A modern terror atyját ölték meg
Musztafa Badreddín halála annak ellenére sem lett vezetõ hír sok helyen, hogy keveseknek volt nagyobb szerepük a modern terrorizmus módszereinek kifejlesztésében, mint neki. Véres akciókkal harcolt Izrael és az Egyesült Államok ellen, és õ tervezte az elsõ olyan merényletsorozatot, amelyben több helyszínen, egy idõben csaptak le a terroristák. Kiszabadításáért három repülõt is eltérítettek, a 2000-es években pedig egy miniszterelnök megölésében is részt vett. A gyilkolás mellett másra is volt ideje: szerette a nõket és a jachtokat, és ékszerboltjai is voltak Bejrútban. Halála elõtt nem sokkal azt mondta: vagy mártírként, vagy gyõztesként fogja elhagyni Szíriát.
Kedden a damaszkuszi reptér mellett egy támadásban meghalt Musztafa Badreddín, a Hezbollah katonai parancsnoka. Az elsõ hírek arról szóltak, hogy a merénylet mögött Izrael állt – a Hezbollah belsõ vizsgálatára hivatkozva azonban tegnap azt közölte: dzsihádisták voltak a támadók.

Az 55 éves, libanoni állampolgár Badreddín sikeresen álcázta magát – a hivatalos adatok szerint nem volt útlevele, jogosítványa, bankszámlája, és semmilyen tulajdona sem. Szerepének jelentõségérõl azonban sokat elárul, hogy az Egyesült Államok és Irán külügyminisztériuma is megszólalt a halála után. Az iráni külügy szerint például „szenvedélyesen elhívatva harcolt az iszlám eszményeiért és az ellenálló libanoni emberekért”. Egy, a New Yorkernek nyilatkozó szakértõ pedig azt mondta róla: Nem becsülhetjük túl napjaink terrorizmusára gyakorolt hatását.

A modern terror atyja

Badreddín katonai karrierje a legnagyobb libanoni napilap, az an-Nahar szerint a Palesztin Felszabadítási Szervezetben kezdõdött. 1982-ben, Libanon izraeli inváziója után lépett be az iráni Forradalmi Gárda által létrehozott síita Hezbollahba, hogy Izrael és szövetségesei ellen harcoljon.

Bombagyárosi tehetségével gyorsan a szervezet fontos tagjává vált: rájött, hogyan lehet gáz használatával még halálosabbá tenni a plasztikbombákat. Ilyen szerkezetet használtak az amerikai tengerészgyalogosok bejrúti központja elleni öngyilkos támadás során, ami 241 áldozatot követelt – ez volt az amerikai hadsereg által elszenvedett legnagyobb egyszeri veszteség az 1945-ös Ivo Dzsima-i csata óta.

Badreddínnek szervezõként és bombagyárosként is szerepe volt az 1983. decemberi kuvaiti merényletsorozatban: az amerikai és a francia nagykövetség mellett négy másik célpont ellen hajtottak végre összehangolt támadást. Ez az akció a végrehajtók hibáinak és a szerencsének köszönhetõen csak öt halálos áldozatot követelt 86 sérült mellett.

A szakértõk szerint a kuvaiti fontos mérföldkõ volt a terrortámadások történetében: ekkor fordult elõ elõször, hogy terroristák azonos idõpontban több helyszínen hajtottak végre összehangolt merényleteket. Az azóta az al-Kaida és az Iszlám Állam által is elõszeretettel használt módszer valószínûleg Badreddín ötlete volt.

Több repülõt is miatta térítettek el

Badreddín és társai nem úszták meg a kuvaiti akciót: 17 társával halálra ítélte egy kuvaiti bíróság, de az ítéletet nem hajtották végre. Kiszabadításáért mindent megtett a Hezbollah, amiben az is szerepet játszott, hogy Ímád Mugníje – a szervezet késõbbi katonai parancsnoka – Badreddín sógora volt.

