Készül a Hold felé az új japán ûrszonda
2007. szeptember 14-én startolt a SELENE-szonda, Japán második olyan ûreszköze, amely a Holdat fogja részletesen tanulmányozni. Egy éven keresztül kering majd kísérõnk körül, feltérképezve annak felszínét, gravitációs anomáliáit és a körülötte mozgó töltött részecskéket.
Néhány kisebb mûszaki probléma miatt nyolcnapos késéssel, 2007. szeptember 14-én egy H-2A jelû hordozórakéta indította a SELENE nevû holdszondát a Tanageshima ûrközpontból. A közel 3 tonnás, 2,1 x 2,1 x 5,8 méteres, eredetileg Kaguya elnevezésû ûreszköz egyike az eddigi legösszetettebb japán szondáknak. Hivatalos neve a SELenological and ENgineering Explorer angol kifejezésbõl származó mozaikszó, amely jelzi, hogy az ûreszköz a Hold felderítése mellett a mûszaki kísérletnek is tekinthetõ.

A SELENE 14 érzékelõvel végzi méréseit, emellett két mikromûholdat is kibocsát. Utóbbiak 50 kg-os, 1 x 1 x 0,65 méter átmérõjû egységek, amelyek szintén a Hold körül fognak mozogni. Egyikük a töltött részecskék jellemzõit és a mágneses tér viselkedését tanulmányozza majd. Társa átjátszóállomás szerepet tölt be a fõ egység felé, emellett rádióadásának vizsgálata a Hold gravitációs anomáliáiról is információt nyújt.

A SELENE mûszerei és azok feladatai az alábbiakban összegezhetõk:

-   röntgen spektrométer (XRS): a holdfelszínen elõforduló különbözõ elemek (fõleg Mg, Al, Si, Ca, Ti, Fe) gyakoriságának mérésére
-   több hullámsávú képfelvevõ (MI) és terepkamera (TC): a felszínt folyamatosan pásztázza és 10 méteres felbontással rögzíti, sztereoképeibõl domborzatmodell is készíthetõ
-   spektroszkóp (SP): 296 féle hullámsávban méri a sugárzás intenzitását, amivel a felszín összetétele közelíthetõ
-   lézeres magasságmérõ (LALT): minden korábbinál pontosabb domborzati térképet alkot a Hold felszínérõl
-   töltött részecske spektrométer (CPS) és gammaspektrométer (GRS): a galaktikus kozmikus sugarak által gerjesztett felszíni anyagoktól kiinduló gammasugárzást és  neutronokat elemezve ad információt az összetételrõl
-   rádiótudományi kísérlet (RS): a két mikromûhold (RSTAR, VSTAR) segítségével végzett mérések tartoznak ide, amelyek révén megállapítható, hogy a Hold körül van-e a földi ionoszférára emlékeztetõ, de annál sokkal ritkább, töltött részecskékbõl álló felhõ
-   Doppler-mérések rádióadói (RSAT): a fõ mûhold és a két mikromûhold rádióadásai nem csak kommunikációra használhatók. Segítségükkel azok mozgása, abbõl pedig a Hold gravitációs tere is nagy pontossággal feltérképezhetõ
-   nagyfelbontású televíziókamera (HDTV): kifejezetten a földkelték megfigyelésére elhelyezett mûszer, amely bolygónkat rögzíti, amint a SELENE keringése során az látszólag a Hold látóhatára fölé elemelkedik
-   radarszonda (RS): 5 MHz frekvenciájú radarhullámokkal a felszín alatti régiókat vizsgálja
-   magnetométer (LMAG): a mágnesezett felszíni területeket tanulmányozza
-   plazmadetektor (PACE): a felszínrõl elszakadó ionokjat vizsgálja
-   felsõlégkör- és plazma-képalkotó (UPI): a földi felsõlégköri ionok eloszlását és jellemzõit örökíti meg 10 percenként
-   VLBI rádióforrás (VRAD): szintén a holdi gravitációs tér és a gravitációs anomáliák vizsgálatára szolgáló mûszer

A SELENE-szonda a startot követõen sikeresen kinyitotta antennáját, és jelenleg a Föld körüli pálya fokozatos módosításával a Holdhoz vezetõ útra készül, ahová az indulás után 5 nappal érkezik majd meg. A tervek alapján egy éven keresztül tanulmányozza kísérõnket, miközben poláris pályán mozog, mintegy 100 km-re haladva kísérõnk felszíne felett. A sarkok felett rendszeresen áthaladó útvonalra nemcsak a kedvezõ térképezési lehetõség miatt esett a választás, hanem mert így a poláris kráterekben esetleg elõforduló vízjég is tanulmányozható.

