חדשות תקשורת מהעולם: המשבר הכלכלי שבו שקועה העיתונות בחצי העולם המערבי מחלץ מיני פתרונות משונים וגימיקים הזויים; בחצי המזרחי העיתונאים משתדלים להישאר מחוץ לכלא (ובחיים באופן כללי)
הרעיון של ריצרד פוזנר, שופט ומרצה בכיר באוניברסיטת שיקגו, לחילוץ ענף העיתונות מהבוץ הצליח לעורר מהומה לא קטנה השבוע. ברשימה שפירסם בבלוג שלו הציע פוזנר לעדכן את חוקי זכויות היוצרים באופן שיוציא מהחוק אתרים שמספקים קישורים, ובכלל לאסור על מתן קישורים באופן כללי. כצפוי, מיד קמו עליו כל האתרים שמספקים קישורים, והתעוררה מהומה לא קטנה, שגלשה גם לטוקבקים (באתרים שמספקים טוקבקים).   הפוסט של פוזנר שהתחיל את הסערה >> עיתונאית מקליבלנד בשם קוני שולץ דווקא חושבת שהרעיון של פוזנר כביר >> גף גרביס מ"BuzzMachine" חושב שקוני שולץ מסוכנת ולא חכמה במיוחד (הקייס שלו משכנע למדי) >> וגם החברה ב"Gawker" שולפים את החרבות ויוצאים לקרב >> אירועי השבועות האחרונים באיראן הפכו אותה למדינה שבה המספר הגדול ביותר של העיתונאים המוחזקים בכלא. ה"גרדיאן" מדווח שלפחות 25 עיתונאים שנעצרו במהלך נסיונות המשטר להשתיק את האופוזיציה נתונים עדיין במעצר. אלה מתווספים לעיתונאים שכבר היו עצורים בלי קשר. בדרך לפסגה עקפה איראן את סין, קובה ובורמה.  הסיפור ב"גרדיאן" >> מי שוודאי תיתן פייט לאיראן בשבועות הקרובים היא הונדורס, שם התחוללה בראשית השבוע הפיכה צבאית. ה"מיאמי הראלד" מדווח שעל הדרך, נאמניו של הנשיא החדש גם החשיכו ערוצי טלוויזיה ועצרו עיתונאים מקומיים וזרים.  ה"מיאמי הראלד" מדווח מהונדורס >> ואילו ברוסיה, ירוסלב יורושנקו, עורכו של הירחון "שחיתות ופשע", מת השבוע בבית-החולים לאחר שחטף מכות רצח מחוץ לדירתו. עמיתיו מספרים שהמכות שהרגו את יורושנקו היו תגובה לתחקיר שעסק בשחיתות בקרב גורמי אכיפת חוק שונים – מה שלא משפר את הסיכויים לתפוס את האשמים (גם ככה רוב מקרי הרצח של עיתונאים ברוסיה נותרים לא פתורים).  הסיפור באתר התנועה The Committee to Protect Journalists >> קווינסי גונס ידע שבועות טובים יותר. תחילה נאלץ המפיק והמוזיקאי האגדי להתמודד עם מותו של חברו הטוב מייקל גקסון (שעבורו הנפיק והפיק לא מעט להיטים). בהמשך התבשר ש"Vibe", מגזין המוזיקה השחורה שייסד בשנת 1993, ייסגר לאלתר. המגזין, שהתגאה בשנה שעברה בתפוצה של כ-800 אלף עותקים, נחשב במשך שנים הגרסה האפרו-אמריקאית ל"רולינג סטון". אלא שירידה דרסטית במכירת מודעות בחצי השנה האחרונה וכשלונו של מהלך קיצוץ נרחב גרמו לקברניטיו להחליט לנתק אותו מהמכשירים. גונס כבר הודיע שבכוונתו להקים את המגזין לתחייה במהדורה מקוונת. "Print and all that stuff is over", אמר.  "דיילי פייננס" מדווח על סגירת "Vibe" >> קווינסי גונס מספר ל"Paid Content" על תוכניותיו >> ואם כבר מייקל גקסון, הרי שבאופן צפוי לחלוטין, הדי מותו המשיכו להישמע גם השבוע. כל המגזינים בעולם, פחות או יותר, הקדישו שער לזמר המנוח, והמכירות של גליונות המזכרת המיוחדים שהוכנו לרגל פרידתו הדרמטית מן העולם צפויות לשבור שיאים ולהשיב מעט סומק ללחיי המו"לים. סומק שיספיק לפחות עד לשבוע הבא.   מייקל גקסון מככב על שערי כל המגזינים בעולם, פחות או יותר >> מארק פסטסקי מה"הפינגטון פוסט" מסביר למה המוות של גקסון עומד לחלץ את עולם העיתונות מהמשבר >> תייקו תחת "גימיקים נואשים של עורכי מגזינים שנלחמים על חייהם": מתחת לשכבת הצבע השחורה שמכסה את שערו של הגיליון האחרון של מגזין הספרות "אופיום" (שעוסק ב"אינסוף") מופיע סיפור קצר בן תשע מלים מאת האמן האמריקאי גונתן קיטס. לטענת האמן, ולטענתם של עורכי העיתון, הצבע השחור ידהה והסיפור יחשוף את עצמו תוך אלף שנה. "כמו רוב המין האנושי, גם אני חי את חיי בריצה, וצורך מדיה שונה תוך כדי תנועה", אמר קיטס. ניתן רק להניח שהסיפור המאוד אטי שלו אמור להיות סוג של אמירה מתוחכמת על המצב הקיומי המצער הזה.  "Wired" מדווח על השער הגימיקי של "אופיום" >> האתר של "אופיום" >> גק שייפר מ"סלייט", מביא בטורו השבועי ציטוט מתוך ספר זכרונות מ-1938 שבו עיתונאי אמריקאי זקן בשם מארק סאליבן מתבכיין על כך שעולם העיתונות הולך למות, ומספר שהכל החל להידרדר כשהמציאו את הרדיו. המסקנה של שייפר: המשבר הנוכחי שענף העיתונות שרוי בו עוד יסתבר כדבר הטוב ביותר שקרה לנו. הללויה!  הטור של שייפר ב"סלייט" >>