Megélhetési gondok közé vannak kényszerítve a szociális területen dolgozók
Alacsony bérért, a megbecsülés hiányával küzdve dolgoznak az egyre korosabb munkatársak a szociális ágazatban, kétharmaduk mégsem akar váltani.
A kis fizetésből éppen csak kijön a szociális területen dolgozók 44 százaléka, további 22 százalékuknak pedig minden hónapban megélhetési gondjai vannak - derül ki egy a szociális ágazatban dolgozók élet- és munkakörülményeit vizsgáló tanulmányból. Az LMP pártalapítványának megrendelésére Gyarmati Andrea szociológus által idén végzett reprezentatív kutatás szerint a havi átlagos nettó bér a szférában 207 ezer forint. A Központi Statisztikai Hivatal adataiból az ezredforduló óta látni, hogy a magyarországi fizetések a szociális ágazatban a legalacsonyabbak.
Ráadásul nincsenek nagy eltérések, a medián bér – vagyis aminél ugyanannyian kapnak többet és kevesebbet - 195 ezer, vagyis nincs komoly kiugrási lehetőség, ha valaki tanul, vagy vezetői munkát végez. Tovább növeli a kiszolgáltatottságot, hogy a béren belül nagyon magas, átlagosan 58 ezer forintos a bérkiegészítés, ami nem épül be az alapbérbe és egy tollvonással elvehető. Az 1300 fő megkérdezésével készült felmérés szerint az elégtelen anyagi megbecsülés vezet oda, hogy legalább tíz százaléknyi munkaerő folyamatosan hiányzik a feladatok elvégzéséhez szükséges létszámból és hiába van egy stabil kör, amelyik nem mozdul, a dolgozók negyede egy éven belül otthagyja a szakmát. Szerintük ezt a problémát a béremeléssel lehet csak rendezni, mostani bérük másfélszeresére emelése már a pályaelhagyókat is visszatartaná és az anyagi bizonytalanságban élőket is megnyugtatná. Az Ökopolisz Alapítvány felkérésére készült kutatás adataiból az olvasható ki, hogy a szakma teljesen elnőiesedett és öregszik, az ágazatban dolgozók 92 százaléka nő, átlagéletkoruk 48 év. Mindennél jobban jelzi a szociális szféra hátrányait, hogy a fiatalok elkerülik a területet, mindössze 6 százalékot tesz ki a 30 évnél fiatalabbak aránya, ugyanakkor a munkatársak 40 százaléka már az ötvenen is túl van.  A felmérés azt mutatja, hogy a szociális ágazat munkavállalói minden elégedetlenségük ellenére nagy számban hűségesek a munkahelyükhöz, a megkérdezettek 23 százaléka több mint tíz éve dolgozik egy helyben, 17 százalékuk pedig már több mint 21 éve. Ez azonban nagyon sokszor kényszerű döntés, mert például a településen nincs más állandó munkalehetőség vagy a család miatt nem tudnak távolabbi munkát keresni. Ezzel magyarázza a szociológus azt is, hogy a megkérdezettek 68 százaléka nem akar munkahelyet váltani, s a többiek közül is sokan a közszférában maradnának. Azt a várakozásoknak megfelelően egyértelműen igazolták a válaszok, hogy a 30 alatti korosztály mozdulna leginkább, de az már meglepőbb, hogy a 40-50 év közöttiek körében is magas a váltást fontolgatók aránya. Aki távozna, az elsősorban a szociális ágazat béreivel elégedetlen, de az érzelmi, mentális megterhelést is nehezen viselik a dolgozók és megviselte őket az utóbbi évek rengeteg szervezeti változása is. A szociális terület megbecsültsége a dolgozók szerint a járvány kirobbanása óta tovább romlott. A válság kormányzati kezelését az Ökopolisz Alapítvány friss felmérése szerint a dolgozók 68 százaléka rossznak minősíti.   A szöveges válaszokból a megbecsülés, a motiváció hiánya rajzolódik ki – hangsúlyozza Gyarmati Andrea. Volt, aki arról számolt be, hogy lejár a határozott idejű szerződése, s úgy látja, kistelepüléseken ritka a határozatlan időre kötött megállapodás, az alkalmazottak állandó bizonytalanságban élnek. Mást pedig egyenesen szerződés nélkül foglalkoztattak. Sokan írták, hogy kevés a bér és a szabadság, és többen a vezetők lelki terrorjára panaszkodtak.  A szociális területen végzett munka nemcsak fizikailag megterhelő – erre a megkérdezettek bő harmada panaszkodott –, hanem rengeteg adminisztrációval is jár, ráadásul minden harmadik válaszadó naponta találkozik felkavaró helyzetekkel, ötödük pedig fizikai veszélynek is ki van téve. A megkérdezettek 83 százaléka tapasztalt már munkája alatt fizikai vagy szóbeli atrocitást a kliensek részéről.
