Össztűzben az E.On-üzlet
Gazdasági őrültségnek minősítik Orbán Viktor tervét az E.On visszavásárlására a szakértők. Az elképzelés szerintük nem csak átgondolatlan, előkészítetlen, de a magas energiaárak lenyomására sem alkalmas. Ráadásul újabb, 350-400 milliárd forintos lyukat üt a költségvetésen. A német energetikai társaság nem kívánta kommentálni a miniszterelnök ötletét. A kormány pedig egyelőre nem közöl részleteket a tervezett visszavásárlásról.
Orbán Viktor miniszterelnök a jelek szerint vissza akar térni a gulyásszocializmus idejéhez - így értékelte a magyar kormányfőnek a német energetikai társaság magyarországi leányvállalata visszavásárlására vonatkozó bejelentését a Financial Times Deutchland. Orbán szombaton Kőszegen közölte, hogy "pillanatokon belül visszavásároljuk az E.ON-t a németektől". Christian Drepper, az E.ON AG szóvivője tegnap ezzel kapcsolatban jelezte, hogy ismerik a magyar kormányfőnek az E.ON-ra vonatkozó kijelentését, de nem kívánják kommentálni. Nem nyilatkozott arról sem, hogy tárgyalnak-e bárkivel a magyarországi gázüzletág eladásáról. Orbán Viktor sajtófőnöke pedig azt tudatta: "az E.ON-nal folyó tárgyalásokról szóló hírek sorát egyelőre nem kívánjuk bővíteni, ha lesz új, érdemi információ, közölni fogjuk".
A tekintélyes német üzleti napilap eközben úgy véli: a miniszterelnök nem csupán a demokratikus jogokat és a hatalmi ágak elkülönítését korlátozza, hanem a gazdaságot is újból állami ellenőrzés alá akarja vonni, mégpedig a populista hatás kedvéért. Ugyanis így azt állíthatja a választóinak, hogy valamit tett a magas energiaárak ellen. Az államosítás azonban nyilvánvalóan nem oldja meg az ár problémáját. Egy állami vállalat ugyanis nem tud jobb kondíciókat kialkudni vagy erőteljesebben lenyomni a költségeket, mint egy magáncég. Nem is szólva arról, hogy gyengül az árverseny. "Akkor hát az árak az adófizetők általi szubvenciók révén csökkenjenek? Ez gazdasági őrültség" - véli a lap. Egyébként is kérdésesnek tartják, hogy Orbán miként akarja finanszírozni az államosítást: önkéntes vásárlással vagy kényszer kisajátítás révén.
Hazai piaci hírek szerint az E.On mintegy 1,5 milliárd euróra tartja tárolókapacitásának és nagykereskedelmi részlegének árát, ami 350-400 milliárd forintnak felel meg. Ráadásul e célra bizonyosan nem lehet a Nemzetközi Valutaalap eszközeit felhasználni. Orbán ötlete ily módon újabb, több száz milliárd forintos lyukat ütne az amúgy is több sebből vérző, már most is 300-500 milliárd forintos űrrel rendelkező költségvetésen.
Forrásaink úgy tudják: az Orbán-kormány nem most kezdett el érdeklődni a német energetikai társaság iránt. A kabinet már egy évvel ezelőtt puhatolózott az E.ON-nál, milyen módon is lehetne kivásárolni a cég nagykereskedelmi részlegét, az E.On Földgáz Trade-et. Két-három hónapos szünet után ismét jelentkeztek a vállalatnál, ekkor már bővítették elképzeléseiket: jelezték, hogy a tárolókapacitás, vagyis az E.On Földgáz Storage is érdekelné őket. Nyilván időközben végiggondolták, hogy e nélkül nincs értelme a kereskedelmi ágazat kivásárlásának. Tavaly október óta azonban az ügyben nagy a csend, semmilyen hír, ajánlat nem érkezett a céghez. A vásárlás egyes információk szerint a vételár körüli nézetkülönbség miatt feneklett meg. Úgy tudni, hogy az MVM Zrt. 800 millió eurót kínált, ám a németek ennél jóval magasabb összegben gondolkodtak.
