Mi történik az ember testében szurkolás közben?
Három embert kértünk fel egy kísérlethez: egy sportolót, Kammerer Zoltánt, háromszoros olimpiai bajnok kajakost, egy nyugdíjast, Rózsika nénit és egy átlagembert, Tibort, hogy szurkolják végig velünk a női kajak egyes riói döntőjét. Pulzusukat okoseszközökkel mértük, majd egy pszichológus és egy orvos segítségével elemeztük az eredményeket.
Az eredményül kapott grafikonokat megmutattuk egy szakorvosnak, mondja el, hogy melyik alanyunk esetében milyen változás ment végbe a szívben.

  A nyugalmi pulzusok rendben vannak, látszik, hogy az alanyok, nem koffeinisták vagy nikotinisták, különben jóval magasabb lenne az alapjárati frekvencia. Ebből a három grafikonból elég nehéz messzemenő következtetéseket levonni, hiszen láthatjuk, hogy igazából egyetlen esetben, Kammerernél láthattunk szignifikáns változást. Valószínűleg ő volt a háromból az egyetlen, aki 250 méternél nem kapcsolt volna el, mondjuk egy őrületes Barátok közt epizódra. Kammerernél szépen elindul a vegetatív szimpatikus válasz, a katecholaminok szétáradnak a vérében, megemelkedik a vérnyomás, gyorsul a pulzus, növekszik a keringő vérperctérfogat..., aztán amikor megvan az arany, mindez lecseng.

  A többieknek, mondjuk úgy, ez az esemény nem jött át, legalábbis a pulzusuk erről tanúskodik.

Ha kíváncsi, hogyan fejlődött a szurkolás a hüvelykujj feltartásától a mobilbökésig, kattintson ide.

A cikket a Brand & Content készítette a Telekom megbízásából, nem az Index szerkesztősége. Arról, hogy mi is az a támogatói tartalom, itt olvashat részletesebben. /* */
kajak-kenu kardiológia szurkolás videó olimpia rio2016 nyugdíjas sportoló közvetítés fiziológiai szükségletek pszichológia kísérlet Brand and Content kozák danuta átlagember
<|im_start|>user
Az eredményül kapott grafikonokat megmutattuk egy szakorvosnak, mondja el, hogy melyik alanyunk esetében milyen változás ment végbe a szívben.

  A nyugalmi pulzusok rendben vannak, látszik, hogy az alanyok, nem koffeinisták vagy nikotinisták, különben jóval magasabb lenne az alapjárati frekvencia. Ebből a három grafikonból elég nehéz messzemenő következtetéseket levonni, hiszen láthatjuk, hogy igazából egyetlen esetben, Kammerernél láthattunk szignifikáns változást. Valószínűleg ő volt a háromból az egyetlen, aki 250 méternél nem kapcsolt volna el, mondjuk egy őrületes Barátok közt epizódra. Kammerernél szépen elindul a vegetatív szimpatikus válasz, a katecholaminok szétáradnak a vérében, megemelkedik a vérnyomás, gyorsul a pulzus, növekszik a keringő vérperctérfogat..., aztán amikor megvan az arany, mindez lecseng.

  A többieknek, mondjuk úgy, ez az esemény nem jött át, legalábbis a pulzusuk erről tanúskodik.

Ha kíváncsi, hogyan fejlődött a szurkolás a hüvelykujj feltartásától a mobilbökésig, kattintson ide.

A cikket a Brand & Content készítette a Telekom megbízásából, nem az Index szerkesztősége. Arról, hogy mi is az a támogatói tartalom, itt olvashat részletesebben. /* */

Adj egy összefoglalót a szövegről!<|im_end|>
<|im_start|>assistant
Három embert kértünk fel egy kísérlethez: egy sportolót, Kammerer Zoltánt, háromszoros olimpiai bajnok kajakost, egy nyugdíjast, Rózsika nénit és egy átlagembert, Tibort, hogy szurkolják végig velünk a női kajak egyes riói döntőjét. Pulzusukat okoseszközökkel mértük, majd egy pszichológus és egy orvos segítségével elemeztük az eredményeket.<|im_end|>