עיתונאית, אשת רדיו וטלוויזיה, דוקטור למשפטים ומרצה באוניברסיטת תל-אביב. מ-1993 מגישה ועורכת את תוכנית התחקירים "עובדה" ותוכניות ראיונות המשודרות בערוץ 2. שירתה בגלי-צה"ל והיתה החיילת הראשונה בתולדות התחנה הצבאית ששימשה כתבת. היתה האשה הראשונה בצוות המגישים של "ערב חדש" בטלוויזיה החינוכית. כתבה טור אישי ב"ידיעות אחרונות". מגישה לסירוגין את תוכנית האקטואליה "נכון להבוקר" בגלי-צה"ל
נולדה בארגנטינה ב-1964. בגיל שש עלתה לארץ עם משפחתה, שהתגוררה בשכונת יד-אליהו בתל-אביב. סיימה לימודים במגמה הריאלית בתיכון עירוני ט בשכונה. בוגרת לימודי משפטים באוניברסיטת תל-אביב (בהצטיינות) ובאוניברסיטת ייל (תואר שני ושלישי). במהלך לימודיה התיכוניים כתבה בעלון בית-הספר "סירפד". את דרכה העיתונאית החלה עם גיוסה לגלי-צה"ל ב-1982, בעיצומה של מלחמת לבנון. דיין הפיקה יומני חדשות, ולאחר מכן היתה עורכת חדשות חוץ, כתבת מפלגות וכתבת פרלמנטרית. היתה החיילת הראשונה בתולדות התחנה הצבאית ששימשה כתבת. עם תום שירות החובה החלה שירות קבע בתחנה, שבמסגרתו הגישה את יומן הבוקר ("בוקר טוב ישראל"), בתחילה יחד עם יצחק בן-נר, ואחר-כך עם מיכה פרידמן. במקביל למדה משפטים באוניברסיטת תל-אביב. ב-1987, כשהיא בת 23, היתה לאשה הראשונה בצוות המגישים של "ערב חדש" בטלוויזיה החינוכית. בשנים 1989–1990 התמחתה בעריכת-דין אצל שופט בית-המשפט העליון דב לוין, ואחר-כך במשרד עורכי-הדין ש. הורוביץ ושות. במקביל הגישה את התוכנית "מוסף המוספים" של "ערב חדש" יחד עם דן מרגלית. בתום תקופת ההתמחות נסעה להמשיך את לימודי המשפטים באוניברסיטת ייל. במהלך השהות בארה"ב כתבה טור אישי ב"ידיעות אחרונות". ב-1991 שידרה לגלי-צה"ל מוועידת השלום במדריד. ב-1993 שבה לארץ. תחילה מונתה למרצה חברת סגל בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל-אביב, ולאחר מכן הפכה למרצה מן החוץ. באותה שנה החלה להגיש את תוכנית התחקירים "עובדה". התוכנית הופקה ושודרה על-ידי זכיינית ערוץ 2 טלעד, למעט שנתיים שבהן שידרה את התוכנית חברת החדשות של ערוץ 2. ב-2005 החלה התוכנית להיות מופקת ומשודרת על-ידי הזכיינית קשת, לאחר ההפסד של טלעד במכרז ערוץ 2. במסגרת התוכנית נחשפו פרשיות רבות, ובהן פרשת האחים פריניאן, שבעקבותיה הוקמה ועדת זיילר לחקירת התנהלות צמרת המשטרה והתפטר מפכ"ל המשטרה משה קראדי. בדו"ח הוועדה נכתב כי "אלמלא התעוררה פרשת רצח בוחבוט בעקבות שידור התוכנית עובדה של אילנה דיין, לא היה תיק זה זוכה לטיפול חקירתי". בסוף 2004 שודר בתוכנית תחקיר על השתלשלות האירועים שהביאה להריגתה של הילדה הפלסטינית אימאן אל-המאס על-ידי חיילי צה"ל. במהלך הכתבה הוצגו שיחות שנעשו ברשת הקשר במוצב, שמהן עלה לכאורה כי החיילים ידעו שמדובר בילדה בת 13. בעקבות השידור, ולאחר שזוכה בבית-דין צבאי מאשמת וידוא הריגה, הגיש המ"פ סרן ר תביעה בגין לשון הרע נגד דיין וחברת טלעד. במקביל לעבודתה ב"עובדה" ממשיכה דיין להגיש אחת לשבוע את תוכנית האקטואליה "נכון להבוקר" בגלי-צה"ל. באמצע שנות התשעים הגישה בערוץ 2 את תוכנית האולפן "דילמות" בנושאי משפט, רפואה, עסקים, פוליטיקה, צבא ותקשורת. ב 28 בספטמבר 2005 קיבלה מעמותת אומ"ץ אות על היותה "ממגיני הדמוקרטיה הישראלית". גרה ביישוב ליד ירושלים, נשואה ואם לשלושה (שמה אחרי נישואיה: דיין-אורבך). "עימות חריף: אילנה דיין נגד דו"צ", ynet, רועי הולר, 13.12.04 אילנה דיין באתר קשת אילנה דיין באתר nfc