Egyedül maradt a barátok halála után
Az öt nagy grunge-banda közül már csak a Pearl Jam tartja magát eredeti frontemberrel. A soundgardenes Chris Cornell halála után Eddie Vedder maradt az utolsó grunge-énekes a nagyok közül, ráadásul Cornell-lel a legjobb barátok voltak. Megnéztük, hogyan alakult Vedder kapcsolata a másik négy frontemberrel. Voltak egymásra fújások, barátságok és nagy összeborulások is.
Layne Staley augusztus 22-én lenne 50 éves, és annak ellenére, hogy az õ munkásságát egy tavalyi anyagban részletesebben bemutattuk, az évforduló újra okot ad arra, hogy foglalkozzunk a témával. És az a szomorú tény is, hogy Chris Cornell halálával a Pearl Jam frontembere, Eddie Vedder maradt az utolsó grunge-frontember. A veszteségsor Kurt Cobain (Nirvana) 1994-es halálával kezdõdött, aztán jött Layne Staley (Alice in Chains), aki 2002-ben túladagolta magát egy speedballal, majd 2015-ben egy másfajta keverék végzett Scott Weilanddel (Stone Temple Pilots), és idén májusban Chris Cornell (Sondgarden) végzett magával egy koncertjük után. Maradt nekünk a Pearl Jam frontembere, Eddie Vedder. Éppen ezért felelevenítjük, hogyan alakult Vedder kapcsolata a többi, alapvetõen seattle-i banda frontembereivel. 

Az összeállításban szerepel a Stone Temple Pilots énekese is, holott sokan San Diegó-i bandának tartják õket, akik csak meglovagolták a seattle-i hullámot, miközben semmi közük a városhoz. Amikor a Pearl Jam elindult, õk is kaptak hideget-meleget. Többen fújtak rájuk, mert szerintük Eddie Vedder csak egy szörfös (szintén) San Diegóból. Aztán ott voltak a kiadókkal, indíttatással kapcsolatos okoskodások, hogy 
van, aki csak sztár akar lenni, és nem szívból csinálja, nagy kiadóhoz szerzõdik, és nem mondjuk, a seattle-i Sub Popnál van. Szóval ez a nagyot robbant, de kis közösségbõl indult grunge-mozgalom sem volt mentes az áskálódásoktól. Az érzelmek enyhítésén nyilván a szerhasználat sem segített, mert a sajátos hangzás mellett az is jellemzõ volt az irányzatra. Kész szerencse, hogy a 90-es évek Magyarországán errõl valószínûleg csak a legelvetemültebb grunge-isták tudtak, a többiek pedig egy laza mozdulattal tették egymás mellé a seattle-i bandák kazettáit. Azért az is biztos, hogy az évek alatt, fõleg pedig egy-egy énekes halálakor ezek az indulatok teljesen eltûntek.

Nirvana - Kurt Cobain

Egybõl a legérdekesebbel kezdjük, a grunge stílus egyértelmûen legismertebb zenekarával, a Nirvanával. Eddie Vedder és Kurt Cobain kapcsolata nem volt teljesen felhõtlen, bár erre a sajtó is rendesen rápakolt néhány lapáttal. De azt is tudni kell, hogy Cobain ritkán foglalkozott azzal, hogy a véleményét egy kicsit barátságosabb formában tálalja, hátha úgy nem horzsol akkorát. Az biztos, hogy Cobain a szintén grunge-ba sorolt híres bandák közül leginkább csak a Soundgardent ismerte el.

Egy 1992-es interjúban pedig azt mondta, hogy a Soundgarden 1985 körül volt a legmenõbb. „Olyanok voltak, mint a Butthole Surfers, elképesztõen jól nyomták [...] Nem mondhatok sokat a Soundgardenrõl, mert személyesen ismerem és nagyon szeretem is õket. De más a helyzet a Pearl Jammel és az Alice in Chainszel. Õk nyilvánvalóan üzleti bábok,  és csak próbálnak jegyet szerezni az alternatív zenét jelentõ buszra. [...] Ezek a bandák sokáig a hajspray és a cockrock között vergõdtek, aztán egyszer csak kitalálták, hogy nem mosnak hajat, és flanelinget hordanak. Szerintem ez teljesen értelmetlen. Aztán vannak bandák, akik Los Angelesbõl költöztek Seattle-be, úgy tesznek, mintha világéletükben itt éltek volna, és lemezszerzõdésük lesz. Ez engem nagyon bosszant.”