A németek egyébként láthatóan már sem Orbán Viktor, sem Matolcsy György nemzetgazdasági miniszter kijelentéseit nem veszik komolyan. Nem tévesztették meg őket a hangzatos szavak, tisztában vannak azzal, hogy a magyar gazdaság recesszióba fordult, az államadósság még mindig rekordmagasságban van, az EU-partnerek pedig elfordultak a magyar kormánytól. Úgy vélik, Orbán az energiavállalatok államosításával tovább gyengíti a befektetők Magyarország iránti bizalmát. Nem véletlen az sem, hogy a hitelminősítőknél a politikai helyzet miatt Magyarország a bóvli kategóriába tartozik.
A deficit és a munkanélküliségi ráta csökkentése érdekében szerintük a magyar kormánynak inkább azt biztosítania kellene a befektetőket, hogy a befektetéseik biztonságban vannak és támaszkodhatnak a jogállamra. Senki sem tartja ugyanis vonzónak, ha az állam megtiltja neki, hogy nyereséges legyen és csak veszteségeket helyez számára kilátásba.
Mivel foglalkozik hazánkban az E.On?
Az E.On birtokolja Magyarország legnagyobb földgáztárolóját, de számos üzletággal rendelkezik, köztük az energiakereskedelmi tevékenységgel. Ezen kívül jelentős részesedése van több áram- és gáztermelő, illetőleg szolgáltató vállalatban. Az E.On még 2005-ben vásárolt többségi részesedést a Mol földgázüzletágában 2,1 milliárd euróért, majd 2009-ben megvette az üzletágat. Most viszont a magyar kormány visszavásárolná a cégrészt. Erre egyébként két éve módja van, hiszen a korábbi szocialista kormány 2010-ben biztosított opciót magának erre, 2016-os határideig. A cég magyarországi gázüzletági bevétele 1,95 milliárd euró volt 2011-ben.
Ettől nem lesz olcsóbb az áram
Semmi értelme, hogy az Orbán-kabinet államosítsa az E.On magyarországi leányvállalatait, attól ugyanis nem lesz olcsóbb sem az áram, sem a gáz, hogy a kormány birtokolja a szolgáltatókat - mutatott rá lapunknak Tukacs István. Az Országgyűlés gazdasági bizottságának szocialista tagja hozzáfűzte: mindemellett az állami cégek általában kevésbé hatékonyan gazdálkodnak, mint a magántársaságok. Ráadásul teljességgel szükségtelennek tartja az adófizetők milliárdjait energetikai vállalkozásokba ölni, hiszen a kormány, mint árszabályozó, eddig is maga szabta meg az energiaárakat. Az pedig végképp tisztázatlan, hogy az Orbán-kormány milyen forrásokból kívánja finanszírozni az E.On megvételét.
Árképzési gondokkal szembesülhet a kabinet
Miután a Mol Nyrt.-nek 2016-ig visszavásárlási opciós szerződése van az E.On-nal a földgázüzletág részvényeire, a német társaság irányító szerveinek, közgyűlésének hozzájárulására nincs szükség az adás-vétel lebonyolításához.
Gond tehát ezzel nem lenne, annál inkább az árakkal - mutatott rá Pletscher Tamás. Az ING Bank szénhidrogén-ipari szakértője lapunknak kifejtette: a hatósági árat az állam állapítja majd meg. Ez azonban nem térhet el a beszállító Gazprom áraitól, mert akkor a különbséget a költségvetésnek kellene állnia, így az olcsó energiahordozó mítosza elszállna. Finanszírozhatná a különbséget a majdani tulajdonosnak szánt MVM Zrt. is, de ezt csak a nyereségéből tehetné meg.
Emellett téved a kormány, amikor csak az energiaszolgáltatók árával számol, és nem veszi figyelembe az üzletág tőkeigényességét, hisz szükség van beruházásokra, a tárolók bérleti költségének megfizetésére is. Ez előbb-utóbb olyan helyzetet teremthetne, mint amilyen a BKV Zrt.-nél kialakult. Arra is emlékeztetett, hogy a Gazprommal 2015-ben lejár az érvényes szállítási szerződés, és az nem kérdéses, hogy a meghosszabbításnál a németek, mint szerződő felek előnyösebb pozícióban lennének, mint a magyar állam, amely felett "átnéznének".
