נדחתה בקשת מיקי גנור, נאשם מס 1 בפרשת הצוללות, הטוען לקשרים בין עיתונאים לבין המשטרה • הפרקליטות: פול גז בניוטרל וקונספירציות על כלום • בית-המשפט: לטענות גנור אין ראיות, אין אסמכתאות, אין תימוכין ואין היגיון
נדחתה נחרצות בקשת מיקי גנור, הנאשם בשוחד בפרשת הצוללות וכלי הטיס, לקבל מידע על קשריה של המשטרה עם עיתונאים שסיקרו עם הפרשה. השופטת טלי חיימוביץ קבעה כי "לא הוכח צל צילו של חשד להפעלת עיתונאי כסוכן על ידי המשטרה". גנור הוא נאשם מספר 1 בפרשת הצוללות וכלי הטיס, המכונה "תיק 3000" ושנחשפה על-ידי העיתונאי רביב דרוקר. לפי כתב האישום, אבריאל בר-יוסף, לשעבר המשנה לראש המטה לביטחון לאומי, קידם את גנור לתפקיד סוכן של חברת טיסנקרופ בישראל. בהמשך דרש בר-יוסף מגנור לקבל על כך תמורה. גנור, בין היתר, העביר לו מאות אלפי שקלים באמצעות איש העסקים שי ברוש, וזאת תחת מסווה של קבלת שירותי ייעוץ. לפי בא-כוחו של גנור, עו"ד עמית ניר, משטרת ישראל השתמשה בעיתונאים "כמקורות מודיעיניים וכסוכנים משטרתיים". לאחרונה הגיש גנור בקשה לבית המשפט לקבל מידע כללי וכן מידע ממוקד בנוגע לעיתונאים בן כספית, רביב דרוקר ורונן ברגמן בכל הקשור לקשריהם עם המשטרה בפרשה זו. שלושת העיתונאים, בתגובה לפניית "העין השביעית", הצהירו כי אין כל שחר לטענות ולרמזים של גנור. גנור ביסס את בקשתו הנוכחית בין היתר על ראיות שהוצגו לאחרונה בהליך המשפטי, לפיהן אישה המכונה א פנתה לגנור וסיפרה לו כי שוחחה עם כספית על הפרשה והבינה ממנו כי בהיעדר ראיות מפלילות המשטרה מנסה להפוך את גנור לעד מדינה. גנור עצמו סיפר באחת מחקירותיו כי אותה א אמרה לו שכספית, או דרוקר, אמרו לה שכדאי לו להפוך לעד מדינה. "לפי העולה מחומר החקירה, יוזמת המשטרה לגיוס הנאשם לעד מדינה החלה עוד בשלב החקירה הסמויה באמצעות מר בן כספית ששימש מקור משטרתי גם בפרשות אחרות", טען בא-כוחו של גנור. למחרת הגשת הבקשה של גנור, בדיון שנערך בפני השופטת חיימוביץ, הגיב מטעם המדינה עו"ד ירון גולומב וביקש לדחות את הבקשה. עו"ד גולומב הזכיר כי הנושא כבר עלה בבקשות קודמות, ונדחה. "מהעתירה הקודמת עד עכשיו לא השתנה כלום", טען עו"ד גולומב. לדבריו, ממילא כל הראיות שכביכול נחשפו לאחרונה היו בידי ההגנה כבר כשהגישה את הבקשות הקודמות. בהמשך הוסיף בא-כוח המדינה: "זה תיק שחבריי באמת עושים עבודה נאמנה, מגישים המון בקשות, המון גז, יש כאלה שיאמרו בניוטרל אבל עדיין המון המון בקשות ועושים המון מאמץ. יש המון החלטות של בית-משפט בתיק הזה. אני מבקש מחבריי, ככל שיש פה החלטות, יש עניין של סופיות הדיון. השחתת הזמן הזאת לריק שלנו, של