A környezeti változások alapvetõen hatottak az emberi evolúcióra
Az emberek fejlett társadalmi viselkedésére és kereskedelmi tevékenységére utaló leleteket fedeztek fel egy kenyai ásatáson, amely alapján százezer évvel korábbra tehetõ ennek a fejlettségi szintnek a megjelenése - errõl számol be a Science folyóirat több tanulmánya kenyai ásatási eredmények alapján.
A feltárásokat az Olorgesailie ásatási helyszínen, a kelet-afrikai nagy hasadékvölgy térségében végezték - írja az MTI. A régióban folytatott feltárás a Smithsonian Intézet tudósa, a kutatásban résztvevõ Rick Potts szerint több mint egymillió évre visszanyúló betekintést enged a történelmi múltba. A kutatók egyebek mellett a szerszámkésztõ technológia fejlõdésének jeleit is megtalálták.

A tudósok szerint a régióban lezajlott környezeti változások alapvetõ hatással lehettek a régióban élõ korai Homo sapiens evolúciójára. A leletek alapján a korai emberek már 700 ezer évvel ezelõtt megjelentek a térségben, és a környéken talált sziklákból nagy kõbaltákat készítettek. "Technológiailag a dolgok nagyon lassan változtak, sok százezer év alatt" - mondta el Potts.

Ezután, mintegy félmillió évvel ezelõtt valami megváltozott. A térségben hatalmas tektonikus mozgások zajlottak és szélsõséges éghajlati körülmények uralkodtak. Az erózió miatt mintegy 180 ezer évnyi idõszakról a kutatók nem találtak leleteket. Nemcsak a táj változott meg, hanem az állat- és növényvilág is - korai elõdöknek tehát megváltozott természeti erõforrások álltak a rendelkezésére. Attól kezdve, hogy a 180 ezer éves "szünet" után ismét leletek jelzik az ember tevékenységét, a kõkorszaki emberek élete tökéletesen megváltozott.

A változás sebessége igazán figyelemre méltó. Az említett hiátus alatt történhetett egy fordulat, az evolúció egy felgyorsult periódusa" - állapította meg Potts. Új szerszámok jelentek meg: kicsi, éles pengék és hegyek, amelyeket obszidiánból, sötét vulkanikus üvegbõl készítettek. Ez a technológia a középsõ kõkorszakba való átmenetet jelzi - magyarázta Eleanor Scerri, az Oxfordi Egyetem kutatója.

Új eszközök jelentek meg, a nagyobb szikladarabokból formált kõbalták helyett a korszak emberei már inkább éles pengéket készítettek: lándzsákra erõsítették és messzire hajítható fegyverként használták. Míg a kõbaltákhoz való szikladarabok 98 százalékát Olorgesailie környékének 5 kilométeres körzetében találták, az obszidiánért jóval távolabbra kellett menniük. 25-95 kilométerre vándoroltak az értékes anyagért, s közben kapcsolatba kerültek más embercsoportokkal.

A leletek alapján ez a kenyai régészeti helyszín lehet a legkorábbi ismert példa a hosszú távú szállításra, esetleg kereskedelemre. Arra is találtak bizonyítékokat, hogy a feltehetõen 20-25 fõs kis csoportokban élõ korai emberek okkerszínû festéket használtak. Az azonban nem világos, hogy ennek csak gyakorlati célja volt, vagy közösségi rituális jelentéssel is bírt.

Marta Mirazon Lahr, a Cambridge Egyetem tudósa szerint mivel a kenyai régészeti helyszínen a kõkorszaki emberek jelenléte folyamatosan észlelhetõ, ez a térség különösen alkalmas arra, hogy megértsük az Afrikában ebben a korszakban lezajlott emberi evolúciót. Scerri és Chris Stringer antropológus szerint a kutatási eredmények arra utalnak, hogy a középsõ kõkorszak új technológiája Afrika keleti és nyugati részén egyidejûleg fejlõdött ki.

"A középsõ kõkorszak Afrika különbözõ részein valószínûleg már 315 ezer évvel ezelõtt megjelent. Tehát nem valószínû, hogy kialakult valami egy helyen és onnan terjedt tovább más helyszínekre" - mondta Stringer, a londoni Természettudományi Múzeum kutatója. Bár a kenyai ásatásokon feltárt bizonyítékok a Homo sapiensre jellemzõek, fosszilis maradványokat nem találtak ebbõl a korszakból a térségben. A legrégebbi Homo sapiens-kövületeket Marokkóban fedezték fel: a maradványok korát 300-350 ezer évesre becsülték.
ember lelet Kenya evolúció Afrika
<|im_start|>user
A feltárásokat az Olorgesailie ásatási helyszínen, a kelet-afrikai nagy hasadékvölgy térségében végezték - írja az MTI. A régióban folytatott feltárás a Smithsonian Intézet tudósa, a kutatásban résztvevõ Rick Potts szerint több mint egymillió évre visszanyúló betekintést enged a történelmi múltba. A kutatók egyebek mellett a szerszámkésztõ technológia fejlõdésének jeleit is megtalálták.