Fagyos a német-magyar viszony
A német-magyar kapcsolatok a Fidesz 2010-es hatalomra kerülése óta jutottak fagypontra. Jelzésértékű, hogy Angela Merkel német kancellár nem fogadta hivatalában Orbán Viktort, pedig hírek szerint a külügyminisztériumban ennek érdekében minden követ megmozgattak. Különösen kellemetlen lehet ez azért, mert Gyurcsány Ferenc például többször járt Berlinben Merkelnél, s a kancellár 2007 augusztusában el is látogatott Budapestre.
Orbánéknak így tehát maradnak az alacsonyabb szintű találkozók. Február végén például Edmund Stoiber, Bajorország volt tartományi miniszterelnöke járt Budapesten. Állítólag nála is próbált lobbizni a kormányzat egy Orbán-Merkel találkozóért, de hiába. Orbán Viktor március 22-én Berlin helyett csak Bajorországig, Münchenig jutott el, azzal a céllal, hogy megerősítse: továbbra is fontos partnernek számít Németország. Ám a látogatás nem hozta meg a remélt eredményt, mit sem javultak a kétoldalú kapcsolatok.
A magyar kormányban nem bíznak Berlinben. Guido Westerwelle német külügyminiszter már 2010 végén arra figyelmeztetett, hogy "Magyarország nem sértheti meg a jogállami elveket a médiával szemben". Werner Hoyer külügyi államtitkár pedig 2011 áprilisában az alkotmányozással kapcsolatban mondta azt, hogy az alaptörvény megerősíti azokat a korábbi félelmeket német részről, miszerint a "magyar kormány alapjogokat érintő felfogása csak nehezen hozható összhangba az Európai Unió értékrendjével".
Bár a demokrácia megnyirbálását célzó magyar intézkedéseket nyíltan nem bírálta Angela Merkel, s ezért támadta is őt a szociáldemokrata ellenzék, nyilvánvaló, hogy a német kancellár számára is elfogadhatatlan volt néhány budapesti törvény. Idén januárban helyeselte, hogy az Európai Bizottság megvizsgálja a magyarországi jogalkotást az európai elveknek való megfelelés szempontjából. A Deutschlandfunknak adott interjújában kifejtette, Magyarországnak igazodnia kell az Európai Unió alapelveihez. Ez egyértelmű intés Budapest számára.
Hírek szerint a színfalak mögött Merkel épp az Európai Néppárt képviselői révén próbálta nyomás alatt tartani a Fideszt és Orbánékat, s kísérelte meg rávenni őket arra, változtassák meg a demokráciát veszélyeztető intézkedéseket. Ám a német képviselők próbálkozása sem vezetett eredményre, ami tovább növelte Merkel Orbánnal szembeni bizalmatlanságát.

A demokráciaellenes intézkedések mellett néhány magyar kijelentés is hozzájárult a kapcsolatok romlásához. Amikor híre ment, hogy a német kancellár bírálta a médiatörvényt, Szijjártó Péter, a miniszterelnök volt szóvivője azt nyilatkozta, "belekeverték szegény" Merkel asszonyt olyasvalamibe, amit nem is mondott. Ez a kijelentés óriási udvariatlanságnak számít a diplomáciai nyelvezetben. Aligha javult Orbán Viktor megítélése Berlinben múlt heti, a Külügyminisztériumban a magyar misszióvezetők előtt elmondott beszéde után sem. Mint fogalmazott, a brüsszeli válságkezelési dokumentumban lehet olvasni bankunióról, politikai legitimációról, "a jóisten tudja még, mi mindenről, amit mi a politikában úgy hívunk, Hold-stratégia" - mondta. Csak éppen ezeket a megoldási javaslatokat Angela Merkel vetette fel...
Az, hogy a Merkel-kormány számos kérdésben aggodalommal szemléli a magyar parlamentben történteket, a német kormánynak egy 2012. februári interpellációra adott 14 oldalas válaszából is kiderült.
A dokumentumban a német kormány felhívja a figyelmet, hogy "ismételten aggodalmát fejezte ki a Magyar Köztársaság belpolitikájának alakulása miatt, legutóbb dr. Guido Westerwelle szövetségi külügyminiszter 2012. február 7-én Berlinben Martonyi János magyar külügyminiszterrel folytatott beszélgetése során, valamint a szövetségi kormány szóvivője a 2012. január 4-én megtartott szövetségi sajtókonferencián", majd megjegyzik, hogy már korábban is számos esetben figyelmeztették Magyarországot.
