Az aprópénzig jutottak csak eddig a sokmilliárdos MVM-ügy nyomozói
Egy 40 milliós tanulmány ügyében született meg az elsõ gyanúsítás az MVM-ügyben, pedig a Kocsis István vezetése alatt kötött, a cég által is gyanúsnak talált szerzõdések értéke tízmilliárdokra rúg. Az állami tulajdonú energetikai cégcsoport maga is megtesz mindent azért, hogy minél kevesebb információt osszon meg a nyilvánossággal, pedig annak idején épp a Magyar Villamos Mûvek vezetése tett feljelentést. Az [origo] összegyûjtötte, eddig mit lehet tudni az MVM offshore-ügyleteirõl.
Egy 40 millió forintos tanácsadói szerzõdés aláírása miatt lett gyanúsított az állami tulajdonú Magyar Villamos Mûvek (MVM) csoport korábbi vezetõje, Molnár László. A Nemzeti Nyomozó Iroda (NNI) gyanúja szerint a volt vezérigazgató-helyettes hûtlen kezelést követett el azzal, hogy szerzõdést kötött az offshore-hátterû Esplanade Hungary Tanácsadó Kft.-vel az atomerõmû-bõvítés finanszírozásáról szóló tanulmány elkészítésére. A nyomozók szerint a tanulmány értéktelen, összeollózott dokumentum, és ezt támasztja alá az is, hogy az Esplanade nem szerepel az elkészült megvalósíthatósági tanulmány szerzõi közt.

Az NNI 2009 áprilisa óta vizsgálódik a szövevényes ügyben, de eddig minden megkeresést azzal hátrítottak el, hogy folyamatban van a nyomozás. Most kedden mondták ki elõször - megerõsítve az MR1-Kossuth Rádió értesülését -, hogy gyanúsítottként hallgattak ki valakit, és állítólag további gyanúsítások is várhatók. A milliárdos nagyságrendû MVM-ügyek nyomozása ezzel több mint két évvel a feljelentés, illetve egy évvel a kormányváltás után új lendületet kaphat.

Mi történt az MVM-nél?
Az MVM-botrány lényege, hogy a legnagyobb forgalmú állami cégcsoport vállalatai 2006 és 2008 közt - különbözõ jogcímeken és szerzõdések alapján - nagyobb összegeket utaltak ismeretlen hátterû offshore-cégekhez. A pénz jelentõs részét azóta sem kapták vissza, illetve nem kapták meg a szerzõdésben szereplõ ellenszolgáltatásokat. A különbözõ ügyek valószínûleg összefüggnek, legalábbis erre utal, hogy egyes személy- és cégnevek rendszeresen felbukkannak bennük.

A kérdéses idõszakban a cégcsoportot vezetõ Kocsis István (jelenleg a BKV vezérigazgatója) az Indexnek 2009-ben adott interjújában azt állította: az offshore-ügyletek hátterében az MVM nemzetközi terjeszkedési tervei voltak, a vállalatcsoport a balkáni országokban tervezett beruházásokat, hogy a Mol és az OTP után harmadikként regionális szereplõvé váljon. "És olyanról is hallottam már, hogy bizonyos üzletszerzésnek 'alkotmányos költségei' is vannak" - utalt a balkáni viszonyokra Kocsis, aki szerint hasonló ügyeket az "offshore konstrukció nyilván jobban kezel". A korábbi vezérigazgató szerint a leváltása után ezeket a terveket lefújták.

Hová lett a pénz?
A gyanús ügyletek egyik központi szereplõje az osztrák Meinl Bank, egyrészt az MVM tanácsadójaként, másrészt az offshore cégek számlavezetõjeként. "A Meinl hozta az Aquifexet" - mondta az interjúban Kocsis, utalva a Cipruson bejegyzett Aquifex Limited nevû offshore cégre. Az Aquifex központi szerepet játszott az offshore-tranzakciókban, a cég neve több ügyben is felbukkant. Egy másik fontos szereplõ a Power Investments International II. SARL nevû, Luxemburgban bejegyzett cég, amely szintén több szálon felbukkan. A Power Investments alapítója a luxemburgi cégnyilvántartás szerint egy a Kajmán-szigeteken bejegyzett offshore-cég volt, majd egy panamai cég tulajdonába került.

