Kreatív zavarkeltés: teljesen átalakul a világunk
Újabb szakmákat tehet fölöslegessé a robotok és a mesterséges intelligencia terjedése. Az emberi munkaerõnek hamarosan a személyes interakcióról szóló munkakörökben, valamint a kreatív és tudásalapú szakmákban marad csak helye – utóbbi kettõbõl aggasztóan kevés van a gyáriparra épülõ magyar gazdaságban.
„Kreatív zavarkeltés” – ez a fogalom áll a Bank of America tanulmányának középpontjában. Kreatív zavarkeltés alatt azt értik, ahogyan a technológiai újítások felborítják a fennálló gazdasági rendszert. A tanulmány szerzõi szerint az automatizálás, a mesterséges intelligencia és az okoseszközök, valamint a sharing economy terjedése miatt az elkövetkezõ 15 évben az ipari forradalomhoz hasonló mértékû változásokat indíthat el.

Mindez nem feltétlenül jó hír: a szerzõk munkahelyek tömeges bezárására, a társadalmi egyenlõtlenségek növekedésére számítanak, ráadásul a cégek sem biztos, hogy jól járnak, bár a fogyasztói igényeket minden eddiginél jobban ki tudják elégíteni.

Nagyobb verseny, nagyobb egyenlõtlenség

A gazdaság átalakulását a szerzõk szerint elsõsorban három új fejlemény gyorsíthatja: a robotok és a mesterséges intelligencia terjedése, a mindent egyre jobban behálózó internet, valamint a sharing economy, azaz az olyan, osztozáson alapuló szolgáltatások összessége, mint amilyen az AirBnB, az Uber vagy a Telecar.

Sharing economy

Sokmindennel rendelkezünk, amit nem használunk ki teljesen. Egy autó, ami a garázsban áll, egy lakás, amiben nem lakunk, vagy csak szabad idõnk, amivel nem tudunk mit kezdeni. A megosztáson alapuló oldalak célja, hogy ezeket az erõforrásokat pénzzé tehessük. Az Airbnb lakáskiadásra, az Uber személyszállításra szakosodott, de van takarító, ételmegosztó és még sok tucat egyéb formája is a sharing economynak.

Ezek mindegyike kétélû fegyver, mind az átlagemberre, mind a cégekre nézve: az, hogy lassan mindent az interneten végzünk, komoly lehetõséget ad a cégeknek a fogyasztói igények felmérésére, azonban a sok vállalatnak gondot okozó sharing economyt szintén az internet emeli fel.

A robotika terjedése sokkal hatékonyabbá tesz számos munkafolyamatot, azonban hátrányba kerülnek miatta azok, akik nem férnek hozzá. Mindezek miatt a tanulmány készítõi munkahelyek tömeges megszûnésére, a társadalmi egyenlõtlenségek növekedésére számítanak.

A technikai innováció eddig is azt eredményezte, hogy egyre gyorsabban cserélõdtek a világ vezetõ cégei. Ez vélhetõen a jövõben is így lesz, vagyis az eddigieknél is gyorsabban bukhatnak el vagy emelkedhetnek fel vállalatok, és a legtöbbet továbbra is az innovációkkal lehet keresni.

Magyar munkás vagy robot?

A legnagyobb társadalmi hatása a készítõk szerint a robotika és a mesterséges intelligencia terjedésének lesz. Bár a teljesen automatizált gazdaság Magyarországon még távolinak tûnik, ne higgyük, hogy ez a folyamat minket nem érinthet. A magyar gazdaság rendkívüli mértékben függ a külföldi cégek által idetelepített gyáripartól, különösen az autógyártástól. 2014-ben az ipari termelésünk több mint negyedét a jármûipar adta, ráadásul az autógyártásban dolgozók nagy többsége nem a tudásalapú, kreatív munkakörökben (tervezés, marketing), hanem az összeszerelõ üzemekben dolgozik.

