Kikérik maguknak
Protekcionista vágyakat korbácsolt fel a kormány az exportképes kis- és középvállalkozások támogatásának ígéretével, holott mozgásterét az uniós és nemzetközi kereskedelmi szabálykódexek is korlátozzák.
„Magyarország mindaddig csak sakktábla marad a multiknak, amíg meg nem erősödnek a magyar tulajdonú hazai vállalkozások” – ezekkel a szavakkal igyekezett nyomatékot adni cége jelentőségének a sajóbábonyi Kis Szerelő és Kereskedő Kft. ügyvezetője, Kiss László. Pedig ő egyike annak a 2300 magyar cégtulajdonosnak, akit arra szemelt ki a kormányzat, hogy rajta keresztül ösztönzi a magyar termékek exportját. Csakhogy Kiss úgy látja, a hazai támogatáspolitikában eddig nem értékelték kellőképpen, ha egy magyar tulajdonos a magyar gazdaságot akarta gyarapítani, holott szerinte a Suzuki sem a magyarországi gyártását építené le, ha terméke valóban a „mi autónk” lenne.

Bajnai Gordon gazdasági miniszter még szeptemberben hirdette meg azt a programot, amelynek keretében az állam kereskedelemfejlesztésre szakosodott ügynökségének, az ITD Hungary Zrt.-nek a munkatársai 2010 közepéig mindazokat a kis- és középvállalkozásokat (kkv) végiglátogatják, amelyeknek az éves exportja meghaladja a 30 millió forintot, és amelyek a tartós és növekvő külpiaci jelenléthez némi segítségre szorulnak. Pedig akkor még nem is lehetett tudni, hogy néhány hónapon belül 25-30 százalékos leépítéseket jelentenek be a legnagyobb magyar exportőrök és beszállítóik, így például a japán tulajdonú Magyar Suzuki Zrt. vagy a finn Nokiának termelő elektronikai cég, a tajvaniak kezében lévő Foxconn Hungary Gyártó Kft. Márpedig a magyar kivitel háromnegyedét a nemzetközi vállalatok honi leányai adják, a hazai tulajdonban lévő kkv-k exportrészesedése a 20 százalékot sem éri el.

A magyar exportpiacokat máris megtépázta a válság. Míg az év első négy hónapjában még valamennyi országcsoportban tartotta magát a 15-20 százalékos exportbővülés, addig a magyar áruk kivitele május óta alig éri el a tavalyi szintet. Különösen a magyar termékek legfőbb felvevőpiacán, Nyugat-Európában lanyhult a kereslet, amit az sem ellensúlyoz, hogy 2008 első felében több mint másfélszeresére nőtt a kivitel az újonnan csatlakozott uniós tagállamokba – elsősorban Romániába, Szlovákiába és Bulgáriába –, hiszen az oda irányuló export mindössze egyharmada a nyugat-európainak. Jókor jött tehát a kezdeményezés a hazai kkv-k exporttevékenységének ösztönzésére, a támogatás jellegéről és mértékéről azonban eltérnek a vélemények.

Megsokszorozódnak a források az ITD Hungarynál, hogy az ügynökség a marketingtevékenység támogatásával, tanácsadással és diplomatáin keresztül partnerkereséssel segítse a magyarországi kkv-kat az exportálásban. A vállalkozások 2007-ben 750 millió forintra, az idén pedig már csak 650 millióra pályázhattak, ha támogatást akartak szerezni külföldi kiállításokon való részvételükhöz vagy honlapjuk, prospektusaik fejlesztéséhez. A következő két évben viszont uniós forrásból 4,5 milliárd forint áll az ügynökség rendelkezésére. Az ITD ebből exportügyleteket segíthet elő, vagy inkubátorházakat hozhat létre külföldön, kezdő vállalkozásoknak.