Lezárt egy budai utcarészt a török milliárdos, Adnan Polat vezette alapítvány, mert az ott lakók autói zavarták a parkoló használatát.
A török külügyminiszter múlt heti budapesti látogatása napján öt beton terelőelemet raktak le – nem éppen pedáns rendben – a Mecset utcában, a Gül Baba türbéjéhez vezető lépcső aljához. A türbe alatti parkolóba évek óta nem lehet behajtani, mivel azt a műemlék felújítása után lezárták. Így a Budát 1541-ben elfoglaló I. Szulejmánnal együtt érkező bektasi dervis sírkápolnáját, illetve az azt körülvevő emlékhelyet látogatók sem állhatnak be oda. Ottjártunkkor egyébként a parkoló teljesen üres volt. Ellentétben az utcával, amelynek mindkét oldalát ellepték az autók. A lakók a II. kerülethez fordultak kérve az áldatlan állapot rendezését, ám az önkormányzat nem sokat tehet: a lezárt szakasz hiába tűnik az úttest részének nem közterület, hanem a Gül Baba Türbéje Örökségvédő Alapítvány tulajdona. Az alapítvány viszont azzal indokolta az útakadályok kirakását, hogy az autók folyton elállták a parkoló bejáratát.      A környék lakói már a parkoló lezárását is nehezen emésztették meg, hiszen a szűk budai utcában korábban nagy könnyebbséget jelentett az a néhány hely. A bejárat elé kifeszített lánctól 6-8 méterre, közel 5 méter hosszan letett útterelők azonban most még inkább felborzolták a veszélyhelyzeti ingyenes parkolás miatt egyébként sem nyugodt kedélyeket. A parkoló autókkal csurig telt, meredek szűk utcából így már csak tolatva lehet kijutni, a terelők ugyanis azt is megakadályozzák, hogy a zsákutcába behajtó autók megforduljanak. A kerületi városrendészet munkatársai ki is mentek a helyszínre, ahol megállapították, hogy a lezárt szakasz nem közterület, hanem az alapítvány tulajdona. Ezt a választ kapta Népszavát felkereső helybeli is a terelőket lerakó munkások vezetőjétől, aki még azt is hozzátette, hogy tehetnék akár beljebb is az úttestre, mert ez az egész magánterület. Így aztán az se elképzelhetetlen, hogy egyszer csak arra ébrednek az utca lakói, hogy még nagyobb területet kanyarítanak ki az utcából.  A beton terelőelemeket 2021. február 4-én reggel helyzeték el – pontosított a Népszava kérdésére az alapítvány. Mint írják „a földhivatali nyilvántartásból egyértelműen kiderül, hogy a kérdéses földterület a Gül Baba Türbéjével és környezetével együtt a magyar állam tulajdona, amelynek az alapítvány a jelenlegi haszonbérlője és üzemeltetője. A terelőelemek egy későbbi fejlesztés munkálatait segítik, ezzel is biztosítva a jogos használók magánterületre való bejutását”. A betontömbök valóban magánterületen állnak, így a terület lezárása jogszerű – erősítette meg a fentieket Örsi Gergely II. kerületi polgármester a Népszavának, aki azt is elmondta, hogy a lakossági bejelentések nyomán felkeresték az alapítványt, amely azzal indokolta az útakadályok kirakását, hogy az autók folyton elállták a parkoló bejáratát. A későbbiekben süllyedő oszlopos rendszert építenek a tömbök helyére. (Így az autók utcában való megfordulása később sem lesz lehetséges.) A kerület arra kérte az alapítványt, hogy a végleges kialakítás előtt egyeztessenek velük, amire ígéretet is kaptak. Az önkormányzat – más lehetősége nem lévén – az utca elején táblákkal hívja majd fel a figyelmet az utca szűkösségére.  