VĚSTNÍK. Výstavy roku v Národním muzeu. Muzeum a změna III. Sladovna Písek. číslo 2. ročník. - PDF\nVĚSTNÍK. Výstavy roku v Národním muzeu. Muzeum a změna III. Sladovna Písek. číslo 2. ročník.\nDownload "VĚSTNÍK. Výstavy roku v Národním muzeu. Muzeum a změna III. Sladovna Písek. číslo 2. ročník. www.cz-museums.cz"\n1 VĚSTNÍK ASOCIACE MUZEÍ A GALERIÍ ČESKÉ REPUBLIKY Výstavy roku v Národním muzeu Muzeum a změna III. Sladovna Písek číslo 2 ročník 09\n2 Proč se vystavovat vysokým úrokům? U nás je to výhodnější! Jsme banka inspirovaná klienty a nasloucháme Vašim potřebám. PROTO JSME NYNÍ PŘIPRAVILI ZVÝHODNĚNÉ ÚVĚRY SPECIÁLNĚ PRO ZAMĚSTNANCE V MUZEÍCH A GALERIÍCH: Zvýhodněná úroková sazba 13,9 % p. a. Úvěr až Kč bez ručitele Vyřízení půjčky bez poplatku Navíc zdarma pojištění schopnosti splácet Přijďte se dozvědět více na kteroukoliv pobočku Raiffeisenbank nebo volejte infolinku Příklady výše měsíčních splátek podle doby splatnosti výše půjčky doba splatnosti 3 roky 4 roky 5 roky 6 let Kč Kč Kč Kč Kč Kč Kč Kč Kč Kč Kč Kč Kč Kč Kč* *RPSN od 15,9 % Pujcka 2009 print 210x150-Muzea a Galerie.indd 1 3/18/09 5:54:37 PM Pozvánka na Sněm AMG Srdečně Vás všechny zveme na IX. Sněm Asociace muzeí a galerií ČR, který se koná ve dnech října 2009 v prostorách nově zreknstruované Sladovny v Písku. Podrobnější informace budeme aktuálně publikovat na našich internetových stránkách museums.cz. Těšíme se na setkání s Vámi!\n3 37 PM úvodník Psát do Věstníku AMG úvodník na předem stanovené téma, je vždy obtížné. Jak vypsat vše, co je kolem naší práce v AMG nového, či přímo popsat stav dění? Všichni jsme plni vlastních starostí a povinností, jako vždy na počátku roku. Rozpočty, personální změny nejen v ředitelských řadách, nečekaná rozhodnutí zřizovatelů, nárůst cen vstupů a médií, snižování rozpočtů, skeptická vyhlídka pro návštěvnickou sezónu a celá řada dalších věcí. Blíží se již jubilejní V. ročník Festivalu muzejních nocí a všichni asi chceme právě tou naší překvapit a zaujmout (tak, jako vloni). Do Národní soutěže muzeí Gloria musaealis se letos přihlásil rekordní počet soutěžících muzeí a galerií (81 projektů), což je o 10 více než v loňském roce. Pozitivně bylo hodnoceno loňské kolokvium Muzeum a vzdělávací systém v ČR a zejména mezinárodní konference Muzeum a změna III". Žádoucích změn se dočkal i Věstník AMG, s novou redaktorkou Bc. Malvínou Malovickou se zlepšila spolupráce s dopisovateli. Věstník AMG má i výraznější podobou. Také internetové stránky AMG doznaly podstatných změn, a co víc jsou velmi navštěvovány. V roce 2010 se budeme ohlížet za dvacetiletím trvání AMG. Dvacet let je dlouhá doba v životě člověka, v českých zemí i ve stavovské organizaci. To je 8 volebních období, 5 předsedů, 9 Sněmů. Osobně jsem ráda, že v minulosti často kladená otázka Proč vůbec AMG? K čemu nám je a jak nám pomůže v naší práci?, se mění na otázku Quo vadis, AMG? Jak dál a kudy. Někdy i s kým. A to si myslím, že by mělo být hlavním mottem naší další práce. Před celou muzejní obcí leží nyní hrozivý přízrak novely zákona o účetnictví a jejích dopadů, která bude nebo nebude znamenat nejen veliký zásah, ale především předěl do naší činnosti. Na tomto případě vidíme zřetelně deformovaný pohled na celý náš obor a jeho neznalost a podceňování legislativním a politickým prostředím. Ve dnech října 2009 se v Písku sejdeme na již IX. Sněmu AMG. Budeme zde volit novou exekutivu a následně pak nové předsedy krajských sekcí AMG. Bude to zajímavé ohlédnutí za naší prací. V posledních měsících se ukázalo, jak je důležité a jak nelze podceňovat ani volby do orgánů AMG, a především volby krajských senátorů. Zde je na místě zdůraznit potřebu a schopnost komunikace i u předsedů krajských sekcí nejen se zřizovatelem, ale i s MK ČR a dalšími subjekty, které větším či menším způsobem ovlivňují naši práci. A hlavně je potřebná komunikace v rámci AMG, ať již s jejím vedením, ale především v rámci celého profesního sdružení. Současné vedení AMG si také dalo za cíl, po loňských volbách do samosprávných celků, více komunikovat s radními pro kulturu, konzultovat představy a koncepce krajského muzejnictví, být v užším styku se zřizovateli muzeí a galerií. Případ ČMVU nám ukázal, jak může vést špatná komunikace k nenapravitelným chybám a pochybením. I zde AMG a vazba exekutiva AMG a předseda krajské sekce AMG hraje důležitou úlohu, vzájemná komunikace a informovanost o důležitých událostech a novinkách v jednotlivých sekcích AMG. Proto již dnes využijme času a možností a zamysleme se, koho budeme v podzimních volbách navrhovat, koho budeme volit. Volme ty z nás, kteří mají zájem o práci v oboru, ty z nás, kteří mají znalosti z praxe a dovedou právě své schopnosti a zkušenosti dávat ve prospěch celku, ve prospěch oboru. A také jsou ochotni na úkor svého pracovního i volného času pracovat v AMG. Na úkor sebe je nevhodný výraz, práce v AMG musí být součástí naší každodenní muzejní práce. Sama jsem se jako mnozí z vás přesvědčila, že práci v Asociaci na všech jejích úrovních nelze brát jako nějaký přívažek. Můj úvodník nechce být jen předvolebním. Chci se s vámi podělit o myšlenku, která mne napadla, když se mě jedna pracovnice úplně malého regionálního muzea, které je naším členem, zeptala, zda bychom neměli vytvořit další označení kvality. A já jí tímto, a třeba i dalším, kteří mají obdobný názor, odpovídám otázkou. Proč vymýšlet další nová synonyma, označení, ustavovat komise? Pokusme se všichni společně prezentovat AMG jako značku. Jak říkají marketingoví specialisté jako Brand, který má svou váhu a hodnotu. A to nejen společenskou, ale i ekonomickou. Chtěla bych, aby AMG takovou značkou byla. Aby všechna členská muzea a galerie nesla hrdě na svých budovách, tiskovinách, prezentacích, internetových stránkách označení členství v AMG. Aby to označení nebylo formalitou, ale potvrzením kvality, standardu profesionality všech, kteří se snaží v muzeích i galeriích často udělat možné v množině nemožného. Vím, že stále jsou a je jich víc, kolegyně a kolegové, kteří ctí kvalitní profesionální práci, stále se snaží o nová poznávání a nové přístupy. A stále se snaží novými nápady a novými výstupy přitáhnout trvale návštěvníky. Myslím si, že členství v AMG je pro většinu z nás i vyjádřením příslušnosti k profesionalitě, tradici i etice naší práce. Tedy i vlastnímu poslání muzeí a galerií. Měli bychom být na toto členství patřičně hrdí, vždyť je to naše AMG, naše značka kvality! Zdají se vám tato slova veliká? Přesvědčuji se, po těch mnoha letech muzejní práce, že úspěch a uznání našeho úsilí nejen zřizovatelem, ale i médii je především hodnocením našeho návštěvníka a širokou odbornou veřejností. A zejména se přesvědčuji, že je to někdy běh na dlouhou trať. Ale ne nekonečnou. Chápu, že mnohdy začínáme znovu a znovu, že znovu skládáme svou muzejní či galerijní maturitu, ale ono udržet standard a kvalitu je někdy dnes již spíše doktorandská zkouška. Naše stálé prokazování toho co umíme, co můžeme či chceme, je v muzeích snad jediným důkazem, že perpetum mobile existuje. Věčně znovu Vlastně je toto mé psaní symbolické. I letos začíná znovu jaro. Symbol znovuzrození, očištění přírody i lidí. Ať i pro naši AMG je tento rok nejen rokem konání IX. Sněmu AMG, ale zároveň i pro naše muzea a galerie, a zejména pro nás všechny osobně, i rokem otevírání studánek, což ve výročním roce Bohuslava Martinů je snad i pro nás inspirací hodnou následování. Eva Dittertová obsah Zprávy, aktuality, informace str. 7 Téma: Muzeum a změna III. str. 10 Personálie str. 15 Recenze str. 17 Rozhovor str. 20 Představujeme str. 22 Pozvánky na výstavy str. 26 Nové expozice str. 28 Pozvánky na semináře, konference str. 29 Volná místa str. 31 Publikace str. 34 Kalendárium kulturních událostí naleznete uprostřed Věstníku AMG na str. I VIII 3\n4 Zápis se zasedání Senátu AMG dne 5. března 2009 v Národním muzeu Přítomní: 37 z 55 s hlasem rozhodovacím, 3 z 21 s hlasem poradním Dne 5. března 2009 se v zasedací síni Národního muzea konal Senát AMG. Přítomné přivítala předsedkyně Asociace muzeí a galerií ČR PhDr. Eva Dittertová a seznámila je se složením mandátové a návrhové komise. Mandátovou komisi tvořili Ing. Vlastimil Vykydal, PhDr. Zuzana Strnadová, Anna Komárková, DiS. Ing. Milena Burdychová, PhDr. Jana Hutníková, Ing. Martina