Ez tükrözi a magyar társadalom összetételét is: az összes munkavállaló 73 százaléka fizikai munkás. Az azonban már biztosnak tûnik, hogy az automatizálás leggyorsabban a fizikai munkát igénylõ munkahelyeket teszi fölöslegessé. Reális lehetõség, hogy a Magyarországra települt, multinacionális gyártók kivonuljanak, vagy legalábbis leépítsenek, ha a robotok olcsóbban végzik el ugyanazt a munkát, mint a magyar munkavállalók.

90 százalékos leépítés

A könnyûiparban már el is indult ez a folyamat: a kínai Dongguan városában az egyik, mobiltelefonokat gyártó üzemben jelenleg csak hatvanan dolgoznak. A technikusok munkája kimerül az új gyártósorok felügyeletében, amelyek 650 ember munkáját végzik el – az automatizálás elõtt ennyien dolgoztak a gyárban.

A közelmúltban a tajvani Foxconn nevû, az Apple-nek is beszállító IT-cég szintén bejelentette: a dolgozói 70 százalékát elbocsátja, és robotokra cseréli.

Nemcsak a magyar és a távol-keleti munkahelyek vannak azonban veszélyben. A Bank of America elõrejelzése szerint Nagy-Britanniában a dolgozók 35, az Egyesült Államokban 47 százaléka elvesztheti állását a technológiai fejlõdés miatt.

Az emberi munkaerõt nemcsak az elektronikai eszközöket vagy autókat összeszerelõ robotok válthatják ki. A tanulmány szerint a robotok olyan munkakörökben is megjelenhetnek, amelyekrõl korábban elképzelhetetlennek tûntek emberi ügyesség nélkül.

Az önmûködõ autók például átalakíthatják a személy- és áruszállítást. Bár jogi problémák még hátráltatják a terjedésüket, több cég is nagy lehetõséget lát az önmûködõ drónokban, amelyeket házhozszállításra, árumozgatásra használnának. Amint arra a Guardian szerzõje rámutatott: a robotika és a mesterséges intelligencia együttes fejlõdése az, ami nagyrészt feleslegessé teheti az emberi munkaerõt.

Búcsú a titkárnõktõl

A Guardian szerint optimizmusra ad okot, hogy az emberiség korábban meg tudott birkózni a hasonló átalakulásokkal, egyszerûen úgy, hogy újabb munkaköröket talált ki. A gépesítés legutóbbi nagy hulláma miatt elõtérbe került a szolgáltatós szektor és a különbözõ kreatív munkakörök. Igaz, az átállás sosem volt zökkenõmentes, rövid távon tömegek lettek tartósan munkanélküliek.

Mint a tanulmányból kiderül azonban, egyre inkább kiválthatóvá válnak egyes szellemi munkakörök is. A marketinges szakmák egy része például elemzõszoftverekkel is elvégezhetõ. Mivel az internetfelhasználókról – fõként a közösségi oldalakon keresztül – a cégek rendkívül sok anyagot képesek összegyûjteni, ezek szoftveres kielemzésével már egészen pontos képet kaphatnak a cégvezetõk fogyasztói szokásokról. A tanulmány nem zárja ki azt sem, hogy, mivel a munka már szinte teljesen számítógépen zajlik, számos titkár is elvesztheti az állását, a dokumentumok, e-mailek rendezését, sõt, a válaszolást algoritmusok végzik majd.

A tanárok biztonságban vannak

A Guardian szerzõje úgy véli, a kitörési pontot azok a szolgáltatások jelenthetik majd, ahol személyes, emberi interakcióra van szükség. Mint írja, egyelõre kevés ilyen van a versenyszférában, bár elképzelhetõ, hogy felbukkannak olyan szakmák, amiket egyelõre el sem tudunk képzelni.

A leírt feltételeknek jelenleg a média, a szórakoztatóipar, vagy például a szépségápolás és a különbözõ tréningek felelnek meg.

