כמה מקורות איום שיכולים להוביל לדעות קדומות כלפי קבוצת החוץ קיימים?
ארבעה
אחת התאוריות השמה דגש על נושא האינטרסים הקבוצתיים היא תאוריית הסכסוך הממשי. על פי תאוריה זו משקפות עמדות והתנהגויות כלפי קבוצות חוץ את האינטרסים של קבוצת הפנים. כשהאינטרסים של קבוצת הפנים והחוץ עולים בקנה אחד, הסטריאוטיפים ייטו להיות חיוביים. לעומת זאת, כשהאינטרסים של שתי הקבוצות יהיו מנוגדים הדבר יתבטא בסטריאוטיפים שליליים. עוצמת הסטריאוטיפים השליליים, הדעות הקדומות וההתנהגות העוינת הם פעמים רבות פועל יוצא של תפיסות איום מפני קבוצות החוץ. Stephan, Ybarra & Bachman פיתחו את "תאוריית האיום המוכלל" לפיה עוצמת הדעה הקדומה היא פועל יוצא של מצרף האיום הנתפס. התאוריה מניחה שקיימים ארבעה מקורות איום המובילים לדעות קדומות כלפי קבוצות חוץ: איום מציאותי המבטא חשש מפני איום על קיומה הפיזי של קבוצת הפנים או על המשאבים העומדים לרשותה. איום סמלי המתעורר כשקיים חשש פן קבוצת החוץ תפגע במערכת הערכים ובצביונה החברתי של קבוצת הפנים. איום בין-אישי שמקורו בחשש מפני תוצאות המפגש הבלתי אמצעי עם חברי קבוצת החוץ ויחסי הגומלין אתם במישור הפסיכולוגי, התנהגותי או חברתי. וסטריאוטיפ כבסיס לציפיות על יחסי הגומלין עם הקבוצה. סטריאוטיפים שליליים מסווים ציפייה לקונפליקטים וליחסים בלתי נעימים עם קבוצת החוץ.
קיימים ארבעה מקורות איום שיכולים להוביל לדעות קדומות כלפי קבוצת החוץ.