"Elkábul egy kicsit a beteg" - hogyan használják a morfint?
Nyomoz a rendõrség egy budapesti kórházban történt gyanús halálesetek miatt, a nyomozás oka állítólag az, hogy rákos betegeknél túladagolták a fájdalomcsillapítót, akik ettõl meghaltak. Két névtelenséget kérõ orvos szerint ilyen módszerrel biztos a lebukás, a jegyzõkönyvekbõl követhetõ a túladagolás. A morfin ráadásul drága, nincs pénze a kórházaknak erre. De beszéltek arról is, hogy hasonló esetek elõfordulnak, az orvosok sokszor nehéz választás elõtt állnak.
A Budapesti Rendõr-fõkapitányság közleménye szerint ismeretlen tettessel szemben indult nyomozás emberölés gyanúja miatt a fõvárosi Uzsoki Kórházban, a nyomozás során azonban gyanúsítás eddig még nem történt.

Az MTI úgy tudja, hogy az eddigi vizsgálatok szerint csaknem hetven végstádiumban lévõ rákos beteg esetében merült fel a gyanú, hogy a beteg halálát morfintúladagolás okozta.

A Magyar Hírlap úgy tudja, a BRFK morfintúladagolásban elhunyt betegek ügyében vizsgálódik. A lap szerint az Uzsoki utcai kórház fül-orr-gégészeti osztályán szombaton házkutatást tartottak, ezt azonban kérdésünkre a rendõrség nem kívánta kommentálni.

A Magyar Hírlap szerint a rendõrség a kórházi osztály 2005-2007 között folytatott gyakorlatát vizsgálja, amikor végstádiumban lévõ daganatos betegeknek a fájdalomcsillapításhoz szükséges morfiumadag négy-ötszörösét adták be, amelytõl az érintettek néhány napon belül meghaltak. A lap szerint a rendõrök a hétvégi házkutatás alkalmával orvosi dokumentációkat foglaltak le, és nõvéreket hallgattak ki.

"Kellemetlen dolog meghalni"

Ehhez nagyon hasonló eseteket ír le a Szándékos morfintúladagolás Magyarországon címû, néhány hónapja az Aszklepion címû szaklapban megjelent cikkében Márkus Attila is. Az orvos azt írta, hogy az esetek egy pontosan meg nem nevezett magyarországi kórház sok daganatos beteget kezelõ osztályán történtek a 21. század elsõ évtizedében. A cikkben ismeretett esetek lényege az, hogy olyan daganatos betegeknél, akiknek gyógyulása esélytelen, és várhatóan két-három héten belül bekövetkezik a vég, a fájdalomcsillapításhoz szükséges morfinadag négy-ötszörösével érik el, hogy néhány órán belül kómába essenek és néhány napon belül meghaljanak.

Márkus szerint a dolgozók értékrendjében elsõ helyen szerepelt a beteg gyógyulására vagy az adott körülményeket biztosító jólétre való törekvés, az orvosok és a betegek között jó kapcsolat volt. A betegségek végstádiumában azonban más felfogás uralkodott: tilos volt az osztályon kiejteni a halál szót, és tilos volt tájékoztatni a beteget a kezelések esetleg halálos, ritka szövõdményeirõl, és tilos volt válaszolni arra a kérdésre is, hogy az orvos szerint a betegnek mennyi ideje van még hátra az életbõl. Az egyre kisebb eséllyel kecsegtetõ eljárásokat úgy kommentálták a betegnek, hogy az tovább éltette a reményét, miközben elõfordult, hogy orvosi megbeszélésen elhangzott, hogy "ez a beteg olyan ostoba, hogy nem tudja, hogy meg fog halni. Mindig azt kérdezi, hogy lehet-e még mûteni."

A cikk szerint amikor az orvosok azt látták, hogy romlik a beteg állapota, és valószínûsíteni lehetett, hogy két-három héten belül meghal, a viziten csendben elhangzott, hogy "kezdjük el" vagy "adjunk MO-t". Ezek után leállítottak minden más fájdalomcsillapítót, és morfininjekció adását rendelték el a "szükséges fájdalomcsillapító adag négy-ötszörös dózisáig". A legtöbb esetben a beteg kómába esett, majd néhány nap múlva meghalt. "A vizitek a morfin miatt kómában lévõ betegnél csendben zajlottak. Halkan beszéltek egymással az orvosok, néha csendben megsimogatták a beteget, és létrehoztak egy részvétteljes légkört, amelyben szemlesütve, félszegen volt kényelmes jelen lenni" - olvasható a cikkben. A cikket megjelentetõ orvosi szaklap szerkesztõsége egyébként közölte, hogy hivatalos bejelentést tett az Egészségügyi Tudományos Tanács elnökénél az írás megjelentetése elõtt.