A szonda a Hold felszínét, belsõ szerkezetét és gravitációs terét tanulmányozza. A megfigyelések eredményeként közelítõleg 10 méteres felbontással fogjuk a felszín összetételét és domborzatát megismerni. Felszín alá behatoló radarhullámok néhány kilométer mélységbõl nyújtanak adatokat. Segítségével többek között a kiterjedt holdbéli bazalttengerek alatti kõzetrétegek, a hatalmas becsapódásos medencék aljzata is tanulmányozható lesz. A SELENE-szondának a Hold gravitációs terérõl készült méréseit a tervek alapján a NASA is felhasználja a 2008-ban induló amerikai Moon Reconnaisance Orbiter-szonda pályájának pontos tervezéséhez.

A 480 millió dolláros küldetés a tudományos vizsgálatok mellett videokamerájával kifejezetten a nagyközönség számára örökíti majd meg, amint a Hold körüli pályáról figyelve bolygónk a látóhatár fölé emelkedik. Utóbbi a program népszerûsítését és a szponzorok megtartását célozza.

A SELENE-szonda programjának fõ lépései (JAXA)

A SELENE nem az elsõ japán holdszonda. 1990-ben a Hiten is keringett már kísérõnk körül, amely részben technológiai céllal kibocsátott magából egy kisebb, Hagamordo nevû ûreszközt. A Hiten 1993-ban a terveknek megfelelõen a Holdba csapódott. A SELENE programot további japán szondák, és idõvel akár emberes holdexpedíció is követhetik a tervek alapján. A Hold egyre népszerûbb célpont az ezredforduló utáni ûrkutatásban. A kínaiak szintén idén tervezik egy holdszonda indítását, akárcsak India és Európa. Bár korai lenne újabb holdversenyrõl beszélni, az élénkülõ érdeklõdés kísérõnk felé talán már az erõforrásainak kiaknázása felé tett elsõ lépésnek tekinthetõ.

Mit gondolnak az olvasók a holdutazásról?

A legutóbbi holdszonda, az európai SMART-1 2004 novembere és 2006 szeptembere között keringett a Hold körül, számos új technológiát, köztük az ionhajtómûvet is kipróbálva. Az utóbbi években szóba kerültek újabb emberes küldetések is. Összesen 4006 érdeklõdõ véleménye alapján a nagyközönség az alábbiak szerint ítéli meg, mikor fog újra ember a Hold felszínére lépni:

-   Évek kérdése és újra eljutunk a Holdra 30,3 %
-   Több évtized is eltelik az újabb útig 13 %
-   Szerintem nem a Hold a legfontosabb célpont  56,7 %

Földkelte a Hold körüli pályáról (NASA)
elemi részecske ûrszonda Hold ûreszköz Japán NASA Holda Japán Ûrügynökség
<|im_start|>user
Néhány kisebb mûszaki probléma miatt nyolcnapos késéssel, 2007. szeptember 14-én egy H-2A jelû hordozórakéta indította a SELENE nevû holdszondát a Tanageshima ûrközpontból. A közel 3 tonnás, 2,1 x 2,1 x 5,8 méteres, eredetileg Kaguya elnevezésû ûreszköz egyike az eddigi legösszetettebb japán szondáknak. Hivatalos neve a SELenological and ENgineering Explorer angol kifejezésbõl származó mozaikszó, amely jelzi, hogy az ûreszköz a Hold felderítése mellett a mûszaki kísérletnek is tekinthetõ.

A SELENE 14 érzékelõvel végzi méréseit, emellett két mikromûholdat is kibocsát. Utóbbiak 50 kg-os, 1 x 1 x 0,65 méter átmérõjû egységek, amelyek szintén a Hold körül fognak mozogni. Egyikük a töltött részecskék jellemzõit és a mágneses tér viselkedését tanulmányozza majd. Társa átjátszóállomás szerepet tölt be a fõ egység felé, emellett rádióadásának vizsgálata a Hold gravitációs anomáliáiról is információt nyújt.

A SELENE mûszerei és azok feladatai az alábbiakban összegezhetõk:

