keďže v prejednávanom prípade neexistuje nijaký dôkaz že komisia bola informovaná o osobitnej situácii spoločností prvej kategórie napadnuté rozhodnutie nie je možné považovať za neplatné na základe tvrdenia že je údajne v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania vzhľadom na práva ktoré tieto spoločnosti údajne získali