Šiknerová byly členkami Návrhové komise. Senát AMG tento návrh svým hlasováním přijal. V úvodním slově pokračovala předsedkyně Asociace muzeí a galerií ČR. Informovala senátory o činnosti AMG v období od minulého zasedání Senátu AMG. Exekutiva AMG se sešla celkem třikrát, bohužel ale na setkání uskutečněném v rámci valného shromáždění ČV ICOM v Moravském zemském muzeu v Brně dne 25. února 2009 se nešel potřebný počet členů, tudíž exekutiva nebyla usnášeníschopná. Mezi hlavní body jejího jednání patřily: Muzejní statistika, Národní soutěž muzeí Gloria musaealis, návrh plánu činnosti a rozpočtu AMG pro rok 2009, problematika vzdělávání muzejních pracovníků, příprava mezinárodní muzeologické konference Muzeum a změna III. Senátoři byli seznámeni s dopisem Spolku přátel Čelákovického muzea s žádostí o podporu v jednání s Radou Města Čelákovic kvůli odvolání současného ředitele Městského muzea v Čelákovicích dr. Jaroslava Špačka. Jako zástupce AMG do komise pro výběrové řízení na obsazení funkce ředitele muzea byl vybrán PhDr. Luděk Beneš a jako náhradnice PhDr. Jana Hutníková. Exekutiva AMG byla též oslovena členkou Rady Pardubického kraje Janou Pernicovou v souvislosti s vypsáním výběrového řízení na pozici ředitele Východočeského muzea v Pardubicích s žádostí o vyslání zástupců AMG do komise. Delegována byla PhDr. Eva Dittertová a jako náhradní člen komise Ing. Vlastimil Vykydal. Zasedání komise proběhlo 23. března Exekutiva AMG se dále zabývala situací v Českém muzeu výtvarných umění. Zástupci AMG iniciovali společné setkání s radním pro kulturu Středočeského kraje a vedoucím odboru kultury tamtéž, aby projednali a hlavně získali aktuální informace o koncepci a personální situaci Českého muzea výtvarných umění. Dr. Dittertová se vrátila ke konferenci Muzeum a změna III., která byla velice úspěšná a ke které se plánuje ještě letos vydat sborník příspěvků. Nakonec se jí zúčastnilo 231 účastníků z celé České republiky a dalších evropských států zástupci Dánska, Lotyšska, Polska, Maďarska, Německa, Nizozemí, Rakouska, Řecka, Slovinska a Slovenské republiky; své příspěvky předneslo 42 lektorů, z toho 16 zahraničních. Dále se slova ujala Anna Komárková, DiS., která hovořila o změně Přílohy č. 3 Jednacího řádu AMG výše členských příspěvků a zařazení řádných členů AMG do kategorie příspěvků v roce Dala prostor senátorům k nahlédnutí a prostudování Přílohy. Senát poté tento bod programu schválil. PhDr. Jana Hutníková představila návrh plánu činnosti a rozpočtu AMG pro rok 2009 a s tím související projekty komisí a členů AMG s žádostmi o přidělení finančních prostředků z rozpočtu AMG. Žádosti byly zapracovány do žádosti o dotace na finanční podporu na projekty zaměřené na činnost občanských sdružení podporující kulturní aktivity v oblasti movitého kulturního dědictví, muzeí a galerií pro rok Na MK ČR byly zaslány žádosti na dva projekty: 1. Projekt Zajišťování informačního servisu a komunikace v oboru muzejnictví prostřednictvím celorepublikových seminářů a konferencí. Vzdělávání muzejních pracovníků, ediční aktivity a tvorba oborových databází požádáno o částku Kč a 2. Projekt Propagace a popularizace muzejnictví. Národní soutěž muzeí Gloria musaealis, mediální kampaně a internetové publikování požádáno o částku Kč. Dr. Hutníková připomněla, že návrh rozpočtu zatím není závazný, neboť ještě není známa výše příspěvku z Ministerstva kultury ČR. Senátoři následně návrh plánu činnosti a rozpočtové provizorium schválili. O Národní soutěži muzeí Gloria musaealis hovořil PhDr. Luděk Beneš, ředitel soutěže. Dne 17. prosince 2008 se sešli zástupci exekutivy AMG s ředitelem OMG MK ČR Mgr. Tomášem Wiesnerem na společném jednání k projednání navrhovaných změn Soutěžního a Jednacího řádu. Navržené změny byly z větší části akceptovány porotci budou na začátku každého ročníku podepisovat čestné prohlášení; budou voleni na funkční období 6ti let; bude možné, aby se hlásila i muzea, která mají v porotě svého zástupce, ten pak nebude daný projekt hodnotit; muzea budou moci na vyžádání nahlédnout do hodnotících formulářů, ty však budou jako doposud vyplňovány jednotlivými porotci anonymně. Exekutiva AMG potvrdila složení poroty pro nový, již VIII. ročník soutěže, který začal 1. ledna 2009: za Ministerstvo kultury ČR byli jmenováni: PhDr. Eliška Fučíková, Ing. Vlastimil Vykydal (zároveň za ICOM), PhDr. Pavel Popelka. Za AMG: PhDr. Hana Dvořáková, PhDr. Radim Vondráček, PhDr. 4\n5 Jana Součková a MgA. Pavel Holý. PhDr. Duňa Panenková a Mgr. Pavel Holman jako náhradníci. Dne 22. ledna 2009 se na sekretariátu AMG uskutečnilo jednání nové poroty VIII. ročníku soutěže. Porotci byli seznámeni se změnami, které přináší nový ročník soutěže a podepsali čestná prohlášení. Předsedou poroty byl zvolen Ing. Vlastimil Vykydal. Proběhlo také losování funkčního období jednotlivých porotců za MK ČR: dr. Popelka (6 let), dr. Fučíková (4 roky), Ing. Vykydal (2 roky), za AMG: dr. Vondráček (6 let), dr. Součková (4 roky), MgA. Holý (2 roky), dr. Dvořáková (2 roky). Ve své funkci byl potvrzen též ředitel soutěže PhDr. Luděk Beneš. Závěrečné hodnotící zasedání poroty se uskuteční ve dnech dubna 2009 v Uherském Brodě. Do VII. ročníku 2008 se nakonec přihlásilo 81 projektů, 33 v kategorii Muzejní publikace roku, 24 v kategorii Muzejní výstava roku, 23 v kategorii Muzejní počin roku. Moderátorem vyhlášení sedmého ročníku soutěže, které proběhne 14. května 2009, bude Aleš Cibulka. Dr. Beneš dále pokračoval k bodu Muzejní legislativa. Připomínky k návrhu prováděcí vyhlášky k inventarizaci sbírek byly zaslány formou shrnujícího komentáře na OMG MK ČR, Ministerstvo financí ČR, v kopii též na UZS a AK ČR. Ve věci oceňování sbírkových předmětů oslovila AMG mj. Francouzský institut v Praze s prosbou o informaci, jakým způsobem je toto řešeno ve Francii dne 27. ledna 2009 byla na sekretariát AMG zaslána odpověď Jeana-Paula Buadriera, vedoucího sektoru mobiliáře a inventáře, z oddělení sbírek Ředitelství francouzských muzeí v Paříži, který potvrdil, že Francie uvedla v platnost zákon č (řečený organický) z 1. srpna 2001 (novelizován zákonem č z 13. července 2005), který je k dispozici na francouzském ministerstvu financí a který se dané problematiky dotýká. V rámci tohoto zákona se jedná o zhodnocení státního kulturního mobiliáře; před 1. lednem 2006 byly všechny tyto statky ohodnoceny na symbolické 1 Euro; po tomto datu se hodnota předmětu rovná hodnotě nákupní nebo odhadní (s prahem minimálního zhodnocení, který zatím není určen návrh min. částky 5 tis. Eur, objevily se ale i návrhy na 1 Euro). Navíc zde figuruje dvojí zúčtování, které vidí ve Francii jako problematické na jedné straně stojí kulturní statky kontrolované státem a jeho organizacemi, na straně druhé stojí kulturní statky kontrolované veřejnými institucemi průmyslového a obchodního charakteru (mají velkou autonomii, nazýváni jsou operátoři ) dle jiného zdroje Ing. Burdychové tato i další nestátní muzea oceňované sbírky nemají. Cílem Francie je dosáhnout co nespolehlivějšího a nejlepšího účetního zhodnocení; Ředitelství fr. muzeí má zájem o informace od AMG, jak bude celá záležitost řešena a vyřešena v České republice. O tématu Muzejní statistika podrobně přítomné informoval PhDr. František Šebek, kterého exekutiva AMG pověřila jako svého zástupce pro jednání s NIPOS v oblasti statistiky. Muzea a galerie budou znovu oslovena kvůli analýze sbírkových fondů muzeí po deseti letech z 571 oslovených muzeí zaslalo vyplněný dotazník zatím pouhých 122 institucí, do muzeí bude v těchto dnech zaslán dopis s druhou výzvou pro sběr dat do 30. června Dále bude nutné stanovit termín pro setkání exekutivy AMG s předsedy krajských sekcí AMG kvůli dalším možným připomínkám k dotazníku V-Kult hlavně stran vykazování výstav, kde nedošlo zatím k jednoznačnému konsensu odborné veřejnosti. Zástupci NIPOS projevili zájem také o spolupráci na připravovaném pasportu muzeí. NIPOS by dotazníky z muzeí sám zpracovával a poskytl software, který využívá pro podobné statistické šetření obor knihovnictví. Software získaná data porovnává tzv. benchmarking (porovnávání výkonu) provázání na standardy muzejní práce (standardy výkonu a kvality). NIPOS by uvítal, kdyby AMG deklarovala spolupráci. AMG by stanovila výkonové indikátory za obor