-   röntgen spektrométer (XRS): a holdfelszínen elõforduló különbözõ elemek (fõleg Mg, Al, Si, Ca, Ti, Fe) gyakoriságának mérésére
-   több hullámsávú képfelvevõ (MI) és terepkamera (TC): a felszínt folyamatosan pásztázza és 10 méteres felbontással rögzíti, sztereoképeibõl domborzatmodell is készíthetõ
-   spektroszkóp (SP): 296 féle hullámsávban méri a sugárzás intenzitását, amivel a felszín összetétele közelíthetõ
-   lézeres magasságmérõ (LALT): minden korábbinál pontosabb domborzati térképet alkot a Hold felszínérõl
-   töltött részecske spektrométer (CPS) és gammaspektrométer (GRS): a galaktikus kozmikus sugarak által gerjesztett felszíni anyagoktól kiinduló gammasugárzást és  neutronokat elemezve ad információt az összetételrõl
-   rádiótudományi kísérlet (RS): a két mikromûhold (RSTAR, VSTAR) segítségével végzett mérések tartoznak ide, amelyek révén megállapítható, hogy a Hold körül van-e a földi ionoszférára emlékeztetõ, de annál sokkal ritkább, töltött részecskékbõl álló felhõ
-   Doppler-mérések rádióadói (RSAT): a fõ mûhold és a két mikromûhold rádióadásai nem csak kommunikációra használhatók. Segítségükkel azok mozgása, abbõl pedig a Hold gravitációs tere is nagy pontossággal feltérképezhetõ
-   nagyfelbontású televíziókamera (HDTV): kifejezetten a földkelték megfigyelésére elhelyezett mûszer, amely bolygónkat rögzíti, amint a SELENE keringése során az látszólag a Hold látóhatára fölé elemelkedik
-   radarszonda (RS): 5 MHz frekvenciájú radarhullámokkal a felszín alatti régiókat vizsgálja
-   magnetométer (LMAG): a mágnesezett felszíni területeket tanulmányozza
-   plazmadetektor (PACE): a felszínrõl elszakadó ionokjat vizsgálja
-   felsõlégkör- és plazma-képalkotó (UPI): a földi felsõlégköri ionok eloszlását és jellemzõit örökíti meg 10 percenként
-   VLBI rádióforrás (VRAD): szintén a holdi gravitációs tér és a gravitációs anomáliák vizsgálatára szolgáló mûszer

A SELENE-szonda a startot követõen sikeresen kinyitotta antennáját, és jelenleg a Föld körüli pálya fokozatos módosításával a Holdhoz vezetõ útra készül, ahová az indulás után 5 nappal érkezik majd meg. A tervek alapján egy éven keresztül tanulmányozza kísérõnket, miközben poláris pályán mozog, mintegy 100 km-re haladva kísérõnk felszíne felett. A sarkok felett rendszeresen áthaladó útvonalra nemcsak a kedvezõ térképezési lehetõség miatt esett a választás, hanem mert így a poláris kráterekben esetleg elõforduló vízjég is tanulmányozható.

A szonda a Hold felszínét, belsõ szerkezetét és gravitációs terét tanulmányozza. A megfigyelések eredményeként közelítõleg 10 méteres felbontással fogjuk a felszín összetételét és domborzatát megismerni. Felszín alá behatoló radarhullámok néhány kilométer mélységbõl nyújtanak adatokat. Segítségével többek között a kiterjedt holdbéli bazalttengerek alatti kõzetrétegek, a hatalmas becsapódásos medencék aljzata is tanulmányozható lesz. A SELENE-szondának a Hold gravitációs terérõl készült méréseit a tervek alapján a NASA is felhasználja a 2008-ban induló amerikai Moon Reconnaisance Orbiter-szonda pályájának pontos tervezéséhez.

A 480 millió dolláros küldetés a tudományos vizsgálatok mellett videokamerájával kifejezetten a nagyközönség számára örökíti majd meg, amint a Hold körüli pályáról figyelve bolygónk a látóhatár fölé emelkedik. Utóbbi a program népszerûsítését és a szponzorok megtartását célozza.

A SELENE-szonda programjának fõ lépései (JAXA)

A SELENE nem az elsõ japán holdszonda. 1990-ben a Hiten is keringett már kísérõnk körül, amely részben technológiai céllal kibocsátott magából egy kisebb, Hagamordo nevû ûreszközt. A Hiten 1993-ban a terveknek megfelelõen a Holdba csapódott. A SELENE programot további japán szondák, és idõvel akár emberes holdexpedíció is követhetik a tervek alapján. A Hold egyre népszerûbb célpont az ezredforduló utáni ûrkutatásban. A kínaiak szintén idén tervezik egy holdszonda indítását, akárcsak India és Európa. Bár korai lenne újabb holdversenyrõl beszélni, az élénkülõ érdeklõdés kísérõnk felé talán már az erõforrásainak kiaknázása felé tett elsõ lépésnek tekinthetõ.

Mit gondolnak az olvasók a holdutazásról?

A legutóbbi holdszonda, az európai SMART-1 2004 novembere és 2006 szeptembere között keringett a Hold körül, számos új technológiát, köztük az ionhajtómûvet is kipróbálva. Az utóbbi években szóba kerültek újabb emberes küldetések is. Összesen 4006 érdeklõdõ véleménye alapján a nagyközönség az alábbiak szerint ítéli meg, mikor fog újra ember a Hold felszínére lépni:

-   Évek kérdése és újra eljutunk a Holdra 30,3 %
-   Több évtized is eltelik az újabb útig 13 %
-   Szerintem nem a Hold a legfontosabb célpont  56,7 %

Földkelte a Hold körüli pályáról (NASA)

Adj egy összefoglalót a szövegről!<|im_end|>
<|im_start|>assistant
2007. szeptember 14-én startolt a SELENE-szonda, Japán második olyan ûreszköze, amely a Holdat fogja részletesen tanulmányozni. Egy éven keresztül kering majd kísérõnk körül, feltérképezve annak felszínét, gravitációs anomáliáit és a körülötte mozgó töltött részecskéket.<|im_end|>