A hajlakkos résznél Cobain valószínûleg Layne Staley kezdeti formációira gondolt, ahol voltak – a késõbbi Alice in Chainshez képest – valóban fura megoldások. A származásos beszólás pedig elsõsorban Eddie Veddernek szólt, õ ugyanis Chicagóban és San Diegóban töltötte a fiatalkorát. Szörfözött, zenélgetett, kimaradt az iskolából, és csak véletlenül került kapcsolatba a seattle-iekkel.

Eddie Vedder útja Seattle-ig

Vedder Chicagóban, majd San Diegóban élt. A gyerekkora nem volt a legjobb: az apját nem ismerte, és amikor 19 évesen megtudta, hogy aki addig nevelte, nem az igazi apja, már késõ volt a találkozáshoz. Ugyanis igazi apja addigra meghalt. Vedder gyerekkorát Chicagóban töltötte, majd élt San Diegóban, aztán visszaköltözött Chicagóba, majd megint jött San Diego, végül pedig Seattle.
12 évesen kapott egy gitárt, és magányos gyerekként pont jól jött neki, a zenébe menekült. Amikor az anyja elvált a nevelõapjától, egy ideig a férfival maradt, aztán élt külön is, miközben mindenféle munkákból tartotta el magát. A zene mindig ott volt neki kapaszkodóként, és végül az oldotta meg az életét.

A 80-as évek végén San Diegóban ismerkedett meg a Red Hot Chilli Peppers korábbi dobosával, Jack Ironszal, aki adott neki egy kazettát, amin egy seattle-i banda játszott énekhang nélkül. Veddernek megtetszett, ráénekelt, és elküldte a demóját Seattle-be. A címzettek pedig a Mother Love Bone-os Stone Gossard és Jeff Ament voltak, akik Andrew Wood halála miatt éppen énekest kerestek. Nagyon tetszett nekik Vedder demója, és nyomban meg is hívták magukhoz Seattle-be. Így jött létre a Pearl Jam, mellette pedig a Temple of The Dog supergroup is Wood tiszteletére. Ugyanis Amenték ugyanebben az idõben dolgoztak azon, hogy méltó módon emlékezzenek meg Andrew Woodról, és ebben segített nekik Chris Cornell is. Ez lett a Temple of The Dog, amibe már Eddie Vedder is bekerült. 

Chris Cornell-lel ellentétben Kurt Cobainnek nem nagyon tetszett a Pearl Jam munkássága. Miközben állítólag kedvelte Eddie Veddert, az együttes zenéjét egyenesen rühellte. 

Nagy kapcsolat nem volt köztük, de amirõl lehetett tudni, vagy amirõl a sajtó hírt adott, az biztos nem a barátságról szólt. Különösen egy ilyen rühellõs nyilatkozat után. Van azonban egy 1992-es felvétel, amit 2011-ig nem ismert a nagyközönség. A videón Kurt Cobain és Eddie Vedder összeölelkezve lépdelnek az MTV Music Award színpada mögött, miközben Eric Clapton a Tears In Heaven-t játssza. A jelenet valóban aranyos, ahogy az is, miként emlékezett erre Eddie Vedder jóval késõbb. 

Azt mondta, hogy szinte hallja Cobain hangját, de arra már nem emlékszik, mirõl beszélgettek közben.

Soundgarden - Chris Cornell

A Pearl Jam és a Soundgarden két frontemberének, tehát Eddie Veddernek és Chris Cornellnek a kapcsolata már jóval egyszerûbb. Nagyon jó barátok voltak. Chris Cornell még 2007-ben beszélt Howard Stern mûsorában a seattle-i bandák indulásáról, többek között a Pearl Jamrõl és Eddie Vedderrõl is. Stern a Vedderrel való kapcsolata felõl így érdeklõdött: „Eddie Vedder egy sz.rfej, vagy jó haverod?”

Cornell pedig azt válaszolta: 

az egyik legjobb barátom. A Bibliára esküszöm, hogy egy igazi ember. 

Cornell halála után nem volt könnyû fellépnie Eddie Veddernek sem. Sokan vártak tõle valami komoly visszaemlékezést, tisztelgést, de ebben a tekintetben néma maradt az énekes. Néhány héttel Cornell halála után szólóprojektjével adott koncertet Eddie Vedder, de egy szót sem szólt barátja haláláról, a közönségben mégis szinte mindenki úgy érezte, hogy az egész Cornellrõl és Cornellnek szól. Egy rajongó le is fényképezte Veddert, ahogy kijött a színpadra. Arca valóban mindent elmondott, nem kellett errõl beszélnie. 

„Az az arc” - írt a rajongó a fotója alá. Nem lehet vitatkozni, nagyon jól elkapta a pillanatot és az érzést.