A türbe és környéke 1941 óta állami tulajdonban van. A kormány 2017 decemberében kiadott két rendeletének egyikével a Külgazdasági és Külügyminisztérium vagyonkezelésébe adta a Gül Baba türbéjét és környezetét – Mecset utca 14. szám alatti ingatlanegyüttest –, a Mecset utcai parkolót, s vele az utca egy darabját.  Az üzemeltetést is akkor bízták a Gül Baba Türbéje Örökségvédő Alapítványra, amely rögtön kapott is hozzá 696 millió forint állami támogatást. Az adomány nem egyszeri volt. Az alapítvány tavalyi évről szóló beszámolójában például 641 millió forintot tüntettek fel a külügyminisztériumtól kapott támogatásként. (A türbe felújításának 2,5 milliárdos költségét kétharmad részben a magyar állam, egyharmad részben Törökország fizette. Az avatóünnepségen mindkét államfő megjelent.) Az üzemeltetésre csak nagy nehezen találtak vállalkozót, az első tender sikertelen volt. A második eredményeként 2019 októberében írták alá a határozatlan idejű üzemeltetési szerződést, miszerint a B&G Generál Kft. havi nettó 12,8 millió forintért tartja rendben a türbét és környezetét. S most már az utcából kihasított darabkát is.
Aggasztónak tartja a Pedagógusok Szakszervezete, hogy a koronavírus új változatai gyorsabban a terjednek a gyerekek között is. Egy iskolában nemrég a tanulók 60 százaléka hiányzott.
Van olyan tiszamenti általános iskola, ahol a 35 fős tanári karból 33-an igazoltan elkapták a koronavírust – mesélte lapunknak Szabó Zsuzsa, a Pedagógusok Szakszervezetének (PSZ) elnöke, miután hétfőn levélben fordultak a köznevelési államtitkársághoz, azt kérve, hogy az egyre súlyosbodó járványhelyzet miatt mihamarabb hozzanak döntést az iskolák ügyében. A PSZ két megoldást javasolt, az egyik, hogy a középiskolákhoz hasonlóan minden általános iskola térjen át digitális oktatásra, a szülőknek pedig biztosítsák a 100 százalékos táppénzt, hogy otthon tudjanak maradni a gyerekekkel. A másik, hogy csak a felső tagozatos diákoknak rendeljenek el tantermen kívüli munkarendet, az alsóbb évfolyamokon pedig vezessenek be „hibrid” (online és tantermi) oktatást. A PSZ elnöke azt is elmondta, tudnak olyan debreceni iskoláról is, ahol 240 diákból mindössze 50 volt bent az elmúlt napokban, a többiek vagy betegek vagy karanténban voltak. Egy fővárosi intézményben pedig 748 tanulóból 573-an voltak otthon nemrég, többségük hatósági házi karanténban, egy részük viszont azért, mert szüleik nem engedték őket iskolába, félve a fertőzéstől. Szabó Zsuzsa szerint a PSZ megyei elnökeitől érkezett visszajelzésekből az is kitűnik, hogy különösen az északi és a déli határtelepüléseken lévő iskolákban nőttek – sok esetben megduplázódtak – az esetszámok. Aggasztónak tartja, hogy az új Covid-variánsok gyorsan terjednek a gyerekek között és nem maradnak tünetmentesek. A vírusnak már van egy középiskolás korú áldozata is: az operatív törzs keddi adatközlése szerint egy 16 éves lány hunyt el a fertőzést követően, akinek nyirokrendszert érintő alapbetegsége volt. Magyarországon eddig ő a legfiatalabb áldozat. A napokban Galgóczi Ágnes, a Nemzeti Népegészségügyi Központ járványügyi osztályvezetője, valamint Müller Cecília országos tiszti főorvos is arról beszélt, mérlegelik a teljes digitális oktatás elrendelését. Kásler Miklós, az emberi erőforrások minisztere szintén azt nyilatkozta a Blikknek, szükség lehet újabb szigorításokra, példaként említette az iskolák bezárását vagy az április elsején kezdődő tavaszi szünet előre hozását is. Bár a szakmai és