי הדרך הטובה ביותר למנוע מאיראן השגת נשק גרעיני היא הסכם דיפלומטי ולא פתרון צבאי. לידיעה נלווה טור מאת הפובליציסט חיים שיין, שאלמלא היה נכתב בידי יהודי היה בוודאי זוכה מפובליציסטים ישראלים בכירים לתואר "אנטישמי". "הבעיה העיקרית שלו [של אובמה] היא ביהודי חצר שמסבירים לו כי שלטון הימין מסוכן כיוון שלא ניתן לכופף אותו, ועדיף לכן שלטון שמאל שיפעל על-פי הוראות הגבירים חיים סבן ושמעון פרס", כותב שיין. "לאורך שנות הגלות הארוכות היו יהודים שזכו לתואר יהודי החצר. [...] יהודי החצר היו משרתים נאמנים לפטרונים כלפי פנים וכלפי חוץ, מלחכי פנכה מקצועיים. "[...] התואר יהודי החצר, בעידן המודרני, הוחלף בתואר יועץ. הנשיא ברק אובאמה מוקף באינספור יועצים יהודיים, בבית-הלבן, במזכירות המדינה, בתקשורת, בעמותות עלומות ובשגרירויות מעבר לים. המשותף לכל אותם יועצים יהודיים הוא תפיסת עולם שמאלנית ליברלית. [...] כמו פטרונים רבים בעבר, הם רוצים להציל את הישראלים מיד עצמם. [...] הנשיא אובאמה ויועציו היהודיים אוטמים אוזניים, הרעשים מפריעים להם. במקום להתמודד מול הטיעונים, יועצי הנשיא המתנשאים מציגים את הישראלים כלא רציונליים, ככאלה שחושבים מהבטן. על הרציונליות שלהם, יהודים שילמו מחיר יקר בהיסטוריה". עורכי "מעריב" החליטו אתמול לקחת הערכה ששובצה בעומק ידיעה פוליטית ולהפוך אותה לכותרת הראשית. "גורמים בליכוד מעריכים: בגין יפרוש מהכנסת", נכתב בראש שער העיתון. מאז החליט בגין שלא יפרוש, ואף ליגלג על מי שחשב אחרת. ב"מעריב" מדווחים על הכרזתו ("בגין: מי שחשב שאתפטר מהכנסת הוא טמבל") בלי להזכיר שזו היתה הכותרת הראשית בעיתון אתמול. בשולי הידיעה מהבוקר מדווח אריק בנדר כי בגין מונה לשתי ועדות בכנסת. באותה כפולת עמודים שבה מדווח כי השר (לשעבר) בני בגין מונה לשתי ועדות בכנסת מתפרסמת ידיעה גדולה שלפיה ח"כ אורן חזן יכהן בחמש ועדות בכנסת. הידיעה מלווה בתצלום גדול של חזן מניף את אצבעות כף ידו הימנית אל מול עדשת המצלמה כמסמן – "חמש". "ממשלת אורן חזן", כתב נחום ברנע לפני כחודש, עם היוודע דבר פרישת אביגדור ליברמן מהקואליציה המסתמנת. "ברצותו, יחזיק אותה מעל המים; ברצותו, יטביע אותה בכיור. תלוי באיזה מצב רוח יקום בבוקר, או מי יעצבן אותו בצהריים", טען פרשן "ידיעות אחרונות". בינתיים נראה שצדק. "את מפלגת הפרוטקציה החליפה סיעת הפרוטקשן", כותב הבוקר יוסי ורטר ב"הארץ". "הסחטנות, האיומים, הלפיתה במקומות הכואבים והחמדנות שאינה יודעת גבול השתלטו על המפלגה המנופפת בתמונתו ומתגאה במורשתו של בגין בכינוסיה ובעצרותיה. ומקץ ארבעה עשורים, בנו של המנהיג ההוא הפך לקורבנה של תרבות הסחיטה הפוליטית, כשלא נמצא לו מקום בוועדה