muzejnictví, zpracování a software by zajistil NIPOS. Systém by umožňoval muzeím vzájemné porovnávání a spolupráci na zlepšování standardů muzejní práce. Další schůzka zástupců exekutivy AMG a NIPOS by pak měla proběhnout v květnu Na Sněmu AMG by se měla tato problematika promítnout i do Usnesení sněmu na příští volební období Slovo si následně opět vzala předsedkyně AMG dr. Dittertová, která přítomné srdečně pozvala na IX. Sněm AMG. Ten se bude konat ve dnech října 2009 ve Sladovně v Písku. Na Sněmu se bude projednávat plán činnosti na další období a také volit zástupci AMG. Předsedkyně AMG vyzvala k nápadům, podnětům k činnosti, k návrhům kandidátů. Zdůraznila, že exekutiva AMG se bude organizací Sněmu v následujícím období pečlivě zabývat. Senát AMG dále čekalo jednání o změnách a stavu členské základny AMG. Zájem stát se řádným členem AMG projevilo Městské muzeum Rožmitál pod Třemšínem. Anna Komárková, dr. Dittertová a dr. Vinduška tento subjekt krátce představili a následně Senát AMG svým hlasování rozhodl o přijetí této instituce do AMG. O individuální členství AMG požádal Jiří Valenta (pohovořil o něm dr. Vinduška) a Janka Šiňaská, kterou představila dr. Strnadová. Senát jejich členství v AMG následně odsouhlasil. Senát AMG rovněž vzal na vědomí ukončení členství Zámku Hluboš v AMG z důvodu postupného ukončení činnosti v roce\n6 Následovala velmi bohatá diskuze. Dr. Strnadová informovala o nově zvoleném předsednictvu Českého výboru ICOM. Tajemnicí se stala dr. Růžena Gregorová, pokladníkem Mgr. Přemysl Reibl, pozici předsedkyně obhájila dr. Zuzana Strnadová. Dalšími členy se stali Ing. Ivo Štěpánek a Milan Hlaveš. Nicméně hlavním tématem byl již platný zákon o účetnictví. Dr. Šebek se vrátil k resumé z Francie navrhl zjistit více formací, pokud možno co nejpodrobnějších. Dr. Strnadová sdělila všem přítomným, že se touto situací bude také zabývat Český výbor ICOM. Senátoři si dále vyměňovali informace o oceňování sbírek v zahraničí. Dr. Frýda zdůraznil nepřítomnost prováděcí vyhlášky k tomuto zákonu a apeloval tím na Ministerstvo kultury ČR, které by mělo co nejrychleji takový dokument vydat a dát jej dispozici muzeím a galeriím. Dr. Dittertová senátorů sdělila, že o tomto problému se bude jednat na půdě Ministerstva kultury ČR dne 12. března 2009 v rámci jednání pracovní skupiny RHSD pro kulturní otázky, kterého se za AMG zúčastní přímo předsedkyně AMG. Dr. Lukeš představil senátorům opatření, která uskutečnili v Národním muzeu. Vytvořili ekonomickou rozvahu dle nového zákona o účetnictví finanční, personální a organizační nároky na zajištění oceňování sbírek v Národním muzeu. Toto opatření doporučil provést i ostatním senátorům v jejich institucích jako podklad pro zřizovatele. V závěru jednání Ing. Burdychová přečetla usnesení, které bylo senátory odhlasováno. Přítomní si po ukončení jednání ještě chvíli vyměňovali své názory a postřehy a postupně odcházeli vstříc pracovním povinnostem do svých muzeí a galerií. Malvína Malovická Usnesení senátu AMG dne 5. března 2009 Senát schvaluje: 1. Mandátovou komisi ve složení: Vlastimil Vykydal, Zuzana Strnadová, Anna Komárková 2. Návrhovou komisi ve složení: Milena Burdychová, Jana Hutníková, Martina Šiknerová 3. Přílohu č.3 Jednacího řádu AMG výše členských příspěvků v roce Plán činnosti AMG a rozpočtové provizorium v r přijetí za člena AMG Městské muzeum Rožmitál pod Třemšínem, přijetí za individuální členy Jiřího Valentu a Janku Šiňanskou. Senát bere na vědomí: 1. zprávu o činnosti exekutivy od minulého zasedání senátu AMG 2. zprávu o muzejní statistice 3. zprávu o stavu VII. ročníku a zahájení VIII. ročníku soutěže Gloria musaealis 4. informaci o stavu a vývoji legislativy 5. informaci o přípravě a konání IX. Sněmu AMG v Písku 6. ukončení členství zámku Hluboš 6\n7 zprávy, aktuality, informace Osobnost Středočeského kraje roku 2008 PaedDr. Josef Velfl Řediteli Hornického muzea Příbram PaedDr. Josefu Velflovi byla udělena medaile za propagaci Středočeského kraje a významný podíl na popularizaci dějin regionu. Josef Velfl se od roku 1979 profesionálně zabývá historií Příbramska 19. a 20. století, dějinami hornictví a hutnictví, montánními památkami, báňským muzejnictvím, problematikou válečných událostí a odbojovým hnutím v regionu. Medaili Středočeského kraje Josef Velfl převzal v neděli 28. září 2008 na zámku Jemniště z rukou hejtmana Středočeského kraje spolu s dalšími třiadvaceti osobnostmi. Vyznamenání je symbolickým oceněním mimořádných lidských činů, celoživotní práce či mimořádných zásluh o rozvoj regionu, udělovaným na návrh krajských zastupitelů. Představuje zároveň uznání dosavadních úspěchů Hornického muzea Příbram v tuzemsku i v zahraničí. Roman Abušinov Plenární zasedání Českého výboru ICOM Dne 25. února 2009 se uskutečnilo každoroční plenární zasedání Českého výboru ICOM tradičně v Brně a stejně jako v předchozích dvou letech v Moravském zemském muzeu, v Dietrichsteinském paláci na Zelném trhu. Účast zástupců jak institucionálních tak i kolektivních členů byla početná, shromáždění pozdravil ředitel odboru movitého kulturního dědictví, muzeí a galerií MK ČR Mgr. Tomáš Wiesner a předsedkyně Asociace muzeí a galerií ČR PhDr. Eva Dittertová. Písemnou zdravici zaslalo předsednictvo Slovenského výboru ICOM. Na tomto zasedání byla přednesena zpráva o činnosti ČV ICOM za období se zaměřením na rok Byla přednesena jménem odstupujícího předsednictva, které je vždy voleno na tříleté funkční období a které v uplynulém období působilo ve složení Zuzana Strnadová předsedkyně, Růžena Gregorová tajemnice, Vlastimil Vykydal pokladník, René Klimeš člen předsednictva, správce webových stránek, Michal Beneš člen předsednictva. Chtěla bych obzvláště vyzdvihnout a ocenit činnost sekretariátu ČV ICOM, kterou po celé období zajišťovala, vedle své náročné pracovní činnosti, kolegyně Růžena Gregorová, a které ochotně pomáhala i kolegyně Pavla Seitlová. Po krátké diskusi bylo přikročeno k volbám předsednictva nového. Kolegové Vykydal a Klimeš, kteří velmi aktivně pracovali v předsednictvu šest let, již nekandidovali vzhledem k tomu, že podle stanov ICOM lze vykonávat funkci v předsednictvu národního výboru ICOM maximálně po dvě volební období. Předseda volební komise PhDr. Pavel Ciprian poté seznámil přítomné s výsledky voleb. Po krátké poradě bylo ustaveno nové předsednictvo ČV ICOM pro léta , které bude pracovat ve složení Zuzana Strnadová předsedkyně, Růžena Gregorová tajemnice, Přemysl Reibl pokladník, Ivo Štěpánek a Milan Hlaveš členové předsednictva. Následně probíhala poměrně obsáhlá diskuse týkající se zejména nových právních předpisů platných pro oblast muzejnictví. Kolegyní Gregorovou byla přednesena obsáhlá informace o připravované studijní cestě do Alsaska v září Doufáme, že činnost Českého výboru ICOM v nadcházejícím období přispěje k dalšímu posílení mezinárodních kontaktů a rozšíření projektů s mezinárodní účastí jak institucionálních, tak i individuálních členů našeho sdružení. Samozřejmě vítáme další náměty pro činnost ČV ICOM. Podrobnější informace o činnosti naleznete na našich webových stránkách Zuzana Strnadová 7\n8 Eva Dittertová osobností Karlovarského kraje Galavečerem v Grand hotelu Pupp 21. listopadu 2008 vyvrcholil 4. ročník ankety Osobnost Karlovarského kraje. Anketa se tradičně koná ve třech kategoriích za mimořádný přínos kraji, neziskové organizace a firmy. Osobnosti navrhují a hlasují pro ně sami občané. Na základě počtu hlasů jsou vždy v každé kategorii vyhlášeny tři nominace, o vítězi poté rozhoduje pětičlenná odborná porota. Pro rok 2008 lidé navrhli 47 kandidátů a zaslali 901 hlasů. PhDr. Eva Dittertová, ředitelka Krajského muzea Karlovarského kraje a předsedkyně AMG, získala ocenění v kategorii neziskových organizací, kde bylo vybráno 15 kandidátů. Byla oceněna za práci při rozvoji krajského muzejnictví. V loňském roce navštívilo expozice krajského muzea 91 tisíc návštěvníků a tím se organizace stala druhou nejnavštěvovanější v Karlovarském kraji. K vysoké návštěvnosti přispěly jak kvalitní a poutavé výstavní projekty, jako například ten o vojevůdci Albrechtovi z Valdštejna v Chebu, tak řada zajímavých programů pro veřejnost i pro školy. Titulek v denním tisku: Osobnostmi kraje muzejnice, kardiolog a stavař se nám, zástupcům této profese, která