érdekvédelmi szervezetek szerint mérlegelésre már nem nagyon van idő, az Emberi Erőforrások Minisztériuma az atv.hu megkeresésére azzal próbálta nyugtatni a kedélyeket, hogy jelenleg feleannyi köznevelési intézményben van érvényben részleges vagy teljes tanügyi elrendelés, mint a második hullám tetőzésekor. Azt viszont elfelejtették megemlíteni, hogy az esetszámok most talán a korábbinál is meredekebben emelkednek. Müller Cecília két hete jelentette be, hogy elkezdődött a harmadik hullám, az ezt megelőző hét csütörtökén – február 11-én – még 107 óvoda és 208 iskola volt érintett. A tegnapi, március 2-ai adatközlés szerint már 273 óvodában és 536 iskolában kellett rendkívüli szünetet, illetve részleges vagy teljes digitális oktatást elrendelni. – Lehet azt mondani, hogy még most sem olyan magasak a számok, de a fenti példákból is látszik, hogy egy-egy intézményben nagyon súlyos a helyzet. Talán nem kellene megvárni, amíg mindenhol ez lesz a jellemző, a vírus nem „mérlegel” – fogalmazott Szabó Zsuzsa. A PSZ elnöke arra is felhívta a figyelmet: sok iskolában már elhasználták azt az időkeretet, amit a hiányzó pedagógusok eseti helyettesítésére ki lehetett írni. Az óvodák sincsenek könnyebb helyzetben. A Magyar Óvodapedagógiai Egyesület elnöke, Fábián Katalin lapunknak azt mondta: kollégáitól egyre többször hallja, hogy a szülők, ha meg tudják tenni, inkább otthon tarják gyermekeiket. Szerinte az óvodavezetők és a fenntartó önkormányzatok rugalmasak ebben a kérdésben, de ő is azt tartaná helyesnek, ha egységes kormányzati döntés születne az ügyben – amit szerinte már rég meg kellett volna lépni.
<|im_start|>user
A kis fizetésből éppen csak kijön a szociális területen dolgozók 44 százaléka, további 22 százalékuknak pedig minden hónapban megélhetési gondjai vannak - derül ki egy a szociális ágazatban dolgozók élet- és munkakörülményeit vizsgáló tanulmányból. Az LMP pártalapítványának megrendelésére Gyarmati Andrea szociológus által idén végzett reprezentatív kutatás szerint a havi átlagos nettó bér a szférában 207 ezer forint. A Központi Statisztikai Hivatal adataiból az ezredforduló óta látni, hogy a magyarországi fizetések a szociális ágazatban a legalacsonyabbak.
Ráadásul nincsenek nagy eltérések, a medián bér – vagyis aminél ugyanannyian kapnak többet és kevesebbet - 195 ezer, vagyis nincs komoly kiugrási lehetőség, ha valaki tanul, vagy vezetői munkát végez. Tovább növeli a kiszolgáltatottságot, hogy a béren belül nagyon magas, átlagosan 58 ezer forintos a bérkiegészítés, ami nem épül be az alapbérbe és egy tollvonással elvehető. Az 1300 fő megkérdezésével készült felmérés szerint az elégtelen anyagi megbecsülés vezet oda, hogy legalább tíz százaléknyi munkaerő folyamatosan hiányzik a feladatok elvégzéséhez szükséges létszámból és hiába van egy stabil kör, amelyik nem mozdul, a dolgozók negyede egy éven belül otthagyja a szakmát. Szerintük ezt a problémát a béremeléssel lehet csak rendezni, mostani bérük másfélszeresére emelése már a pályaelhagyókat is visszatartaná és az anyagi bizonytalanságban élőket is megnyugtatná. Az Ökopolisz Alapítvány felkérésére készült kutatás adataiból az olvasható ki, hogy a szakma teljesen elnőiesedett és öregszik, az ágazatban dolgozók 92 százaléka nő, átlagéletkoruk 48 év. Mindennél jobban jelzi a szociális szféra hátrányait, hogy a fiatalok elkerülik a területet, mindössze 6 százalékot tesz ki a 30 évnél fiatalabbak aránya, ugyanakkor a munkatársak 40 százaléka már az ötvenen is túl van.  