Az Omega-pont elmélet
Frank J. Tipler sokat vitatott omegapont-elmélete különös gondolati konstrukció: a fizikát és a teológiát, a tudományt és a hitet próbálja közös nevezőre hozni.
Tipler három előfeltevésből indul ki. Az első az antropikus elv, amely szerint az univerzumban az (intelligens) élet nemcsak nélkülözhetetlen, de, miután megjelent, soha többé nem tűnik el. Kettő: az univerzum tágulása véges, a gravitáció hatására előbb-utóbb összehúzódó periódusba lépünk, azaz a világegyetem újra egyetlen pontba, az ősrobbanás előtti állapotba zsugorodik. (Az elmélet csak zárt rendszerre érvényes, a nyitott világegyetem értelemszerűen nem érhet véget az omegapontban.) Három: korlátlan mennyiségű a hasznosítható energia, így az univerzum története - maximális entrópia helyett - az örök élet, Tipler értelmezésében maximális információfeldolgozás felé ível.

Ez a szingularitás vagy "c-határ", amikor mindent az intelligens élet ural: az omegapont. A téridőnek nem része, hanem a határa. Istennel azonos: mindenütt jelen van, mindenható, mindentudó, örök. Az emberi elme nem mérhető Isten információfeldolgozó-képességéhez, ugyanakkor Isten az "emberek társadalma" és más intelligens létformáké is, benne és általa összegződünk.

Omega-Isten végtelen kapacitású univerzális számítógép. Turing tételét a kvantumelméletre alkalmazva: minden univerzumban létezik egy univerzális számítógép, vagy ha nem mindegyikben, néhányban biztosan. "Az omegapont-elmélet levezetéséhez a Turing-elvet is felhasználtam" - írja Tipler. "Mivel az élet egy univerzális számítógép, a Turing-elv egyenértékű az Örök Élet Posztulátummal. Az omegapont pedig (közvetlenül) a fizika alaptörvényeiből eredeztethető. Mind a Turing-elv, mind az Örök Élet Posztulátum fizikai törvények."

Az omegapont Istennel történő azonosítása teológiai érvekkel szintén alátámasztható. Az omegapont rendelkezik az Istennek tulajdonított jegyekkel: "megszólítja" a hívőt, csodatévő, és - főként - képes a holtakat feltámasztani. A vég maga a teremtő, a kezdet...

A végtelen kapacitású univerzális számítógép teljesen szimulálja (emulálja) a múltat. Mesterséges valóság programján nemcsak az általunk ismert univerzum története pereg le, de a David Deutsch-féle párhuzamos világoké, az egész multiverzumé is. Ha adottak a technikai feltételek, márpedig az Omega-pont minden technikai feltételt magában foglal, akkor nemcsak a holtak kelthetők életre, de a potenciális világok potenciális létezői úgyszintén. Túl sokan leszünk - ironizálhatnánk... (Némi ellentmondás: nem biztos, nem szükséges, sőt, nem valószínű, hogy a hajdanival azonos külső-belső jegyekkel bírunk majd, holott az emuláció e célt szolgálná. Tipler - felettébb bonyolult teológiai érvelésében - Origenészre és Aquinói Szent Tamásra hivatkozik.)

Az abszolút pontos, hibátlan program az ősrobbanással kezdődik, létrejönnek a bolygók, a Föld, kialakul az élet, fut az evolúció filmje, mindenki, mindenki - aki volt, és aki nem volt, de lehetett volna - színre lép, állatok, emberek, mesterséges intelligenciák, földönkívüliek... Az ellenőrző program valamennyiük gondját viseli, és amennyiben szükséges, élhetőbb virtuális környezetbe helyezi őket. Teljesíti óhajaikat, kívánságaikat. Mint a Mennyek Országában.

De vajon miért? - kérdezik a kétkedők. Miért éppen a vágyott közegben? Például azért, mert a nagyon távoli jövőből nézve, kegyetlen körülmények között élünk. Ugyanakkor az omegapont, a feltámasztás idejének valóságában se éledhetünk újjá, mivel sem a hardverünk, sem a szoftverünk nem viselné el az ottani / akkori feltételeket. Legfontosabb, hogy otthonosan érezzük magunkat, hiszen az omega-Isten - a fogolydilemma alapján - kizárólag jó lehet: az altruizmus hosszabb távon kifizetődőbb, mint az önzés. (Tipler az egészen "hosszú távú" feltámadást logikusnak tartja, ezzel szemben a "mainstream", sokkal konkrétabb halhatatlanság-elméleteket szkeptikusan kezeli.)

És miért egyetlen omegapont? Anders Sandberg szerint több is lehet, univerzumonként egy-egy: jótevő entitás, túlélő program, harcias szuperlény...

Felmerül még egy komoly probléma. Mi lesz a fekete lyukakkal? Eseményhorizontjuk ugyanis meghiúsítja a végtelen információ-növekedést... Többek között.