Szintén nincsenek veszélyben az olyan szellemi szakmák sem, amelyek mély analitikus vagy kreatív gondolkodást igényelnek, amit még nem lehet mesterséges intelligenciával pótolni. Az oktatás számítógépekkel való kiváltására ugyan történtek kísérletek, de ezeket egyelõre nem mondhatók túl sikeresnek: a PISA-felmérések eredménye alapján nem javultak, vagy éppen romlottak azon diákok eredményei, akiket a legtöbb digitális eszköz segítségével tanítottak.

Jöhet az alapjövedelem?

Az Observernek nyilatkozó Carl Benedikt Frey arról beszélt, hogy kutatásai alapján a legdinamikusabban valóban az ilyen, emberi interakcióról szóló szakmák növekednek.Az elmúlt öt évben a két leggyorsabban növekvõ szakma a zumbaoktató és a személyi edzõ volt” – mondta.

„Úgy vélem, ki kell találnunk, hogyan éljünk egy rendkívül nagy bõséget biztosító gazdaságban, ahol a gépek végeznek minden munkát, az emberek lényegében játékkal foglalják el magukat.” Calum Chace vállalkozó, mesterségesintelligencia-szakértõ szerint ha egymás szórakozásával nem tudunk elég munkahelyet teremteni, az államoknak el kell gondolkodni egyfajta feltétel nélküli alapjövedelem bevezetésén is. Az, hogy a termelés nagy részét gépekkel váltják ki, önmagában is aggodalomra ad okot Chace szerint. „Azok, akik a mesterséges intelligenciát birtokolják, minden mást is birtokolni fognak. Vagyis  az emberi faj egy maréknyi „istenbõl” és mindenki másból fog állni.

Nincs hely az idõseknek

A tanulmány szerzõi még kevésbé optimisták: szerintük 2030-ra a fejlett világban egy végletekig technicizált társadalom alakulhat ki, ahol nagyon súlyos hátrányba kerülnek mindazok a munkavállalók, illetve vállalatok, akiknél nincs meg a megfelelõ technikai tudás. Bár az alapjövedelmet nem vetik fel a szerzõk, mint írják, a munkanélküliség növekedése komoly kihívást jelent majd az államoknak, akiket egyébként is megterhel a nyugdíjrendszer.

Bár az egészségügy fejlõdése miatt sokan abban bíznak, hogy az egészségügy fejlõdése miatt jövõben 70-80 éves korunkig is aktívak maradhatunk, a tanulmány szerzõi szerint kevés hely marad az idõsebbeknek az új gazdaságban. A jövõben nagy igény lesz a kreativitásra és az új dolgok megtanulására a munkaerõpiacon, ebben pedig az idõsebbek hátrányban vannak. Mint írják, a kutatások arra mutatnak, hogy a kor elõrehaladtával minden kultúrában csökken a kreativitás, az innovációs készség. Ez arra utal, hogy a jelenség nem társadalmi konstrukció, hanem mély, biológiai okai vannak, feltehetõen a neuroplaszticitással függ össze.

Takarékos gépek

A kreatív zavarkeltés a tanulmány szerzõi szerint nemcsak az egyes társadalmakat, de a világgazdaság szerkezetét is átalakíthatja. Szerintük ennek a legnagyobb vesztesei a közel-keleti olajtermelõ országok, az OPEC tagjai lesznek,  nyertesei pedig az innovációban élen járó Egyesült Államok, illetve Kína és más távol-keleti országok. A folyamat már most érezhetõ az olajárak zuhanásában, amely a szerzõk szerint nem fog egyhamar leállni. Elõrejelzésük szerint a következõ 3-4 évben napi 3,5 millió hordóval csökkenhet a világgazdaság olajigénye (jelenleg napi közel 95 millió hordót használunk fel).