Kattintson a folytatáshoz!
Chris Cornell Scott Weiland Eddie Vedder Nirvana Layne Staley Stone Temple Pilots Soundgarden Kurt Cobain grunge Pearl Jam
<|im_start|>user
Layne Staley augusztus 22-én lenne 50 éves, és annak ellenére, hogy az õ munkásságát egy tavalyi anyagban részletesebben bemutattuk, az évforduló újra okot ad arra, hogy foglalkozzunk a témával. És az a szomorú tény is, hogy Chris Cornell halálával a Pearl Jam frontembere, Eddie Vedder maradt az utolsó grunge-frontember. A veszteségsor Kurt Cobain (Nirvana) 1994-es halálával kezdõdött, aztán jött Layne Staley (Alice in Chains), aki 2002-ben túladagolta magát egy speedballal, majd 2015-ben egy másfajta keverék végzett Scott Weilanddel (Stone Temple Pilots), és idén májusban Chris Cornell (Sondgarden) végzett magával egy koncertjük után. Maradt nekünk a Pearl Jam frontembere, Eddie Vedder. Éppen ezért felelevenítjük, hogyan alakult Vedder kapcsolata a többi, alapvetõen seattle-i banda frontembereivel. 

Az összeállításban szerepel a Stone Temple Pilots énekese is, holott sokan San Diegó-i bandának tartják õket, akik csak meglovagolták a seattle-i hullámot, miközben semmi közük a városhoz. Amikor a Pearl Jam elindult, õk is kaptak hideget-meleget. Többen fújtak rájuk, mert szerintük Eddie Vedder csak egy szörfös (szintén) San Diegóból. Aztán ott voltak a kiadókkal, indíttatással kapcsolatos okoskodások, hogy 
van, aki csak sztár akar lenni, és nem szívból csinálja, nagy kiadóhoz szerzõdik, és nem mondjuk, a seattle-i Sub Popnál van. Szóval ez a nagyot robbant, de kis közösségbõl indult grunge-mozgalom sem volt mentes az áskálódásoktól. Az érzelmek enyhítésén nyilván a szerhasználat sem segített, mert a sajátos hangzás mellett az is jellemzõ volt az irányzatra. Kész szerencse, hogy a 90-es évek Magyarországán errõl valószínûleg csak a legelvetemültebb grunge-isták tudtak, a többiek pedig egy laza mozdulattal tették egymás mellé a seattle-i bandák kazettáit. Azért az is biztos, hogy az évek alatt, fõleg pedig egy-egy énekes halálakor ezek az indulatok teljesen eltûntek.

Nirvana - Kurt Cobain

Egybõl a legérdekesebbel kezdjük, a grunge stílus egyértelmûen legismertebb zenekarával, a Nirvanával. Eddie Vedder és Kurt Cobain kapcsolata nem volt teljesen felhõtlen, bár erre a sajtó is rendesen rápakolt néhány lapáttal. De azt is tudni kell, hogy Cobain ritkán foglalkozott azzal, hogy a véleményét egy kicsit barátságosabb formában tálalja, hátha úgy nem horzsol akkorát. Az biztos, hogy Cobain a szintén grunge-ba sorolt híres bandák közül leginkább csak a Soundgardent ismerte el.

Egy 1992-es interjúban pedig azt mondta, hogy a Soundgarden 1985 körül volt a legmenõbb. „Olyanok voltak, mint a Butthole Surfers, elképesztõen jól nyomták [...] Nem mondhatok sokat a Soundgardenrõl, mert személyesen ismerem és nagyon szeretem is õket. De más a helyzet a Pearl Jammel és az Alice in Chainszel. Õk nyilvánvalóan üzleti bábok,  és csak próbálnak jegyet szerezni az alternatív zenét jelentõ buszra. [...] Ezek a bandák sokáig a hajspray és a cockrock között vergõdtek, aztán egyszer csak kitalálták, hogy nem mosnak hajat, és flanelinget hordanak. Szerintem ez teljesen értelmetlen. Aztán vannak bandák, akik Los Angelesbõl költöztek Seattle-be, úgy tesznek, mintha világéletükben itt éltek volna, és lemezszerzõdésük lesz. Ez engem nagyon bosszant.”

A hajlakkos résznél Cobain valószínûleg Layne Staley kezdeti formációira gondolt, ahol voltak – a késõbbi Alice in Chainshez képest – valóban fura megoldások. A származásos beszólás pedig elsõsorban Eddie Veddernek szólt, õ ugyanis Chicagóban és San Diegóban töltötte a fiatalkorát. Szörfözött, zenélgetett, kimaradt az iskolából, és csak véletlenül került kapcsolatba a seattle-iekkel.