A hazai exportőröket tömörítő Magyar Külgazdasági Szövetség ugyanakkor azt szeretné elérni, hogy az állam részesítse előnyben a magyar tulajdonú kkv-kat, sőt a kereskedelem élénkítésében közvetlen állami szerepvállalást is szükségesnek tartana. A szervezet néhány százmillió forintos állami tőkével hozná létre e célra a Magyar Főnix Befektetési és Tanácsadó Zrt.-t, amely nevében is arra utal, hogy hamvaiból föltámasztva röptesse fel a hazai cégeket. Az ötletet a távol-keleti kereskedelemfejlesztő gyakorlat adta. A japán Itochu kereskedőház budapesti irodája több anyaországi vállalatnak is segített a magyarországi letelepedésben, majd tőkéstársként is beszállt egyes befektetésekbe, például az esztergomi Suzuki gyár megvalósításába. Az elképzelés szerint a Magyar Főnix a piaci árnál olcsóbban, 5-6 ezer forintos óradíjból elsősorban külkereskedelmi tanácsadással, partnerközvetítéssel segítené azokat a kkv-kat, amelyek legalább 51 százalékban magyar cégek, illetve magánszemélyek tulajdonában vannak. E szolgáltatásokat az ITD amúgy ingyen nyújtja.

Csakhogy a gazdasági tárca kategorikusan visszautasítja az állami kereskedőház felépítését. „Ezzel csak leszoktatnánk a vállalatokat arról, hogy beszerezzék a külkereskedői szaktudást” – vetett gátat Garamhegyi Ábel szakállamtitkár az exportőrök szárnyaló képzeletének. Garamhegyi azt is határozottan visszautasította, hogy a tulajdonos hovatartozása szerint megkülönböztessék a vállalatokat. „Hiába támogatjuk a hazai tulajdonú magyar vállalkozásokat, ha egyszer nincs piacuk” – érvelt a HVG érdeklődésére az államtitkár, aki ellenpéldaként a Kirchhoff Hungária Kft.-t hozta fel, föltéve a kérdést: „Talán ne támogassuk, pusztán azért, mert német tulajdonban van, noha magyar cégekre is támaszkodó beszállítói vertikumot épített fel a Suzuki számára?” A karosszériaelemeket gyártó Kirchhoff 2005-ben 150 millió forint uniós támogatást nyert el ahhoz az üzemcsarnokhoz, amelyet tavaly szeptemberre épített fel Esztergomban 3,5 milliárd forintból.

A kormány azonban a programjával még azoknak a magyar vállalkozásoknak a körében sem ér el osztatlan sikert, amelyek maguk is profitáltak abból, hogy az ITD az utóbbi időben megerősödött, és egyre sikeresebb a külgazdasági diplomáciában. „Az állam ne a Mercedest segítse, hanem azt, aki magyar tőkéből magyar árut állít elő” – vallja például a hódmezővásárhelyi textilipari vállalat, az évente 1,5 millió euró értékben exportáló Eurotex Kft. kereskedelmi igazgatója, Alácsi Aurél. A cégvezető elismeri, Madridban óriási segítséget kaptak az ITD diplomatájától, hogy beszállítói lehessenek a spanyol áruházláncnak, az El Corte Inglés S.A.-nak. Az elvileg exporttámogatást szolgáló állami tulajdonú pénzintézeteknél, a Magyar Export-Import Bank Zrt.-nél (Eximbank) és a Magyar Exporthitel-biztosító Zrt.-nél (Mehib) viszont az Eurotexnek még soha nem sikerült versenyképes ajánlatot kapnia. Az Eximbank például csak azzal a feltétellel vállalta volna a 40 ezer eurós orosz ügylet hitelfedezetét, ha a textilipari cég az 1 millió eurós olasz szerződését is a pénzintézethez viszi. Nem is merítette ki eddig a rendelkezésére álló keretét az Eximbank. Bár a pénzintézet hitelállománya a két évvel korábbi 85 milliárdról idén szeptemberre már 185 milliárd forintra nőtt, az idén további 35 milliárd forintos garanciavállalásra van lehetősége, jövőre pedig 320 milliárd forint lesz a kerete.