Ennek két fõ oka az, hogy a nyugati országokban, elsõsorban az Egyesült Államokban egyre terjednek az iparban az energiahatékony megoldások. Ez, kiegészítve a palaolaj egyre olcsóbb kitermelésével az Egyesült Államokat a világ egyik legnagyobb olajtermelõjévé tette, amellyel az OPEC országai a termelés fokozásával, az árak leszállításával tudnak versenyezni.

Zöldebb jövõ

Szintén rossz hír az olajkitermelõknek, hogy egyre jövedelmezõbbek a megújuló energiaforrások. Jelenleg az Egyesült Államokban az energiatermelés 13, Nagy-Britanniában 19, Kínában 22 százaléka származik zöld energiából. Ez az arány 2030-ra tovább növekedhet: a nap és a szélenergia, valamint a földgáz-erõmûvek termelése a globális áramtermelés 80 százalékát is adhatja.

A folyamat éllovasa a napenergia: a korábban túl költséges napelemek ára évrõl évre csökken, csak 2015-ben 21 százalékkal csökkent például a napelemek gyártásához szükséges úgynevezett poliszilikonok ára. A napenergiának a közlekedésben is lehet szerepe, véget vetve a belsõ égésû motorok egyeduralmának, elsõsorban a repülésben.

A Svájcban fejlesztett Solar Impulse nevû, kizárólag napenergiával hajtott repülõgép 2013-ban, bár megszakításokkal, de átrepülte az Egyesült Államokat, jelenleg terveznek egy földkörüli utat is.

Az új technológiák a szerzõk szerint elhozhatják "az olajkor végét". Szaúd-Arábia egyik olajügyi miniszterét idézve azt írják, " kõkorszaknak nem az vetett véget, hogy elfogyott a kõ. Egyre nyilvánvalóbb, hogy az olajkornak sem azért lesz vége, mert elfogy az olaj."
okostelefon nyugdíj Bank of America innováció robotika zöld energia robotok mesterséges intelligencia olaj ipari automatizálás drón autógyártás informatika munkanélküliség
<|im_start|>user
„Kreatív zavarkeltés” – ez a fogalom áll a Bank of America tanulmányának középpontjában. Kreatív zavarkeltés alatt azt értik, ahogyan a technológiai újítások felborítják a fennálló gazdasági rendszert. A tanulmány szerzõi szerint az automatizálás, a mesterséges intelligencia és az okoseszközök, valamint a sharing economy terjedése miatt az elkövetkezõ 15 évben az ipari forradalomhoz hasonló mértékû változásokat indíthat el.

Mindez nem feltétlenül jó hír: a szerzõk munkahelyek tömeges bezárására, a társadalmi egyenlõtlenségek növekedésére számítanak, ráadásul a cégek sem biztos, hogy jól járnak, bár a fogyasztói igényeket minden eddiginél jobban ki tudják elégíteni.

Nagyobb verseny, nagyobb egyenlõtlenség

A gazdaság átalakulását a szerzõk szerint elsõsorban három új fejlemény gyorsíthatja: a robotok és a mesterséges intelligencia terjedése, a mindent egyre jobban behálózó internet, valamint a sharing economy, azaz az olyan, osztozáson alapuló szolgáltatások összessége, mint amilyen az AirBnB, az Uber vagy a Telecar.

Sharing economy

Sokmindennel rendelkezünk, amit nem használunk ki teljesen. Egy autó, ami a garázsban áll, egy lakás, amiben nem lakunk, vagy csak szabad idõnk, amivel nem tudunk mit kezdeni. A megosztáson alapuló oldalak célja, hogy ezeket az erõforrásokat pénzzé tehessük. Az Airbnb lakáskiadásra, az Uber személyszállításra szakosodott, de van takarító, ételmegosztó és még sok tucat egyéb formája is a sharing economynak.

