Anyjától fél legjobban a szabadon engedett újságírónő
Az afganisztáni tálibok fogságából hétfőn szabadult brit újságírónő jobban tart édesanyja haragjától, mint tálib fogva tartói vallatásától. A 43 éves Yvonne Ridley szabadulása utáni első interjújában elmondta, nem buta kalandnak szánta az illegális bejutást Afganisztán földjére, arról akart képet alkotni, miként gondolkodnak az afgán emberek az ország körül zajló helyzetről. A körülményekhez képest fogva tartói előzékenyen és tisztelettudóan bántak vele dzsalálábádi és kabuli őrizete idején.
Rögtön elismertem nekik, hogy vízum nélkül érkeztem, de ők azt gondolták, hogy kém vagyok - nyilatkozta első interjújában Yvonne Ridley, brit újságírónő, akit több napig tartották fogva Afganisztánban. Yvonne úgy véli, hogy ő volt az egyik legproblémásabb fogoly az afgánok számára. Elfogása első pillanatától kezdve éhségsztrájkot kezdett, mivel elutasították, hogy telefonon bárkivel is érintkezésbe lépjen. Jogai gyakorlásának egyedüli módja volt, hogy elutasította az ételt, ezzel nagyon felmérgesítette az afgánokat.

Elmondta, hogy fogsága idején végig magánzárkában volt, ahol fogkréme és szappana dobozának belső oldalát használta fel arra, hogy titkos naplót írjon. A Kabul elleni légicsapások megkezdésének idején is zárkájában volt. Mivel szobáját fegyverraktárnak is használták, férfiak jelentek meg időnként, hogy használatba vegyék a fegyvereket.

Amikor a tálibok közölték, hogy szabadon engedik, nem hitt nekik, azt gondolta, hogy az ígéret gyilkos trükk. Csak amikor leült egy pakisztáni illetékessel teázni, akkor eszmélt rá, hogy szabad. Még mindig nem igazán fogta fel, hogy szabad. Sokkal jobban fél attól, mit mond majd édesanyja...

Ridley édesanyja minden eszközt megragadott az elmúlt 10 napban lánya kiszabadítása érdekében, Tony Blair kormányfőnek írt levelet, és hétfőn, amikor még nem tudta, hogy a tálibok beváltják előző napi ígéretüket Ridley elengedéséről, kemény hangú nyilatkozatban bírálta a brit kormányt az Afganisztán ellen megindított katonai akció miatt.
Terror_usa Külföld
<|im_start|>user
Rögtön elismertem nekik, hogy vízum nélkül érkeztem, de ők azt gondolták, hogy kém vagyok - nyilatkozta első interjújában Yvonne Ridley, brit újságírónő, akit több napig tartották fogva Afganisztánban. Yvonne úgy véli, hogy ő volt az egyik legproblémásabb fogoly az afgánok számára. Elfogása első pillanatától kezdve éhségsztrájkot kezdett, mivel elutasították, hogy telefonon bárkivel is érintkezésbe lépjen. Jogai gyakorlásának egyedüli módja volt, hogy elutasította az ételt, ezzel nagyon felmérgesítette az afgánokat.

Elmondta, hogy fogsága idején végig magánzárkában volt, ahol fogkréme és szappana dobozának belső oldalát használta fel arra, hogy titkos naplót írjon. A Kabul elleni légicsapások megkezdésének idején is zárkájában volt. Mivel szobáját fegyverraktárnak is használták, férfiak jelentek meg időnként, hogy használatba vegyék a fegyvereket.

Amikor a tálibok közölték, hogy szabadon engedik, nem hitt nekik, azt gondolta, hogy az ígéret gyilkos trükk. Csak amikor leült egy pakisztáni illetékessel teázni, akkor eszmélt rá, hogy szabad. Még mindig nem igazán fogta fel, hogy szabad. Sokkal jobban fél attól, mit mond majd édesanyja...

Ridley édesanyja minden eszközt megragadott az elmúlt 10 napban lánya kiszabadítása érdekében, Tony Blair kormányfőnek írt levelet, és hétfőn, amikor még nem tudta, hogy a tálibok beváltják előző napi ígéretüket Ridley elengedéséről, kemény hangú nyilatkozatban bírálta a brit kormányt az Afganisztán ellen megindított katonai akció miatt.

Foglald össze a fenti szöveget!<|im_end|>
<|im_start|>assistant
Az afganisztáni tálibok fogságából hétfőn szabadult brit újságírónő jobban tart édesanyja haragjától, mint tálib fogva tartói vallatásától. A 43 éves Yvonne Ridley szabadulása utáni első interjújában elmondta, nem buta kalandnak szánta az illegális bejutást Afganisztán földjére, arról akart képet alkotni, miként gondolkodnak az afgán emberek az ország körül zajló helyzetről. A körülményekhez képest fogva tartói előzékenyen és tisztelettudóan bántak vele dzsalálábádi és kabuli őrizete idején.<|im_end|>