"חרף צו ביה"ד, מסרבת המשיבה עד היום לאפשר לה לעבוד בפועל, ומורה לעובדי המשיבה שלא לשתף עם המבקשת פעולה ולא לעבוד עמה"
בתי הדין לעבודה בית דין א.לעבודה ת"א בשא003953/01 בתיק עיקרי: עב 004198/01 בפני: כב השופטת ע. פוגל – סגנית שופט ראשי 06/10/2005 בעניין: גאיה קורן ע"י ב"כ עו"ד דולב ו/או עו"ד נצר המבקשת /התובעת נ ג ד ידיעות אחרונות בע"מ ע"י ב"כ עו"ד שמר ו/או עו"ד סלע המשיבה/הנתבעת החלטה 1. בפני בקשה על פי סעיף 6 לפקודת בזיון בית משפט, בה נתבקשתי לאכוף על המשיבה את קיום החלטתי מיום 28.6.01. 2. המבקשת טוענת כי המשיבה הפרה את החלטת ביה"ד מיום 28.6.01 בה ניתן צו עשה להחזרתה לעבודתה. המבקשת טוענת כי חרף צו ביה"ד, מסרבת המשיבה עד היום לאפשר לה לעבוד בפועל, ומורה לעובדי המשיבה שלא לשתף עם המבקשת פעולה ולא לעבוד עמה. כך למשל , אסרה המשיבה על עורכי העיתון לעבוד עם המבקשת, והמבקשת מוצאת עצמה מובטלת ממעש במשך כל יום העבודה. כמו כן, מסרבת המשיבה לשתף את המבקשת בתורנויות, לערוך סיורים לתלמידים, ואף חסמה את האפשרות הכניסה של המבקשת למחשב. המשיבה מסרבת לתת למבקשת תלושים למזנון ומסרבת לשתפה ביציאת העובדים לנופש. 3. המשיבה טענה כי היא מקיימת את הצו ככתבו וכלשונו, וכי לא הופר כל חיוב אופרטיבי. המשיבה לא פגעה בהיקף משרתה של המבקשת ובשכרה, אך לא היתה עליה חובה לפרסם כתבות של המבקשת מכח אותו צו. 4. בעת הדיון נחקרה המבקשת בחקירה נגדית על התצהיר שהוגש מטעמה. עד המשיבה לא הופיע לדיון ונטען כי הוא סובל מליקוי רפואי, אך לא הובאה כל אסמכתא לכך שאותו ליקוי מונע ממנו לבוא ולהעיד בביה"ד. 5. האם הופר צו ביה"ד, והאם ניתן לקבוע סעד עונשי על פי פקודת בזיון בית משפט? [...] מעיון בצו בית הדין מיום 28.6.01, נראה כי אין הוא זקוק לפרוש כלל. בצו זה קיים חיוב ברור להחזיר את המבקשת לעבודתה אצל המשיבה. עצם החיוב להחזירה לעבודה , מגלם בתוכו גם את חובת תום הלב המונחת ביסוד יחסי העבודה של כל עובד ומעביד. חיוב זה כולל בתוכו את חובת המשיבה להעסיק את המבקשת , ואת זכותה של המבקשת לעבוד בפועל. [...] 9. באשר לעובדות שהוכחו בפני – המבקשת העידה כי פנתה לעורכי המוספים השונים עימם היא עובדת וביקשה לקבל מהם כתבות אך אותם עורכים הודיעו לה כי המשיבה אסרה עליהם לעבוד עם המבקשת. המבקשת העידה עוד כי יזמה רעיונות רבים לכתבות ופנתה לכל עורכי המוספים השונים , אך הם סרבו לעבוד עימה ואף הודיעו כי מדובר ברעיונות טובים אשר ינתנו לכתבים אחרים. עובדות אלה לא ניסתרו ע"י המשיבה. המשיבה הגישה תצהיר תשובה אשר אינו מהווה ראיה כי מצהירו לא הופיע לחקירה נגדית עליו. 10. מהראיות שהובאו בפני עולה כי המשיבה לא איפשרה למבקשת, לממש את זכותה היסודית לעבוד בפועל. המשיבה לא פרשה את צו בית הדין (ככל שהיה צורך לפרשו) כפי שאדם סביר היה מפרש אותו, ועל יסוד החקיקה והפסיקה הענפה בנושא "הזכות לעבוד". לפיכך – אני קובעת כי הצו הופר על ידי המשיבה. [...] 12. בהטלת איסור על עורכי המוספים לשתף פעולה עם המבקשת, ולנהוג בה כבעבר, כמו לגבי כל עובדת אחרת של המשיבה, יש משום פעולה פוזיטיבית של המשיבה המביעה כוונה ברורה שלא לקיים את הצו. המשיבה אכן שילמה למבקשת שכר חודשי על פי הממוצע השנתי של שכרה, אך פגעה על ידי הוראה מפורשת בזכותה לעבוד ובעצם החזרתה לעבודה כמו כל עובדת אחרת מן המניין של המשיבה. 13. אשר על כן אני קובעת כי יש מקום לנקוט בצעדים לפי פקודת ביזיון בית המשפט כלפי המשיבה ולאכוף עליה את ביצוע החלטת בית הדין מיום 28.6.01. במסגרת אכיפה זו אני מורה לה להעסיק בפועל את המבקשת , להורות לגורמים אשר עובדים איתה לשתף עימה פעולה, ולכבד את זכותה לעבוד. הצו חל גם על כל התנאים הנלווים להעסקה לרבות מתן תלושים למזנון, יציאה שנתית לנופש עם יתר העובדים, שיתוף בסיורים, שיתוף בתורנויות ומתן אפשרות כניסה למחשב. 14. החלטה זו תשלח לצדדים בדואר ובפקס. אכיפת הצו תיכנס לתוקפה ממועד קבלת ההחלטה על ידי הצדדים בפקס. אם לא תקיים המשיבה החל ממועד זה את הצו, יוטל עליה קנס של 2,000 ₪ לכל יום אשר בו תימשך הפרת צו בית הדין . 15. המשיבה תשלם למבקשת הוצאות ההליך בסך 4,000 ₪ + מע"מ כשכ"ט עו"ד והוצ משפט וזאת תוך 30 יום ממועד מתן החלטה זו. לקריאת ההחלטה המלאה