Ezek mindegyike kétélû fegyver, mind az átlagemberre, mind a cégekre nézve: az, hogy lassan mindent az interneten végzünk, komoly lehetõséget ad a cégeknek a fogyasztói igények felmérésére, azonban a sok vállalatnak gondot okozó sharing economyt szintén az internet emeli fel.

A robotika terjedése sokkal hatékonyabbá tesz számos munkafolyamatot, azonban hátrányba kerülnek miatta azok, akik nem férnek hozzá. Mindezek miatt a tanulmány készítõi munkahelyek tömeges megszûnésére, a társadalmi egyenlõtlenségek növekedésére számítanak.

A technikai innováció eddig is azt eredményezte, hogy egyre gyorsabban cserélõdtek a világ vezetõ cégei. Ez vélhetõen a jövõben is így lesz, vagyis az eddigieknél is gyorsabban bukhatnak el vagy emelkedhetnek fel vállalatok, és a legtöbbet továbbra is az innovációkkal lehet keresni.

Magyar munkás vagy robot?

A legnagyobb társadalmi hatása a készítõk szerint a robotika és a mesterséges intelligencia terjedésének lesz. Bár a teljesen automatizált gazdaság Magyarországon még távolinak tûnik, ne higgyük, hogy ez a folyamat minket nem érinthet. A magyar gazdaság rendkívüli mértékben függ a külföldi cégek által idetelepített gyáripartól, különösen az autógyártástól. 2014-ben az ipari termelésünk több mint negyedét a jármûipar adta, ráadásul az autógyártásban dolgozók nagy többsége nem a tudásalapú, kreatív munkakörökben (tervezés, marketing), hanem az összeszerelõ üzemekben dolgozik.

Ez tükrözi a magyar társadalom összetételét is: az összes munkavállaló 73 százaléka fizikai munkás. Az azonban már biztosnak tûnik, hogy az automatizálás leggyorsabban a fizikai munkát igénylõ munkahelyeket teszi fölöslegessé. Reális lehetõség, hogy a Magyarországra települt, multinacionális gyártók kivonuljanak, vagy legalábbis leépítsenek, ha a robotok olcsóbban végzik el ugyanazt a munkát, mint a magyar munkavállalók.

90 százalékos leépítés

A könnyûiparban már el is indult ez a folyamat: a kínai Dongguan városában az egyik, mobiltelefonokat gyártó üzemben jelenleg csak hatvanan dolgoznak. A technikusok munkája kimerül az új gyártósorok felügyeletében, amelyek 650 ember munkáját végzik el – az automatizálás elõtt ennyien dolgoztak a gyárban.

A közelmúltban a tajvani Foxconn nevû, az Apple-nek is beszállító IT-cég szintén bejelentette: a dolgozói 70 százalékát elbocsátja, és robotokra cseréli.

Nemcsak a magyar és a távol-keleti munkahelyek vannak azonban veszélyben. A Bank of America elõrejelzése szerint Nagy-Britanniában a dolgozók 35, az Egyesült Államokban 47 százaléka elvesztheti állását a technológiai fejlõdés miatt.

Az emberi munkaerõt nemcsak az elektronikai eszközöket vagy autókat összeszerelõ robotok válthatják ki. A tanulmány szerint a robotok olyan munkakörökben is megjelenhetnek, amelyekrõl korábban elképzelhetetlennek tûntek emberi ügyesség nélkül.

Az önmûködõ autók például átalakíthatják a személy- és áruszállítást. Bár jogi problémák még hátráltatják a terjedésüket, több cég is nagy lehetõséget lát az önmûködõ drónokban, amelyeket házhozszállításra, árumozgatásra használnának. Amint arra a Guardian szerzõje rámutatott: a robotika és a mesterséges intelligencia együttes fejlõdése az, ami nagyrészt feleslegessé teheti az emberi munkaerõt.