je obvykle považovaná za opomíjenou, čte velmi dobře. Jak je vidět dobrou práci veřejnost nepřehlédne, ať je odváděna v kterémkoli oboru. Za to ti, Evo, děkujeme a blahopřejeme. Jana Hutníková Zavedení sbírek muzejní povahy do účetní evidence Dne 12. března 2009 se v rámci jednání pracovní skupiny Rady hospodářské a sociální dohody (RHSD) pro kulturní otázky řešila mj. také problematika zavedení sbírek muzejní povahy ve vlastnictví státu, krajů a obcí do účetní evidence a jejich oceňování, jak to vyplývá ze zákona č. 403/2008 Sb., jímž se mění zákon č. 563/1991 Sb., o účetnictví. Ředitel odboru ochrany movitého kulturního dědictví, muzeí a galerií Ministerstva kultury (OMG) Mgr. Tomáš Wiesner podal v rámci jednání informaci, že se dne 11. března 2009 uskutečnilo setkání dotčených odborů Ministerstva kultury a Ministerstva financí ČR, na jehož základě připravuje OMG základní informaci, ve které bude popsána aplikace novely zákona o účetnictví do praxe muzeí a galerií. Tato informace bude zveřejněna na internetových stránkách AMG v nejbližším možném termínu. Následně pak OMG ve spolupráci s AMG zpracuje vyhodnocení finančních dopadů na organizační, personální a technické zajištění aplikace k 1. lednu Dle získaných informací od OMG mají být některé z připomínek AMG již uspokojivě ze strany Ministerstva financí ČR vypořádány a vysvětleny. OMG v nejbližší možné době vydá k této problematice souhrnnou informaci. AMG se novelou zákona č. 304/2008 Sb., a s ním související novelou vyhlášky č. 505/2002 Sb., a prováděcí vyhláškou o inventarizaci majetku a závazků zabývá postupně již od června roku Novela zákona o účetnictví byla přijata dne 17. července 2008 s účinností od 1. ledna 2010, paragrafy dotýkající se muzeí a galerií však začaly platit již od 1. ledna Jsou to 25 odst. 1 písmeno k), dále 29 odst. 4, a nakonec 30 odst. 5. Schválená novela zákona se v těchto paragrafech významným způsobem dotýká evidence a inventarizace sbírek muzejní povahy upravených zákonem č. 122/2000 Sb., a jeho prováděcím předpisem vyhláškou MK ČR č. 275/2000 Sb., a nově zavádí pro většinu muzeí a galerií v České republice povinnost oceňování sbírkových předmětů a následně jejich účetní evidenci. K již jednou evidovaným sbírkám se záznamem v Centrální evidenci sbírek na Ministerstvu kultury ČR tak bude v účetnictví jednotlivých muzeí a galerií pořizována ještě další účetní evidence. Novela zákona bude znamenat výrazné ochromení odborné činnosti v muzeích a galeriích, přičemž se oceňování sbírek dotýká institucí zřizovaných státem nebo územně samosprávnými celky, což představuje v České republice celkem 387 takových institucí. Připomínky AMG k novele zákona o účetnictví, k novele vyhlášky č. 505/2002 Sb. a k návrhu prováděcí vyhlášky o inventarizaci majetku a závazků byly zaslány formou shrnujícího komentáře postupně OMG, Ministerstvu kultury ČR, Ministerstvu financí ČR, v kopii též Asociaci krajů ČR a jejím prostřednictvím na jednotlivé krajské úřady, Svazu měst a obcí ČR a Unii zaměstnavatelských svazů. Komentář AMG byl rovněž poskytnut některým poslancům a senátorům s cílem seznámit je s problémy, které novela účetnictví v oboru muzejnictví přináší. Připomínky byly též zaslány členům Senátu AMG jako podklad pro další jednání v krajských sekcích AMG. Zástupci exekutivy AMG také iniciovali několik jednání k dané problematice, která se od závěru loňského roku postupně uskutečnila s představiteli OMG, Asociací krajů ČR a Unií zaměstnavatelských svazů ohledně dalšího možného postupu stran změny zákona o účetnictví. Ve věci oceňování sbírkových předmětů oslovila AMG prostřednictvím Francouzského institutu v Praze mj. Generální ředitelství muzeí ve Francii s prosbou o informaci, jakým způsobem je 8\n9 oceňování sbírek řešeno zde; stejně tak byli osloveni kolegové z Polska, Slovenska, Německa a Velké Británie. Orgány AMG dospěly v této záležitosti k rozhodnutí oslovit zřizovatele muzeí na všech stupních a konzultovat s nimi nároky na finanční prostředky a personální kapacity, které budou z aplikace novely zákona o účetnictví vyplývat. Projednána a předběžně schválena byla rovněž možnost přípravy a snaha o prosazení vlastního návrhu novely, která by její současnou podobu upravila do podoby přijatelné pro muzejní oblast. Exekutiva AMG podnikla, podniká a bude podnikat řadu kroků, směřujících ke změně ustanovení zákona o účetnictví. Na Senátu AMG dne 30. září 2008, resp. 10. prosince 2008, získala pak pro své úsilí podporu zástupců členských institucí AMG. O dalším vývoji situace bude exekutiva AMG informovat své členy a ostatní muzea a galerie prostřednictvím předsedů krajských sekcí, členů Senátu AMG a svých internetových stránek. Všem kolegům a kolegyním, kteří se podíleli a podílejí na snaze AMG změnit stávající stav, tímto děkujeme za spolupráci a potřebnou podporu. Anna Komárková Dušan Špička převzal Cenu Ministerstva kultury ČR za přínos k rozvoji české kultury Z rukou I. náměstka ministra kultury JUDr. Františka Mikeše převzal v Kulečníkovém sále Nostického paláce v Praze dne 18. prosince 2008 PhDr. Dušan Špička, ředitel Regionálního muzea v Teplicích, Cenu Ministerstva kultury za přínos k rozvoji české kultury. Cena Ministerstva kultury za přínos k rozvoji české kultury se uděluje podle Nařízení vlády č. 5/2003 Sb., o oceněních v oblasti kultury, udělovaných Ministerstvem kultury k ohodnocení trvalých zásluh o rozvoj kultury v obcích, krajích i v celé České republice při provozování kulturních služeb pro veřejnost nebo za přínos v zapojení České republiky do mezinárodních programů v oblasti kultury. PhDr. Dušan Špička byl na udělení ceny navržen odborem kultury a památkové péče Krajského úřadu Ústeckého kraje. Z návrhu volně cituji: PhDr. Dušan Špička, narozený 2. prosince 1944, věnoval celý svůj produktivní život práci v oblasti kultury a patří bezesporu k významným osobnostem kulturního dění, a to nejen v Teplicích, ale i v širokém regionálním kontextu. Jeho práce je spjata s řízením Okresní knihovny v Teplicích a završena úspěšným působením ve funkci ředitele Regionálního muzea v Teplicích, kde se podílel a podílí na celé řadě projektů, které významně obohatily kulturní život v Ústeckém kraji i v České republice. Za všechny lze uvést alespoň dva z posledních let organizaci společné putovní výstavy muzeí a galerií Ústeckého kraje Kuriozity z muzeí Ústeckého kraje, která se setkala s mimořádným zájmem veřejnosti na osmi místech a nakonec i v Lobkovickém paláci na Pražském hradě, a projekt Návrat královny Judity. Dušan Špička se také zasloužil o rozvoj mezinárodní vědecké spolupráce a kulturní výměny s institucemi v Německu, Polsku, Maďarsku, Rakousku i Číně. Doktor Špička svou řídící a organizační prací, mimořádným úsilím a invencí napomohl k vybudování jednoho z nejmodernějších muzejních archeologických pracovišť v České republice, zorganizoval rekonstrukci románského křídla teplického zámku, vydal nebo se podílel na vydání řady populárních o odborných publikací. Jako dlouholetý předseda krajské sekce Asociace muzeí a galerií České republiky vytvořil z teplického muzea koordinační centrum spolupráce muzeí a galerií Ústeckého kraje, které přispívá ke zvýšení úrovně práce muzeí a galerií v regionu. Dušan Špička je také vynikajícím fotografem, jeho fotografie jsou k vidění v celé řadě publikací a na výstavách tuzemských (v posledních letech např. Uherský Brod, Jablonec nad Nisou, Praha) i zahraničních (Německo, Maďarsko). V roce 2008 završil Dušan Špička dvacátý rok svého působení ve funkci ředitele Regionálního muzea v Teplicích. Shodou okolností jsem byl u toho a dobře si pamatuji, v jakém stavu bylo toto muzeum, když nastoupil do funkce a vím, jak vypadá dnes. Ta proměna je obdivuhodná! Dušan Špička trpělivě, krok za krokem organizoval a řídil rekonstrukci teplického zámku, vzácné kulturní památky, pro muzeum, které již před lety oslavilo sté výročí svého založení a stojí za to se přijet podívat, jak to dopadlo. Ocenění Dušana Špičky lze vnímat také v širších souvislostech českého muzejnictví. Je možné v něm vidět ocenění celé jedné generace muzejníků, která sice prožila větší část svého života před rokem 1989, ale měla ještě dostatek sil (ale také znalostí a nezbytného entuziasmu!), aby dokázala v nových podmínkách přiblížit relativně velmi