Nem lesz menekültügyi stratégia
Egyelõre biztosan nem készít átfogó menekültügyi stratégiát a Külügyi és Külgazdasági Intézet, de a jó gyakorlatokat megpróbálják összegyûjteni – mondta az Origónak Schõberl Márton igazgató. A megújult intézményben egyébként már többször járt Colleen Bell amerikai nagykövet.
-   Nem szorul háttérbe a hagyományos diplomáciai munka.
-   A migráció és az energiabiztonság érdekli a külföldieket.
-   A déli nyitás nem egy politikai termék.
-   Az utóbbi hónapokban jelentõsen átalakult az intézet profilja.

Készítenek menekültügyi stratégiát?

A fõ kérdés, hogy mivel járulhatunk hozzá a jelenlegi helyzetben a megfelelõ politika kialakításához. Vizsgáljuk azokat az országokat, ahonnan a migráció elindul, valamint az útvonalon fekvõ országok belsõ viszonyait is. Megpróbáljuk a jó gyakorlatokat összegyûjteni, de ez roppant nehéz, mivel egyelõre a megoldások keresése zajlik. 

A szerb–magyar határon lévõ kerítés jó megoldás?

A magyar belpolitikát nem elemezzük, így értelemszerûen errõl sem nyilvánítunk véleményt. Persze a magyar helyzetrõl a külföldi kollégákkal beszélgetünk, így ez is szóba kerül.

Nem tart attól, hogy a külgazdasági vonal elõtérbe kerülése a hagyományos diplomácia kárára válik?

A kettõ összefügg egymással, így nem lehet háttérbe szorulásról beszélni. A jó üzlet alapja a bizalom, amit csak jó személyes kapcsolatra lehet építeni.  Ezt pedig pusztán gazdaságdiplomáciai eszközökkel nem lehet megteremteni. A mi külgazdasági elemzéseink sem önmagukban értelmezendõk, hanem ezeknek össze kell kapcsolódniuk a hagyományos diplomáciai szempontokkal. 

Ha már bizalom: nem érzi, hogy külföldön Magyarország megítélése finoman szólva sem kedvezõ? 

Külföldön azt érzem, hogy Magyarországnak fontos szerepe van a nemzetközi diplomáciában. Elhidegülést nem tapasztalok, de persze vannak olyan kérdések, amiket mindenhol feltesznek nekünk. 

Milyen kérdések hangzanak el?

Mostanában mindent visz a migráció, valamint az energiabiztonság. Amikor külföldi partnereinkkel beszélgetünk, akkor mi nem a magyar kormány véleményét közvetítjük, hanem kutatókként állunk a problémákhoz. Az egyik sikere a magyar külpolitikának, hogy a mostani migrációs helyzetre sikerült ráirányítani a figyelmet. Korábban ez az útvonal nem kapott ilyen kiemelt szerepet a sajtóban. 

Amerika felõl is helyreállt a bizalom? 

Magyarország számára a legfontosabb külpolitikai partnerek között van az Egyesült Államok, és mostanra nagyon jó politikai együttmûködés alakult ki Washington és Budapest között, Colleen Bell amerikai nagykövet többször is járt az intézetünkben. Azt pedig az energiafüggõségünk miatt sem tehetjük meg, hogy Moszkvával nem kommunikálunk.

Az orosz nagykövet járt-e már az intézetben?

Eddig még nem volt itt, de az orosz nagykövetség munkatársai majdnem mindegyik rendezvényünkön ott vannak. 

Mi a helyzet a déli nyitással? 

Azért hallani errõl kevesebbet, mert ez egy szakmai program, és nem egy politikai kommunikációs termék.  A déli nyitás ügyében az utolsó utáni pillanatban vagyunk, mivel az uniós országok ezen a téren messze megelõztek minket. Persze sok állam gyarmattartó is volt, amelyek a függetlenedés után lelkiismereti okokból is fenntartották a kapcsolatot. 

Honlapjukon rengeteg külföldi kapcsolatfelvételrõl lehet olvasni. Mennyire tudatos ez a politika? 

Az intézetnek széles körû nemzetközi kapcsolatrendszere van. Az egyik fõ célunk, hogy a kutatóink évente legalább egyszer eljussanak abba a régióba, amellyel foglalkoznak.