Hogyan derült ki?
A történet felgöngyölítése azzal kezdõdött, hogy Gyurcsány Ferenc korábbi miniszterelnök 2008 tavaszán - máig nem teljesen tisztázott okból - menesztette Kocsis Istvánt az MVM élérõl. Az MVM könyvvizsgálója, az Ernst&Young ez után, 2008. augusztus 1-jén jelezte elõször, hogy a cégcsoport egyes tranzakciói esetében "nem világos az üzleti célszerûség", illetve hiányoznak alapvetõ dokumentumok.

Az MVM felügyelõbizottsága 2008 októberében kezdett belsõ vizsgálatot, amihez egy jogi szakvéleményt rendelt egy nemzetközi ügyvédi iroda magyar partnerétõl. Kiderült, hogy a kifogásolt üzletek egy jelentõs része nem csak üzletileg célszerûtlen, hanem felveti a büntetõjogi felelõsséget is. A felügyelõbizottság 2009 áprilisában tett feljelentést, az NNI azóta is nyomoz. A jelentések kiszivárogtak a sajtónak (elsõként az Indexen jelentek meg cikkek), így viszonylag részletesen ismertté váltak a pénzmozgások. A tranzakciók mögött álló megfontolások azonban továbbra sem ismertek.

Kik intézték ezeket az ügyeket?
A gyanús és valószínûleg az NNI által is vizsgált szerzõdések megkötése idején Kocsis István volt az MVM vezérigazgatója, Molnár László pedig az MVM és a Paksi Atomerõmû gazdasági vezérigazgató-helyettese. Eddig Molnár az egyetlen, akit gyanúsítottként hallgattak ki az ügyben. Kocsis korábban azt mondta: a szerzõdések egy részérõl nem tudott, amelyekrõl pedig tudomása volt, azok törvényesek voltak. Az offshore cégek nevében többször is Szász András járt el, aki a Ferencváros futballcsapatát megvásárló Kevin McCabe képviselõje is volt (a brit üzletember végül tavaly kiszállt a magyar csapatból). Szintén több ponton felbukkan az osztrák Alexander Gerstl: egyebek mellett õ írta alá a Jadran Investments Limited nevû cég nevében az MVM horvátországi cégével kötött, nettó 3,5 millió eurós szállodabérleti szerzõdést.

Szerepe lehetett az ügyek egy részében Kapolyi László korábbi szocialista képviselõnek is. Kapolyi energiakereskedõ cége, a System Consulting alapította azt a Kárpát Energo Zrt.-t, amelynek az MVM 55,3 millió euró kölcsönt folyósított. Az összeg jelentõs részét továbbutalták a Power Investments International II. SARL nevû luxemburgi cégnek. Kapolyi neve egy másik szálon, az MVM-csoporthoz tartozó Vértesi Erõmû áramvásárlási szerzõdéseiben is felbukkant. Ebben az ügyben (amelynek kezdetérõl itt, fejleményeirõl itt olvashat) is nyomozott az NNI, de tavaly nyáron bûncselekmény hiányában lezárták. A Vértesi Erõmû viszont pótmagánvádlóként vádindítványt nyújtott be.

Hogy halad az ügyek feltárása?
Az NNI keddi közlése szerint a Paksi Atomerõmû és a 40 milliós, tanulmányírásra kötött szerzõdése mellett az MVM-csoport tíz másik, 2006 és 2008 közötti befektetését, illetve ügyletét is vizsgálják. Az NNI két év után is mindössze annyit volt hajlandó közölni, hogy folyamatban van a nyomozás, és további gyanúsítások várhatók. Az eljárást nem gyorsította fel jelentõsen a tavalyi kormányváltás sem, az elszámoltatási kormánybiztosok például egyáltalán nem foglalkoztak az MVM ügyeivel.

