Fekete napok
Káoszba süllyedt az amerikai kontinens legszegényebb országaként számon tartott Haiti, miután az elnök ellen lázadó, véres zavargásokat kirobbantó fegyveres bandák több várost is hatalmukba kerítettek, elzárva a nemzetközi segélyekre szoruló lakosságot a legalapvetőbb élelmiszerektől és gyógyszerektől.
Tragikusan ünnepli a függetlenség elnyerésének 200. évfordulóját a történelemkönyvek által a világ első szabad fekete államaként emlegetett Haiti. A függetlenségnek a francia gyarmati sereg felett aratott rabszolgagyőzelem után, 1804. január 1-jén történt kikiáltására emlékező hivatalos bicentenáriumi rendezvényeken kevés szó esett arról, hogy az utóbbi két évszázadban az ország több mint 30 puccsot és egymást váltó, hosszú évtizedekig tartó diktatúrák uralmát szenvedte el. Pedig mindkettő aktuális: az államfő szerint államcsínykísérletet szerveznek ellene, miközben az ellenzék elnöki diktatúráról beszél.

Pontosabban nemcsak beszél, hanem mindent meg is tesz Jean-Bertrand Aristide államfő megbuktatása érdekében. Azt állítják ugyanis, hogy Aristide - akit először 1990-ben választottak elnökké, majd egy évre rá puccsal eltávolították, de 1994-ben az USA katonai segédletével visszatért - 2000-ben csalással érte el pártja választási győzelmét. Az ellenzék ezért bojkottálta a néhány hónappal későbbi elnökválasztást, amelyet így Aristide könnyedén megnyert. Azóta az ellenzék sem a parlamentet, sem az elnöki hatalmat nem tekinti legitimnek, amelyeket a külföld is fenntartásokkal kezel a nemzetközi megfigyelők által is manipuláltnak minősített 2000-es választás óta. Az indulatok az utóbbi hónapban igencsak felkorbácsolódtak, mivel 2004-ben ismét parlamenti választást kellene tartani, ám ezeken az ellenzék nem hajlandó részt venni, ha Aristide nem mond le. Az államfő azonban hajthatatlan, ragaszkodik 2006-ig tartó mandátumának kitöltéséhez.

Országos zavargásokká terebélyesedett tavaly szeptember közepére az elégedetlenség, és január végéig legalább harmincan életüket vesztették. Az utóbbi napokban azonban a helyzet durvult. Február elején felfegyverzett lázadók valóságos utcai harc keretében megszállták az ország negyedik legnagyobb városát, a 200 ezres Gonaives-t. Haragjukat az elnöki hatalmat szimbolizáló rendőrségen vezették le: ötórás csata után elfoglalták a kapitányságot, fegyvert és lőszert raboltak, majd fel is gyújtották az épületet. Hasonló sorsra jutott több kormányhivatal, az Aristide hívének tartott polgármester háza, valamint több üzleti érdekeltsége. A börtönből kiszabadítottak mintegy száz köztörvényes bűnözőt, majd bosszújuk betetőzéseként meglincseltek néhány rendőrt: volt, akit a nyílt utcán köveztek halálra, másokat szinte vadállati indulattal csonkítottak meg, levágva végtagjaikat, fülüket, orrukat.

Hasonló jelenetek zajlottak le másfelé is az országban - az összecsapásokban legalább ötvenen meghaltak -, a lázadók néhány nap alatt tucatnyi nagyvárost vontak ellenőrzésük alá. Nem volt nehéz dolguk, Haitin ugyanis nincs reguláris hadsereg - Aristide oszlatta fel tíz éve, nehogy újabb puccsot kíséreljen meg ellene -, a 8,3 milliós országra mindössze az ötezer fős, gyengén felszerelt, rosszul fizetett rendőrség vigyáz. A kormány a zavargásokat először az ellenzék által szervezett puccskísérletnek nyilvánította, majd - a külföld szimpátiájának megszerzése érdekében - terrorista akciókat kezdett emlegetni.

Az ellenzék azonban - amely nemzetközi beavatkozást sürget - határozottan elhatárolta magát a lázadóktól, akiknek céljával, azaz Aristide menesztésével egyetért, ám módszerükkel nem. Az utóbbi napokban több hír is napvilágot látott, miszerint a lázadókhoz nemrég csatlakozott az 1987 óta a szomszédos Dominikában, száműzetésben élő Louis-Jodel Chamblain, aki egykori katonatisztként halálbrigádok élén állt, valamint Guy Philippe, akit 2002-ben puccskísérlet szervezése miatt utasítottak ki az országból. A zavargások tűzfészkében pedig állítólag a Gonaives Ellenállási Front kezdte a fegyveres harcot. Ez a horda tavaly még Kannibál Hadsereg néven működött és Aristide hívének számított, ám nemrég szembefordult az elnökkel, miután vezetője, az államfőről bizalmas információkkal rendelkező Amiot Metayer merénylet áldozata lett.