Egy Szomáliával vagy Szíriával foglalkozó munkatársat is megpróbálnak eljuttatni a polgárháborús államba?

Ez költségvetési forrás kérdése, ha van erre pénz, akkor meg tudjuk oldani. Persze sokkal könnyebb helyzetben van az a kutató, aki a visegrádi országokkal foglalkozik. Aki pedig Szomáliába akar eljutni, annak a magyar külképviseletek tudnak segíteni, amelyekkel egyébként szintén szoros a kapcsolat. 

Miért foglalkoznak kevesebbet a határon túli magyarokkal?

Komoly veszteség és egyben öröm ért minket azzal, hogy a Nemzetpolitikai Kutatóintézet vezetõje Kántor Zoltán lett, aki korábban a külügyi intézetben dolgozott. A magyar államigazgatásban és a kormányzati háttérintézmények között vannak olyanok, amelyek kiemelten foglalkoznak a határon túli magyarság ügyeivel. Éppen emiatt kevésbé van a prioritásaink között a határon túli magyarság,  ha ilyen kérdés kerül szóba, velük együttmûködésben dolgozunk.

Miért kellett 2014–15-ben ismét átalakítani a Magyar Külügyi Intézetet, és megváltoztatni a nevét?

Megváltozott a koncepció, és a minisztérium nevét is átalakították. A korábbi elképzelésekhez képest újrahangoltuk az intézet mûködését, máshol vannak a súlypontok. 

Mik lettek ezek?

A mostani intézet egy klasszikus kutatóintézetbõl vált a külügyminisztérium háttérintézményévé. Ebbõl adódóan szorosabban kötõdünk a magyar külpolitika prioritásaihoz. A kutatási feladatok megmaradtak, de mindenféle, külpolitikához kapcsolódó véleményt megjelenítünk, az agytrösztfunkció erõsödött. A lényeg, hogy a minisztérium számára is hasznos munkát végezzünk. 

Akkor nem úgy mûködnek, hogy Szijjártó Péter behívja az intézet valamelyik munkatársát?

Ezt úgy kell elképzelni, hogy a miniszter vagy valamelyik államtitkár megkérdezi a véleményünket, és a döntéséhez ezt felhasználja. 

Milyen gyakoriak a megkeresések?

Nem napi szintûek az ilyen egyeztetések, sok esetben a stratégiaalkotásban veszünk részt. Arra is van példa, hogy mi keressük meg a külügyet egy-egy probléma kapcsán.  Azt egyébként nem néztük meg, hogy a tanácsaink mekkora arányban épültek be a döntéshozatalba. 

Mennyi pénzbõl gazdálkodnak?

2015-ben 154 millió forintból gazdálkodhatunk, míg jövõre várhatóan 188 millió forint a költségvetési támogatásunk. Ezt kiegészítik pályázati bevételek, így összesen éves szinten körülbelül 200 millióból gazdálkodunk. 

Minek köszönhetõ, hogy jövõre többet kapnak?

Részben a feladatkörök bõvülésének, másrészt a létszámunk is bõvült a korábbi Magyar Külügyi Intézethez képest. A költségvetésünket feladatalapon dolgoztuk ki. A legnagyobb részt a dolgozók bére teszi ki. 

Milyen új feladatokat kaptak?

A lefedett területek száma nõtt meg, így nemcsak különféle térségekkel foglalkozunk, hanem globális problémákkal is, így például energiabiztonsággal és a migrációval. 

Sokan távoztak az intézetbõl 2014-ben, sikerült-e õket pótolni? 

Úgy gondolom, hogy igen. A távozások oka mások mellett az volt, hogy volt, aki nem akart kormánytisztviselõi jogállományban dolgozni. Persze a fluktuáció is folyamatos a dolgozók között, így például egykori diplomaták is állományban vannak. 

Visszavárják például Magyarics Tamás volt dublini nagykövetet, az intézet egykori munkatársát is? 