Bár az MVM maga tett feljelentést a korábbi vezetés idején történt feltételezett bûncselekmények miatt, a cégcsoport korábban és ma is mindent megtesz azért, hogy a lehetõ legkevesebb információ kerüljön nyilvánosságra. Az LMP például pert nyert ugyan az MVM ellen, és megkaphatta a könyvvizsgáló 2008 októberi levelét, illetve a jogi átvilágítással megbízott ügyvédi iroda 2009 áprilisi jelentését, de azokból több fontos adatot, sõt, egész fejezeteket fekete filccel egyszerûen kihúztak (az Erõs Ügyvédi Iroda jelentését itt, az Ernst&Young levelét pedig itt olvashatja).

Mennyi pénzrõl van szó?
Az offshore-ügyekben több polgári per is folyamatban van, amelyekbõl következtetni lehet a kár mértékére. Az MVM csoport 2010-es könyvvizsgálói jelentése szerint az MVM 5,8 millió eurót (mintegy 1,5 milliárd forintot) követel az Aquifex-tõl. Az MVM még 2007 elején, a Meinl Bankkal kötött háromoldalú megállapodás alapján megbízást (és 6,35 millió eurót) adott az Aquifexnek, hogy állítson össze egy energiaipari portfóliót az állami cégcsoport számára. 2007 végén az Aquifex vállalta, hogy 7,18 millió euróért megveszi a portfóliót, de csak részben fizette ki az MVM-nek járó összeget.

Több mint 8,9 millió eurót (2,3 milliárd forintot) követel az MVM a Power Investments International II. SARL-tól a tervezett, de késõbb lefújt vásárosnaményi erõmû-beruházáshoz adott kölcsönbõl. A Kárpát Energo Zrt.-t eredetileg Kapolyi cége, a System Consulting alapította, de az MVM 2008 februárjában megvásárolta a cég többségi tulajdonrészét, majd 55,3 millió euró kölcsönt folyósított a cégnek. Ebbõl az összegbõl a Kárpát Energo 32,5 millió eurót (mai árfolyamon 8,7 milliárd forintot) továbbutalt a Power Investmentsnek, aminek jelentõs része azóta sem térült meg.

Az MVM-tõl követel 9,5 milliárd forintot viszont a NÁD MPS-H Kft. nevû magyar cég, amelynek az Aquifex négy részletben összesen majdnem hárommillió eurót utalt át, illetve amelyben tulajdonrészt is szerzett. A terv állítólag az volt, hogy a cég energianáddal látja majd el a biomassza-erõmûveket, illetve Pakson is építettek volna egy hasonló erõmûvet. Az MVM 2008-ban kiszállt a projektbõl, amiért viszont a NÁD MPS-H Kft. kártérítést követel. Az MVM és a Paksi Atomerõmû vitatja, hogy köze lenne az energianád-projekthez, hiszen õk állításuk szerint semmilyen kötelezettséget nem vállaltak.

Az MVM tavaly év végén megkezdte a per elõkészítését annak a kétmillió eurónak (mintegy 532 millió forint) a visszaszerzése érdekében, amit a Decotra Engineering S.r.l. nevû olasz cégnek adott kölcsön, hogy az Szerbiában projektcéget alapítson egy Loznicában tervezett gázturbinás erõmû megépítéséhez (részletekrõl itt olvashat). Szintén perre megy az MVM azért a 459 ezer euróért (122 millió forint), amelyet a Puerto 2006 S.L. spanyol cégnek fizetett ki elõlegként (a szerzõdés célja állítólag az lett volna, hogy bevonják a spanyol Fenosa vállalatot az MVM vízierõmû-projektjeibe).

