באיזו טכנולוגיה השתמשו החוקרים כדי לבחון את השינויים הפתולוגיים במוח?
סריקות הדמיה
בראשית המאה ה־21 החלו להצטבר עדויות על שינויים פתולוגיים באזורי מוח שונים בסכיזופרניה, ביניהם המערכת הלימבית, הקורטקס הפרונטלי, וגרעיני הבסיס. הסיבה לשינויים פתולוגיים אלה היא כפי הנראה בעיה בהתפתחות המוח (בשלב נדידת תאי העצב בהתפתחות העוברית) או בניוון של תאי עצב לאחר התפתחותם. מחקרים שהשתמשו בסריקות הדמיה (דימות תהודה מגנטית, טומוגרפיה ממוחשבת) מצאו בין השאר כי בחולי סכיזופרניה קיימת הגדלה של חדרי המוח הלטרליים, וירידה בנפח של הקורטקס (קליפת המוח). בנוסף, נמצאה התאמה בין חומרת ממצאי ההדמיה לחומרת ההפרעה. עם זאת נכון לאמצע העשור השני של המאה ה־21 עדיין אין הסבר מבוסס מספיק על טיב הקשר בין ממצאים אלה לתסמיני הסכיזופרניה.
החוקרים השתמשו בסריקות הדמיה כדי לבחון את השינויים הפתולוגיים במוח.