Természetesen visszavárjuk Magyarics Tamást, én is beszéltem vele arról, hogyan képzeli el a jövõjét.
költségvetés 2016 Schõberl Márton Egyesült Államok Külügyi és Külgazdasági Intézet Magyarország migráció Colleen Bell Magyarics Tamás bevándorlás Oroszország magyar külpolitika Szijjártó Péter
<|im_start|>user
-   Nem szorul háttérbe a hagyományos diplomáciai munka.
-   A migráció és az energiabiztonság érdekli a külföldieket.
-   A déli nyitás nem egy politikai termék.
-   Az utóbbi hónapokban jelentõsen átalakult az intézet profilja.

Készítenek menekültügyi stratégiát?

A fõ kérdés, hogy mivel járulhatunk hozzá a jelenlegi helyzetben a megfelelõ politika kialakításához. Vizsgáljuk azokat az országokat, ahonnan a migráció elindul, valamint az útvonalon fekvõ országok belsõ viszonyait is. Megpróbáljuk a jó gyakorlatokat összegyûjteni, de ez roppant nehéz, mivel egyelõre a megoldások keresése zajlik. 

A szerb–magyar határon lévõ kerítés jó megoldás?

A magyar belpolitikát nem elemezzük, így értelemszerûen errõl sem nyilvánítunk véleményt. Persze a magyar helyzetrõl a külföldi kollégákkal beszélgetünk, így ez is szóba kerül.

Nem tart attól, hogy a külgazdasági vonal elõtérbe kerülése a hagyományos diplomácia kárára válik?

A kettõ összefügg egymással, így nem lehet háttérbe szorulásról beszélni. A jó üzlet alapja a bizalom, amit csak jó személyes kapcsolatra lehet építeni.  Ezt pedig pusztán gazdaságdiplomáciai eszközökkel nem lehet megteremteni. A mi külgazdasági elemzéseink sem önmagukban értelmezendõk, hanem ezeknek össze kell kapcsolódniuk a hagyományos diplomáciai szempontokkal. 

Ha már bizalom: nem érzi, hogy külföldön Magyarország megítélése finoman szólva sem kedvezõ? 

Külföldön azt érzem, hogy Magyarországnak fontos szerepe van a nemzetközi diplomáciában. Elhidegülést nem tapasztalok, de persze vannak olyan kérdések, amiket mindenhol feltesznek nekünk. 

Milyen kérdések hangzanak el?

Mostanában mindent visz a migráció, valamint az energiabiztonság. Amikor külföldi partnereinkkel beszélgetünk, akkor mi nem a magyar kormány véleményét közvetítjük, hanem kutatókként állunk a problémákhoz. Az egyik sikere a magyar külpolitikának, hogy a mostani migrációs helyzetre sikerült ráirányítani a figyelmet. Korábban ez az útvonal nem kapott ilyen kiemelt szerepet a sajtóban. 

Amerika felõl is helyreállt a bizalom? 

Magyarország számára a legfontosabb külpolitikai partnerek között van az Egyesült Államok, és mostanra nagyon jó politikai együttmûködés alakult ki Washington és Budapest között, Colleen Bell amerikai nagykövet többször is járt az intézetünkben. Azt pedig az energiafüggõségünk miatt sem tehetjük meg, hogy Moszkvával nem kommunikálunk.

Az orosz nagykövet járt-e már az intézetben?

Eddig még nem volt itt, de az orosz nagykövetség munkatársai majdnem mindegyik rendezvényünkön ott vannak. 

Mi a helyzet a déli nyitással? 

Azért hallani errõl kevesebbet, mert ez egy szakmai program, és nem egy politikai kommunikációs termék.  A déli nyitás ügyében az utolsó utáni pillanatban vagyunk, mivel az uniós országok ezen a téren messze megelõztek minket. Persze sok állam gyarmattartó is volt, amelyek a függetlenedés után lelkiismereti okokból is fenntartották a kapcsolatot. 

Honlapjukon rengeteg külföldi kapcsolatfelvételrõl lehet olvasni. Mennyire tudatos ez a politika? 

Az intézetnek széles körû nemzetközi kapcsolatrendszere van. Az egyik fõ célunk, hogy a kutatóink évente legalább egyszer eljussanak abba a régióba, amellyel foglalkoznak.

Egy Szomáliával vagy Szíriával foglalkozó munkatársat is megpróbálnak eljuttatni a polgárháborús államba?

