כתבתי את המאמר ברווקות. כיום נשואה +2. חושבת שיכול לרגש רווקות שמחכות ולתת תקווה וכיוון מחשבה נכון.
 
האביר על הסוס הלבן.
אני מחכה לך כבר הרבה שנים...
מאז שאני קטנה תמיד ידעתי מה אני רוצה.
קטנה כל כך, וכבר חושבת על בית ומשפחה.
אמרו לי: "'אביר על הסוס לבן' זה מה שאת מחפשת... כמו כולם, חיים בסרט. תדעי שהוא לא קיים...".
אני לא מאמינה לזה. אני יודעת שאתה קיים! תדע לך, אני לא ​מחפשת שלמות, כי שלמות זה אצל המלאכים, ומלאכים חיים בשמים. אני יודעת שגם לך יש חסרונות. אבל יהיו לך חסרונות שאני אלמד לחיות איתם. אני מחפשת מישהו שנשלים אחד את השנייה.
אני רוצה זוגיות ואהבה אמיתית, לא אהבה מזוייפת עם​ אגו וכבוד, לא אהבה שהיא בעצם תאווה.
בזוגיות העיקר הא לא המתנות, הבית היפה, הכסף או המכונית שלך... זה לתת את הזמן, החיוך ותשומת הלב שלך.
שנגיע הביתה ונשמח בזה!
מחכה כל היום לראות אותך, ולשמוח שסוף סוף הגעתי הביתה!
לבית שאתה נמצא בו.
הבית שנבנה יהיה מקום מבטחים, לשנינו!
כי מה זה בית? מקום שרוצים להישאר בו, ותמיד כיף לחזור אליו.
בית מבחינתי זה לא וילה עם שלוש קומות ומרפסת. בית זה מקום שלא משנה מה הגודל שלו, לכל אחד יש הפינה החמה בשבילו!
אבל מה חשוב לפני שיהיה בית? חבר לחיים.
אני לא רוצה "חבר". לא רוצה להיות עם מישהו במשך שנים, כי הוא לא מוכן להתחייב אלי.
"אנחנו זיווג משמים", אז למה אתה איתי שנתיים?!
אני רוצה בחור שיעריך אותי, ואם אתה חושב שזה מתאים, אז למה אתה מחכה?!
רוצה בחור שיגיד לי "אני אוהב אותך" אחרי שקידש אותי בטבעת, כי רק אז אדע שלמילים שלו יש משמעות. הוא באמת גבר אמיתי, גבר שהחליט להתחייב ולא רק לדבר.
אני רוצה לדעת שאתה איתי לא בגלל שאני נראית טוב ומטופחת, אלא בגלל שאתה יודע מי אני​, מכיר את החסרונות שלי​,יודע ​איזה בית אני רוצה לבנות, מכיר את המשפחה, הסביבה שגדלתי בה, החברות. מכיר את הכל, אבל רק בגלל מי שאני, אתה רוצה אותי!
אני רוצה להרגיש בטוחה עם מישהו שהוא רק שלי! אבל איך תהיה רק שלי אם לא התחייבת לשמור לי אמונים מתחת לחופה?! מבחינה חוקית-משפטית - או שאיך שלא תרצה - אתה עדיין "רווק".
אני רוצה שתהיה מוכן להכיל אותי, שלא תנסה לשנות אותי לפי הצרכים שלך. שתקבל אותי!
​אני רוצה שתהיה מספיק גבר לקדש אותי בחופה וקידושין, כי אתה כבר בטוח שזה הכי מתאים, ואתה לא צריך הרבה מילים ממני כדי לדעת שאני רוצה!
אתה תגיד מילה שתצחיק אותי, ואני רק אצחק ממך... מהחיוך שלך, מהדיבור. ההקשבה שלך למילים שלי תקסים אותי!
אתה תגיד מילה טובה, תהיה שם בשבילי כשקשה לי. שגם אם עבר על שנינו יום גרוע ומעצבן, נדע ביחד ללבוש חיוך. לא בגלל שאנחנו צבועים... בגלל שהכי כיף לנו ביחד לחייך!
גם אם נרגיש רע - ​זה בסדר, ​זה אנושי... תמיד נדע שיש לנו אחד את השנייה.
אני רוצה שהחיים שלנו לעולם לא ייראו כהרגל או כמובן מאליו. אני רוצה שנאהב ונתאהב בכל יום מחדש, כי נקשרנו לא בגלל הגוף, ​אלא בגלל הנשמה.
תזכור, לא צריך "עושר"​ בשביל ה"אושר"! תדע שאני מתרגשת מהדברים הקטנים בחיים. כסף, מתנות, לא מרשימים אותי. אני רוצה לדעת שיש מישהו בעולם הזה שאוהב אותי, לא משנה מה.
רוצה שתדע שאני שמחה מאוד ואוהבת ליהנות ולבלות, ויש לי הרבה תחביבים להעביר איתם את הזמן... אבל אני רוצה בית. אני רוצה בעל. רוצה לתת את האהבה שלי לאדם שראוי לה. אני רוצה שבעלי יהיה האדם הראשון לפני כולם. אל תדאג יש לי הרבה במה להעסיק את עצמי, ויש לי גם ברוך השם חברות, כשתהיה עסוק. אבל תדע, לא חשוב מה קורה - אתה תמיד תהיה מקום ראשון.
אז תדע... אני שומרת על עצמי. אני שומרת נגיעה. אבל זה קשה, אתה יודע? אני יודעת שגם לך קשה שם... אז רציתי לשאול, אתה מחפש אותי? אתה יודע שאני רוצה אותך? 
אני אולי צעירה בגיל, אבל הנפש שלי בוגרת מאוד. אני יודעת מה אני רוצה. אני צוחקת ובוכה. אני מאושרת ושמחה. אבל אני רק רוצה חום ואהבה. אחרי הכל, מי לא רוצה?!
אני רוצה שתדע שאני מאמינה שאתה תגיע.
אני יודעת שאבא שבשמים לא יאכזב אותי. אני לא מפסיקה להתפלל. אני יודעת שאתה קיים, אני מחפשת אותך... מחכה שאתה תמצא אותי.
אז איפה אתה???
האביר על הסוס הלבן...
מחכה...


* * *

גם את מרגישה ככה? עצה ממני? רק תפילות. כל זמן! בכל גיל!
ה' מחכה לתפילות שלנו... בינתיים מתבשל משהו ממש טוב בשבילך! את שומעת את זה בטח הרבה, אבל מניסיון - זה מה שבאמת יעזור. רק תזכרי לבקש ולבקש. בסוף זה יגיע!
*  *  *

זיווג הגון בעזרת השם לכל הרווקות והרווקים!
פריאל בדחה.
רוצים גם אתם לקחת חלק במדור של אתר הידברות, "המכתב שלא יישלח לעולם"? שלחו לנו את המכתב שלכם לכתובת [email protected] ואולי נפרסם גם אותו.
*לחיפוש ביטוי מדויק יש להשתמש במירכאות. לדוגמא: "טהרת המשפחה", "הרב זמיר כהן" וכן הלאה
אתה תגיד מילה טובה, תהיה שם בשבילי כשקשה לי. שגם אם עבר על שנינו יום גרוע ומעצבן, נדע ביחד ללבוש חיוך. המכתב שלעולם לא יישלח