v tomto zmysle treba pripomenúť že článok 249 es stanovuje že smernica je záväzná pre každý členský štát ktorému je určená a to vzhľadom na výsledok ktorý sa má dosiahnuť pričom sa voľba foriem a metód ponecháva vnútroštátnym orgánom čo má za následok že prebratie musí zohľadniť celú smernicu ale len smernicu