rychle úroveň našeho muzejnictví úrovni evropské. Zařadit se mezi ty, které změna ve společnosti nezaskočila, ale dala jim křídla a jejich práci nový smysl. Zcela určitě doktoru Špičkovi také pomohlo jeho pozitivní myšlení, nadhled a obdivuhodný smysl pro humor i ve chvílích, kdy do smíchu nikomu moc není. Dušane, ještě jednou Ti k ocenění blahopřeji a věřím, že tentokrát i spolu se všemi čtenáři Věstníku AMG. Jiří Žalman 9\n10 Téma: Muzeum a změna III. Muzeum a změna III. Ve dnech února 2009 proběhlo již třetí mezinárodní setkání muzejníků s názvem Muzeum a změna The Museum and Change, tentokrát (jak jinak) s přívlastkem III. Hlavními pořadateli konference, jež byla součástí programu českého předsednictví EU a z tohoto důvodu byla přesunuta z tradičního podzimního na tento předjarní termín, byly: Asociace muzeí a galerií ČR, Ministerstvo kultury ČR, Národní muzeum, Český výbor ICOM. Spolupořadateli pak Národní knihovna ČR a Ústav archeologie a muzeologie Masarykovy univerzity v Brně. Setkání se konalo již tradičně v Pantheonu Národního muzea a probíhalo v pěti blocích. V bloku I. Výstavba, inovace, rekonstrukce zazněly příspěvky, které seznamovaly s rekonstrukcí či výstavbou budov velkých i menších muzejních institucí. Tyto příspěvky ukazovaly jak průběh i výsledek stavebních prací ovlivňují nejen vizuální podobu muzeí, ale jak mění i jednotlivé muzejní činnosti od sběru předmětů přes jejich zpracování a uložení až k prezentaci. V příspěvku Brenta D. Glasse, ředitele Smithsonianského Národního muzea americké historie byli posluchači seznámeni s rekonstrukcí budovy tohoto muzea, které bylo opětovně otevřeno v listopadu Poznali jsme nejen postup a výsledek prací, ale pochopili jsme také, jaký význam mají pro Američany jejich národní symboly. Z hlediska české zkušenosti byla zajímavá i informace, že nákladná rekonstrukce (85 mil. dolarů) proběhla téměř z 50% ze soukromých příspěvků a darů. Příspěvek ředitele Národního muzea v Praze Michala Lukeše příhodně nazvaný Nové Národní muzeum nebyl jen představením současného neutěšeného stavu a plánů generální rekonstrukce hlavní budovy muzea na Václavském náměstí. Tato sama o sobě organizačně i finančně náročná akce je vlastně jen jedním ze čtyř souběžně probíhajících projektů, kterými jsou např. převzetí, úpravy a zprovoznění nové budovy bývalého Federálního shromáždění a rekonstrukce depozitáře v Terezíně. Muzea často sídlí v historických budovách, a tak respektování památkových hledisek je v případě rekonstrukcí samozřejmostí. Z trochu jiné stránky se tímto známým problémem potýkají při rekonstrukci budovy Národního technického muzea v Praze. Jak nás ve svém vystoupení informoval ředitel Horymír Kubíček budova nebyla nikdy zkolaudována a nikdy vlastně nebyla dokončena její výstavba podle původně schválených plánů. Právě probíhající rekonstrukce je tak i snahou naplnit odkaz zakladatelské generace. Polka Katarzyna Jagodzinska, doktorandka na Jagelonské univerzitě ve svém příspěvku představila muzejní boom v Polsku. Přednášející hovořila o Muzeu umění v Lódži, kde muzeum tvoří součást obchodního, kulturního a odpočinkového centra vytvořeného adaptací industriální budovy z 2. pol.19. stol. Další projekty jsou připravovány či realizovány v Krakově, Katovicích, Toruni, Varšavě. Zajímavou tezi o tom, že muzea vytvářejí v Evropě krajinu, dokladovali svými vystoupeními i ostatní přednášející, neboť téma okolí rekonstruované muzejní budovy i jeho úprava jako součást rekonstrukce se vyskytovalo v řadě příspěvků. Zabývala se jím i ředitelka Uměleckoprůmyslového muzea v Praze Helena Koenigsmarková. V případě tohoto muzea byla dlouho ve hře otázka zástavby sousedního pozemku. Předkládání různých projektů na řešení situace a hledání podpory pro ně bylo nakonec završeno úspěchem a realizace projektu nových depozitářů a projektu na rekonstrukci historické budovy bude dokončena v roce 130. výročí založení muzea v roce Silně akcentováno bylo téma okolí muzea například v příspěvku Dimitriose Konstantiose, ředitele Muzea Byzance a křesťanství v Athénách, jež je nejstarším byzantským muzeem na světě. Úprava okolí muzea s otevřenými zahradami a amfiteátrem byla nedílnou součástí koncepce. Pan ředitel ve svém příspěvku přiblížil skutečnost, jak nutnost rozšíření a rekonstrukce budovy šla ruku v ruce s uvědoměním si nutnosti změny i obsahu a způsobů práce muzejních pracovníků, což se nakonec odrazilo i ve změně organizační struktury muzea. Z muzea pro odborníky, pro badatele, které veřejnost moc nezajímalo, se stává otevřená instituce s novými výstavními sály, kavárnami, obchůdky. Muzeum v podstatě předefinovalo svou podobu a rozšířilo řadu svých funkcí. Hana Dvořáková, vedoucí Etnografického ústavu MZM v Brně se v příspěvku o rekonstrukci Paláce šlechtičen nezabývala postupem a výsledkem stavebních prací, ale otázkou, kterou si kladou i muzea jinde ve světě jak po dobu rekonstrukce udržet zájem návštěvníků o muzeum, jak se nevytratit z povědomí veřejnosti. Vedle přípravy výstavních akcí v jiných muzeích byl v souladu s harmonogramem stavebních úprav vypracován program aktivit tzv. akce pod lešením". To vše vedlo k rozšíření spolupráce s městem, studenty, spolky, ekologickými aktivitami apod. Kladem bylo nejen udržení, ale i povzbuzení pozornosti návštěvníků. Jako problém se ukázaly nároky kladené nejen na odbornou erudovanost a schopnost inovativního přístupu, ale i na počet zapojeného personálu. 10\n11 1[08 2[09 Pokud mám shrnout první blok konference, připomenu výrok pana ředitele Muzea Byzance a křesťanství v Athénách, jež má jistě obecnou platnost: Muzeum je jako šlapací kolo, můžete jet pomalu nebo rychle, ale pokud přestanete šlapat, spadnete. Podvečer prvního jednacího dne byl věnován prvním příspěvkům II. bloku, jehož tématem byly: Expozice, výstavy, prezentace. První příspěvek Jana Doláka, vedoucího katedry UNESCO pro muzeologii a světové dědictví na Masarykově univerzitě v Brně, na řadě konkrétních příkladů z našich i světových muzeí ilustroval základní principy teorie muzejní komunikace i hlavní prohřešky, se kterými se v praxi můžeme setkat. Pavel Douša, Vedoucí Centra pro prezentaci kulturního dědictví, metodického centra Národního muzea pro otázky Odborný pracovník Technického muzea v Brně Roman Řezníček ve svém příspěvku věnovaném pěchotnímu srubu MJ-S3 Zahrada v Šatově a bývalé celnici v Hatích ukázal, jak je potřeba rekonstrukce muzejních objektů důsledkem nového sbírkotvorného plánu a systematické akviziční činnosti. Získání a rekonstrukce obou objektů umožňuje prezentovat fenomén hranic a jejich ochrany komplexněji a za využití moderních forem. V této době, kdy fenomén hranic a celnice ztrácí svůj význam v běžném životě a stává se fenoménem muzejním jistě vítaná aktivita, kterou ocení i budoucí návštěvníci. Ředitel Národního zemědělského muzea Praha Přemysl Reibl seznámil s příběhem vzniku Moravského kartografického centra ve Velkých Opatovicích, které je příkladem instalace specializované kartografické muzejní expozice v prostředí současné špičkové architektury (architekt Zdeněk Fránek za projekt získal ve světě řadu cen) v areálu rozsáhlého barokního zámku. Všechny příspěvky nahlížely problém rekonstrukce či výstavby muzejních budov, každý však s ohledem na určité aspekty. Společným jmenovatelem však bylo, že výsledkem a cílem rekonstrukce není opravená budova ale muzeum, které na kvalitativně vyšší úrovni uspokojuje potřeby svých návštěvníků. Jako posluchače z Čech mne potěšilo, že jsme neposlouchali jen o zahraničních zkušenostech, ale že byla prezentována i řada významných projektů z naší republiky. prezentace a komunikace s veřejností, ve svém příspěvku Od kurátora k autoru výstavy Objevování muzejní profese, ze sociologického pohledu rozebral pozici kurátora a zabýval se proměnou role kurátora v muzeu a především jeho úlohou při tvorbě muzejní výstavy. V daném bloku zazněly jak příspěvky seznamující s konkrétními výstavními projekty, tak referáty obecnějšího ražení. Byly to především dva výše jmenované pánů Doláka a Douši stejně jako koreferát k danému bloku, s nímž vystoupila Irena Chovančíková, ředitelka muzea v Hodoníně 11\n12 a zároveň pedagožka při Ústavu archeologie a muzeologie Masarykovy univerzity v Brně. Společným jmenovatelem těchto vystoupení byl problém