Az USA érdekszférájába tartozó Haiti helyzetét Washington ellentmondásosan kezeli. A múlt héten a Bush-kormányzat olyan nyilatkozatot tett, amiből sokan azt olvasták ki, hogy nem lenne ellenére Aristide - akár erőszakos - elmozdítása, ám néhány nappal később már a fennálló rend tiszteletben tartására, tárgyalásos megoldásra szólította fel a feleket. Jóllehet Washington, mely - a haiti menekültek inváziójától tartva - korábban többször is katonai megoldáshoz folyamodott, ezúttal kizárta ezt a lehetőséget. Ennek ellenére elterjedt, hogy megerősítették a floridai parti őrséget, és a szomszédos Kuba szigetén lévő Guantánamo támaszpontot is készültségbe helyezték.

Aristide egyelőre kitart, s kisebb-nagyobb félkatonai szervezetei eddig megakadályozták, hogy a fővárosban, Port-au-Prince-ben is véres zavargások törjenek ki. Hívei pedig múlt szombaton ellentüntetéssel, útblokádokkal tették lehetetlenné a kormányellenes felvonulást. Másnap azonban az ellenzék mégis megtartotta a békés tüntetést, amelyen ismét a korrupcióval és az ígért reformok elszabotálásával, a gazdaság teljes lezüllesztésével vádolt Aristide lemondását követelték. Erejük egyesítése érdekében az ellenzékiek - köztük politikai pártok, üzleti körök, civil szervezetek - 184-es Csoport néven koalícióba tömörültek, és azt akarják elérni, hogy a legfelsőbb bíróság elnökének vezetésével alakuljon egy kilenctagú átmeneti kormány, mely előkészítené a demokratikus választásokat. Ehhez remélik most a nemzetközi közösség támogatásának elnyerését, ám az USA, az ENSZ, valamint a karib térségbeli országokat tömörítő szervezet, a Caricom egyelőre csak tanulmányozzák a helyzetet.

Vészjeleket küldött viszont a napokban a Nemzetközi Vöröskereszt és az ENSZ Világélelmezési Programja (WFP), mely az ország északi részén mintegy 300 ezer, az éhínség határán tengődő ember ellátását szervezi, akikhez az utóbbi napokban nem jutnak el a szállítmányok. A zavargások közepette ugyanis a segélyszállítmányok egy részét már a kikötőkben ellopják, ami pedig elindul vidékre, azt útközben fosztják ki. Tavaly november óta becslések szerint legalább 80 tonna élelmiszert és gyógyszert raboltak el.

VASS PÉTER
<|im_start|>user
Tragikusan ünnepli a függetlenség elnyerésének 200. évfordulóját a történelemkönyvek által a világ első szabad fekete államaként emlegetett Haiti. A függetlenségnek a francia gyarmati sereg felett aratott rabszolgagyőzelem után, 1804. január 1-jén történt kikiáltására emlékező hivatalos bicentenáriumi rendezvényeken kevés szó esett arról, hogy az utóbbi két évszázadban az ország több mint 30 puccsot és egymást váltó, hosszú évtizedekig tartó diktatúrák uralmát szenvedte el. Pedig mindkettő aktuális: az államfő szerint államcsínykísérletet szerveznek ellene, miközben az ellenzék elnöki diktatúráról beszél.

Pontosabban nemcsak beszél, hanem mindent meg is tesz Jean-Bertrand Aristide államfő megbuktatása érdekében. Azt állítják ugyanis, hogy Aristide - akit először 1990-ben választottak elnökké, majd egy évre rá puccsal eltávolították, de 1994-ben az USA katonai segédletével visszatért - 2000-ben csalással érte el pártja választási győzelmét. Az ellenzék ezért bojkottálta a néhány hónappal későbbi elnökválasztást, amelyet így Aristide könnyedén megnyert. Azóta az ellenzék sem a parlamentet, sem az elnöki hatalmat nem tekinti legitimnek, amelyeket a külföld is fenntartásokkal kezel a nemzetközi megfigyelők által is manipuláltnak minősített 2000-es választás óta. Az indulatok az utóbbi hónapban igencsak felkorbácsolódtak, mivel 2004-ben ismét parlamenti választást kellene tartani, ám ezeken az ellenzék nem hajlandó részt venni, ha Aristide nem mond le. Az államfő azonban hajthatatlan, ragaszkodik 2006-ig tartó mandátumának kitöltéséhez.

Országos zavargásokká terebélyesedett tavaly szeptember közepére az elégedetlenség, és január végéig legalább harmincan életüket vesztették. Az utóbbi napokban azonban a helyzet durvult. Február elején felfegyverzett lázadók valóságos utcai harc keretében megszállták az ország negyedik legnagyobb városát, a 200 ezres Gonaives-t. Haragjukat az elnöki hatalmat szimbolizáló rendőrségen vezették le: ötórás csata után elfoglalták a kapitányságot, fegyvert és lőszert raboltak, majd fel is gyújtották az épületet. Hasonló sorsra jutott több kormányhivatal, az Aristide hívének tartott polgármester háza, valamint több üzleti érdekeltsége. A börtönből kiszabadítottak mintegy száz köztörvényes bűnözőt, majd bosszújuk betetőzéseként meglincseltek néhány rendőrt: volt, akit a nyílt utcán köveztek halálra, másokat szinte vadállati indulattal csonkítottak meg, levágva végtagjaikat, fülüket, orrukat.