Az orvos szerint az osztályon gyakran cserélõdõ nõvérek mintegy természetesnek vették, hogy így rövidítik meg a betegek életét. "Indoklásként annyit mondtak az orvosi megbeszéléseken, illetve a meggyõzésemre, hogy kellemetlen dolog meghalni" - írta az orvos. A cikkben szereplõ állításokat az orvos semmilyen bizonyítékkal nem támasztja alá.

A Lege Artis Medicinae (LAM) szerkesztõsége tudatában volt a morfintúladagolásról szóló cikkben írtak súlyának és esetleges következményeinek, ezért az írás megjelentetése elõtt hónapokon át elemezték a kéziratot, de ezzel együtt - annak alapján - a szerkesztõség idõközben hivatalos bejelentést tett az Egészségügyi Tudományos Tanács (ETT) elnökénél is.

"Elkábul egy kicsit a beteg"

Amikor egy daganatos beteg a végsõ szakaszban van, akkor olyan fokú fájdalmai vannak, amelyeket morfinnal szokás kezelni - magyarázta az [origo]-nak egy neve elhallgatását kérõ, az Uzsoki kórházzal összefüggésbe hozott eseteket nem, de a folyamatot jól ismerõ egészségügyi dolgozó. A forrás azt mondta, hogy a morfin alkalmazása benne van a szakmai protokollban, és a beadható mennyiséget is pontosan szabályozzák. A névtelenséget kérõ forrás szerint elképzelhetetlen, hogy orvosok a fájdalomcsillapító túladagolásával akarták volna a halálba segíteni a rákos betegeket, hiszen az orvosi jegyzõkönyvekbõl az ilyen hiba egyértelmûen kiderülne.

"A morfin egyébként is olyan drága, hogy a mostani anyagi körülmények között elképzelhetetlen, hogy az elõírtnál többet adjanak valakinek" - tette hozzá. Az egészségügyi dolgozó szerint a kórházakban jelenleg arra sincs pénz, hogy a nyomtatókba papírt vegyenek, így a drága fájdalomcsillapítók túladagolására még kevésbé lehet keret.

A névtelenséget kérve nyilatkozó forrás szerint nem tesz rosszat a betegnek, ha a végsõ stádiumban sok fájdalomcsillapítót kap. A morfin mellékhatásaként "elkábul egy kicsit a beteg", és ez is enyhíti a szenvedéseit. "Ez nem gyilkolás" - állította, hozzátéve, hogy szerinte egy ilyen ügyet tisztességtelen dolog a rendõrségre vinni. "Ezzel csak annyit érnek el, hogy az amúgy is elfoglalt orvosokat feleslegesen meghurcolják" - mondta. Egy másik, szintén névtelenül nyilatkozó egészségügyi szakember szerint elõfordulhat, hogy csak a kórházat akarta valaki lejáratni a feljelentéssel.

"Tovább altatni, morfinozni, hagyni meghalni"

A cikkben leírtakhoz hasonló gyakorlat létezik Németországban is - írta az [origo]-nak egy ott dolgozó magyar orvos. "Népszerûtlen, ha mást mondasz, ha felveted, hogy nincs fájdalma, mit csillapítunk?" - írta. A helyzet azonban nem teljesen ugyanolyan, mint amit a cikkben leírtak, mert a rákos betegeknél a végstádiumot nem az aktív kezelõorvos kezeli, hanem van erre a célre egy úgynevezett palliatív osztály, bár az orvos szerint "a betegek sokszor hallani sem akarnak arról, hogy átvegyék õket oda".

"Mondok egy példát, hogy mikor használjuk ezt: most jöttem ki a mûtõbõl, egy 58 éves férfit operáltam, akinek elhalt a vékonybele, menthetetlen. Felvágtam a hasát, majd visszazártam. Most két lehetõség van: az egyik, hogy hagyjuk felébredni, hogy beszéljen a feleségével, elbúcsúzzon, és a fájdalmát, ami óriási lesz, lassan csillapítjuk. A másik lehetõség tovább altatni, morfinozni, majd hagyni meghalni. Tuti, hogy a második lesz" - írta.

