המאורעות באוקראינה מתמודדים על תשומת הלב עם ירי במרכז הארץ | בנמלים הכל כרגיל | מי מפחיד פחות, בריטים או סינים?
אתמול תהיתי כאן מדוע מהומות דמים והתערערות שלטונית במדינה מזרח-אירופית תפסו את הכותרות הראשיות של כל עיתוני ישראל. נדמה שעבור הקורא (או העורך) הממוצע אין כאן בכלל שאלה – הרי זה הנושא שנמצא בראש סדר היום החדשותי, כיצד אפשר שלא יקבל את הכותרת הראשית? אבל האמת היא שהשאלה שרירה וקיימת, ואם הכוכבים היו מסתדרים אתמול קצת אחרת, קוראי העיתונים הישראליים (כלומר, רובם) לא היו זוכים לתרגומים מסוכנויות הידיעות על הכוחות המושכים בקייב ולא לפרשנויות חפוזות על נחישותו של פוטין. למשל, אם הרוצח המורשע סמואל שיינביין היה שולף אקדח בתוככי כלא רימונים בשבת במקום ביום ראשון. אבל שיינביין שלף את האקדח אתמול ולא שלשום, פצע כמה אנשי ביטחון (אחד מהם קשה) ואסיר אחד עד שנורה ונהרג, וקוראי העיתונים הרוויחו יום של שיעור ביחסי הכוחות האירופיים (דל ככל שהיה בכמה מהעיתונים) על חשבון התעמקות באינפוגרפיקות של צלליות סוהרים. מחדל האבטחה בכלא הישראלי משמש נייר לקמוס למידת העניין של כל עיתון ועיתון בנפתוליה של מולדת הקוזאקים. ב"הארץ" תופס דיווח אינפורמטיבי על הירי בכלא את הכותרת העליונה, המפנה להמשך הידיעה בעמ 6, שם נדפס גם תיאור ביוגרפי קצר של שיינביין עצמו. הכותרת הראשית מוקדשת גם היום לנעשה באוקראינה: "חשש באוקראינה מהתפלגות המדינה"; "לא ברור מי ימלא את הריק שנוצר לאחר בריחת ינוקוביץ. מוקדי כוח יריבים עלולים להביא לפירוק, כמו ביוגוסלביה". הידיעה עצמה מתורגמת מה"ניו-יורק טיימס" וממשיכה בעמ 4 (עמ 2 של העיתון תפוס במדור הדעות, ועמ 3 בהרחבה מגזינית יומית). עמ 4 כולו מוקדש לנושא, עם ידיעה מתורגמת נוספת (טימושנקו לא תתמודד, ארה"ב מתרה ברוסיה לבל תשלח חיילים למדינה), טור פרשנות של חמי שלו (הכותב על גישת אי-ההתערבות של אובמה ביחס למשבר במדינה, ובכלל) וכתבה קצרה של אנשיל פפר (המצביע על הקרבה שבין אנשי הצבא האוקראיני, שהחליטו לא לנקוט צד במשבר, לבין אנשי הצבא הרוסי). "מי שיתפוס את השלטון יירש מדינה מרוששת, מסוכסכת ומפולגת תרבותית, שלא שוררת בין אזרחיה ולו הסכמה בסיסית ביותר לגבי זהותה כאומה", מסתיימת הידיעה הראשית עצמה. תמונת הראי נמצאת ב"ידיעות אחרונות", המקדיש כמעט את כל עמוד השער ואת ששת העמודים הראשונים לאפיזודה ליד תל-מונד. הכותרת הראשית של הצהובון מידרדרת היום עוד דיוטה אחת כשאל הניסוח הוולגרי ("הטירוף והמחדל") היא מוסיפה איור של אקדח המחליף את אחת האותיות. כאילו מדובר בקומיקס ב"ראש 1" ולא בדיווח על אסון אנושי. כפולת העמודים הפותחת מוקדשת למשחקי גרפיקה ותיעוד שעה אחר שעה של "הדרמה בכלא רימונים". עמ 4 – סחטנות רגשית. עמ 5 – תמונה. עמ 6 – סנאף. אוקראינה מגיעה רק לתפר שבין העמודים 14 ו-15 ("החשש: פיצול"). היא חולקת את העמוד עם ביקורת הטלוויזיה, דיווח מאוחר על גילויים חדשים בפרשת זיגייר וידיעת כיתוב תמונה: "ובינתיים בוונצואלה". "רוסיה סגרה את הברז; שלחה את אוקראינה לקרן המטבע", נכתב בכותרת ידיעה מתורגמת ב"כלכליסט". כותרת ידיעה מתורגמת על אוקראינה במדור חדשות החוץ של "דה-מרקר" מגדירה אותה כ"ביצה פוסט-סובייטית של שחיתות, במרחק שני צעדים מחדלות פירעון". "פשרה בממשלה: הנמלים הפרטיים יוקמו במקביל, אך יהיו קטנים מהמתוכנן", נכתב בכותרת הראשית של "דה-מרקר". "האוצר טען כי אפשר להסתפק בנמל חדש אחד בלבד, בחיפה או באשדוד – אך הגיע לסיכום עם משרד התחבורה כדי להציג חזית אחידה מול ועדי העובדים", נכתב בכותרת המשנה לדיווח, של אבי בר-אלי. "הפשרה: יוקמו שני נמלים בו זמנית, אך קיבולתם תצומצם בשליש לעומת התוכנית, כך שעלותם תרד מ-9 ל-6 מיליארד שקל. היום – דיון בבית-הדין לעבודה על השבתת הנמלים הקיימים". הכותרת הראשית של "ממון", מוסף "ידיעות אחרונות", היא "ההנהלה: סוגרים את