A felmérés azt mutatja, hogy a szociális ágazat munkavállalói minden elégedetlenségük ellenére nagy számban hűségesek a munkahelyükhöz, a megkérdezettek 23 százaléka több mint tíz éve dolgozik egy helyben, 17 százalékuk pedig már több mint 21 éve. Ez azonban nagyon sokszor kényszerű döntés, mert például a településen nincs más állandó munkalehetőség vagy a család miatt nem tudnak távolabbi munkát keresni. Ezzel magyarázza a szociológus azt is, hogy a megkérdezettek 68 százaléka nem akar munkahelyet váltani, s a többiek közül is sokan a közszférában maradnának. Azt a várakozásoknak megfelelően egyértelműen igazolták a válaszok, hogy a 30 alatti korosztály mozdulna leginkább, de az már meglepőbb, hogy a 40-50 év közöttiek körében is magas a váltást fontolgatók aránya. Aki távozna, az elsősorban a szociális ágazat béreivel elégedetlen, de az érzelmi, mentális megterhelést is nehezen viselik a dolgozók és megviselte őket az utóbbi évek rengeteg szervezeti változása is. A szociális terület megbecsültsége a dolgozók szerint a járvány kirobbanása óta tovább romlott. A válság kormányzati kezelését az Ökopolisz Alapítvány friss felmérése szerint a dolgozók 68 százaléka rossznak minősíti.   A szöveges válaszokból a megbecsülés, a motiváció hiánya rajzolódik ki – hangsúlyozza Gyarmati Andrea. Volt, aki arról számolt be, hogy lejár a határozott idejű szerződése, s úgy látja, kistelepüléseken ritka a határozatlan időre kötött megállapodás, az alkalmazottak állandó bizonytalanságban élnek. Mást pedig egyenesen szerződés nélkül foglalkoztattak. Sokan írták, hogy kevés a bér és a szabadság, és többen a vezetők lelki terrorjára panaszkodtak.  A szociális területen végzett munka nemcsak fizikailag megterhelő – erre a megkérdezettek bő harmada panaszkodott –, hanem rengeteg adminisztrációval is jár, ráadásul minden harmadik válaszadó naponta találkozik felkavaró helyzetekkel, ötödük pedig fizikai veszélynek is ki van téve. A megkérdezettek 83 százaléka tapasztalt már munkája alatt fizikai vagy szóbeli atrocitást a kliensek részéről.
Lezárt egy budai utcarészt a török milliárdos, Adnan Polat vezette alapítvány, mert az ott lakók autói zavarták a parkoló használatát.
A török külügyminiszter múlt heti budapesti látogatása napján öt beton terelőelemet raktak le – nem éppen pedáns rendben – a Mecset utcában, a Gül Baba türbéjéhez vezető lépcső aljához. A türbe alatti parkolóba évek óta nem lehet behajtani, mivel azt a műemlék felújítása után lezárták. Így a Budát 1541-ben elfoglaló I. Szulejmánnal együtt érkező bektasi dervis sírkápolnáját, illetve az azt körülvevő emlékhelyet látogatók sem állhatnak be oda. Ottjártunkkor egyébként a parkoló teljesen üres volt. Ellentétben az utcával, amelynek mindkét oldalát ellepték az autók. A lakók a II. kerülethez fordultak kérve az áldatlan állapot rendezését, ám az önkormányzat nem sokat tehet: a lezárt szakasz hiába tűnik az úttest részének nem közterület, hanem a Gül Baba Türbéje Örökségvédő Alapítvány tulajdona. Az alapítvány viszont azzal indokolta az útakadályok kirakását, hogy az autók folyton elállták a parkoló bejáratát.      