Elõször repülõgépekkel próbálkoztak: 1984 és 1988 között három járatot is eltérítettek. A hosszan tartó túszdrámák több halálos áldozatot követeltek, de nem jártak sikerrel. A kudarcot követõen a szervezet taktikát váltott: a bejrúti utcákról kezdtek el amerikai állampolgárokat elrabolni. Annak ellenére, hogy volt olyan túsz, akit hét évig tartottak fogva, Badreddínt és társait nem engedték szabadon.

Badreddín végül a Szaddám Huszein vezette Irak kuvaiti inváziója után került ki a börtönbõl, miután a megszálló csapatok minden foglyot szabadon engedtek. A következõ másfél évtizedet – sógorával, Ímád Mugníjével közösen – arra fordította, hogy a Hezbollahot a Közel-Kelet legkifinomultabb terroristacsoportjává tegye.

Ékszerbolt, egyetem, merényletek

Badreddín tevékenységérõl a Guardian szerint ezt követõen csak 2011-ben értesülhetett a szélesebb nyilvánosság, amikor az ENSZ különleges bírósága a Rafik Hariri libanoni miniszterelnök halálát okozó 2005-ös bejrúti bombatámadást vizsgálta. A vizsgálat a merénylet fõ koordinátoraként Badreddínt nevezte meg.

Az ügyészeknek nem volt egyszerû feladatuk, amikor a férfit a támadáshoz akarták kötni – Badreddín ugyanis sikeresen õrizte inkognitóját az évtizedek során. Néhány fényképen kívül nem sokat lehetett róla tudni, a hivatalos nyilvántartásokban nem szerepelt a neve. A vizsgálat vezetõje azt mondta: Badreddín azonosíthatatlan és követhetetlen szellemként járta be Libanont.

A kutatás során végül kiderült, hogy Badreddín Szammi Issza álnéven sokféle tevékenységet folytatott az évek során. Az információk szerint például 2002 és 2004 között politikatudományt hallgatott a libanoni amerikai egyetemen. De nem csak a tanulással volt elfoglalva: Bejrútban ékszerbolthálózatot irányított, élénk éjszakai életet élt, és egy jacht fedélzetén is gyakran látták. A New Yorker szerint emiatt utasította is õt a Hezbollah finanszírozásában kulcsszerepet betöltõ iráni Forradalmi Gárda, hogy fogja vissza magát, de õ nem engedelmeskedett.

A Hezbollah köszöni, jól lesz

Badreddín 2008-ban lett a Hezbollah katonai fõparancsnoka, miután elõdjét (a sógorát) Damaszkuszban a CIA és a Moszad közös akciójában megölték. Az elmúlt években fõként a Hezbollah szíriai tevékenységét irányította, miután legalább 6 ezer harcossal a szervezet is beszállt a háborúba, hogy segítse Bassár el-Aszad szíriai elnök hatalmának megõrzését. Badreddín néhány hónapja állítólag azt mondta: Vagy mártírként, vagy gyõzelmi zászlóval fogok visszajönni Szíriából. Végül az elsõ forgatókönyv vált valósággá.

A szakértõk szerint Badreddín halála – még ha érzékeny veszteség is – nem fogja megrengetni a Hezbollahot. Egy ilyen szervezetben fel vannak készülve arra, hogy vezetõiket likvidálhatják, így vannak, akik át tudják venni a helyét. Mások arra hívják fel a figyelmet, hogy a Hezbollah mûködésében a vezetõk személyénél sokkal fontosabb az iráni hadsereg támogatása. Ám az an-Naharnak nyilatkozó francia Közel-Kelet-szakértõ szerint a veteránnak számító, a szervezeten belül nagy tekintéllyel bíró Badreddín halálának szimbolikus és pszichológiai hatása még így is lehet a tagokra.
terrorizmus Libanon Szíriai polgárháború Hezbollah
<|im_start|>user
Kedden a damaszkuszi reptér mellett egy támadásban meghalt Musztafa Badreddín, a Hezbollah katonai parancsnoka. Az elsõ hírek arról szóltak, hogy a merénylet mögött Izrael állt – a Hezbollah belsõ vizsgálatára hivatkozva azonban tegnap azt közölte: dzsihádisták voltak a támadók.