נמל חיפה"; "למנהלי הנמל נמאס מעיצומי הספורטיאדה של העובדים, המוחים על קיצוץ הנבחרת שלהם וביטול ימי כיף. אמש, בצעד חסר תקדים, הודיעו להם: אין יותר כניסת אוניות, אל תגיעו לעבודה". עדיין בים: עמיר בן-דוד מדווח ב"ממון" כי במסגרת הליך הבוררות בין מדינת ישראל לבין חברת כימיקלים-לישראל (משפחת עופר), בנוגע לחובות תמלוגים בגובה מאות מיליוני דולרים שלא שולמו למדינה, הצהירה כי"ל כי "אוצרות הטבע של ים המלח לא יתכלו לעולם". ב"כלכליסט" מדווח על הבוררות גיל קליאן: "עיון מעמיק במסמכי הבוררות של כיל מול המדינה חושף שהחברה טענה כי אינה חייבת בתמלוגים עבור מוצרים מעובדים שלא הופקו בשטח ים המלח. המדינה בתגובה: הטענה לא מסתדרת עם התשובות של כיל בעבר". "בצפת עומדים זה לצד זה הכיעור והיופי, הזיכרון והשכחה, ההידרדרות והחיים התיירותיים החדשים", מתפייטת קשת רוזנבלום, כתבת האדריכלות של מוסף "גלריה" של "הארץ", בכתבה על שני בתי-מלון זנוחים בעיר ההררית. "תקופת השיא של המלונאות הצפתית היתה בשנות ה-60, אבל כבר בשנות ה-20, כשצפת היתה עיר מעורבת, החלו לפעול בה בתי-מלון ואכסניות. [...] בניגוד לסברה המקובלת, התחרדותה של צפת לא היתה הסיבה היחידה להידרדרות החדה של המלונאות בעיר, אם כי היה לה חלק לא מבוטל בקשיי ההתאוששות של הענף. לדברי אבני [בעליו של אחד המלונות], מלחמת לבנון הראשונה היא שגדעה בחדות את תעשיית התיירות בעיר: במהלכה ניכס צה"ל את המלונות על הר כנען ובמשך כחצי שנה הוא שיכן בהם חיילים. "ב-1990, בעוד בתי-המלון מנסים להתאושש מפגיעות המלחמה, הגיעה אליהם הצעה מהסוכנות-היהודית – לשמש אולפן קליטה לעולים מאתיופיה. הבעלים קיבלו את ההצעה והמלונות שימשו לקליטת העולים במשך שנתיים, ולפיכך לא מילאו בהן את ייעודם המקורי. בתום התקופה הם לא הצליחו לקום על רגליהם. ואז באו קבוצות של חוזרים בתשובה. פעם אחת קיבלתי אותם, ואחרי שראיתי באיזה אופן הם התנהגו אצלנו, לא הסכמתי לקבל יותר חוזרים בתשובה, אומר אבני. שאר המלונות המשיכו לעבוד איתם. "מלונות רבים אכן הפכו בסופו של התהליך לישיבות", כותבת עוד רוזנבלום. נמשך קמפיין "ידיעות אחרונות" נגד מכירת תנובה מהבריטים לסינים. "מכירת תנובה מסתבכת", נכתב בכותרת על שער "ממון". "הקיבוצים והרפתנים גיבשו שורת תנאים שבלעדיהם לא תהיה עסקה. היום: הפגנת החקלאים", נכתב בכותרת המשנה. את הכותרות מלווה איור של בית עם גג סיני(?) ועליו הכיתוב "הגבינה עם הפגודה?". ב"כלכליסט" מתפרסמת ידיעה של גולן חזני תחת הכותרת "נציג הקיבוצים עונה למתנגדים למכירת תנובה: הסינים של ברייט-פוד לא פחות טובים מהאנגלים של אייפקס"; "איציק בדר, המייצג את הקיבוצים בדירקטוריון תנובה, רוצה לשמור על האחזקות בחברה, אבל חושב שהמכירה לחברה הסינית היא הזדמנות פז. תנועת המושבים מתנגדת למהלך, אף שאין לה אחזקות בחברה – ומתכננת להפגין היום מול משרדי אייפקס". רותה קופפר כותבת היום ב"גלריה" על היריבות בין מנכ"ל רשות השידור יוני בן-מנחם ליו"ר הרשות אמיר גילת (את שניהם אנחנו מפרנסים). "מנכ"ל רשות השידור לעובדים: אל תיכנעו למגמות הזדוניות של יו"ר הרשות", נכתב בכותרת. שביתת מתרגמי הכתוביות מגיעה היום לשער "מעריב". דיווח בנושא נדפס גם ב"דה-מרקר". "התוכן השתפר, אך הבשורה הצרכנית תגיע מערוץ אחר", קובעת כותרת כתבה של אופיר דור ב"כלכליסט". "הוט ויס החלו לשווק בימים האחרונים את החבילות המוזלות שגיבשו בלחץ משרד התקשורת. בהשוואה לניסיון שנעשה בימי השר כחלון, חל שיפור בהיצע, אך נראה שרק כאשר ייכנסו לשוק הטלוויזיה שחקנים חדשים, בכבלים ובלוויין יציעו הנחות גם על התכנים המובילים שלהם". נמשך שיתוף הפעולה של קק"ל (אפי שטנצלר) עם "ידיעות אחרונות". והיום: עמוד שלם במוסף היומי מוקדש לרשימת "מגדלי תצפית" ש"בקרוב ישופצו ויהפכו לאטרקציות תיירותיות". על הרשימה חתומה כתבת "ידיעות אחרונות" איריס ליפשיץ-קליגר.