<|im_start|>user
Orbán Viktor miniszterelnök a jelek szerint vissza akar térni a gulyásszocializmus idejéhez - így értékelte a magyar kormányfőnek a német energetikai társaság magyarországi leányvállalata visszavásárlására vonatkozó bejelentését a Financial Times Deutchland. Orbán szombaton Kőszegen közölte, hogy "pillanatokon belül visszavásároljuk az E.ON-t a németektől". Christian Drepper, az E.ON AG szóvivője tegnap ezzel kapcsolatban jelezte, hogy ismerik a magyar kormányfőnek az E.ON-ra vonatkozó kijelentését, de nem kívánják kommentálni. Nem nyilatkozott arról sem, hogy tárgyalnak-e bárkivel a magyarországi gázüzletág eladásáról. Orbán Viktor sajtófőnöke pedig azt tudatta: "az E.ON-nal folyó tárgyalásokról szóló hírek sorát egyelőre nem kívánjuk bővíteni, ha lesz új, érdemi információ, közölni fogjuk".
A tekintélyes német üzleti napilap eközben úgy véli: a miniszterelnök nem csupán a demokratikus jogokat és a hatalmi ágak elkülönítését korlátozza, hanem a gazdaságot is újból állami ellenőrzés alá akarja vonni, mégpedig a populista hatás kedvéért. Ugyanis így azt állíthatja a választóinak, hogy valamit tett a magas energiaárak ellen. Az államosítás azonban nyilvánvalóan nem oldja meg az ár problémáját. Egy állami vállalat ugyanis nem tud jobb kondíciókat kialkudni vagy erőteljesebben lenyomni a költségeket, mint egy magáncég. Nem is szólva arról, hogy gyengül az árverseny. "Akkor hát az árak az adófizetők általi szubvenciók révén csökkenjenek? Ez gazdasági őrültség" - véli a lap. Egyébként is kérdésesnek tartják, hogy Orbán miként akarja finanszírozni az államosítást: önkéntes vásárlással vagy kényszer kisajátítás révén.
Hazai piaci hírek szerint az E.On mintegy 1,5 milliárd euróra tartja tárolókapacitásának és nagykereskedelmi részlegének árát, ami 350-400 milliárd forintnak felel meg. Ráadásul e célra bizonyosan nem lehet a Nemzetközi Valutaalap eszközeit felhasználni. Orbán ötlete ily módon újabb, több száz milliárd forintos lyukat ütne az amúgy is több sebből vérző, már most is 300-500 milliárd forintos űrrel rendelkező költségvetésen.
Forrásaink úgy tudják: az Orbán-kormány nem most kezdett el érdeklődni a német energetikai társaság iránt. A kabinet már egy évvel ezelőtt puhatolózott az E.ON-nál, milyen módon is lehetne kivásárolni a cég nagykereskedelmi részlegét, az E.On Földgáz Trade-et. Két-három hónapos szünet után ismét jelentkeztek a vállalatnál, ekkor már bővítették elképzeléseiket: jelezték, hogy a tárolókapacitás, vagyis az E.On Földgáz Storage is érdekelné őket. Nyilván időközben végiggondolták, hogy e nélkül nincs értelme a kereskedelmi ágazat kivásárlásának. Tavaly október óta azonban az ügyben nagy a csend, semmilyen hír, ajánlat nem érkezett a céghez. A vásárlás egyes információk szerint a vételár körüli nézetkülönbség miatt feneklett meg. Úgy tudni, hogy az MVM Zrt. 800 millió eurót kínált, ám a németek ennél jóval magasabb összegben gondolkodtak.
A németek egyébként láthatóan már sem Orbán Viktor, sem Matolcsy György nemzetgazdasági miniszter kijelentéseit nem veszik komolyan. Nem tévesztették meg őket a hangzatos szavak, tisztában vannak azzal, hogy a magyar gazdaság recesszióba fordult, az államadósság még mindig rekordmagasságban van, az EU-partnerek pedig elfordultak a magyar kormánytól. Úgy vélik, Orbán az energiavállalatok államosításával tovább gyengíti a befektetők Magyarország iránti bizalmát. Nem véletlen az sem, hogy a hitelminősítőknél a politikai helyzet miatt Magyarország a bóvli kategóriába tartozik.