A tudósok szerint a régióban lezajlott környezeti változások alapvetõ hatással lehettek a régióban élõ korai Homo sapiens evolúciójára. A leletek alapján a korai emberek már 700 ezer évvel ezelõtt megjelentek a térségben, és a környéken talált sziklákból nagy kõbaltákat készítettek. "Technológiailag a dolgok nagyon lassan változtak, sok százezer év alatt" - mondta el Potts.

Ezután, mintegy félmillió évvel ezelõtt valami megváltozott. A térségben hatalmas tektonikus mozgások zajlottak és szélsõséges éghajlati körülmények uralkodtak. Az erózió miatt mintegy 180 ezer évnyi idõszakról a kutatók nem találtak leleteket. Nemcsak a táj változott meg, hanem az állat- és növényvilág is - korai elõdöknek tehát megváltozott természeti erõforrások álltak a rendelkezésére. Attól kezdve, hogy a 180 ezer éves "szünet" után ismét leletek jelzik az ember tevékenységét, a kõkorszaki emberek élete tökéletesen megváltozott.

A változás sebessége igazán figyelemre méltó. Az említett hiátus alatt történhetett egy fordulat, az evolúció egy felgyorsult periódusa" - állapította meg Potts. Új szerszámok jelentek meg: kicsi, éles pengék és hegyek, amelyeket obszidiánból, sötét vulkanikus üvegbõl készítettek. Ez a technológia a középsõ kõkorszakba való átmenetet jelzi - magyarázta Eleanor Scerri, az Oxfordi Egyetem kutatója.

Új eszközök jelentek meg, a nagyobb szikladarabokból formált kõbalták helyett a korszak emberei már inkább éles pengéket készítettek: lándzsákra erõsítették és messzire hajítható fegyverként használták. Míg a kõbaltákhoz való szikladarabok 98 százalékát Olorgesailie környékének 5 kilométeres körzetében találták, az obszidiánért jóval távolabbra kellett menniük. 25-95 kilométerre vándoroltak az értékes anyagért, s közben kapcsolatba kerültek más embercsoportokkal.

A leletek alapján ez a kenyai régészeti helyszín lehet a legkorábbi ismert példa a hosszú távú szállításra, esetleg kereskedelemre. Arra is találtak bizonyítékokat, hogy a feltehetõen 20-25 fõs kis csoportokban élõ korai emberek okkerszínû festéket használtak. Az azonban nem világos, hogy ennek csak gyakorlati célja volt, vagy közösségi rituális jelentéssel is bírt.

Marta Mirazon Lahr, a Cambridge Egyetem tudósa szerint mivel a kenyai régészeti helyszínen a kõkorszaki emberek jelenléte folyamatosan észlelhetõ, ez a térség különösen alkalmas arra, hogy megértsük az Afrikában ebben a korszakban lezajlott emberi evolúciót. Scerri és Chris Stringer antropológus szerint a kutatási eredmények arra utalnak, hogy a középsõ kõkorszak új technológiája Afrika keleti és nyugati részén egyidejûleg fejlõdött ki.

"A középsõ kõkorszak Afrika különbözõ részein valószínûleg már 315 ezer évvel ezelõtt megjelent. Tehát nem valószínû, hogy kialakult valami egy helyen és onnan terjedt tovább más helyszínekre" - mondta Stringer, a londoni Természettudományi Múzeum kutatója. Bár a kenyai ásatásokon feltárt bizonyítékok a Homo sapiensre jellemzõek, fosszilis maradványokat nem találtak ebbõl a korszakból a térségben. A legrégebbi Homo sapiens-kövületeket Marokkóban fedezték fel: a maradványok korát 300-350 ezer évesre becsülték.

Foglald össze a fenti szöveget!<|im_end|>
<|im_start|>assistant
Az emberek fejlett társadalmi viselkedésére és kereskedelmi tevékenységére utaló leleteket fedeztek fel egy kenyai ásatáson, amely alapján százezer évvel korábbra tehetõ ennek a fejlettségi szintnek a megjelenése - errõl számol be a Science folyóirat több tanulmánya kenyai ásatási eredmények alapján.<|im_end|>