Több mint 3,5 millió eurót (931 millió forint) követel az MVM a brit bejegyzésû Jadran Investments Ltd.-tõl, amely egy horvátországi szálloda bérlésében közremûködött. Az MVM horvátországi leányvállalata, a Niker d.o. a Jadran Investmentsszel szerzõdött, 3,5 millió euró plusz áfa értékben. Az ügyben az MVM tanácsadója az Aquifex volt, a Jadran is a ciprusi cégre engedményezte a követelést. Kocsis leváltása után az MVM visszakövetelte a bérleti díjat, de a Jadran nem fizetett. Biztosítékként jelzálogot jegyeztek be  ugyan a szállodára, de annak értéke jóval alacsonyabb, mint a követelés. A különbözetért az MVM perre készül.
büntetõeljárás MVM
<|im_start|>user
Egy 40 millió forintos tanácsadói szerzõdés aláírása miatt lett gyanúsított az állami tulajdonú Magyar Villamos Mûvek (MVM) csoport korábbi vezetõje, Molnár László. A Nemzeti Nyomozó Iroda (NNI) gyanúja szerint a volt vezérigazgató-helyettes hûtlen kezelést követett el azzal, hogy szerzõdést kötött az offshore-hátterû Esplanade Hungary Tanácsadó Kft.-vel az atomerõmû-bõvítés finanszírozásáról szóló tanulmány elkészítésére. A nyomozók szerint a tanulmány értéktelen, összeollózott dokumentum, és ezt támasztja alá az is, hogy az Esplanade nem szerepel az elkészült megvalósíthatósági tanulmány szerzõi közt.

Az NNI 2009 áprilisa óta vizsgálódik a szövevényes ügyben, de eddig minden megkeresést azzal hátrítottak el, hogy folyamatban van a nyomozás. Most kedden mondták ki elõször - megerõsítve az MR1-Kossuth Rádió értesülését -, hogy gyanúsítottként hallgattak ki valakit, és állítólag további gyanúsítások is várhatók. A milliárdos nagyságrendû MVM-ügyek nyomozása ezzel több mint két évvel a feljelentés, illetve egy évvel a kormányváltás után új lendületet kaphat.

Mi történt az MVM-nél?
Az MVM-botrány lényege, hogy a legnagyobb forgalmú állami cégcsoport vállalatai 2006 és 2008 közt - különbözõ jogcímeken és szerzõdések alapján - nagyobb összegeket utaltak ismeretlen hátterû offshore-cégekhez. A pénz jelentõs részét azóta sem kapták vissza, illetve nem kapták meg a szerzõdésben szereplõ ellenszolgáltatásokat. A különbözõ ügyek valószínûleg összefüggnek, legalábbis erre utal, hogy egyes személy- és cégnevek rendszeresen felbukkannak bennük.

A kérdéses idõszakban a cégcsoportot vezetõ Kocsis István (jelenleg a BKV vezérigazgatója) az Indexnek 2009-ben adott interjújában azt állította: az offshore-ügyletek hátterében az MVM nemzetközi terjeszkedési tervei voltak, a vállalatcsoport a balkáni országokban tervezett beruházásokat, hogy a Mol és az OTP után harmadikként regionális szereplõvé váljon. "És olyanról is hallottam már, hogy bizonyos üzletszerzésnek 'alkotmányos költségei' is vannak" - utalt a balkáni viszonyokra Kocsis, aki szerint hasonló ügyeket az "offshore konstrukció nyilván jobban kezel". A korábbi vezérigazgató szerint a leváltása után ezeket a terveket lefújták.

Hová lett a pénz?
A gyanús ügyletek egyik központi szereplõje az osztrák Meinl Bank, egyrészt az MVM tanácsadójaként, másrészt az offshore cégek számlavezetõjeként. "A Meinl hozta az Aquifexet" - mondta az interjúban Kocsis, utalva a Cipruson bejegyzett Aquifex Limited nevû offshore cégre. Az Aquifex központi szerepet játszott az offshore-tranzakciókban, a cég neve több ügyben is felbukkant. Egy másik fontos szereplõ a Power Investments International II. SARL nevû, Luxemburgban bejegyzett cég, amely szintén több szálon felbukkan. A Power Investments alapítója a luxemburgi cégnyilvántartás szerint egy a Kajmán-szigeteken bejegyzett offshore-cég volt, majd egy panamai cég tulajdonába került.

Hogyan derült ki?
A történet felgöngyölítése azzal kezdõdött, hogy Gyurcsány Ferenc korábbi miniszterelnök 2008 tavaszán - máig nem teljesen tisztázott okból - menesztette Kocsis Istvánt az MVM élérõl. Az MVM könyvvizsgálója, az Ernst&Young ez után, 2008. augusztus 1-jén jelezte elõször, hogy a cégcsoport egyes tranzakciói esetében "nem világos az üzleti célszerûség", illetve hiányoznak alapvetõ dokumentumok.