Az export állami támogatásának legfőbb korlátját azok a nemzetközi szerződések jelentik, amelyek a fejlett országokat tömörítő OECD vagy az Európai Unió tagjaként Magyarországot is kötelezik, és amelyek hiányában olyan támogatási verseny indulna meg az országok között, amelyben a szegényebbek csak veszíthetnek. Az Európai Bizottság legutóbb éppen idén áprilisban mondott nemet az Eximbank kezdeményezésére, amely rövid lejáratú exporthitel-garanciát nyújtott volna magyarországi kkv-knak. Brüsszelben ugyanis úgy ítélték meg, hogy a garancia a magyar vállalkozások belföldi kockázatát is fedezné, miközben a garanciával a külföldi vevő is könnyebben kapna kereskedelmi banki kölcsönt, így a magyar cégek tisztességtelen előnyhöz jutnának. Bár a válság Nyugat-Európában is felerősítette azokat a hangokat, amelyek a partikuláris nemzetgazdasági érdekek képviseletét követelik, a nyilvánosság előtt egyelőre a globális szempontok kerekedtek felül. A világ vezető gazdaságainak november közepi washingtoni tanácskozásán a G20-ak határozottan elutasították a protekcionizmust, a brit miniszterelnök, Gordon Brown pedig még a megválasztott amerikai elnöknek, Barack Obamának is üzent, aki kampányában védővámokat és adókedvezményeket ígért az amerikai vállalatoknak. Európai megítélés szerint a kereskedelem korlátozása ugyanis csak súlyosbítaná a válságot.

A Mehib arra számít, hogy az európai országok maguk is feszegetni fogják az exporttámogatások eddigi kereteit az unió lapzártánk utáni, december 11–12-ei csúcstalálkozóján. Így a pénzintézet már kezdeményezte is a működését szabályozó kormányrendelet módosítását. A hitelbiztosító azt szeretné elérni, hogy a jelenlegi 95 százalék helyett ezentúl az exportügyletek egészére nyújthasson fedezetet. Egyúttal enyhítené azt az előírást, miszerint az exportügylet legalább felének (építési és szolgáltatási szerződés esetén legalább a negyedének) magyar származásúnak kell minősülnie. Ez a megkötés ugyanis gyakran éppen a magyar tulajdonú vállalkozásokat üti ki külföldön az „udvari beszállító” szerepköréből, mert ha a termékében 50 százaléknál nagyobb arányban használ fel importált alapanyagokat vagy alkatrészeket, akkor az ügyletre nem kaphat fedezetet a Mehibtől.

SZABÓ YVETTE
<|im_start|>user
„Magyarország mindaddig csak sakktábla marad a multiknak, amíg meg nem erősödnek a magyar tulajdonú hazai vállalkozások” – ezekkel a szavakkal igyekezett nyomatékot adni cége jelentőségének a sajóbábonyi Kis Szerelő és Kereskedő Kft. ügyvezetője, Kiss László. Pedig ő egyike annak a 2300 magyar cégtulajdonosnak, akit arra szemelt ki a kormányzat, hogy rajta keresztül ösztönzi a magyar termékek exportját. Csakhogy Kiss úgy látja, a hazai támogatáspolitikában eddig nem értékelték kellőképpen, ha egy magyar tulajdonos a magyar gazdaságot akarta gyarapítani, holott szerinte a Suzuki sem a magyarországi gyártását építené le, ha terméke valóban a „mi autónk” lenne.

Bajnai Gordon gazdasági miniszter még szeptemberben hirdette meg azt a programot, amelynek keretében az állam kereskedelemfejlesztésre szakosodott ügynökségének, az ITD Hungary Zrt.-nek a munkatársai 2010 közepéig mindazokat a kis- és középvállalkozásokat (kkv) végiglátogatják, amelyeknek az éves exportja meghaladja a 30 millió forintot, és amelyek a tartós és növekvő külpiaci jelenléthez némi segítségre szorulnak. Pedig akkor még nem is lehetett tudni, hogy néhány hónapon belül 25-30 százalékos leépítéseket jelentenek be a legnagyobb magyar exportőrök és beszállítóik, így például a japán tulajdonú Magyar Suzuki Zrt. vagy a finn Nokiának termelő elektronikai cég, a tajvaniak kezében lévő Foxconn Hungary Gyártó Kft. Márpedig a magyar kivitel háromnegyedét a nemzetközi vállalatok honi leányai adják, a hazai tulajdonban lévő kkv-k exportrészesedése a 20 százalékot sem éri el.