A deficit és a munkanélküliségi ráta csökkentése érdekében szerintük a magyar kormánynak inkább azt biztosítania kellene a befektetőket, hogy a befektetéseik biztonságban vannak és támaszkodhatnak a jogállamra. Senki sem tartja ugyanis vonzónak, ha az állam megtiltja neki, hogy nyereséges legyen és csak veszteségeket helyez számára kilátásba.
Mivel foglalkozik hazánkban az E.On?
Az E.On birtokolja Magyarország legnagyobb földgáztárolóját, de számos üzletággal rendelkezik, köztük az energiakereskedelmi tevékenységgel. Ezen kívül jelentős részesedése van több áram- és gáztermelő, illetőleg szolgáltató vállalatban. Az E.On még 2005-ben vásárolt többségi részesedést a Mol földgázüzletágában 2,1 milliárd euróért, majd 2009-ben megvette az üzletágat. Most viszont a magyar kormány visszavásárolná a cégrészt. Erre egyébként két éve módja van, hiszen a korábbi szocialista kormány 2010-ben biztosított opciót magának erre, 2016-os határideig. A cég magyarországi gázüzletági bevétele 1,95 milliárd euró volt 2011-ben.
Ettől nem lesz olcsóbb az áram
Semmi értelme, hogy az Orbán-kabinet államosítsa az E.On magyarországi leányvállalatait, attól ugyanis nem lesz olcsóbb sem az áram, sem a gáz, hogy a kormány birtokolja a szolgáltatókat - mutatott rá lapunknak Tukacs István. Az Országgyűlés gazdasági bizottságának szocialista tagja hozzáfűzte: mindemellett az állami cégek általában kevésbé hatékonyan gazdálkodnak, mint a magántársaságok. Ráadásul teljességgel szükségtelennek tartja az adófizetők milliárdjait energetikai vállalkozásokba ölni, hiszen a kormány, mint árszabályozó, eddig is maga szabta meg az energiaárakat. Az pedig végképp tisztázatlan, hogy az Orbán-kormány milyen forrásokból kívánja finanszírozni az E.On megvételét.
Árképzési gondokkal szembesülhet a kabinet
Miután a Mol Nyrt.-nek 2016-ig visszavásárlási opciós szerződése van az E.On-nal a földgázüzletág részvényeire, a német társaság irányító szerveinek, közgyűlésének hozzájárulására nincs szükség az adás-vétel lebonyolításához.
Gond tehát ezzel nem lenne, annál inkább az árakkal - mutatott rá Pletscher Tamás. Az ING Bank szénhidrogén-ipari szakértője lapunknak kifejtette: a hatósági árat az állam állapítja majd meg. Ez azonban nem térhet el a beszállító Gazprom áraitól, mert akkor a különbséget a költségvetésnek kellene állnia, így az olcsó energiahordozó mítosza elszállna. Finanszírozhatná a különbséget a majdani tulajdonosnak szánt MVM Zrt. is, de ezt csak a nyereségéből tehetné meg.
Emellett téved a kormány, amikor csak az energiaszolgáltatók árával számol, és nem veszi figyelembe az üzletág tőkeigényességét, hisz szükség van beruházásokra, a tárolók bérleti költségének megfizetésére is. Ez előbb-utóbb olyan helyzetet teremthetne, mint amilyen a BKV Zrt.-nél kialakult. Arra is emlékeztetett, hogy a Gazprommal 2015-ben lejár az érvényes szállítási szerződés, és az nem kérdéses, hogy a meghosszabbításnál a németek, mint szerződő felek előnyösebb pozícióban lennének, mint a magyar állam, amely felett "átnéznének".
Fagyos a német-magyar viszony
A német-magyar kapcsolatok a Fidesz 2010-es hatalomra kerülése óta jutottak fagypontra. Jelzésértékű, hogy Angela Merkel német kancellár nem fogadta hivatalában Orbán Viktort, pedig hírek szerint a külügyminisztériumban ennek érdekében minden követ megmozgattak. Különösen kellemetlen lehet ez azért, mert Gyurcsány Ferenc például többször járt Berlinben Merkelnél, s a kancellár 2007 augusztusában el is látogatott Budapestre.