Az 55 éves, libanoni állampolgár Badreddín sikeresen álcázta magát – a hivatalos adatok szerint nem volt útlevele, jogosítványa, bankszámlája, és semmilyen tulajdona sem. Szerepének jelentõségérõl azonban sokat elárul, hogy az Egyesült Államok és Irán külügyminisztériuma is megszólalt a halála után. Az iráni külügy szerint például „szenvedélyesen elhívatva harcolt az iszlám eszményeiért és az ellenálló libanoni emberekért”. Egy, a New Yorkernek nyilatkozó szakértõ pedig azt mondta róla: Nem becsülhetjük túl napjaink terrorizmusára gyakorolt hatását.

A modern terror atyja

Badreddín katonai karrierje a legnagyobb libanoni napilap, az an-Nahar szerint a Palesztin Felszabadítási Szervezetben kezdõdött. 1982-ben, Libanon izraeli inváziója után lépett be az iráni Forradalmi Gárda által létrehozott síita Hezbollahba, hogy Izrael és szövetségesei ellen harcoljon.

Bombagyárosi tehetségével gyorsan a szervezet fontos tagjává vált: rájött, hogyan lehet gáz használatával még halálosabbá tenni a plasztikbombákat. Ilyen szerkezetet használtak az amerikai tengerészgyalogosok bejrúti központja elleni öngyilkos támadás során, ami 241 áldozatot követelt – ez volt az amerikai hadsereg által elszenvedett legnagyobb egyszeri veszteség az 1945-ös Ivo Dzsima-i csata óta.

Badreddínnek szervezõként és bombagyárosként is szerepe volt az 1983. decemberi kuvaiti merényletsorozatban: az amerikai és a francia nagykövetség mellett négy másik célpont ellen hajtottak végre összehangolt támadást. Ez az akció a végrehajtók hibáinak és a szerencsének köszönhetõen csak öt halálos áldozatot követelt 86 sérült mellett.

A szakértõk szerint a kuvaiti fontos mérföldkõ volt a terrortámadások történetében: ekkor fordult elõ elõször, hogy terroristák azonos idõpontban több helyszínen hajtottak végre összehangolt merényleteket. Az azóta az al-Kaida és az Iszlám Állam által is elõszeretettel használt módszer valószínûleg Badreddín ötlete volt.

Több repülõt is miatta térítettek el

Badreddín és társai nem úszták meg a kuvaiti akciót: 17 társával halálra ítélte egy kuvaiti bíróság, de az ítéletet nem hajtották végre. Kiszabadításáért mindent megtett a Hezbollah, amiben az is szerepet játszott, hogy Ímád Mugníje – a szervezet késõbbi katonai parancsnoka – Badreddín sógora volt.

Elõször repülõgépekkel próbálkoztak: 1984 és 1988 között három járatot is eltérítettek. A hosszan tartó túszdrámák több halálos áldozatot követeltek, de nem jártak sikerrel. A kudarcot követõen a szervezet taktikát váltott: a bejrúti utcákról kezdtek el amerikai állampolgárokat elrabolni. Annak ellenére, hogy volt olyan túsz, akit hét évig tartottak fogva, Badreddínt és társait nem engedték szabadon.

Badreddín végül a Szaddám Huszein vezette Irak kuvaiti inváziója után került ki a börtönbõl, miután a megszálló csapatok minden foglyot szabadon engedtek. A következõ másfél évtizedet – sógorával, Ímád Mugníjével közösen – arra fordította, hogy a Hezbollahot a Közel-Kelet legkifinomultabb terroristacsoportjává tegye.