Ez költségvetési forrás kérdése, ha van erre pénz, akkor meg tudjuk oldani. Persze sokkal könnyebb helyzetben van az a kutató, aki a visegrádi országokkal foglalkozik. Aki pedig Szomáliába akar eljutni, annak a magyar külképviseletek tudnak segíteni, amelyekkel egyébként szintén szoros a kapcsolat. 

Miért foglalkoznak kevesebbet a határon túli magyarokkal?

Komoly veszteség és egyben öröm ért minket azzal, hogy a Nemzetpolitikai Kutatóintézet vezetõje Kántor Zoltán lett, aki korábban a külügyi intézetben dolgozott. A magyar államigazgatásban és a kormányzati háttérintézmények között vannak olyanok, amelyek kiemelten foglalkoznak a határon túli magyarság ügyeivel. Éppen emiatt kevésbé van a prioritásaink között a határon túli magyarság,  ha ilyen kérdés kerül szóba, velük együttmûködésben dolgozunk.

Miért kellett 2014–15-ben ismét átalakítani a Magyar Külügyi Intézetet, és megváltoztatni a nevét?

Megváltozott a koncepció, és a minisztérium nevét is átalakították. A korábbi elképzelésekhez képest újrahangoltuk az intézet mûködését, máshol vannak a súlypontok. 

Mik lettek ezek?

A mostani intézet egy klasszikus kutatóintézetbõl vált a külügyminisztérium háttérintézményévé. Ebbõl adódóan szorosabban kötõdünk a magyar külpolitika prioritásaihoz. A kutatási feladatok megmaradtak, de mindenféle, külpolitikához kapcsolódó véleményt megjelenítünk, az agytrösztfunkció erõsödött. A lényeg, hogy a minisztérium számára is hasznos munkát végezzünk. 

Akkor nem úgy mûködnek, hogy Szijjártó Péter behívja az intézet valamelyik munkatársát?

Ezt úgy kell elképzelni, hogy a miniszter vagy valamelyik államtitkár megkérdezi a véleményünket, és a döntéséhez ezt felhasználja. 

Milyen gyakoriak a megkeresések?

Nem napi szintûek az ilyen egyeztetések, sok esetben a stratégiaalkotásban veszünk részt. Arra is van példa, hogy mi keressük meg a külügyet egy-egy probléma kapcsán.  Azt egyébként nem néztük meg, hogy a tanácsaink mekkora arányban épültek be a döntéshozatalba. 

Mennyi pénzbõl gazdálkodnak?

2015-ben 154 millió forintból gazdálkodhatunk, míg jövõre várhatóan 188 millió forint a költségvetési támogatásunk. Ezt kiegészítik pályázati bevételek, így összesen éves szinten körülbelül 200 millióból gazdálkodunk. 

Minek köszönhetõ, hogy jövõre többet kapnak?

Részben a feladatkörök bõvülésének, másrészt a létszámunk is bõvült a korábbi Magyar Külügyi Intézethez képest. A költségvetésünket feladatalapon dolgoztuk ki. A legnagyobb részt a dolgozók bére teszi ki. 

Milyen új feladatokat kaptak?

A lefedett területek száma nõtt meg, így nemcsak különféle térségekkel foglalkozunk, hanem globális problémákkal is, így például energiabiztonsággal és a migrációval. 

Sokan távoztak az intézetbõl 2014-ben, sikerült-e õket pótolni? 

Úgy gondolom, hogy igen. A távozások oka mások mellett az volt, hogy volt, aki nem akart kormánytisztviselõi jogállományban dolgozni. Persze a fluktuáció is folyamatos a dolgozók között, így például egykori diplomaták is állományban vannak. 

Visszavárják például Magyarics Tamás volt dublini nagykövetet, az intézet egykori munkatársát is? 

Természetesen visszavárjuk Magyarics Tamást, én is beszéltem vele arról, hogyan képzeli el a jövõjét.

Foglald össze a fenti szöveget!<|im_end|>
<|im_start|>assistant
Egyelõre biztosan nem készít átfogó menekültügyi stratégiát a Külügyi és Külgazdasági Intézet, de a jó gyakorlatokat megpróbálják összegyûjteni – mondta az Origónak Schõberl Márton igazgató. A megújult intézményben egyébként már többször járt Colleen Bell amerikai nagykövet.<|im_end|>