הפרלמנטרית שבה ידענותו ובקיאותו (בתחום הביטחון הלאומי) מאפילות אפילו על אלו של חבר הוועדה החדש אורן חזן, מפעיל הקזינו מבורגס ואושיית המסיבות". ב"ישראל היום" מתפרסם טור פרשנות מאת דן מרגלית, המבסס את מדיניות העיתון העדכנית בנוגע לביקורת על נתניהו: מותר, אבל לא בכותרת. אחרי ששלשום נשא מאמר ביקורתי של מרגלית נגד נתניהו את הכותרת "הישג חשוב לישראל", הבוקר מתפרסם מאמר ביקורתי נוסף של מרגלית, שבו הוא טוען כי ח"כ חזן "סחט את נתניהו", תחת הכותרת "טוב שבני בגין נשאר בכנסת". בדיקה שנערכה לאחרונה העלתה כי בישראל יש קבוצות שתקשורת הזרם המרכזי מתעלמת מהן כמעט לחלוטין. הבדיקה, שבוצעה על-ידי חברת יפעת מחקרי מדיה לקראת כנס דב לאוטמן למדיניות בחינוך באוניברסיטה הפתוחה בשיתוף המכון הישראלי לדמוקרטיה וקרן לאוטמן, התמקדה בשלוש קבוצות: יוצאי אתיופיה, ערבים וחרדים. לי-אור אברבך מדווח על הממצאים במוסף "הערב" של "גלובס". הקבוצה המודרת ביותר היא הערבים, שהם כ-20% מאוכלוסיית אזרחי ישראל, אך מופיעים רק ב-1.3% מהפרסומים, כלומר 93% מתחת לנתח הייצוג שלהם באוכלוסייה. יוצאי אתיופיה סובלים מתת-ייצוג של 83% ואילו החרדים מתת-ייצוג של 70%. גם כשהקבוצות הללו מופיעות בתקשורת, הפרסום כולל ב-95% התייחסות קבוצתית ולא אישית, המחזקת תפיסות סטריאוטיפיות. מתן צורי מדווח הבוקר בתחתית עמ 31 של "ידיעות אחרונות" כי קיבוץ חצרים החליט שלא לאפשר לפועלים ערבים שעובדים במקום לאכול בחדר האוכל של הקיבוץ. בעקבות מחאה שקמה בין חברי הקיבוץ שונתה המדיניות, ומעתה מותר לערבים שעובדים בו לסעוד בחדר האוכל, בתנאי שיגיעו אליו מלווים ביהודי. מירב ארלוזורוב מדווחת הבוקר ב"דה-מרקר" על דברים שנשאה השבוע נגידת בנק ישראל קרנית פלוג. "פלוג קוראת להמשך הקידום של מערכת החינוך באמצעות הכנסת לימודי ליבה למערכת החינוך החרדית, שיפור מערכת החינוך הערבית והרחבת החינוך הטכנולוגי", כותבת ארלוזורוב. קריאה זו באה בהמשך לפרסום נרחב מאת ארלוזורוב אתמול, שהתריע מפני פשיטת רגל של מדינת ישראל, אלא אם ישתנו נתוני התעסוקה בקרב ערבים וחרדים. "זהירות, פשיטת רגל", נכתב הבוקר בכותרת מאמר המערכת של "הארץ". "בתוך כמה עשורים כמחצית מאוכלוסיית ישראל תהיה אוכלוסייה חלשה, ששיעור התעסוקה בקרבה נמוך, ומי שלא מובטל בה עובד בעיקר במקצועות ירודים, תמורת שכר נמוך", מובהר במאמר. "מבחינת מדינת ישראל המשמעות היא התרסקות צפויה של הפריון, התוצר וההכנסות ממסים, וכן האצת ההגירה של בעלי ההשכלה והממון ממנה. [...] ניתן למנוע את פשיטת הרגל הזאת. לשם כך צריך להפסיק להדיר את ערביי ישראל, ולהעניק להם תקצוב מלא כאזרחים שווים. לשם כך צריך גם להפסיק להפלות לטובה את החרדים, שנהנים