A magyar exportpiacokat máris megtépázta a válság. Míg az év első négy hónapjában még valamennyi országcsoportban tartotta magát a 15-20 százalékos exportbővülés, addig a magyar áruk kivitele május óta alig éri el a tavalyi szintet. Különösen a magyar termékek legfőbb felvevőpiacán, Nyugat-Európában lanyhult a kereslet, amit az sem ellensúlyoz, hogy 2008 első felében több mint másfélszeresére nőtt a kivitel az újonnan csatlakozott uniós tagállamokba – elsősorban Romániába, Szlovákiába és Bulgáriába –, hiszen az oda irányuló export mindössze egyharmada a nyugat-európainak. Jókor jött tehát a kezdeményezés a hazai kkv-k exporttevékenységének ösztönzésére, a támogatás jellegéről és mértékéről azonban eltérnek a vélemények.

Megsokszorozódnak a források az ITD Hungarynál, hogy az ügynökség a marketingtevékenység támogatásával, tanácsadással és diplomatáin keresztül partnerkereséssel segítse a magyarországi kkv-kat az exportálásban. A vállalkozások 2007-ben 750 millió forintra, az idén pedig már csak 650 millióra pályázhattak, ha támogatást akartak szerezni külföldi kiállításokon való részvételükhöz vagy honlapjuk, prospektusaik fejlesztéséhez. A következő két évben viszont uniós forrásból 4,5 milliárd forint áll az ügynökség rendelkezésére. Az ITD ebből exportügyleteket segíthet elő, vagy inkubátorházakat hozhat létre külföldön, kezdő vállalkozásoknak.

A hazai exportőröket tömörítő Magyar Külgazdasági Szövetség ugyanakkor azt szeretné elérni, hogy az állam részesítse előnyben a magyar tulajdonú kkv-kat, sőt a kereskedelem élénkítésében közvetlen állami szerepvállalást is szükségesnek tartana. A szervezet néhány százmillió forintos állami tőkével hozná létre e célra a Magyar Főnix Befektetési és Tanácsadó Zrt.-t, amely nevében is arra utal, hogy hamvaiból föltámasztva röptesse fel a hazai cégeket. Az ötletet a távol-keleti kereskedelemfejlesztő gyakorlat adta. A japán Itochu kereskedőház budapesti irodája több anyaországi vállalatnak is segített a magyarországi letelepedésben, majd tőkéstársként is beszállt egyes befektetésekbe, például az esztergomi Suzuki gyár megvalósításába. Az elképzelés szerint a Magyar Főnix a piaci árnál olcsóbban, 5-6 ezer forintos óradíjból elsősorban külkereskedelmi tanácsadással, partnerközvetítéssel segítené azokat a kkv-kat, amelyek legalább 51 százalékban magyar cégek, illetve magánszemélyek tulajdonában vannak. E szolgáltatásokat az ITD amúgy ingyen nyújtja.

Csakhogy a gazdasági tárca kategorikusan visszautasítja az állami kereskedőház felépítését. „Ezzel csak leszoktatnánk a vállalatokat arról, hogy beszerezzék a külkereskedői szaktudást” – vetett gátat Garamhegyi Ábel szakállamtitkár az exportőrök szárnyaló képzeletének. Garamhegyi azt is határozottan visszautasította, hogy a tulajdonos hovatartozása szerint megkülönböztessék a vállalatokat. „Hiába támogatjuk a hazai tulajdonú magyar vállalkozásokat, ha egyszer nincs piacuk” – érvelt a HVG érdeklődésére az államtitkár, aki ellenpéldaként a Kirchhoff Hungária Kft.-t hozta fel, föltéve a kérdést: „Talán ne támogassuk, pusztán azért, mert német tulajdonban van, noha magyar cégekre is támaszkodó beszállítói vertikumot épített fel a Suzuki számára?” A karosszériaelemeket gyártó Kirchhoff 2005-ben 150 millió forint uniós támogatást nyert el ahhoz az üzemcsarnokhoz, amelyet tavaly szeptemberre épített fel Esztergomban 3,5 milliárd forintból.