A környék lakói már a parkoló lezárását is nehezen emésztették meg, hiszen a szűk budai utcában korábban nagy könnyebbséget jelentett az a néhány hely. A bejárat elé kifeszített lánctól 6-8 méterre, közel 5 méter hosszan letett útterelők azonban most még inkább felborzolták a veszélyhelyzeti ingyenes parkolás miatt egyébként sem nyugodt kedélyeket. A parkoló autókkal csurig telt, meredek szűk utcából így már csak tolatva lehet kijutni, a terelők ugyanis azt is megakadályozzák, hogy a zsákutcába behajtó autók megforduljanak. A kerületi városrendészet munkatársai ki is mentek a helyszínre, ahol megállapították, hogy a lezárt szakasz nem közterület, hanem az alapítvány tulajdona. Ezt a választ kapta Népszavát felkereső helybeli is a terelőket lerakó munkások vezetőjétől, aki még azt is hozzátette, hogy tehetnék akár beljebb is az úttestre, mert ez az egész magánterület. Így aztán az se elképzelhetetlen, hogy egyszer csak arra ébrednek az utca lakói, hogy még nagyobb területet kanyarítanak ki az utcából.  A beton terelőelemeket 2021. február 4-én reggel helyzeték el – pontosított a Népszava kérdésére az alapítvány. Mint írják „a földhivatali nyilvántartásból egyértelműen kiderül, hogy a kérdéses földterület a Gül Baba Türbéjével és környezetével együtt a magyar állam tulajdona, amelynek az alapítvány a jelenlegi haszonbérlője és üzemeltetője. A terelőelemek egy későbbi fejlesztés munkálatait segítik, ezzel is biztosítva a jogos használók magánterületre való bejutását”. A betontömbök valóban magánterületen állnak, így a terület lezárása jogszerű – erősítette meg a fentieket Örsi Gergely II. kerületi polgármester a Népszavának, aki azt is elmondta, hogy a lakossági bejelentések nyomán felkeresték az alapítványt, amely azzal indokolta az útakadályok kirakását, hogy az autók folyton elállták a parkoló bejáratát. A későbbiekben süllyedő oszlopos rendszert építenek a tömbök helyére. (Így az autók utcában való megfordulása később sem lesz lehetséges.) A kerület arra kérte az alapítványt, hogy a végleges kialakítás előtt egyeztessenek velük, amire ígéretet is kaptak. Az önkormányzat – más lehetősége nem lévén – az utca elején táblákkal hívja majd fel a figyelmet az utca szűkösségére.  A türbe és környéke 1941 óta állami tulajdonban van. A kormány 2017 decemberében kiadott két rendeletének egyikével a Külgazdasági és Külügyminisztérium vagyonkezelésébe adta a Gül Baba türbéjét és környezetét – Mecset utca 14. szám alatti ingatlanegyüttest –, a Mecset utcai parkolót, s vele az utca egy darabját.  Az üzemeltetést is akkor bízták a Gül Baba Türbéje Örökségvédő Alapítványra, amely rögtön kapott is hozzá 696 millió forint állami támogatást. Az adomány nem egyszeri volt. Az alapítvány tavalyi évről szóló beszámolójában például 641 millió forintot tüntettek fel a külügyminisztériumtól kapott támogatásként. (A türbe felújításának 2,5 milliárdos költségét kétharmad részben a magyar állam, egyharmad részben Törökország fizette. Az avatóünnepségen mindkét államfő megjelent.) Az üzemeltetésre csak nagy nehezen találtak vállalkozót, az első tender sikertelen volt. A második eredményeként 2019 októberében írták alá a határozatlan idejű üzemeltetési szerződést, miszerint a B&G Generál Kft. havi nettó 12,8 millió forintért tartja rendben a türbét és környezetét. S most már az utcából kihasított darabkát is.
Aggasztónak tartja a Pedagógusok Szakszervezete, hogy a koronavírus új változatai gyorsabban a terjednek a gyerekek között is. Egy iskolában nemrég a tanulók 60 százaléka hiányzott.
