konkrétne súd prvého stupňa nerozhodol o nadradenosti voľnej úvahy normotvorcu nad zásadou rovnosti ale iba uviedol že prechod od metódy hlavného mesta k metóde krajiny nemá za následok svojvoľnú alebo zjavne neprimeranú nerovnosť ktorá by porušovala zásadu rovnosti zaobchádzania