חיים ריבלין על השר ליצמן, חברות הסיגריות ו"המודיע" • מיקי רוזנטל וענת באלינט על שיטת נוני מוזס • ופרשני "ישראל היום" מסבירים מדוע לא ידברו על האפשרות שנתניהו היה מוכן למכור אותם בעבור סיקור חיובי ב"ידיעות אחרונות" • "קול העין", תוכנית הרדיו של "העין השביעית" וקול-הקמפוס 
 התוכנית ה-78 במספר של "קול העין", תוכנית הרדיו של "העין השביעית" וקול-הקמפוס, נפתחת בראיון עם חיים ריבלין, כתב חדשות ערוץ 2. על הפרק: תחקיר בארבעה חלקים ששידר השבוע במהדורה המרכזית, על הקשרים בין שר הבריאות יעקב ליצמן, חברות הסיגריות ו"המודיע", העיתון היומי של חסידות גור – שליצמן הוא אחד האישים הבולטים והחזקים בשורותיה. יחד עם התחקירנים יולן כהן ועמרי מנשה חשף ריבלין, בין היתר, כיצד שר הבריאות ובכירי משרדו, האמונים על בריאות הציבור, סיפקו עצות יקרות ערך ליזמים שכביכול מבקשים להחדיר לשוק הישראלי מוצר עישון חדש ומזיק. ריבלין מספר על דרך הכנת התחקיר – שכללה הקמה של חברה פיקטיבית והעברת מעטפות מזומנים לעיתונאי ב"המודיע" שמחלטר כמאכער – וגם על הפער בין התדמית החיובית של ליצמן לבין התנהלותו הפסולה כפי שעלתה מהתחקיר, ועל הפרסום האגרסיבי של חברת דובק ב"המודיע" בעת שהכנסת דנה בהצעה לאסור על פרסומות לסיגריות. המשך התוכנית מוקדש לפרשת ביבי-נוני, או בכינויה המשטרתי "תיק 2000": המשא-ומתן המושחת בין ראש ממשלת ישראל לאיש החזק בקבוצת "ידיעות אחרונות". המנחים, איתמר ב"ז ונמרוד הלברטל, משוחחים עליה עם ח"כ מיקי רוזנטל (המחנה-הציוני), שמכיר את "ידיעות אחרונות" משני הצדדים: כעורך בכיר, וכמושא סיקור שגם היה יעד לכתבת חיסול. השבוע פרסם חבר-הכנסת פוסט חריף על העיתון ועל טור הניקוי העצמי שפרסם בו בכיר עיתונאיו, נחום ברנע. בשיחה עמו מספר רוזנטל על כמה מקרים שבהם צפה מקרוב ב"שיטת מוזס": הטיית הסיקור העיתונאי לפי האינטרס הכלכלי של בעל הבית. "שרי התקשורת לדורותיהם – הם כולם היו עם מנת המשכל של איינשטיין, עם היכולות המופלאות של ברק אובמה לפחות. רובם היו אנשים די בינוניים, אבל בידיעות אחרונות הם צוירו בקווים של גאוני הדור. [...] מעולם לא הצלחתי לתקוע את שרי התקשורת, למרות שמדי פעם הגיע חומר לעיתון", הוא מציין לדוגמה. ברנע, וגם בעלת הטור סימה קדמון, טענו כי מוזס אינו יוצר איתם קשר ובטח שאינו משפיע על כתיבתם. "הם לא משקרים", אומר על כך רוזנטל, "אני אסביר לכם איך זה עובד, וזה חשוב להבין: נוני לא משוחח עם הכתבים. הכתבים בדרך כלל קבלו על זה שיש לעיתון מו"ל שבקושי אומר להם שלום. ידיעות אחרונות הוא עיתון של עורכים, והוא גם לא מדבר עם כל העורכים. די לו שהוא מדבר עם אחד או שניים, שדרכם הוא מעביר את המסר. "כעיתון של עורכים – חשוב מאוד מה הכתבים מביאים, אבל חשוב שבעתיים מה עושים עם זה העורכים. אם העורך מחליט לגנוז את הכתבה שלך, או לחילופין לדחוק אותה לשולי העיתון – זו אמירה אחת. אם הוא מחליט לפרסם אותה בעמוד הראשון ולמרוח אותה על עמודים שתיים-שלוש, יש לזה אפקט אחר. בסופו של דבר אפשר לעשות מזבוב פיל, ומפיל זבוב". אחרי השיחה עם רוזנטל משמיעים המנחים רצף של תגובות שקיבלו מכמה מהכותבים הבולטים ב"ישראל היום" – הפרשן ועורך חדשות החוץ בועז ביסמוט, הפובליציסטים חיים שיין ודרור אידר, והכתב הפוליטי מתי טוכפלד – שהתבקשו להתייחס למשא-ומתן בין מוזס לבנימין נתניהו אך התחמקו בטיעונים שונים. לסיום חולק חיים שיין טיפ אישי על ראש הממשלה. את התוכנית חותמת שיחה עם ד"ר ענת באלינט, חוקרת תקשורת וחברת הוועד המנהל של עמותת "העין השביעית". במאמר שפרסמה השבוע באתר זה הגדירה באלינט את הפרשה כאיום קיומי על החברה הישראלית; בשיחה עמה היא מציעה להתייחס לפרשת ביבי-נוני במושגים של זיהום. "קול העין" היא תוכנית משותפת ל"העין השביעית" ולקול-הקמפוס (106FM), רדיו הסטודנטים של בית-הספר לתקשורת של המסלול האקדמי, המכללה למינהל. התוכנית משודרת בקול-הקמפוס מדי שבוע בימי חמישי בשעה 12:00, וזמינה להאזנה באתר התחנה ובאתר "העין השביעית". עורכת מוזיקלית: חן ליטבק.   