Az MVM felügyelõbizottsága 2008 októberében kezdett belsõ vizsgálatot, amihez egy jogi szakvéleményt rendelt egy nemzetközi ügyvédi iroda magyar partnerétõl. Kiderült, hogy a kifogásolt üzletek egy jelentõs része nem csak üzletileg célszerûtlen, hanem felveti a büntetõjogi felelõsséget is. A felügyelõbizottság 2009 áprilisában tett feljelentést, az NNI azóta is nyomoz. A jelentések kiszivárogtak a sajtónak (elsõként az Indexen jelentek meg cikkek), így viszonylag részletesen ismertté váltak a pénzmozgások. A tranzakciók mögött álló megfontolások azonban továbbra sem ismertek.

Kik intézték ezeket az ügyeket?
A gyanús és valószínûleg az NNI által is vizsgált szerzõdések megkötése idején Kocsis István volt az MVM vezérigazgatója, Molnár László pedig az MVM és a Paksi Atomerõmû gazdasági vezérigazgató-helyettese. Eddig Molnár az egyetlen, akit gyanúsítottként hallgattak ki az ügyben. Kocsis korábban azt mondta: a szerzõdések egy részérõl nem tudott, amelyekrõl pedig tudomása volt, azok törvényesek voltak. Az offshore cégek nevében többször is Szász András járt el, aki a Ferencváros futballcsapatát megvásárló Kevin McCabe képviselõje is volt (a brit üzletember végül tavaly kiszállt a magyar csapatból). Szintén több ponton felbukkan az osztrák Alexander Gerstl: egyebek mellett õ írta alá a Jadran Investments Limited nevû cég nevében az MVM horvátországi cégével kötött, nettó 3,5 millió eurós szállodabérleti szerzõdést.

Szerepe lehetett az ügyek egy részében Kapolyi László korábbi szocialista képviselõnek is. Kapolyi energiakereskedõ cége, a System Consulting alapította azt a Kárpát Energo Zrt.-t, amelynek az MVM 55,3 millió euró kölcsönt folyósított. Az összeg jelentõs részét továbbutalták a Power Investments International II. SARL nevû luxemburgi cégnek. Kapolyi neve egy másik szálon, az MVM-csoporthoz tartozó Vértesi Erõmû áramvásárlási szerzõdéseiben is felbukkant. Ebben az ügyben (amelynek kezdetérõl itt, fejleményeirõl itt olvashat) is nyomozott az NNI, de tavaly nyáron bûncselekmény hiányában lezárták. A Vértesi Erõmû viszont pótmagánvádlóként vádindítványt nyújtott be.

Hogy halad az ügyek feltárása?
Az NNI keddi közlése szerint a Paksi Atomerõmû és a 40 milliós, tanulmányírásra kötött szerzõdése mellett az MVM-csoport tíz másik, 2006 és 2008 közötti befektetését, illetve ügyletét is vizsgálják. Az NNI két év után is mindössze annyit volt hajlandó közölni, hogy folyamatban van a nyomozás, és további gyanúsítások várhatók. Az eljárást nem gyorsította fel jelentõsen a tavalyi kormányváltás sem, az elszámoltatási kormánybiztosok például egyáltalán nem foglalkoztak az MVM ügyeivel.

Bár az MVM maga tett feljelentést a korábbi vezetés idején történt feltételezett bûncselekmények miatt, a cégcsoport korábban és ma is mindent megtesz azért, hogy a lehetõ legkevesebb információ kerüljön nyilvánosságra. Az LMP például pert nyert ugyan az MVM ellen, és megkaphatta a könyvvizsgáló 2008 októberi levelét, illetve a jogi átvilágítással megbízott ügyvédi iroda 2009 áprilisi jelentését, de azokból több fontos adatot, sõt, egész fejezeteket fekete filccel egyszerûen kihúztak (az Erõs Ügyvédi Iroda jelentését itt, az Ernst&Young levelét pedig itt olvashatja).

