Läinud aastal vastu võetud niinimetatud Lulisi määrus seab Euroopa Liidu kliimaeesmärkidega ka maakasutuse ja metsanduse ning kirjeldab, kuidas arvutada selles sektoris lubatud süsinikuheidet. Keskkonnaministeeriumi metsaosakonna juhataja Kristel Järve ütleb, et metsandussektor on niikuinii süsiniku siduja, niisiis ei võeta järgmiseks 10-ks aastaks eesmärke seades aluseks mitte süsiniku neutraalset metsamajandamist. See oleks liiga lihtne, vaid iga riigi senist praktikat. Me peaks toimetama selliselt või paremini süsiniku sidumise võtmes, kui tehti sellel perioodil 2000 kuni 2009. Eestis raiuti 2001. aastal üle 12 miljoni tihumeetri metsa, kuid kümnendi edenedes langesid raiemahud alla viie miljoni tihumeetri puhtalt. Olles perioodis, aita see kaasa ka süsiniku sidumisele ja nüüd, kui arvutatakse eesmärk esimeseks Lulisi perioodiks, on meie latt juba päris kõrgel. See küll ei ole raiemahu võrdlus lihtsalt raiemahuga, vaid seal ikkagi arvestatakse, milline on meie metsade tagavara. Juurdekasvu arvestatakse aga suuresti jah, on ju tegemist võrdlusega, mida ühel teisel perioodil tehti ja me peaks siis samamoodi või paremini toimetama. Kui kõrgel meie latt siis täpsemalt on ehk lihtsustatult, kui palju või vähe Eestis raiuda saab, lepitakse kokku kõige varem, tuleva aasta veebruaris. Praeguses versioonis on umbes üheksa kuni 10 miljonit tihumeetrit aastas see raiemaht, mis selle arvestus kavas välja on toodud, aga seal ei arvestata. Paindlikkusmeetmeid. Lihtsustatult tähendab see, et kuna Eesti on väga metsane maa, võime me umbes miljon tihumeetrit veel rohkem raiuda. Oluline on ka see, mida raiutud metsas tehakse. Kui me suudame toota rohkem selliseid puittooteid, mis kestavad pikka aega, siis see mõjutab ka süsinikuheitearvestust ja selle kaudu siis ka seda raiemahtu, mida me metsas siis kasutada saame. Kuna täpsed piirmäärad pole veel selged, on raske ennustada ka seda, kas Eesti nende piirmäärade sees püsib. Esimene viie aastane arvestusperiood algab 2021. aastal. Oodata on, et oma eesmärke kuhjaga täitvate ja neile alla vanduvate riikide vahel läheb käima ka mingisugune kvoodi müümise süsteem. Kristel Järve ennustab, et need kvoodid on tõenäoliselt päris kallid. Niisiis tuleb meil kokku leppida, et kui Eesti oma piirmäärasid ületab, siis kes maksab. Kahjud? Kristel Järve. Kui arutleda nagu selle üle, et metsaomanike põhiselt sellist süsteemi üles ehitada, siis peaks see töötama ka mõlemat pidi, et juhul, kui me emiteerime rohkem, siis metsaomanikud maksavad. Aga kui me emiteerime jällegi vähem, peaksid metsaomanikud sellest tulu saama.
Alates 2021. aastast seatakse normid süsinikuheite muutustele ka Eesti metsamaal. Missugused piirmäärad meile kehtima hakkavad, peaks selguma tuleval aastal.