Kérdéseinkkel megkerestük Golub Ivánt, a kórház fõigazgatóját, akinek egyelõre várjuk a válaszát.
eutanázia túladagolás morfin Uzsoki úti kórház
<|im_start|>user
A Budapesti Rendõr-fõkapitányság közleménye szerint ismeretlen tettessel szemben indult nyomozás emberölés gyanúja miatt a fõvárosi Uzsoki Kórházban, a nyomozás során azonban gyanúsítás eddig még nem történt.

Az MTI úgy tudja, hogy az eddigi vizsgálatok szerint csaknem hetven végstádiumban lévõ rákos beteg esetében merült fel a gyanú, hogy a beteg halálát morfintúladagolás okozta.

A Magyar Hírlap úgy tudja, a BRFK morfintúladagolásban elhunyt betegek ügyében vizsgálódik. A lap szerint az Uzsoki utcai kórház fül-orr-gégészeti osztályán szombaton házkutatást tartottak, ezt azonban kérdésünkre a rendõrség nem kívánta kommentálni.

A Magyar Hírlap szerint a rendõrség a kórházi osztály 2005-2007 között folytatott gyakorlatát vizsgálja, amikor végstádiumban lévõ daganatos betegeknek a fájdalomcsillapításhoz szükséges morfiumadag négy-ötszörösét adták be, amelytõl az érintettek néhány napon belül meghaltak. A lap szerint a rendõrök a hétvégi házkutatás alkalmával orvosi dokumentációkat foglaltak le, és nõvéreket hallgattak ki.

"Kellemetlen dolog meghalni"

Ehhez nagyon hasonló eseteket ír le a Szándékos morfintúladagolás Magyarországon címû, néhány hónapja az Aszklepion címû szaklapban megjelent cikkében Márkus Attila is. Az orvos azt írta, hogy az esetek egy pontosan meg nem nevezett magyarországi kórház sok daganatos beteget kezelõ osztályán történtek a 21. század elsõ évtizedében. A cikkben ismeretett esetek lényege az, hogy olyan daganatos betegeknél, akiknek gyógyulása esélytelen, és várhatóan két-három héten belül bekövetkezik a vég, a fájdalomcsillapításhoz szükséges morfinadag négy-ötszörösével érik el, hogy néhány órán belül kómába essenek és néhány napon belül meghaljanak.

Márkus szerint a dolgozók értékrendjében elsõ helyen szerepelt a beteg gyógyulására vagy az adott körülményeket biztosító jólétre való törekvés, az orvosok és a betegek között jó kapcsolat volt. A betegségek végstádiumában azonban más felfogás uralkodott: tilos volt az osztályon kiejteni a halál szót, és tilos volt tájékoztatni a beteget a kezelések esetleg halálos, ritka szövõdményeirõl, és tilos volt válaszolni arra a kérdésre is, hogy az orvos szerint a betegnek mennyi ideje van még hátra az életbõl. Az egyre kisebb eséllyel kecsegtetõ eljárásokat úgy kommentálták a betegnek, hogy az tovább éltette a reményét, miközben elõfordult, hogy orvosi megbeszélésen elhangzott, hogy "ez a beteg olyan ostoba, hogy nem tudja, hogy meg fog halni. Mindig azt kérdezi, hogy lehet-e még mûteni."

A cikk szerint amikor az orvosok azt látták, hogy romlik a beteg állapota, és valószínûsíteni lehetett, hogy két-három héten belül meghal, a viziten csendben elhangzott, hogy "kezdjük el" vagy "adjunk MO-t". Ezek után leállítottak minden más fájdalomcsillapítót, és morfininjekció adását rendelték el a "szükséges fájdalomcsillapító adag négy-ötszörös dózisáig". A legtöbb esetben a beteg kómába esett, majd néhány nap múlva meghalt. "A vizitek a morfin miatt kómában lévõ betegnél csendben zajlottak. Halkan beszéltek egymással az orvosok, néha csendben megsimogatták a beteget, és létrehoztak egy részvétteljes légkört, amelyben szemlesütve, félszegen volt kényelmes jelen lenni" - olvasható a cikkben. A cikket megjelentetõ orvosi szaklap szerkesztõsége egyébként közölte, hogy hivatalos bejelentést tett az Egészségügyi Tudományos Tanács elnökénél az írás megjelentetése elõtt.

Az orvos szerint az osztályon gyakran cserélõdõ nõvérek mintegy természetesnek vették, hogy így rövidítik meg a betegek életét. "Indoklásként annyit mondtak az orvosi megbeszéléseken, illetve a meggyõzésemre, hogy kellemetlen dolog meghalni" - írta az orvos. A cikkben szereplõ állításokat az orvos semmilyen bizonyítékkal nem támasztja alá.