poměrně malého počtu literatury, která se věnuje komunikaci prostřednictvím věcí, ale především malé znalosti této literatury v muzejních kruzích, což vede často k objevování objeveného. Ještě stále není zcela překonán pohled řady odborných pracovníků v muzeích na muzejní prezentaci jako na obor méně důležitý než je tvorba a odborné zpracování fondu, kdy odborný pracovník vnímá sám sebe jako především vědeckého pracovníka, kterého prezentace od této vědecké práce zdržuje, případně mu vůbec nepřísluší. Je však třeba si uvědomit, že dnes jde o klíčovou pozici v muzeu, že kurátor dneška musí být nejen dobrý sběratel, dobrý znalec, dobrý pečovatel, ale musí také umět naslouchat návštěvníkovi, veřejnosti. Všichni tři referující se pak shodli, že klíčovým problémem muzejní prezentace je neexistence kritiky. Dalším příspěvkem, který téma bloku neuchopil jako představení konkrétní výstavy či expozice byl příspěvek Entartete gedanken" referujícího Milana Knížáka, ředitele Národní galerie v Praze. Jeho slova vedla jistě řadu posluchačů k obecnějšímu zamyšlení. Ve svém příspěvku se zabýval otázkou jak vnímat umění, jak s ním zacházet, co je to za fenomén. Obrovský nárůst uměleckých děl je degradoval na informaci, na výrobek pro sběratelství. Cílem je upoutat, být viděn. Svět médií je schopen přiřadit jakémukoli pojmu jakýkoli obsah a tato schopnost se nevyhnula ani umění. Je tak vůbec šance orientovat se, co je umění? Umělci se často staví do polohy blízké Bohu, i když to popírají. Pokora jako by vymizela. Umělci přesahují veškerá tabu, jakmile se tomu začne věnovat pozornost, tváří se jako by tu jejich dílo muselo být navždy. Morálním aspektům tvorby se nevěnují ani umělecké školy. Autor si klade otázky: Lze žít bez umění? A co je umění? Je umění výsadou bohů, kteří nám jen občas dají pocítit jeho sílu? Namlouváme si, že umění někde spatřujeme, abychom si dodali důležitosti? Na závěr přednášející konstatoval: Muzea jsou současná tím, že hledají aktuální pohled na minulost a současnost sbírají pro příští. Vážit si hodnot je dnes nemoderní. Muzea se měnit nemají! Název příspěvku Anastasii Lazaridou, pracovnice Muzea Byzance a křesťanství v Athénách Management sbírek: Sbírka rukopisů a prací na papíře Muzea Byzance a křesťanství v Athénách, by mohl svádět k domněnce, že do bloku věnovaného prezentaci jaksi nepatří. V průběhu příspěvku se však ukázalo, že zapadá zcela přesně. Tvorba nových směrnic pro akvizici a správu sbírek v daném muzeu byla postavena na řešení otázky, jakou roli by mělo muzeum hrát, na definování cílů a postupů, jak tyto cíle naplnit. Hlavním cílem pak mělo být otevřít muzeum více veřejnosti. Je tedy patrné, že modernizace muzea jako instituce musí jít ruku v ruce s modernizací managementu sbírek, či spíše, že je zlepšením managementu sbírek do značné míry ovlivněna. První jednací den zakončil Jaromír Hanák, vedoucí pobočky Muzea Brněnska Muzea ve Šlapanicích příspěvkem, ve kterém představil multimediální expozici v Památníku Mohyla míru na slavkovském bojišti. Ukázal na daném příkladu jak vhodným spojením klasické muzejní prezentace a multimédií lze posílit poznávací složku expozice a přitom zprostředkovat zároveň emocionální zážitek. Dopoledne druhého jednacího dne bylo ještě věnováno příspěvkům zařazeným do II. bloku. Společným jmenovatelem přednesených referátů byla teze, že muzeum musí být přátelské ke svému návštěvníkovi. Musí mu poskytovat dostatečný komfort. Návštěvník v muzeu hledá poučení i zábavu a tomu se přizpůsobuje i prezentace. Většinou využívá moderní techniku ať již audiovizuální či interaktivní. Zároveň však se nezapomíná, že základ muzea a to, co zde návštěvník hledá především, je sbírkový předmět. Prvním referujícím byl Peter Husty, ředitel Salzburského muzea Neue Residenz. Cenná umělecká díla, estetická prezentace, zajímavé obsahy, multimediální instalace i možnosti interaktivního zapojení zde tvoří harmonický celek. Salzburské muzeum dokazuje, že moderní muzeum může být informativní a zároveň zábavné. Toto muzeum získalo v roce 2007 Rakouskou cenu muzeí. Pavel Novák, ředitel Muzea českého venkova Kačina, jež je pobočkou Národního zemědělského muzea Praha, seznámil s expozicemi a výstavami muzea v letech Reflektoval zkušenost muzea, které po dlouhá desetiletí bylo v resortu ministerstva zemědělství, tedy bylo relativně dobře finančně saturováno, cítilo se tímto výjimečné a jaksi izolované od chudého zbytku českého muzejnictví. Počátkem 90. let 20. století však přešlo do resortu ministerstva kultury a rázem bylo s ostatními nejen na jedné lodi ale i v konkurenčním prostředí. Připravované muzejní expozice budou nejen výrazem profilu a sbírkového fondu muzea, ale budou zároveň respektovat původní interiér empirového zámku. V příspěvku Renaty Goebl, koordinátorky pro nové Zámecké muzeum v Linci bylo ukázáno, jak jsou výše zmíněné obecné principy naplňovány v budově bývalého zámku, jehož jižní křídlo vyhořelé v roce 1800 bylo v rámci rekonstrukce nově dostavěno jako ocelo-skleněná konstrukce, vzešlá z mezinárodní soutěže obeslané 109 projekty. Moderní architektura s novou náplní tvoří s historickým objektem ojedinělý celek. Polyxeni Adam-Veleni, ředitelka Archeologického muzea v Soluni, se opět věnovala moderním technologiím v jejich 12\n13 muzeu, zdůraznila však zároveň důležitost estetického zážitku pro návštěvníka stejně jako nutnost spolupráce muzea s místními institucemi, nadacemi i zahraničními subjekty. Důležité jsou také vzdělávací programy pro dětské i dospělé návštěvníky, semináře pro učitele apod. Opomíjet nelze ani zpětnou vazbu. Christina Zarkada-Pistioli, pracovnice v Archeologickém muzeu v Soluni znovu připomněla problematiku respektování památkových hledisek v případě rekonstrukcí muzejních budov, v tomto případě jde o řecký poválečný modernismus. Vrátila se také k otázce venkovního prostoru a jeho propojení s muzeem. Dr. Roswitha Orac-Stipperger působí jako ředitelka Volkskundemuseum/Landesmuseum Joanneum Graz. V květnu roku 2003 bylo muzeum v Grazu znovu otevřeno po dlouhotrvající renovaci. Na základě dohody vlády a mateřského muzea byla na jaře roku 2007 kvůli výstavě medvídků Haribo téměř polovina prostor stálé expozice vyklizena. Mezi pracovníky to zprvu vyvolalo velkou nevoli, výstava však měla obrovskou návštěvnost. Po 18 měsíců byla stálá expozice zmenšená a neúplná, proto bylo nutné naplánovat její obnovu. Výsledkem této situace bylo, že muzeum bylo znovuotevřeno dvakrát během pěti let. Nové expozice nejsou návratem k roku 2003, ale mají novou podobu. Danuta Grabowska a Karol Tarasiewicz-Mrowiński v příspěvku Role výtvarných prací v expozici Muzea sportu a turistiky ve Varšavě konstatovali, že smyslem nové expozice umění inspirovaného sportem není pouze vzdělávat, ale spojit se s návštěvníkem emocionálně, dotknout se ho obrazem, zvuky nebo pohyby a uměním samotným. Součástí II. bloku konference byla i prezentace firem Ergo Lighting GmbH věnovaná úloze světla v muzejní instalaci a firmy AV Media a.s. o možnostech audiovizuální techniky. III. blok: Marketing, public relations, lobbing v neziskové sféře Autorka prvního příspěvku bloku Ing. Radka Johnová působí na VOŠIS, učí ekonomii a marketing, přednáší i pro studenty VŠE a FF UK. Ve svém příspěvku aplikovala základní marketingové principy na neziskové organizace spravující kulturní dědictví. Zabývala se muzeem jako produktem. Produktem může být v muzeu leccos události, zkušenosti, zážitky, místo, jméno, sbírkové předměty, expozice a výstavy, programy ale i pronájmy a další doprovodné služby. Z hlediska distribuce nelze opomíjet i putovní výstavy, zápůjčky, výstavy mimo mateřskou instituci, neboť to může zvýšit publicitu, přilákat pozornost médií, sponzorů i návštěvníků. Pokud se zabýváme problémem ceny, nesmíme zapomínat, že zisky lze získat i při volném vstupném. Jde především o prodej suvenýrů a dalších služeb. Autorka dalšího příspěvku Ing. Jitka Černá působí na katedře marketingu Podnikohospodářské fakulty Vysoké školy ekonomické v Praze. Ve svém příspěvku se věnovala významu nástrojů marketingové komunikace pro informovanost návštěvníků, specifiky marketingu muzeí ale i potřebě zapojení návštěvníka do příběhu, který expozice či výstava vypráví. Interaktivita přitom není vždy nutně závislá na technice a lze