A serdülõkori túlsúly újabb hosszú távú negatív hatását fedezték fel
Serdülõkben a túlsúllyal összefüggõ anyagcsereproblémák együtt járhatnak a csontok gyengeségével is - számoltak be amerikai kutatók a Journal of Pediatrics gyermekgyógyászati szakfolyóiratban.
A Georgiai Egészségtudományi Egyetem betegségmegelõzéssel foglalkozó intézetében végzett vizsgálatba 143 túlsúlyos, 14 és 18 év közötti fiatalt vontak be. A résztvevõk közül azokban, akikben a cukorbetegség fokozott kockázatára utaló tüneteket, illetve az érfal-védõ HDL-koleszterin alacsony koncentrációját mutatták ki, kisebb volt a csontsûrûség, mint szintén túlsúlyos, de egyébként egészséges társaikban.

Az egyéb kockázati faktorok közé tartozott a lipidek magas szintje a vérben, a magas vérnyomás és a nagyobb haskörfogat. A testzsír mennyisége önmagában nem függött össze a csontsûrûséggel. A deréktáji hízás - amelyrõl régóta tudják, hogy növeli a cukorbetegség és a szívbetegségek kockázatát - azonban növelte az alacsony csontsûrûség, vagyis a csontok gyengeségének kockázatát.

Azok a résztvevõk, akikben nem voltak jelen ezek a kockázati tényezõk, általában több testmozgást végeztek, bár egyetlen résztvevõ sem teljesítette az ajánlott, legalább napi 60 perces penzumot. Érdekes módon valamennyiük kalóriabevitele az optimális tartományban volt.

Serdülõnek nem fogyókúrázni kellene, hanem többet mozogni

Ez megerõsíti azokat a korábbi ajánlásokat, amelyek szerint a gyermekekben és serdülõkben nem kalóriacsökkentéssel, hanem intenzív testmozgással kell kordában tartani vagy leadni a kilókat. Intenzív alatt az olyan testmozgás értendõ, amely alatt a szívritmus eléggé felgyorsul ahhoz, hogy lihegni kelljen - ilyen például a kocogás vagy a tenisz.

A kutatók szerint a csontszövet is egyfajta hormontermelõ (endokrin) szervnek tekinhetõ, akárcsak a zsír- és az izomszövet. Korábbi vizsgálatokból tudjuk, hogy a fizikai aktivitás hatására a csontokban az osteocalcin nevû hormon termelõdik, amely segít csökkenteni a túlsúllyal járó kockázati tényezõket, például az inzulinrezisztenciát. A fizikai aktivitás továbbá növeli a csontképzõ sejtek (osteoblastok) számát is.

A csontsûrûség fiatal felnõttkorban éri el maximumát

A csontsûrûség általában fiatal felnõttkorban éri el a maximumát, ezért a serdülõkori csontfejlõdésre kedvezõtlenül ható tényezõk késõbb komoly problémákhoz, például csontritkuláshoz és törésekhez vezethetnek.
fogyókúra csontegészség gyermekegészség túlsúly serdülõkor csontsûrûség elhízás
<|im_start|>user
A Georgiai Egészségtudományi Egyetem betegségmegelõzéssel foglalkozó intézetében végzett vizsgálatba 143 túlsúlyos, 14 és 18 év közötti fiatalt vontak be. A résztvevõk közül azokban, akikben a cukorbetegség fokozott kockázatára utaló tüneteket, illetve az érfal-védõ HDL-koleszterin alacsony koncentrációját mutatták ki, kisebb volt a csontsûrûség, mint szintén túlsúlyos, de egyébként egészséges társaikban.

Az egyéb kockázati faktorok közé tartozott a lipidek magas szintje a vérben, a magas vérnyomás és a nagyobb haskörfogat. A testzsír mennyisége önmagában nem függött össze a csontsûrûséggel. A deréktáji hízás - amelyrõl régóta tudják, hogy növeli a cukorbetegség és a szívbetegségek kockázatát - azonban növelte az alacsony csontsûrûség, vagyis a csontok gyengeségének kockázatát.

Azok a résztvevõk, akikben nem voltak jelen ezek a kockázati tényezõk, általában több testmozgást végeztek, bár egyetlen résztvevõ sem teljesítette az ajánlott, legalább napi 60 perces penzumot. Érdekes módon valamennyiük kalóriabevitele az optimális tartományban volt.

Serdülõnek nem fogyókúrázni kellene, hanem többet mozogni

Ez megerõsíti azokat a korábbi ajánlásokat, amelyek szerint a gyermekekben és serdülõkben nem kalóriacsökkentéssel, hanem intenzív testmozgással kell kordában tartani vagy leadni a kilókat. Intenzív alatt az olyan testmozgás értendõ, amely alatt a szívritmus eléggé felgyorsul ahhoz, hogy lihegni kelljen - ilyen például a kocogás vagy a tenisz.

A kutatók szerint a csontszövet is egyfajta hormontermelõ (endokrin) szervnek tekinhetõ, akárcsak a zsír- és az izomszövet. Korábbi vizsgálatokból tudjuk, hogy a fizikai aktivitás hatására a csontokban az osteocalcin nevû hormon termelõdik, amely segít csökkenteni a túlsúllyal járó kockázati tényezõket, például az inzulinrezisztenciát. A fizikai aktivitás továbbá növeli a csontképzõ sejtek (osteoblastok) számát is.

A csontsûrûség fiatal felnõttkorban éri el maximumát

A csontsûrûség általában fiatal felnõttkorban éri el a maximumát, ezért a serdülõkori csontfejlõdésre kedvezõtlenül ható tényezõk késõbb komoly problémákhoz, például csontritkuláshoz és törésekhez vezethetnek.

Összegezd a fenti szöveget!<|im_end|>
<|im_start|>assistant
Serdülõkben a túlsúllyal összefüggõ anyagcsereproblémák együtt járhatnak a csontok gyengeségével is - számoltak be amerikai kutatók a Journal of Pediatrics gyermekgyógyászati szakfolyóiratban.<|im_end|>