A Lege Artis Medicinae (LAM) szerkesztõsége tudatában volt a morfintúladagolásról szóló cikkben írtak súlyának és esetleges következményeinek, ezért az írás megjelentetése elõtt hónapokon át elemezték a kéziratot, de ezzel együtt - annak alapján - a szerkesztõség idõközben hivatalos bejelentést tett az Egészségügyi Tudományos Tanács (ETT) elnökénél is.

"Elkábul egy kicsit a beteg"

Amikor egy daganatos beteg a végsõ szakaszban van, akkor olyan fokú fájdalmai vannak, amelyeket morfinnal szokás kezelni - magyarázta az [origo]-nak egy neve elhallgatását kérõ, az Uzsoki kórházzal összefüggésbe hozott eseteket nem, de a folyamatot jól ismerõ egészségügyi dolgozó. A forrás azt mondta, hogy a morfin alkalmazása benne van a szakmai protokollban, és a beadható mennyiséget is pontosan szabályozzák. A névtelenséget kérõ forrás szerint elképzelhetetlen, hogy orvosok a fájdalomcsillapító túladagolásával akarták volna a halálba segíteni a rákos betegeket, hiszen az orvosi jegyzõkönyvekbõl az ilyen hiba egyértelmûen kiderülne.

"A morfin egyébként is olyan drága, hogy a mostani anyagi körülmények között elképzelhetetlen, hogy az elõírtnál többet adjanak valakinek" - tette hozzá. Az egészségügyi dolgozó szerint a kórházakban jelenleg arra sincs pénz, hogy a nyomtatókba papírt vegyenek, így a drága fájdalomcsillapítók túladagolására még kevésbé lehet keret.

A névtelenséget kérve nyilatkozó forrás szerint nem tesz rosszat a betegnek, ha a végsõ stádiumban sok fájdalomcsillapítót kap. A morfin mellékhatásaként "elkábul egy kicsit a beteg", és ez is enyhíti a szenvedéseit. "Ez nem gyilkolás" - állította, hozzátéve, hogy szerinte egy ilyen ügyet tisztességtelen dolog a rendõrségre vinni. "Ezzel csak annyit érnek el, hogy az amúgy is elfoglalt orvosokat feleslegesen meghurcolják" - mondta. Egy másik, szintén névtelenül nyilatkozó egészségügyi szakember szerint elõfordulhat, hogy csak a kórházat akarta valaki lejáratni a feljelentéssel.

"Tovább altatni, morfinozni, hagyni meghalni"

A cikkben leírtakhoz hasonló gyakorlat létezik Németországban is - írta az [origo]-nak egy ott dolgozó magyar orvos. "Népszerûtlen, ha mást mondasz, ha felveted, hogy nincs fájdalma, mit csillapítunk?" - írta. A helyzet azonban nem teljesen ugyanolyan, mint amit a cikkben leírtak, mert a rákos betegeknél a végstádiumot nem az aktív kezelõorvos kezeli, hanem van erre a célre egy úgynevezett palliatív osztály, bár az orvos szerint "a betegek sokszor hallani sem akarnak arról, hogy átvegyék õket oda".

"Mondok egy példát, hogy mikor használjuk ezt: most jöttem ki a mûtõbõl, egy 58 éves férfit operáltam, akinek elhalt a vékonybele, menthetetlen. Felvágtam a hasát, majd visszazártam. Most két lehetõség van: az egyik, hogy hagyjuk felébredni, hogy beszéljen a feleségével, elbúcsúzzon, és a fájdalmát, ami óriási lesz, lassan csillapítjuk. A másik lehetõség tovább altatni, morfinozni, majd hagyni meghalni. Tuti, hogy a második lesz" - írta.

Kérdéseinkkel megkerestük Golub Ivánt, a kórház fõigazgatóját, akinek egyelõre várjuk a válaszát.

Foglald össze a fenti szöveget!<|im_end|>
<|im_start|>assistant
Nyomoz a rendõrség egy budapesti kórházban történt gyanús halálesetek miatt, a nyomozás oka állítólag az, hogy rákos betegeknél túladagolták a fájdalomcsillapítót, akik ettõl meghaltak. Két névtelenséget kérõ orvos szerint ilyen módszerrel biztos a lebukás, a jegyzõkönyvekbõl követhetõ a túladagolás. A morfin ráadásul drága, nincs pénze a kórházaknak erre. De beszéltek arról is, hogy hasonló esetek elõfordulnak, az orvosok sokszor nehéz választás elõtt állnak.<|im_end|>