Mennyi pénzrõl van szó?
Az offshore-ügyekben több polgári per is folyamatban van, amelyekbõl következtetni lehet a kár mértékére. Az MVM csoport 2010-es könyvvizsgálói jelentése szerint az MVM 5,8 millió eurót (mintegy 1,5 milliárd forintot) követel az Aquifex-tõl. Az MVM még 2007 elején, a Meinl Bankkal kötött háromoldalú megállapodás alapján megbízást (és 6,35 millió eurót) adott az Aquifexnek, hogy állítson össze egy energiaipari portfóliót az állami cégcsoport számára. 2007 végén az Aquifex vállalta, hogy 7,18 millió euróért megveszi a portfóliót, de csak részben fizette ki az MVM-nek járó összeget.

Több mint 8,9 millió eurót (2,3 milliárd forintot) követel az MVM a Power Investments International II. SARL-tól a tervezett, de késõbb lefújt vásárosnaményi erõmû-beruházáshoz adott kölcsönbõl. A Kárpát Energo Zrt.-t eredetileg Kapolyi cége, a System Consulting alapította, de az MVM 2008 februárjában megvásárolta a cég többségi tulajdonrészét, majd 55,3 millió euró kölcsönt folyósított a cégnek. Ebbõl az összegbõl a Kárpát Energo 32,5 millió eurót (mai árfolyamon 8,7 milliárd forintot) továbbutalt a Power Investmentsnek, aminek jelentõs része azóta sem térült meg.

Az MVM-tõl követel 9,5 milliárd forintot viszont a NÁD MPS-H Kft. nevû magyar cég, amelynek az Aquifex négy részletben összesen majdnem hárommillió eurót utalt át, illetve amelyben tulajdonrészt is szerzett. A terv állítólag az volt, hogy a cég energianáddal látja majd el a biomassza-erõmûveket, illetve Pakson is építettek volna egy hasonló erõmûvet. Az MVM 2008-ban kiszállt a projektbõl, amiért viszont a NÁD MPS-H Kft. kártérítést követel. Az MVM és a Paksi Atomerõmû vitatja, hogy köze lenne az energianád-projekthez, hiszen õk állításuk szerint semmilyen kötelezettséget nem vállaltak.

Az MVM tavaly év végén megkezdte a per elõkészítését annak a kétmillió eurónak (mintegy 532 millió forint) a visszaszerzése érdekében, amit a Decotra Engineering S.r.l. nevû olasz cégnek adott kölcsön, hogy az Szerbiában projektcéget alapítson egy Loznicában tervezett gázturbinás erõmû megépítéséhez (részletekrõl itt olvashat). Szintén perre megy az MVM azért a 459 ezer euróért (122 millió forint), amelyet a Puerto 2006 S.L. spanyol cégnek fizetett ki elõlegként (a szerzõdés célja állítólag az lett volna, hogy bevonják a spanyol Fenosa vállalatot az MVM vízierõmû-projektjeibe).

Több mint 3,5 millió eurót (931 millió forint) követel az MVM a brit bejegyzésû Jadran Investments Ltd.-tõl, amely egy horvátországi szálloda bérlésében közremûködött. Az MVM horvátországi leányvállalata, a Niker d.o. a Jadran Investmentsszel szerzõdött, 3,5 millió euró plusz áfa értékben. Az ügyben az MVM tanácsadója az Aquifex volt, a Jadran is a ciprusi cégre engedményezte a követelést. Kocsis leváltása után az MVM visszakövetelte a bérleti díjat, de a Jadran nem fizetett. Biztosítékként jelzálogot jegyeztek be  ugyan a szállodára, de annak értéke jóval alacsonyabb, mint a követelés. A különbözetért az MVM perre készül.

Adj egy összefoglalót a szövegről!<|im_end|>
<|im_start|>assistant
Egy 40 milliós tanulmány ügyében született meg az elsõ gyanúsítás az MVM-ügyben, pedig a Kocsis István vezetése alatt kötött, a cég által is gyanúsnak talált szerzõdések értéke tízmilliárdokra rúg. Az állami tulajdonú energetikai cégcsoport maga is megtesz mindent azért, hogy minél kevesebb információt osszon meg a nyilvánossággal, pedig annak idején épp a Magyar Villamos Mûvek vezetése tett feljelentést. Az [origo] összegyûjtötte, eddig mit lehet tudni az MVM offshore-ügyleteirõl.<|im_end|>