"הנחת המוצא היא, כי שידורי ערוץ NTV מיועדים בעיקרם לציבור בישראל או לחלק ממנו. משכך, ולאור בג"ץ טלקנל, אין הערוץ רשאי לכלול בשידוריו פרסומות ישראליות"
בג"ץ 8091/06 בפני: כבוד השופט ד חשין העותרים: 1. נ.ט.ו. רשתות גלובליות (ישראל) בע"מ 2. N.T.V Hungry Commercial Limited Liability Company נ ג ד המשיבים: 1. שר התקשורת 2. המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לווין 3. ערוצי זה"ב ושות 4. מת"ב-מערכות תקשורת בכבלים בע"מ 5. תבל-תשדורת בינלאומית בישראל בע"מ 6. די.בי.אס. שרותי לווין (1988)בע"מ 7. וש טלקנל בע"מ עתירה למתן צו על תנאי וצו ביניים העותרת 1 היא נציגה בישראל של העותרת 2, חברה זרה המפעילה את ערוץ NTV-MIR, (להלן: הערוץ). העותרות מבקשות צו על תנאי המורה למשיב 1 לנמק מדוע לא יעניק להן, באמצעות משיבות 6-3, היתר לכלול פרסומת ישראלית בשידורי הערוץ. כן מבקשות הן צו על תנאי שיורה למשיבה 2 (להלן: המועצה) לשקול מחדש את החלטתה האוסרת על הערוץ להמשיך ולשלב פרסומות ישראליות בשידוריו, ולהאריך את המועד שנקבע להפסקת שידור פרסומות אלו. כן התבקש צו ביניים, שיורה למועצה שלא לאכוף על משיבות 3-6 את החלטותיה האוסרות על הערוץ שידורי פרסומת ישראלית, ויורה גם לאחרונות שלא לבצע החלטות אלה. העתירה באה בעקבות ס 6כד(א) לחוק התקשורת (בזק ושידורים), תשמ"ב-1982 הקובע כי בעל רישיון כללי לשידורי כבלים לא יכלול פרסומת בשידוריו ובעקבות בג"ץ טלקנל בו הורה בג"ץ לערוץ RTVi (המיועד בעיקר לציבור בישראל או לחלק ממנו) על איסור פרסומת, לאחר מתן 3 חודשי התארגנות, שבעקבותיו הודיעה המועצה למשיבות 3-6 כי הן נדרשות לפעול להפסקת שידורי פרסומות ישראליות גם בערוץ NTV, עד 4.10.2006. בית-המשפט העליון דחה את הבקשה למתן צו ביניים ופסק כי: הנחת המוצא היא, כי שידורי ערוץ NTV מיועדים בעיקרם לציבור בישראל או לחלק ממנו. משכך, ולאור בג"ץ טלקנל, אין הערוץ רשאי לכלול בשידוריו פרסומות ישראליות. לפיכך, אין מקום ליתן צווי ביניים כמבוקש, שכן הדבר יאפשר לערוץ NTV להמשיך ולשדר פרסומות ישראליות בניגוד לחוק. מסקנה זו מתחזקת לאור ההפליה שתיווצר אם יינתן הצו המבוקש, בין ערוץ NTV לערוצים זרים אחרים, שהאיסור לשדר פרסומות ישראליות חל אף עליהם. אין דומה הפליה פסולה זו להבחנה הכשרה והמותרת שבין ערוצים אלה לבין הערוץ שמפעילה טלקנל, בהיות האחרון ערוץ ייעודי, המורשה לפי חוק לשדר פרסומות. אף בקשת העותרות לדחות את המועד שהחל ממנו אסור יהיה לערוץ לשדר פרסומות ישראליות נדחתה, שכן נמצאים אנו מעבר לתקופת שלושת החודשים שבהם היה על העותרות להתארגן לקראת אכיפת האיסור על שידור פרסומות ישראליות בערוץ. היעתרות לבקשת העותרות תיצור הפליה בין הערוץ לבין ערוצים אחרים, שנאלצו להסתפק בשלושה חודשי התארגנות. סיכויי העתירה קלושים ככל שהיא נוגעת לבקשה להתיר שידור פרסומות ישראליות עוד בטרם נתן המשיב 1 החלטה בעניין זה. אשר למאזן הנוחות, אין צורך להכריע במחלוקת שבין העותרות לבין טלקנל בעניין זה. האיסור על שידורים המיועדים בעיקרם לציבור בישראל או לחלק ממנו, אינו מופנה אך כלפי העותרות, אלא על כל ערוץ המשדר שידורים כאלה. לפיכך, אף אם נניח כי הערוץ ייפגע כתוצאה מהאיסור על שידור פרסומות ישראליות, הרי שפגיעה זו היא בבחינת תוצאה טבעית של אכיפת החוק. בדיוק לשם מזעור פגיעה אפשרית מעין זו נועדו 3 חודשי ההתארגנות. לקריאת פסק הדין המלא