Hasonló jelenetek zajlottak le másfelé is az országban - az összecsapásokban legalább ötvenen meghaltak -, a lázadók néhány nap alatt tucatnyi nagyvárost vontak ellenőrzésük alá. Nem volt nehéz dolguk, Haitin ugyanis nincs reguláris hadsereg - Aristide oszlatta fel tíz éve, nehogy újabb puccsot kíséreljen meg ellene -, a 8,3 milliós országra mindössze az ötezer fős, gyengén felszerelt, rosszul fizetett rendőrség vigyáz. A kormány a zavargásokat először az ellenzék által szervezett puccskísérletnek nyilvánította, majd - a külföld szimpátiájának megszerzése érdekében - terrorista akciókat kezdett emlegetni.

Az ellenzék azonban - amely nemzetközi beavatkozást sürget - határozottan elhatárolta magát a lázadóktól, akiknek céljával, azaz Aristide menesztésével egyetért, ám módszerükkel nem. Az utóbbi napokban több hír is napvilágot látott, miszerint a lázadókhoz nemrég csatlakozott az 1987 óta a szomszédos Dominikában, száműzetésben élő Louis-Jodel Chamblain, aki egykori katonatisztként halálbrigádok élén állt, valamint Guy Philippe, akit 2002-ben puccskísérlet szervezése miatt utasítottak ki az országból. A zavargások tűzfészkében pedig állítólag a Gonaives Ellenállási Front kezdte a fegyveres harcot. Ez a horda tavaly még Kannibál Hadsereg néven működött és Aristide hívének számított, ám nemrég szembefordult az elnökkel, miután vezetője, az államfőről bizalmas információkkal rendelkező Amiot Metayer merénylet áldozata lett.

Az USA érdekszférájába tartozó Haiti helyzetét Washington ellentmondásosan kezeli. A múlt héten a Bush-kormányzat olyan nyilatkozatot tett, amiből sokan azt olvasták ki, hogy nem lenne ellenére Aristide - akár erőszakos - elmozdítása, ám néhány nappal később már a fennálló rend tiszteletben tartására, tárgyalásos megoldásra szólította fel a feleket. Jóllehet Washington, mely - a haiti menekültek inváziójától tartva - korábban többször is katonai megoldáshoz folyamodott, ezúttal kizárta ezt a lehetőséget. Ennek ellenére elterjedt, hogy megerősítették a floridai parti őrséget, és a szomszédos Kuba szigetén lévő Guantánamo támaszpontot is készültségbe helyezték.

Aristide egyelőre kitart, s kisebb-nagyobb félkatonai szervezetei eddig megakadályozták, hogy a fővárosban, Port-au-Prince-ben is véres zavargások törjenek ki. Hívei pedig múlt szombaton ellentüntetéssel, útblokádokkal tették lehetetlenné a kormányellenes felvonulást. Másnap azonban az ellenzék mégis megtartotta a békés tüntetést, amelyen ismét a korrupcióval és az ígért reformok elszabotálásával, a gazdaság teljes lezüllesztésével vádolt Aristide lemondását követelték. Erejük egyesítése érdekében az ellenzékiek - köztük politikai pártok, üzleti körök, civil szervezetek - 184-es Csoport néven koalícióba tömörültek, és azt akarják elérni, hogy a legfelsőbb bíróság elnökének vezetésével alakuljon egy kilenctagú átmeneti kormány, mely előkészítené a demokratikus választásokat. Ehhez remélik most a nemzetközi közösség támogatásának elnyerését, ám az USA, az ENSZ, valamint a karib térségbeli országokat tömörítő szervezet, a Caricom egyelőre csak tanulmányozzák a helyzetet.

Vészjeleket küldött viszont a napokban a Nemzetközi Vöröskereszt és az ENSZ Világélelmezési Programja (WFP), mely az ország északi részén mintegy 300 ezer, az éhínség határán tengődő ember ellátását szervezi, akikhez az utóbbi napokban nem jutnak el a szállítmányok. A zavargások közepette ugyanis a segélyszállítmányok egy részét már a kikötőkben ellopják, ami pedig elindul vidékre, azt útközben fosztják ki. Tavaly november óta becslések szerint legalább 80 tonna élelmiszert és gyógyszert raboltak el.

VASS PÉTER

Adj egy összefoglalót a szövegről!<|im_end|>
<|im_start|>assistant
Káoszba süllyedt az amerikai kontinens legszegényebb országaként számon tartott Haiti, miután az elnök ellen lázadó, véres zavargásokat kirobbantó fegyveres bandák több várost is hatalmukba kerítettek, elzárva a nemzetközi segélyekre szoruló lakosságot a legalapvetőbb élelmiszerektől és gyógyszerektől.<|im_end|>