Van olyan tiszamenti általános iskola, ahol a 35 fős tanári karból 33-an igazoltan elkapták a koronavírust – mesélte lapunknak Szabó Zsuzsa, a Pedagógusok Szakszervezetének (PSZ) elnöke, miután hétfőn levélben fordultak a köznevelési államtitkársághoz, azt kérve, hogy az egyre súlyosbodó járványhelyzet miatt mihamarabb hozzanak döntést az iskolák ügyében. A PSZ két megoldást javasolt, az egyik, hogy a középiskolákhoz hasonlóan minden általános iskola térjen át digitális oktatásra, a szülőknek pedig biztosítsák a 100 százalékos táppénzt, hogy otthon tudjanak maradni a gyerekekkel. A másik, hogy csak a felső tagozatos diákoknak rendeljenek el tantermen kívüli munkarendet, az alsóbb évfolyamokon pedig vezessenek be „hibrid” (online és tantermi) oktatást. A PSZ elnöke azt is elmondta, tudnak olyan debreceni iskoláról is, ahol 240 diákból mindössze 50 volt bent az elmúlt napokban, a többiek vagy betegek vagy karanténban voltak. Egy fővárosi intézményben pedig 748 tanulóból 573-an voltak otthon nemrég, többségük hatósági házi karanténban, egy részük viszont azért, mert szüleik nem engedték őket iskolába, félve a fertőzéstől. Szabó Zsuzsa szerint a PSZ megyei elnökeitől érkezett visszajelzésekből az is kitűnik, hogy különösen az északi és a déli határtelepüléseken lévő iskolákban nőttek – sok esetben megduplázódtak – az esetszámok. Aggasztónak tartja, hogy az új Covid-variánsok gyorsan terjednek a gyerekek között és nem maradnak tünetmentesek. A vírusnak már van egy középiskolás korú áldozata is: az operatív törzs keddi adatközlése szerint egy 16 éves lány hunyt el a fertőzést követően, akinek nyirokrendszert érintő alapbetegsége volt. Magyarországon eddig ő a legfiatalabb áldozat. A napokban Galgóczi Ágnes, a Nemzeti Népegészségügyi Központ járványügyi osztályvezetője, valamint Müller Cecília országos tiszti főorvos is arról beszélt, mérlegelik a teljes digitális oktatás elrendelését. Kásler Miklós, az emberi erőforrások minisztere szintén azt nyilatkozta a Blikknek, szükség lehet újabb szigorításokra, példaként említette az iskolák bezárását vagy az április elsején kezdődő tavaszi szünet előre hozását is. Bár a szakmai és érdekvédelmi szervezetek szerint mérlegelésre már nem nagyon van idő, az Emberi Erőforrások Minisztériuma az atv.hu megkeresésére azzal próbálta nyugtatni a kedélyeket, hogy jelenleg feleannyi köznevelési intézményben van érvényben részleges vagy teljes tanügyi elrendelés, mint a második hullám tetőzésekor. Azt viszont elfelejtették megemlíteni, hogy az esetszámok most talán a korábbinál is meredekebben emelkednek. Müller Cecília két hete jelentette be, hogy elkezdődött a harmadik hullám, az ezt megelőző hét csütörtökén – február 11-én – még 107 óvoda és 208 iskola volt érintett. A tegnapi, március 2-ai adatközlés szerint már 273 óvodában és 536 iskolában kellett rendkívüli szünetet, illetve részleges vagy teljes digitális oktatást elrendelni. – Lehet azt mondani, hogy még most sem olyan magasak a számok, de a fenti példákból is látszik, hogy egy-egy intézményben nagyon súlyos a helyzet. Talán nem kellene megvárni, amíg mindenhol ez lesz a jellemző, a vírus nem „mérlegel” – fogalmazott Szabó Zsuzsa. A PSZ elnöke arra is felhívta a figyelmet: sok iskolában már elhasználták azt az időkeretet, amit a hiányzó pedagógusok eseti helyettesítésére ki lehetett írni. Az óvodák sincsenek könnyebb helyzetben. A Magyar Óvodapedagógiai Egyesület elnöke, Fábián Katalin lapunknak azt mondta: kollégáitól egyre többször hallja, hogy a szülők, ha meg tudják tenni, inkább otthon tarják gyermekeiket. Szerinte az óvodavezetők és a fenntartó önkormányzatok rugalmasak ebben a kérdésben, de ő is azt tartaná helyesnek, ha egységes kormányzati döntés születne az ügyben – amit szerinte már rég meg kellett volna lépni.

Összegezd a fenti szöveget!<|im_end|>
<|im_start|>assistant
Alacsony bérért, a megbecsülés hiányával küzdve dolgoznak az egyre korosabb munkatársak a szociális ágazatban, kétharmaduk mégsem akar váltani.<|im_end|>