Eddie Vedder útja Seattle-ig

Vedder Chicagóban, majd San Diegóban élt. A gyerekkora nem volt a legjobb: az apját nem ismerte, és amikor 19 évesen megtudta, hogy aki addig nevelte, nem az igazi apja, már késõ volt a találkozáshoz. Ugyanis igazi apja addigra meghalt. Vedder gyerekkorát Chicagóban töltötte, majd élt San Diegóban, aztán visszaköltözött Chicagóba, majd megint jött San Diego, végül pedig Seattle.
12 évesen kapott egy gitárt, és magányos gyerekként pont jól jött neki, a zenébe menekült. Amikor az anyja elvált a nevelõapjától, egy ideig a férfival maradt, aztán élt külön is, miközben mindenféle munkákból tartotta el magát. A zene mindig ott volt neki kapaszkodóként, és végül az oldotta meg az életét.

A 80-as évek végén San Diegóban ismerkedett meg a Red Hot Chilli Peppers korábbi dobosával, Jack Ironszal, aki adott neki egy kazettát, amin egy seattle-i banda játszott énekhang nélkül. Veddernek megtetszett, ráénekelt, és elküldte a demóját Seattle-be. A címzettek pedig a Mother Love Bone-os Stone Gossard és Jeff Ament voltak, akik Andrew Wood halála miatt éppen énekest kerestek. Nagyon tetszett nekik Vedder demója, és nyomban meg is hívták magukhoz Seattle-be. Így jött létre a Pearl Jam, mellette pedig a Temple of The Dog supergroup is Wood tiszteletére. Ugyanis Amenték ugyanebben az idõben dolgoztak azon, hogy méltó módon emlékezzenek meg Andrew Woodról, és ebben segített nekik Chris Cornell is. Ez lett a Temple of The Dog, amibe már Eddie Vedder is bekerült. 

Chris Cornell-lel ellentétben Kurt Cobainnek nem nagyon tetszett a Pearl Jam munkássága. Miközben állítólag kedvelte Eddie Veddert, az együttes zenéjét egyenesen rühellte. 

Nagy kapcsolat nem volt köztük, de amirõl lehetett tudni, vagy amirõl a sajtó hírt adott, az biztos nem a barátságról szólt. Különösen egy ilyen rühellõs nyilatkozat után. Van azonban egy 1992-es felvétel, amit 2011-ig nem ismert a nagyközönség. A videón Kurt Cobain és Eddie Vedder összeölelkezve lépdelnek az MTV Music Award színpada mögött, miközben Eric Clapton a Tears In Heaven-t játssza. A jelenet valóban aranyos, ahogy az is, miként emlékezett erre Eddie Vedder jóval késõbb. 

Azt mondta, hogy szinte hallja Cobain hangját, de arra már nem emlékszik, mirõl beszélgettek közben.

Soundgarden - Chris Cornell

A Pearl Jam és a Soundgarden két frontemberének, tehát Eddie Veddernek és Chris Cornellnek a kapcsolata már jóval egyszerûbb. Nagyon jó barátok voltak. Chris Cornell még 2007-ben beszélt Howard Stern mûsorában a seattle-i bandák indulásáról, többek között a Pearl Jamrõl és Eddie Vedderrõl is. Stern a Vedderrel való kapcsolata felõl így érdeklõdött: „Eddie Vedder egy sz.rfej, vagy jó haverod?”

Cornell pedig azt válaszolta: 

az egyik legjobb barátom. A Bibliára esküszöm, hogy egy igazi ember. 

Cornell halála után nem volt könnyû fellépnie Eddie Veddernek sem. Sokan vártak tõle valami komoly visszaemlékezést, tisztelgést, de ebben a tekintetben néma maradt az énekes. Néhány héttel Cornell halála után szólóprojektjével adott koncertet Eddie Vedder, de egy szót sem szólt barátja haláláról, a közönségben mégis szinte mindenki úgy érezte, hogy az egész Cornellrõl és Cornellnek szól. Egy rajongó le is fényképezte Veddert, ahogy kijött a színpadra. Arca valóban mindent elmondott, nem kellett errõl beszélnie. 

„Az az arc” - írt a rajongó a fotója alá. Nem lehet vitatkozni, nagyon jól elkapta a pillanatot és az érzést.

Kattintson a folytatáshoz!

Adj egy összefoglalót a szövegről!<|im_end|>
<|im_start|>assistant
Az öt nagy grunge-banda közül már csak a Pearl Jam tartja magát eredeti frontemberrel. A soundgardenes Chris Cornell halála után Eddie Vedder maradt az utolsó grunge-énekes a nagyok közül, ráadásul Cornell-lel a legjobb barátok voltak. Megnéztük, hogyan alakult Vedder kapcsolata a másik négy frontemberrel. Voltak egymásra fújások, barátságok és nagy összeborulások is.<|im_end|>