Sokáig sorolhatnánk az érveket és ellenvetéseket, kereshetnénk az ellentmondásokat, egyet viszont nem tagadhatunk: rendkívül izgalmas Tipler - matematikai és fizikai tételekkel, képletekkel, levezetésekkel megtámogatott - elmélete. A transzhumanistákra is jócskán hatott. Mindegyikükre, de egyikük sem ért vele egyet... Az omegapont-elméletet érdekes mérnöki problémának, s nem filozófiai kérdésnek tartják.
Cyberia Tech
<|im_start|>user
Tipler három előfeltevésből indul ki. Az első az antropikus elv, amely szerint az univerzumban az (intelligens) élet nemcsak nélkülözhetetlen, de, miután megjelent, soha többé nem tűnik el. Kettő: az univerzum tágulása véges, a gravitáció hatására előbb-utóbb összehúzódó periódusba lépünk, azaz a világegyetem újra egyetlen pontba, az ősrobbanás előtti állapotba zsugorodik. (Az elmélet csak zárt rendszerre érvényes, a nyitott világegyetem értelemszerűen nem érhet véget az omegapontban.) Három: korlátlan mennyiségű a hasznosítható energia, így az univerzum története - maximális entrópia helyett - az örök élet, Tipler értelmezésében maximális információfeldolgozás felé ível.

Ez a szingularitás vagy "c-határ", amikor mindent az intelligens élet ural: az omegapont. A téridőnek nem része, hanem a határa. Istennel azonos: mindenütt jelen van, mindenható, mindentudó, örök. Az emberi elme nem mérhető Isten információfeldolgozó-képességéhez, ugyanakkor Isten az "emberek társadalma" és más intelligens létformáké is, benne és általa összegződünk.

Omega-Isten végtelen kapacitású univerzális számítógép. Turing tételét a kvantumelméletre alkalmazva: minden univerzumban létezik egy univerzális számítógép, vagy ha nem mindegyikben, néhányban biztosan. "Az omegapont-elmélet levezetéséhez a Turing-elvet is felhasználtam" - írja Tipler. "Mivel az élet egy univerzális számítógép, a Turing-elv egyenértékű az Örök Élet Posztulátummal. Az omegapont pedig (közvetlenül) a fizika alaptörvényeiből eredeztethető. Mind a Turing-elv, mind az Örök Élet Posztulátum fizikai törvények."

Az omegapont Istennel történő azonosítása teológiai érvekkel szintén alátámasztható. Az omegapont rendelkezik az Istennek tulajdonított jegyekkel: "megszólítja" a hívőt, csodatévő, és - főként - képes a holtakat feltámasztani. A vég maga a teremtő, a kezdet...

A végtelen kapacitású univerzális számítógép teljesen szimulálja (emulálja) a múltat. Mesterséges valóság programján nemcsak az általunk ismert univerzum története pereg le, de a David Deutsch-féle párhuzamos világoké, az egész multiverzumé is. Ha adottak a technikai feltételek, márpedig az Omega-pont minden technikai feltételt magában foglal, akkor nemcsak a holtak kelthetők életre, de a potenciális világok potenciális létezői úgyszintén. Túl sokan leszünk - ironizálhatnánk... (Némi ellentmondás: nem biztos, nem szükséges, sőt, nem valószínű, hogy a hajdanival azonos külső-belső jegyekkel bírunk majd, holott az emuláció e célt szolgálná. Tipler - felettébb bonyolult teológiai érvelésében - Origenészre és Aquinói Szent Tamásra hivatkozik.)

Az abszolút pontos, hibátlan program az ősrobbanással kezdődik, létrejönnek a bolygók, a Föld, kialakul az élet, fut az evolúció filmje, mindenki, mindenki - aki volt, és aki nem volt, de lehetett volna - színre lép, állatok, emberek, mesterséges intelligenciák, földönkívüliek... Az ellenőrző program valamennyiük gondját viseli, és amennyiben szükséges, élhetőbb virtuális környezetbe helyezi őket. Teljesíti óhajaikat, kívánságaikat. Mint a Mennyek Országában.

De vajon miért? - kérdezik a kétkedők. Miért éppen a vágyott közegben? Például azért, mert a nagyon távoli jövőből nézve, kegyetlen körülmények között élünk. Ugyanakkor az omegapont, a feltámasztás idejének valóságában se éledhetünk újjá, mivel sem a hardverünk, sem a szoftverünk nem viselné el az ottani / akkori feltételeket. Legfontosabb, hogy otthonosan érezzük magunkat, hiszen az omega-Isten - a fogolydilemma alapján - kizárólag jó lehet: az altruizmus hosszabb távon kifizetődőbb, mint az önzés. (Tipler az egészen "hosszú távú" feltámadást logikusnak tartja, ezzel szemben a "mainstream", sokkal konkrétabb halhatatlanság-elméleteket szkeptikusan kezeli.)

És miért egyetlen omegapont? Anders Sandberg szerint több is lehet, univerzumonként egy-egy: jótevő entitás, túlélő program, harcias szuperlény...

Felmerül még egy komoly probléma. Mi lesz a fekete lyukakkal? Eseményhorizontjuk ugyanis meghiúsítja a végtelen információ-növekedést... Többek között.

Sokáig sorolhatnánk az érveket és ellenvetéseket, kereshetnénk az ellentmondásokat, egyet viszont nem tagadhatunk: rendkívül izgalmas Tipler - matematikai és fizikai tételekkel, képletekkel, levezetésekkel megtámogatott - elmélete. A transzhumanistákra is jócskán hatott. Mindegyikükre, de egyikük sem ért vele egyet... Az omegapont-elméletet érdekes mérnöki problémának, s nem filozófiai kérdésnek tartják.

Foglald össze a fenti szöveget!<|im_end|>
<|im_start|>assistant
Frank J. Tipler sokat vitatott omegapont-elmélete különös gondolati konstrukció: a fizikát és a teológiát, a tudományt és a hitet próbálja közös nevezőre hozni.<|im_end|>