ji docílit za pomoci levných i nákladných prostředků. Velký význam má pro muzea strategie značky. O projektu realizace Národní knihovny v Lotyšsku hovořil ve svém příspěvku Andris Vilks, který je členem řídícího výboru projektu Nadace Billa a Melindy Gatesových v Lotyšsku, který se týká Lotyšské národní knihovny. V příspěvku Na cestě k Hradu světla realizace projektu Lotyšské národní knihovny seznámil s největším vládním investičním projektem v oblasti kultury v Lotyšsku. Zabýval se hlavně interakcí veřejného mínění a politiky. O projektu se jednalo 20 let, za tu dobu se vystřídalo 9 ministrů a všichni byli pro. Projekt podpořil i prezident. Byl podpořen specializovanými institucemi z Evropy. V letech proběhla veřejná kampaň na jeho podporu. Vzhledem k finanční náročnosti bylo potřeba získat podporu kulturní sféry všeobecně. Průzkum veřejného mínění ukázal, že projekt je v zemi velmi znám. Důležitá byla role médií. O uskutečnění daného projektu bylo rozhodnuto v roce 2002, kdy byl přijat zákon o jeho realizaci. Peter Maráky, generální ředitel Slovenského národného múzea Bratislava přednesl příspěvek Od ústavu především vědeckého k modernímu národnímu muzeu, ve kterém seznámil s vývojem jednoho z nejmladších národních muzeí v Evropě. Poukázal také na pomoc ekonomických subjektů při propagaci (např. bilboardy). Cathryn Keller Glass přednesla příspěvek Muzejní komunikace: kontinuita, změna, tvůrčí spolupráce. Pracuje v oblasti vnějších vztahů, komunikace a nakladatelské činnosti pro muzea, včetně National Gallery of Art, Smithsonian Institution, Phillips Collection a Museum of New Mexico. Aby muzeum vytvořilo dynamickou komunikaci, musí znát své publikum a vytvořit strategickou spolupráci. Seznámila se zkušenostmi s médii, propagací výstav, marketingovou spoluprací i s tím, jak nedělat krizovou komunikaci. Pro správnou propagaci je nezbytné, aby pracovníci marketingu byli zapojeni v projektu od začátku. V závěru druhého jednacího dne byl otevřen IV. blok: Ekonomika a kultura. Příspěvky Štefana Friče Financování muzeí a galerií v národohospodářských souvislostech a Jiřího Žalmana Jakou cenu mají a kolik nás stojí muzejní sbírky? budou součástí příštího čísla Věstníku AMG. V bloku, který pokračoval ješ- 13\n14 tě ráno třetího jednacího dne, zazněly příspěvky Andreje Smrekara, pracovníka Národní galerie ve Slovinsku, kurátora sbírky prací na papíře. V roce 2007 byl proveden průzkum zaměřený na důležitost projektu Percent for Art. Jde o stanovení procenta z rozpočtu, které půjde na podporu umění a tím na zlepšení kvality života v městském prostředí. V posledních dvou desetiletích byl projekt úspěšně realizován v několika zemích ve Skandinávii, západní a střední Evropě a také v Americe. Jde o to najít spravedlivý proces distribuce státních finančních prostředků do umění. V daném projektu je specifická úloha veřejné podpory, neboť jde o umístění uměleckého díla do veřejného prostoru, který veřejnost užívá. Poslední V. blok konference nesl název Digitalizace a ochrana movitého kulturního dědictví. Jill Cousins je programovou ředitelkou Evropské digitální knihovny. Internetové stránky jejichž prototyp byl spuštěn 20. listopadu 2008, shromažďují evropské kulturní dědictví. Čítají nyní 5 mil. položek sbírek ze 150 institucí, a to nejen od jednotlivých poskytovatelů, ale jsou i národní portály, které už provedly vlastní sběry. Projekt je podporován Evropskou komisí, neboť podporuje kulturní diverzitu. Bylo zaznamenáno 25 tisíc návštěv za týden a to bez jakékoli publicity. Nadja Wallaszkovits pracuje ve Fonogramovém archivu Rakouské akademie věd, kde od roku 2004 řídí jako hlavní Marika Bártová a Rudolf Pohl z Národního muzea referovali o financování této příspěvkové organizace a jejím hospodaření. Dále také o Marketingu ve službách Národního muzea. Model je zdánlivě jednoduchý. Na počátku je zajímavá interaktivní výstava, která se dobře zpropaguje a tím získá vysokou návštěvnost a následný zvýšený příjem prodejem služeb a doplňkového zboží. inženýr oddělení audio. Je zodpovědná za restaurování zvukových nahrávek, digitální archivování a znovunahrávání sbírek historických pásek. Ve své přednášce představila cíle a principy současných norem v archivování audiovizuálních materiálů podle směrnic IASA. Podala přehled současných řešení používaných v depozitářích i základních problémů, ať jsou to etická rozhodnutí, zastarávání formátů, principy za- 14\n15 bezpečení informací a objektu, výběr a restaurování nosičů, ideální získání záznamu z originálních nosičů, nezměněný přepis do nového cílového formátu, digitální cílové formáty a řešení, systémy digitálního ukládání a málo používané přístupy. Její závěr byl pragmatický nikoli však povzbudivý: Nepodceňujte zálohy a na chvíli máte vystaráno, asi na 6 let. Více na Adolf Knoll je v současné době ředitelem pro vědu, výzkum a mezinárodní vztahy v Národní knihovně České republiky. Ve svém příspěvku seznámil s projekty Digitální knihovna Manuscriptorium (http://www.manuscriptorium. eu), jež poskytuje bezešvý přístup k datům takřka sedmdesáti institucí z České republiky i z dalších zemí, a projektem ENRICH (http://enrich.manuscriptorium.com), který směřuje k integraci dalších zahraničních institucí včetně lepšího komfortu jak pro uživatele, tak i pro ty přispěvatele, kteří nemají vlastní digitální knihovny rukopisů. Manuscriptorium v závěru roku 2009 poskytne přístup k cca 5 milionům digitalizovaných stran převážně rukopisů, ale též vzácných tisků z více než 75 institucí od 18 partnerů, z nichž 3 jsou čeští. Příspěvek Digitalizace Langweilova modelu Prahy (z let ), přednesený Kateřinou Bečkovou a Zuzanou Strnadovou, zástupkyněmi Muzea hlavního města Prahy a především Janem Buriánkem ze společnosti Visual Connection, a.s., která unikátní projekt na základě výběrového řízení realizuje, byl mimořádně zajímavý a působivý. Langweilův model, jehož význam pro stavební historii Prahy a její historický místopis je nedozírný, z důvodů ochrany originálu neumožňoval detailní zkoumání a prohlížení. Až při samotné realizaci se ukázalo, že jde o záležitost několikanásobně složitější než se původně předpokládalo a realizátoři narazili na samotnou hranici současných technologií. Ukázalo se také, že neexistují standardy, jak vytvářet 3D model. Problémem je i otázka, jak data uložit, aby vydržela alespoň 30 let. Využití výstupů je však mnohostranné od aplikací pro experty, návštěvníky muzea, webovské stránky, virtuální průvodce, počítačovou hru až k 3D projekci, která umožní divákovi vstoupit do modelu. David Cigánek je metodikem digitální dokumentace Centra pro informační technologie v muzejnictví (CITeM) při Moravském zemském muzeu v Brně. Ve svém příspěvku Soubory národních autorit cesta ke spolupráci archivů, muzeí a knihoven, seznámil posluchače s podstatou tohoto stěžejního úkolu, který jeho mateřské pracoviště řeší. Knihovníci společně vytvářejí a využívají své soubory národních autorit již po řadu let. I přes některé odlišnosti lze jejich zkušenosti přizpůsobit potřebám muzeí a archivů. Problémem zůstává, že stále není jednoznačně definována většina termínů v označování muzejních sbírkových předmětů. Projekt se snaží vyhledat autoritní soubory (vlastně jakési rejstříky či kódovníky) využitelné v muzeích a galeriích a vytvořit logickou a technickou mezivrstvu, která by je zpřístupnila prostřednictvím webového rozhraní anebo přímo z běžně používaných systémů pro správu muzejních sbírek. Z této mezivrstvy by se v budoucnu mohla stát vědomostní databáze schopná pojmout nalezení konkrétního předmětu pod kterýmkoli z jeho označení ve sbírkách libovolné z institucí a zprostředkovat přístup k příbuzným informacím. V současné době jsou hotovy první úspěšné pokusy o komunikaci mezi autoritní databází a sbírkovým evidenčním systémem. Konference, na níž zaznělo v pěti blocích 38 příspěvků a jež přinesla svým účastníkům spoustu nových poznatků, podnětů a jistě i kontaktů, byla zakončena zdravicí předsedkyně AMG Evy Dittertové. personálie Jana Hutníková a Milena Burdychová Navždy nás opustil PhDr. Ludvík Skružný archeolog, etnograf, historik, muzejní pracovník Před několika dny jsme se v obřadní síni strašnického krematoria rozloučili s milým a váženým kolegou PhDr. Ludvíkem Skružným, který nás nenadále opustil 