Orbánéknak így tehát maradnak az alacsonyabb szintű találkozók. Február végén például Edmund Stoiber, Bajorország volt tartományi miniszterelnöke járt Budapesten. Állítólag nála is próbált lobbizni a kormányzat egy Orbán-Merkel találkozóért, de hiába. Orbán Viktor március 22-én Berlin helyett csak Bajorországig, Münchenig jutott el, azzal a céllal, hogy megerősítse: továbbra is fontos partnernek számít Németország. Ám a látogatás nem hozta meg a remélt eredményt, mit sem javultak a kétoldalú kapcsolatok.
A magyar kormányban nem bíznak Berlinben. Guido Westerwelle német külügyminiszter már 2010 végén arra figyelmeztetett, hogy "Magyarország nem sértheti meg a jogállami elveket a médiával szemben". Werner Hoyer külügyi államtitkár pedig 2011 áprilisában az alkotmányozással kapcsolatban mondta azt, hogy az alaptörvény megerősíti azokat a korábbi félelmeket német részről, miszerint a "magyar kormány alapjogokat érintő felfogása csak nehezen hozható összhangba az Európai Unió értékrendjével".
Bár a demokrácia megnyirbálását célzó magyar intézkedéseket nyíltan nem bírálta Angela Merkel, s ezért támadta is őt a szociáldemokrata ellenzék, nyilvánvaló, hogy a német kancellár számára is elfogadhatatlan volt néhány budapesti törvény. Idén januárban helyeselte, hogy az Európai Bizottság megvizsgálja a magyarországi jogalkotást az európai elveknek való megfelelés szempontjából. A Deutschlandfunknak adott interjújában kifejtette, Magyarországnak igazodnia kell az Európai Unió alapelveihez. Ez egyértelmű intés Budapest számára.
Hírek szerint a színfalak mögött Merkel épp az Európai Néppárt képviselői révén próbálta nyomás alatt tartani a Fideszt és Orbánékat, s kísérelte meg rávenni őket arra, változtassák meg a demokráciát veszélyeztető intézkedéseket. Ám a német képviselők próbálkozása sem vezetett eredményre, ami tovább növelte Merkel Orbánnal szembeni bizalmatlanságát.

A demokráciaellenes intézkedések mellett néhány magyar kijelentés is hozzájárult a kapcsolatok romlásához. Amikor híre ment, hogy a német kancellár bírálta a médiatörvényt, Szijjártó Péter, a miniszterelnök volt szóvivője azt nyilatkozta, "belekeverték szegény" Merkel asszonyt olyasvalamibe, amit nem is mondott. Ez a kijelentés óriási udvariatlanságnak számít a diplomáciai nyelvezetben. Aligha javult Orbán Viktor megítélése Berlinben múlt heti, a Külügyminisztériumban a magyar misszióvezetők előtt elmondott beszéde után sem. Mint fogalmazott, a brüsszeli válságkezelési dokumentumban lehet olvasni bankunióról, politikai legitimációról, "a jóisten tudja még, mi mindenről, amit mi a politikában úgy hívunk, Hold-stratégia" - mondta. Csak éppen ezeket a megoldási javaslatokat Angela Merkel vetette fel...
Az, hogy a Merkel-kormány számos kérdésben aggodalommal szemléli a magyar parlamentben történteket, a német kormánynak egy 2012. februári interpellációra adott 14 oldalas válaszából is kiderült.
A dokumentumban a német kormány felhívja a figyelmet, hogy "ismételten aggodalmát fejezte ki a Magyar Köztársaság belpolitikájának alakulása miatt, legutóbb dr. Guido Westerwelle szövetségi külügyminiszter 2012. február 7-én Berlinben Martonyi János magyar külügyminiszterrel folytatott beszélgetése során, valamint a szövetségi kormány szóvivője a 2012. január 4-én megtartott szövetségi sajtókonferencián", majd megjegyzik, hogy már korábban is számos esetben figyelmeztették Magyarországot.

Összegezd a fenti szöveget!<|im_end|>
<|im_start|>assistant
Gazdasági őrültségnek minősítik Orbán Viktor tervét az E.On visszavásárlására a szakértők. Az elképzelés szerintük nem csak átgondolatlan, előkészítetlen, de a magas energiaárak lenyomására sem alkalmas. Ráadásul újabb, 350-400 milliárd forintos lyukat üt a költségvetésen. A német energetikai társaság nem kívánta kommentálni a miniszterelnök ötletét. A kormány pedig egyelőre nem közöl részleteket a tervezett visszavásárlásról.<|im_end|>