Ékszerbolt, egyetem, merényletek

Badreddín tevékenységérõl a Guardian szerint ezt követõen csak 2011-ben értesülhetett a szélesebb nyilvánosság, amikor az ENSZ különleges bírósága a Rafik Hariri libanoni miniszterelnök halálát okozó 2005-ös bejrúti bombatámadást vizsgálta. A vizsgálat a merénylet fõ koordinátoraként Badreddínt nevezte meg.

Az ügyészeknek nem volt egyszerû feladatuk, amikor a férfit a támadáshoz akarták kötni – Badreddín ugyanis sikeresen õrizte inkognitóját az évtizedek során. Néhány fényképen kívül nem sokat lehetett róla tudni, a hivatalos nyilvántartásokban nem szerepelt a neve. A vizsgálat vezetõje azt mondta: Badreddín azonosíthatatlan és követhetetlen szellemként járta be Libanont.

A kutatás során végül kiderült, hogy Badreddín Szammi Issza álnéven sokféle tevékenységet folytatott az évek során. Az információk szerint például 2002 és 2004 között politikatudományt hallgatott a libanoni amerikai egyetemen. De nem csak a tanulással volt elfoglalva: Bejrútban ékszerbolthálózatot irányított, élénk éjszakai életet élt, és egy jacht fedélzetén is gyakran látták. A New Yorker szerint emiatt utasította is õt a Hezbollah finanszírozásában kulcsszerepet betöltõ iráni Forradalmi Gárda, hogy fogja vissza magát, de õ nem engedelmeskedett.

A Hezbollah köszöni, jól lesz

Badreddín 2008-ban lett a Hezbollah katonai fõparancsnoka, miután elõdjét (a sógorát) Damaszkuszban a CIA és a Moszad közös akciójában megölték. Az elmúlt években fõként a Hezbollah szíriai tevékenységét irányította, miután legalább 6 ezer harcossal a szervezet is beszállt a háborúba, hogy segítse Bassár el-Aszad szíriai elnök hatalmának megõrzését. Badreddín néhány hónapja állítólag azt mondta: Vagy mártírként, vagy gyõzelmi zászlóval fogok visszajönni Szíriából. Végül az elsõ forgatókönyv vált valósággá.

A szakértõk szerint Badreddín halála – még ha érzékeny veszteség is – nem fogja megrengetni a Hezbollahot. Egy ilyen szervezetben fel vannak készülve arra, hogy vezetõiket likvidálhatják, így vannak, akik át tudják venni a helyét. Mások arra hívják fel a figyelmet, hogy a Hezbollah mûködésében a vezetõk személyénél sokkal fontosabb az iráni hadsereg támogatása. Ám az an-Naharnak nyilatkozó francia Közel-Kelet-szakértõ szerint a veteránnak számító, a szervezeten belül nagy tekintéllyel bíró Badreddín halálának szimbolikus és pszichológiai hatása még így is lehet a tagokra.

Adj egy összefoglalót a szövegről!<|im_end|>
<|im_start|>assistant
Musztafa Badreddín halála annak ellenére sem lett vezetõ hír sok helyen, hogy keveseknek volt nagyobb szerepük a modern terrorizmus módszereinek kifejlesztésében, mint neki. Véres akciókkal harcolt Izrael és az Egyesült Államok ellen, és õ tervezte az elsõ olyan merényletsorozatot, amelyben több helyszínen, egy idõben csaptak le a terroristák. Kiszabadításáért három repülõt is eltérítettek, a 2000-es években pedig egy miniszterelnök megölésében is részt vett. A gyilkolás mellett másra is volt ideje: szerette a nõket és a jachtokat, és ékszerboltjai is voltak Bejrútban. Halála elõtt nem sokkal azt mondta: vagy mártírként, vagy gyõztesként fogja elhagyni Szíriát.<|im_end|>