Búcsú a titkárnõktõl

A Guardian szerint optimizmusra ad okot, hogy az emberiség korábban meg tudott birkózni a hasonló átalakulásokkal, egyszerûen úgy, hogy újabb munkaköröket talált ki. A gépesítés legutóbbi nagy hulláma miatt elõtérbe került a szolgáltatós szektor és a különbözõ kreatív munkakörök. Igaz, az átállás sosem volt zökkenõmentes, rövid távon tömegek lettek tartósan munkanélküliek.

Mint a tanulmányból kiderül azonban, egyre inkább kiválthatóvá válnak egyes szellemi munkakörök is. A marketinges szakmák egy része például elemzõszoftverekkel is elvégezhetõ. Mivel az internetfelhasználókról – fõként a közösségi oldalakon keresztül – a cégek rendkívül sok anyagot képesek összegyûjteni, ezek szoftveres kielemzésével már egészen pontos képet kaphatnak a cégvezetõk fogyasztói szokásokról. A tanulmány nem zárja ki azt sem, hogy, mivel a munka már szinte teljesen számítógépen zajlik, számos titkár is elvesztheti az állását, a dokumentumok, e-mailek rendezését, sõt, a válaszolást algoritmusok végzik majd.

A tanárok biztonságban vannak

A Guardian szerzõje úgy véli, a kitörési pontot azok a szolgáltatások jelenthetik majd, ahol személyes, emberi interakcióra van szükség. Mint írja, egyelõre kevés ilyen van a versenyszférában, bár elképzelhetõ, hogy felbukkannak olyan szakmák, amiket egyelõre el sem tudunk képzelni.

A leírt feltételeknek jelenleg a média, a szórakoztatóipar, vagy például a szépségápolás és a különbözõ tréningek felelnek meg.

Szintén nincsenek veszélyben az olyan szellemi szakmák sem, amelyek mély analitikus vagy kreatív gondolkodást igényelnek, amit még nem lehet mesterséges intelligenciával pótolni. Az oktatás számítógépekkel való kiváltására ugyan történtek kísérletek, de ezeket egyelõre nem mondhatók túl sikeresnek: a PISA-felmérések eredménye alapján nem javultak, vagy éppen romlottak azon diákok eredményei, akiket a legtöbb digitális eszköz segítségével tanítottak.

Jöhet az alapjövedelem?

Az Observernek nyilatkozó Carl Benedikt Frey arról beszélt, hogy kutatásai alapján a legdinamikusabban valóban az ilyen, emberi interakcióról szóló szakmák növekednek.Az elmúlt öt évben a két leggyorsabban növekvõ szakma a zumbaoktató és a személyi edzõ volt” – mondta.

„Úgy vélem, ki kell találnunk, hogyan éljünk egy rendkívül nagy bõséget biztosító gazdaságban, ahol a gépek végeznek minden munkát, az emberek lényegében játékkal foglalják el magukat.” Calum Chace vállalkozó, mesterségesintelligencia-szakértõ szerint ha egymás szórakozásával nem tudunk elég munkahelyet teremteni, az államoknak el kell gondolkodni egyfajta feltétel nélküli alapjövedelem bevezetésén is. Az, hogy a termelés nagy részét gépekkel váltják ki, önmagában is aggodalomra ad okot Chace szerint. „Azok, akik a mesterséges intelligenciát birtokolják, minden mást is birtokolni fognak. Vagyis  az emberi faj egy maréknyi „istenbõl” és mindenki másból fog állni.

Nincs hely az idõseknek

A tanulmány szerzõi még kevésbé optimisták: szerintük 2030-ra a fejlett világban egy végletekig technicizált társadalom alakulhat ki, ahol nagyon súlyos hátrányba kerülnek mindazok a munkavállalók, illetve vállalatok, akiknél nincs meg a megfelelõ technikai tudás. Bár az alapjövedelmet nem vetik fel a szerzõk, mint írják, a munkanélküliség növekedése komoly kihívást jelent majd az államoknak, akiket egyébként is megterhel a nyugdíjrendszer.