היום מתקציבים ממשלתיים כדי לממן מערכות חינוך שאינן מלמדות לימודי ליבה וחיים של גברים חרדים מחוץ לשוק העבודה". העיתון החרדי "הפלס" מגיב לטענת משרד האוצר ולמאמר מאת ארלוזורוב וקורא לקוראיו להתנגד לשינוי המתבקש. "המגמה המסתמנת מנתוני המחקרים הסטטיסטיים, לפיה בעתיד תתגבר בע"ה המגמה של עלייה ניכרת במספרם של החרדים מול ירידה משמעותית של הציבור הכללי, נשענת על ההבדלים המהותיים שבין שומרי תורה לפורקי עול", נכתב במאמר המערכת של העיתון. "[...] עיקר הצלחתנו תהיה בשמירה הדוקה על ערכינו, על חוסננו הפנימי ועל התבדלות מוחלטת מהחילוניות הישראלית. היטיב להגדיר זאת נשיא הטכניון הפרופ לביא, בבחינת בא לקלל ונמצא מברך, כאשר הזהיר כי הקדשת החיים לתורה בטהרה תביא את הציבור החרדי למצב של ניתוק מהעולם שבו הם חיים. "אכן – זו השאיפה היוקדת של כל אב ואם החרדים לדבר ד, המייחלים לכך שבניהם ובנותיהם יהיו מנותקים מכל בדל השפעה של העולם החילוני שמבחוץ. [...] הניתוק עליו מדבר פרופ לביא, כמו התנגדותו של ציבור היראים להקמת יצור הכלאיים זרם הממלכתי-חרדי, נועדו לבסס את הבידול המיוחל בעינינו ולבלום כל מגמה מסוכנת של התבוללות יראי ד בחילוניות הישראלית – וזהו הפחד האמיתי העומד מאחורי שלל דברי ומאמרי ההסתה המלומדים למיניהם". א. רק "מעריב" נותן עדיין ביטוי בולט להתבטאות של אביגדור ("מבוגר אחראי") ליברמן, שכינה אתמול את ראש הממשלה נתניהו "אלוף העולם בזיגזגים". ב. בעמ 12 של "כלכליסט" מדווח ליאור גוטמן כי דואפול הגז דחה את הצעת בכירי משרד האוצר לפיקוח על המחירים. ג. במוסף "גלריה" של "הארץ" מתפרסמת כתבת אנטי-ספרות במסווה של כתבה לרגל שבוע הספר, אירוע מצער המסמן את הידרדרותו של המוסף מאז הקיצוץ האחרון בתקציבו ובמצבת כוח האדם שלו. בכותרת המשנה של הכתבה נכתב: "לרגל שבוע הספר שייפתח מחר, להלן תקציר האירועים בעשר קלאסיקות בספרות העולם המתורגמת – כדי שלא תיתפסו לא מוכנים, עד שתתפנו לדבר האמיתי כמובן". הכותרת בראש שער "הארץ" ועמ 3 בעיתון מוקדשים ליוזמת מפלגת העבודה לבטל את הוועדה לעובדים זרים. המוסף "24 שעות" של "ידיעות אחרונות" שוב כולל כפולת עמודים הממותגת כמוצר של חברת תנובה. בעמודי החדשות של "מעריב" מתפרסם על פני עמוד שלם מאמר מאת מנכ"ל אוסם, איציק צאיג, המנוסח כפנייה אישית לשר האוצר משה כחלון. צאיג פונה לשר כחלון ומבקש, בין היתר, עידוד מסיבי להקמת מפעלים חדשים והרחבת מפעלים קיימים בפריפריה. לי-אור אברבך דיווח אמש ב"גלובס" כי כ-60 מעיתונאי "ידיעות אחרונות" יפרשו לקראת מעבר הקבוצה לראשון-לציון. נתי טוקר מדווח ב"דה-מרקר" כי אגודת העיתונאים בתל-אביב פנתה לשר האוצר כחלון בבקשה שיפעל למימון רשות השידור.