שוטרים, שמחפשים, וגם של בית-המשפט, גם עכשיו עד לאיזו שעה אנחנו דנים בדבר הזה". עו"ד ניר, בתגובה, ביקש "החלטה ספציפית על מר בן כספית" והוסיף בקשה "שבמעמד צד אחד התביעה תראה את כל החומרים שיש על מר בן כספית". "לבית המשפט הצגנו כל מה שקיים בתיק ונתנו תשובות לבית-המשפט על כל מה שהיה בתיק", העיד מנגד עו"ד גולומב מהפרקליטות. "כמה קונספירציות על כלום". "כשהתביעה אומרת קונספירציות", טען עו"ד ניר, "היא בעצם מצהירה שבן כספית לא היה מקור מודיעיני, אז אני רוצה שבית-המשפט יכריע האם הטענה של חברי שמדובר בקונספירציות שמר בן כספית היה מקור מודיעיני, האם חבריי מצהירים הצהרה שהיא לא נכונה? אני רוצה לדעת את זה". השופטת חיימוביץ דחתה כאמור את הבקשה. כמו הפרקליטות, גם היא מציינת כי דנה כבר בבקשות דומות בתיק, דחתה אותן וקבעה כי "הנושא מוצה". "גם אם נניח בצד את טענתה המוצדקת של המאשימה, לפיה מדובר בראיות שהיו גלויות להגנה עת הוגשו הבקשות הקודמות ועוד טרם הוגשו נימוקי הזוטא, גם לגופן אין בראיות הללו כדי לבסס את המסקנה שמבקשת ההגנה להסיק. מילים אחרות, גם אם אצא מתוך ההנחה הנוחה ביותר להגנה, שהדברים הללו אכן נאמרו על ידי בן כספית באוזני א (גם אלה שמיוחסים אולי לאדם אחר), אין בהם כדי לבסס ראשית ראיה ואפילו לא חשד לכך שכספית הופעל כסוכן משטרתי לצורך שכנוע הנאשם להיות עד מדינה. "הערכה של עיתונאי כי המשטרה תלחץ על פלוני בחקירתו לשמש עד מדינה, או אפילו כי כדאי לו להיות עד מדינה, אינה יותר מהערכה. אפילו שמע העיתונאי (כטענת ההגנה) מחוקרי משטרה שכך הם מתכוונים לעשות, אין בכך כדי ללמד על גיוסו של העיתונאי כסוכן למטרה זו". עוד קבעה השופטת חיימוביץ, ביחס לבקשת הנאשם לחשוף עיתונאים שמסרו מידע למשטרה כמקורות משטרתיים, כי "הטענה נטענה באופן כללי, לגבי ידיעות שההגנה מאמינה שנמסרו למשטרה על ידי עיתונאים, ללא תימוכין. לגוף העניין, לא ראיתי כל אסמכתא בדין לטענות ההגנה, כי לעיתונאי אסור למסור למשטרה מידע, אלא לכל היותר עליו לפרסמו ולהפנות את תשומת לב המשטרה לפרסום, או כי אינו זכאי לחיסיון שניתן למקורות משטרתיים אחרים. לטעמי, אין בה גם היגיון". לאחר שדחתה טענות נוספות של גנור הוסיפה השופטת חיימוביץ כך: "לאחר שקבעתי כי לא הוכח צל צילו של חשד להפעלת עיתונאי כסוכן על ידי המשטרה, אזי אין מקום לפתוח מחדש את שאלת זהותם של מקורות משטרתיים שכבר הוכרעה. הדברים יפים גם ביחס לעיתונאי ד"ר רונן ברגמן, אשר לגביו קיבלה ההגנה תשובה עניינית, וגם ביחס לעיתונאי רביב דרוקר, ככל שהעתירה לגביו מבוססת על אותם טעמים". 18778-05-21 להורדת הקובץ (PDF, 128KB)