A kormány azonban a programjával még azoknak a magyar vállalkozásoknak a körében sem ér el osztatlan sikert, amelyek maguk is profitáltak abból, hogy az ITD az utóbbi időben megerősödött, és egyre sikeresebb a külgazdasági diplomáciában. „Az állam ne a Mercedest segítse, hanem azt, aki magyar tőkéből magyar árut állít elő” – vallja például a hódmezővásárhelyi textilipari vállalat, az évente 1,5 millió euró értékben exportáló Eurotex Kft. kereskedelmi igazgatója, Alácsi Aurél. A cégvezető elismeri, Madridban óriási segítséget kaptak az ITD diplomatájától, hogy beszállítói lehessenek a spanyol áruházláncnak, az El Corte Inglés S.A.-nak. Az elvileg exporttámogatást szolgáló állami tulajdonú pénzintézeteknél, a Magyar Export-Import Bank Zrt.-nél (Eximbank) és a Magyar Exporthitel-biztosító Zrt.-nél (Mehib) viszont az Eurotexnek még soha nem sikerült versenyképes ajánlatot kapnia. Az Eximbank például csak azzal a feltétellel vállalta volna a 40 ezer eurós orosz ügylet hitelfedezetét, ha a textilipari cég az 1 millió eurós olasz szerződését is a pénzintézethez viszi. Nem is merítette ki eddig a rendelkezésére álló keretét az Eximbank. Bár a pénzintézet hitelállománya a két évvel korábbi 85 milliárdról idén szeptemberre már 185 milliárd forintra nőtt, az idén további 35 milliárd forintos garanciavállalásra van lehetősége, jövőre pedig 320 milliárd forint lesz a kerete.

Az export állami támogatásának legfőbb korlátját azok a nemzetközi szerződések jelentik, amelyek a fejlett országokat tömörítő OECD vagy az Európai Unió tagjaként Magyarországot is kötelezik, és amelyek hiányában olyan támogatási verseny indulna meg az országok között, amelyben a szegényebbek csak veszíthetnek. Az Európai Bizottság legutóbb éppen idén áprilisban mondott nemet az Eximbank kezdeményezésére, amely rövid lejáratú exporthitel-garanciát nyújtott volna magyarországi kkv-knak. Brüsszelben ugyanis úgy ítélték meg, hogy a garancia a magyar vállalkozások belföldi kockázatát is fedezné, miközben a garanciával a külföldi vevő is könnyebben kapna kereskedelmi banki kölcsönt, így a magyar cégek tisztességtelen előnyhöz jutnának. Bár a válság Nyugat-Európában is felerősítette azokat a hangokat, amelyek a partikuláris nemzetgazdasági érdekek képviseletét követelik, a nyilvánosság előtt egyelőre a globális szempontok kerekedtek felül. A világ vezető gazdaságainak november közepi washingtoni tanácskozásán a G20-ak határozottan elutasították a protekcionizmust, a brit miniszterelnök, Gordon Brown pedig még a megválasztott amerikai elnöknek, Barack Obamának is üzent, aki kampányában védővámokat és adókedvezményeket ígért az amerikai vállalatoknak. Európai megítélés szerint a kereskedelem korlátozása ugyanis csak súlyosbítaná a válságot.

A Mehib arra számít, hogy az európai országok maguk is feszegetni fogják az exporttámogatások eddigi kereteit az unió lapzártánk utáni, december 11–12-ei csúcstalálkozóján. Így a pénzintézet már kezdeményezte is a működését szabályozó kormányrendelet módosítását. A hitelbiztosító azt szeretné elérni, hogy a jelenlegi 95 százalék helyett ezentúl az exportügyletek egészére nyújthasson fedezetet. Egyúttal enyhítené azt az előírást, miszerint az exportügylet legalább felének (építési és szolgáltatási szerződés esetén legalább a negyedének) magyar származásúnak kell minősülnie. Ez a megkötés ugyanis gyakran éppen a magyar tulajdonú vállalkozásokat üti ki külföldön az „udvari beszállító” szerepköréből, mert ha a termékében 50 százaléknál nagyobb arányban használ fel importált alapanyagokat vagy alkatrészeket, akkor az ügyletre nem kaphat fedezetet a Mehibtől.

SZABÓ YVETTE

Foglald össze a fenti szöveget!<|im_end|>
<|im_start|>assistant
Protekcionista vágyakat korbácsolt fel a kormány az exportképes kis- és középvállalkozások támogatásának ígéretével, holott mozgásterét az uniós és nemzetközi kereskedelmi szabálykódexek is korlátozzák.<|im_end|>