הצעת החוק לעצמאות הוועדה הציבורית לקביעת שכר חברי הכנסת ממשיכה להעלות עובש, וביש עתיד לא מראים סימן שהם מתכוונים לעמוד בהבטחת הבחירות הזאת (גם זאת) • ומה ה"עזים" שעלולות לתקוע את ההצעה גם אם תקודם בקרוב?
כארבעה חודשים עברו מאז הניח ח"כ בועז טופורובסקי (יש עתיד) את הצעת החוק שלו שתקנה עצמאות לוועדה הציבורית שדנה בשכר חברי הכנסת ותנאיהם. מטרת ההצעה פשוטה ובנאלית למדי – שבכל הנוגע לתנאים של חברי הכנסת – לא יהיו הם שיקבעו אותם. אך הסיעה הגדולה ביותר בקואליציה, שתומכת במוצהר בהצעה, לא מקדמת אותה, אף שהתחייבה רק לאחרונה לעשות זאת. את הצעת החוק אומנם יזם טופורובסקי אך מאחוריה עומדת כל הסיעה, שכבר שנים מנסה לאשר אותה. אבל כל אותן השנים ישבה יש עתיד באופוזיציה. כעת, ההצעה מונחת על שולחן הכנסת כבר ארבעה חודשים, כשאף אחד לא נוגע בה, לא מזכיר אותה ולא נלחם עליה. לכן דינה עלול להיות קבורה. אבל אנחנו לא אמרנו נואש – זה צודק וזה מה שצריך להיות.  איפה עומדים הדברים? נכון לעכשיו ועדת הכנסת, שלה הסמכות הסופית לקבוע את תנאיהם של חברי הכנסת, אימצה את כל המלצות הוועדה כפי שהן. אבל ההיסטוריה מלמדת אותנו שלא רחוק היום שבו תעלה המחלוקת בין הוועדה הציבורית לבין חברי הכנסת. טוב יעשו ביש עתיד אם יאשרו את הצעת החוק כבר עכשיו. ההצעה של יש עתיד להפיכת הוועדה הציבורית שקובעת את תנאי ההעסקה של חברי הכנסת לוועדה מחליטה היא אולי תיקון קל בנוסח ספר החוקים. אבל במציאות היא תשנה הרבה. לא עוד ח"כים שקובעים את השכר ואת התנאים שלהם, אלא ועדה ציבורית שתיתן את הטון הסופי.  לפני ארבע שנים הגשנו הצעת חוק פשוטה – שקביעת שכר חברי הכנסת תהיה בידי ועדה ציבורית ולא בידי חברי הכנסת. מה פתאום שעובד ועוד שליח ציבור! יקבע לעצמו את שכרו? גם השנה, כמו בכל שנה מאז 2015, כל חברי סיעת יש עתיד יוותרו/ יתרמו את תוספת השכר. לא ניקח שקל מתוספות השכר לעצמנו. pic.twitter.com/4DusVY8xZe לצערנו בהצעה החשובה יש גם שתי "עזים" שלא תורמות לה באופן משמעותי ויגרמו למחלוקת מיותרת שעשויה לעכב את כל המהלך. יש עתיד צריכים לוותר על הסעיפים הללו ולהכריע את הסיפור – ובמהירות. ה"עז" הראשונה היא הקביעה שבראש הוועדה יעמוד שופט. דרישה כזו סתם מכניסה את הצעת החוק לשדה אידיאולוגי מיותר ועלולה לגרור טענה ש"שופטים לא יחליטו עלינו". הוועדה הוכיחה את עצמה בעבר גם בלי שופט בראשה וידעה להוציא החלטות שלא לרוחם של חברי הכנסת.  חלק בעייתי נוסף בהצעה הוא הדרישה שאת הוועדה ימנה יו"ר הכנסת ולא יו"ר ועדת הכנסת. אפשר ליצור היוועצות או החלטה משותפת (כמו שקרה בפועל הפעם כשמונתה הוועדה מחדש רק לפני כמה חודשים) אבל כל ניסיון להעברת כוח ממוקד אחד למוקד שני סתם יוסיף עוד למחלוקת הקיימת. טוב יהיה אם ב"יש עתיד" יוותרו על כל הדרמה המיותרת. עד שיזכרו ביש עתיד לקדם את החוק החשוב, הח"כים ממשיכים בבקשות לוועדה הציבורית, חלקן סבירות וחלקן מעט פחות. לאחרונה אישרה הוועדה יועץ נוסף לח"כ יולי אדלשטיין מהליכוד, שמציג אפס עשייה פרלמנטרית. עוד אושרה העלאת השכר (ההגיונית) למתורגמנית של ח"כ שירלי פינטו מימינה. החלטה טרייה מהשבוע היא הגדלת התקציב לבדיקות רפואיות תקופתיות של חברי הכנסת. חברי הכנסת זכאים לבדיקה רפואית תקופתית במכון פרטי אחת לשנה על חשבון הכנסת. הוועדה הציבורית, שהמלצתה אושרה בוועדת הכנסת, אישרה להגדיל את התקציב מסכום של 931 שקלים ל-1,600 שקלים. שיהיה רק לבריאות. אבל עולה השאלה שאותה הציג ח"כ אוסאמה סעדי (הרשימה המשותפת), שנמנע בהצבעה: "מדוע הציבור צריך לממן רפואה פרטית לחברי הכנסת כשיש רפואה ציבורית שמאפשרת זאת?" ולדעתנו, אם צריך לעשות בדיקה מקיפה שנתית אז מדוע לא לקדם זאת לכלל אזרחי ישראל, ואם זה אפשרי אז מדוע צריך את ההחלטה הזו בכלל? ** הכישלון של יש עתיד באישור הצעת החוק הזו מצטרף לשורה של כישלונות לעמוד מאחורי הבטחות אחרות. החל מההבטחה של יאיר לפיד להקים ממשלה מצומצמת ולהגביל את מספר השרים וסגני השרים, חלוקת כספים קואליציוניים חרף ביקורת על כך בעבר, וכלה בעקיפה של נבחרת הדירקטורים שנועדה למנוע פוליטיזציה בחברות הממשלתיות, נבחרת שמי שהקים אותה היה יאיר לפיד עצמו.  אנו מקווים שלפחות פה לא נראה כישלון נוסף. מלשכתו של טופורובסקי ומ"יש עתיד" לא נמסרה תגובה. 