Bár az egészségügy fejlõdése miatt sokan abban bíznak, hogy az egészségügy fejlõdése miatt jövõben 70-80 éves korunkig is aktívak maradhatunk, a tanulmány szerzõi szerint kevés hely marad az idõsebbeknek az új gazdaságban. A jövõben nagy igény lesz a kreativitásra és az új dolgok megtanulására a munkaerõpiacon, ebben pedig az idõsebbek hátrányban vannak. Mint írják, a kutatások arra mutatnak, hogy a kor elõrehaladtával minden kultúrában csökken a kreativitás, az innovációs készség. Ez arra utal, hogy a jelenség nem társadalmi konstrukció, hanem mély, biológiai okai vannak, feltehetõen a neuroplaszticitással függ össze.

Takarékos gépek

A kreatív zavarkeltés a tanulmány szerzõi szerint nemcsak az egyes társadalmakat, de a világgazdaság szerkezetét is átalakíthatja. Szerintük ennek a legnagyobb vesztesei a közel-keleti olajtermelõ országok, az OPEC tagjai lesznek,  nyertesei pedig az innovációban élen járó Egyesült Államok, illetve Kína és más távol-keleti országok. A folyamat már most érezhetõ az olajárak zuhanásában, amely a szerzõk szerint nem fog egyhamar leállni. Elõrejelzésük szerint a következõ 3-4 évben napi 3,5 millió hordóval csökkenhet a világgazdaság olajigénye (jelenleg napi közel 95 millió hordót használunk fel).

Ennek két fõ oka az, hogy a nyugati országokban, elsõsorban az Egyesült Államokban egyre terjednek az iparban az energiahatékony megoldások. Ez, kiegészítve a palaolaj egyre olcsóbb kitermelésével az Egyesült Államokat a világ egyik legnagyobb olajtermelõjévé tette, amellyel az OPEC országai a termelés fokozásával, az árak leszállításával tudnak versenyezni.

Zöldebb jövõ

Szintén rossz hír az olajkitermelõknek, hogy egyre jövedelmezõbbek a megújuló energiaforrások. Jelenleg az Egyesült Államokban az energiatermelés 13, Nagy-Britanniában 19, Kínában 22 százaléka származik zöld energiából. Ez az arány 2030-ra tovább növekedhet: a nap és a szélenergia, valamint a földgáz-erõmûvek termelése a globális áramtermelés 80 százalékát is adhatja.

A folyamat éllovasa a napenergia: a korábban túl költséges napelemek ára évrõl évre csökken, csak 2015-ben 21 százalékkal csökkent például a napelemek gyártásához szükséges úgynevezett poliszilikonok ára. A napenergiának a közlekedésben is lehet szerepe, véget vetve a belsõ égésû motorok egyeduralmának, elsõsorban a repülésben.

A Svájcban fejlesztett Solar Impulse nevû, kizárólag napenergiával hajtott repülõgép 2013-ban, bár megszakításokkal, de átrepülte az Egyesült Államokat, jelenleg terveznek egy földkörüli utat is.

Az új technológiák a szerzõk szerint elhozhatják "az olajkor végét". Szaúd-Arábia egyik olajügyi miniszterét idézve azt írják, " kõkorszaknak nem az vetett véget, hogy elfogyott a kõ. Egyre nyilvánvalóbb, hogy az olajkornak sem azért lesz vége, mert elfogy az olaj."

Adj egy összefoglalót a szövegről!<|im_end|>
<|im_start|>assistant
Újabb szakmákat tehet fölöslegessé a robotok és a mesterséges intelligencia terjedése. Az emberi munkaerõnek hamarosan a személyes interakcióról szóló munkakörökben, valamint a kreatív és tudásalapú szakmákban marad csak helye – utóbbi kettõbõl aggasztóan kevés van a gyáriparra épülõ magyar gazdaságban.<|im_end|>