14. března 2009, čtyři dny po svých 72 narozeninách. I když rodilý v Praze, převážně se ze svých zaměstnání vracel do poklidné lesnaté části Klánovic, kde v rodinné vilce prožil své dětství i následující životní radosti a případné strasti, které na sobě málokdy nechal znát. Od mládí poután starší historií, šel za svým cílem a po středoškolských studiích absolvoval Filosofickou fakultu na dnešní Masarykově univerzitě v Brně, obor prehistorie se specializací na slovanskou archeologii a zároveň se odborně školil na téže fakultě v národopisu u prof. A. Václavka. Krátce po úspěšné obhajobě své práce Slovanské obydlí v ČSR zakončuje studia v roce 1960 promocí a nastupuje jako archeolog a muzejní pracovník ve Východočeském kraji, kde v pardubickém muzeu působil do konce roku 1967, ale přitom ještě počátkem téhož roku získal 15\n16 na své mateřské universitě titul doktora filosofie. Zde již měl za sebou několik výstav, terénních výzkumů, mezi nimiž stojí za upozornění slovanské sídliště v Dřítči nebo výzkum na slovanském hradišti Vraclav a řadu prvních publikačních úspěchů, jako např. v Památkách archeologických otištěné studie Příspěvek k třídění a chronologii slovanských otopných zařízení na území ČSR nebo Pekáče jejich výskyt, funkce a datování, ale i samostatně vydanou práci Slovanské zásobnice. Z rodinných důvodů si nachází zaměstnání blíže svého trvalého bydliště a v lednu roku 1968 nastupuje jako archeolog a vedoucí odborného oddělení do Středočeského muzea v Roztokách, kde plně využívá svých dříve načerpaných odborných znalostí. Následuje řada výzkumů na pravěkých i slovanských lokalitách, libreta a scénáře k významným výstavám Stará Boleslav a Přemyslovci, Středověké a novověké kachle na území ČSSR, Levý Hradec, nebo Slované a raný feudalismus středních Čech. Zastává funkci výkonného redaktora Zpravodaje středočeské vlastivědy a kronikářství, sborníku Vlast a Knižnice Oblastního (následně Krajského) muzea v Roztokách a samozřejmě pokračuje i v další publikační činnosti. Po několika letech vynikajících odborných výsledků se dostává na pranýř za špatnou ideovou práci spočívající v jeho neústupném boji proti zájmům představitelů tehdejší krajské moci devastovat část archeologické památkové rezervace a významné lokality z počátků českého státu Levého Hradce. Sankce vyvrcholila finančním postihem, a tak rozvazuje pracovní poměr a na čas z muzejnictví odchází. Od dubna 1977 do července 1992 pak působí v Ústavu pro etnografii a folkloristiku ČSAV v Praze. Zde jeho činnost široce překračuje zařazení jako archeologa pro slovanské a středověké období. Jeho badatelské výsledky se odrážejí v rozmanité oborové spolupráci a mimořádného významu nabývají jeho bádáním na poli česko-bulharských vztahů, kdy také na území Bulharska absolvuje v tamních vědeckých a odborných institucích několik stáží orientovaných na dílo a život novomýtských rodáků bratří Škorpilů, coby průkopníků bulharské vědy. Rodině Škorpilů se prvně věnoval již koncem šedesátých let a dnes jsou výsledkem jeho širokého bádání, zaměřeného na tuto a příbuznou tématiku, více než dvě desítky odborných studií a zpráv publikovaných u nás i v zahraničí. Samozřejmě jako pracovník národopisné instituce se logicky publikačně prezentoval v tématech bližších této disciplíně, i když archeologii nikdy ze zřetele nepustil. Dokládá to jak jeho téměř pravidelná aktivní účast na středověkých archeologických konferencích, tak i publikované studie, jako např. Druhá společenská dělba práce ve světle pomocných věd historických, K některým zvláštnostem pohřebního ritu na slovanském pohřebišti v obci Bášť nebo Několik poznámek a námětů k připravované terminologii raně a vrcholně středověké keramiky aj. Ale ani v této instituci se neobejde bez příkoří, jež se dostavuje po několikaleté houževnaté práci na připravované vědecké kandidatuře, kterou mu nebylo díky vedení tehdejšího ústavu umožněno obhájit, a což také přispělo společně s připravovanou reorganizací ČSAV ke změně a přechodu do jeho posledního působiště. Stalo se tak počátkem srpna 1992, kdy se vrátil do muzejní sféry a nastoupil na místo historika v Městském muzeu v Čelákovicích, pro které se stal jeho široký pracovní rozhled významným přínosem. Své bohaté dlouholeté zkušenosti uplatňuje při zpracovávání značně početného a rozmanitého sbírkového fondu, je autorem a spoluautorem četných, v muzeu pořádaných výstav, podílí se na rozvoji kulturní a publikační činnosti muzea a zastává funkci zástupce ředitele. Několik let vykonává i funkci šéfredaktora Zpravodaje města Čelákovic. Dále rozvíjí své badatelské zájmy, jimž věnuje i značné množství volného času. Kromě práce v odborných komisích u nás, pokračuje v mnohaleté vědeckovýzkumné činnosti se svými kolegy z Varny a ve Vraci, za kterou je nejednou jejich kulturními orgány oceněn. Po jeho mnohaletém vědeckém úsilí se také v roce 1996 daří muzeu realizovat vydání rozsáhlého monografického díla L. Skružného Atributy vybraných biblických postav, světců a blahoslavených. V roce 2003, kdy muzeum slavilo 100. výročí svého vzniku, se plně zapojil do příprav těchto oslav a všemožně napomáhal k jejich zdárnému průběhu, včetně autorské a spoluautorské práce na výstavě a téměř šestisetstránkovém sborníku, vydaném muzeem k tomuto výročí. V roce 2006 na pozvání bulharské strany se jako čestný host a zástupce české odborné veřejnosti zúčastnil oslav 100. výročí založení Národního muzea ve Varně. V posledních letech byl trýzněn bolestmi a tak se v roce 2007 podrobil lékařskému zákroku, při kterém mu byla provedena endoprotéza kolene a krátce nato ještě operace šedého zákalu. Přesto vše, zanedlouho po zákrocích, opět ve své práci pokračoval. Za několik měsíců se měl opět zúčastnit vědeckého setkání ve Varně a přednést své nové příspěvky, ale krutý osud rozhodl jinak. Během téměř jeho sedmnáctiletého působení v čelákovickém muzeu jsme ho nepoznali jinak než jako pilného, vlídného kolegu s jemným smyslem pro humor a najednou tento skromný a pracovitý člověk v tichosti od své nedokončené práce odešel, ale ve vděčné vzpomínce s námi zůstane nadále. Jaroslav Špaček 16\n17 Recenze Seriál Výstavy roku v Národním muzeu Již několik let připravuje Národní muzeum v historické budově na Václavském náměstí výstavy roku, které se poněkud vymykají běžné výstavní produkci, ale nejde přitom ani o typické velkovýstavy, jakými v minulosti byly např. výstavy Rudolf II a Praha, Evropa kolem roku 1000 nebo nedávná výstava Albrecht z Valdštejna a jeho doba. Každá z výstav roku něčím upoutala. Jedna třeba mimořádnou informační a vzdělávací hodnotou, kterou ocenily zejména školy všech typů ( Voda a život ), druhá tím, že na ní po celou dobu otevření lidé (zejména rodiny s dětmi) stáli o víkendech dlouhé fronty ( Lovci mamutů ) a třetí třeba pro Národní muzeum překvapivým tématem ( Fotbal ). Zatím všechny výstavy roku byly návštěvnicky úspěšné, samozřejmě, že některé více a jiné méně, ale všechny nadprůměrně, a věřím, že to bude platit i o té, zatím poslední výstavě, Republika. Proč tomu tak bylo? V čem byly jiné? A bylo možné v těchto výstavách najít ještě jiné hodnoty než je návštěvnická přitažlivost? Zkusme se nad tím alespoň stručně zamyslet. Přišlo Národní muzeum skutečně s novým typem výstavy? Národní muzeum začalo veřejnosti prezentovat výstavy označované někdy také jako průřezové. Nejde o výstavy jednoho oddělení, čerpající povýtce z jedné podsbírky, na jaké byli návštěvníci zvyklí. Národní muzeum začalo připravovat výstavy, na nichž se podílí hned několik sbírkových oddělení vlastních a navíc i další partnerské instituce. Není to úplně novátorské, takové výstavy mají u nás své předobrazy, a to i v Národním muzeu, vzpomeňme např. výstavu z poloviny devadesátých let Labe. Národní muzeum ale znovuobjevilo tento typ výstav v době, kdy má k dispozici řadu technických a materiálových možností, které autoři podobných starších výstav neměli a v neposlední řadě má i nesrovnatelné možnosti finanční. Především ale přišlo s novými nápady, které nevyváží ani moderní technologie a materiály ani peníze. Jde o prezentaci příběhů Když mluvíme o nápadech, netýká se to pouze objevování výstavních témat, ale především objevování příběhů. U toho se chvíli zastavme. Kouzlo návštěvnické atraktivity příběhů české muzejnictví objevilo ve větší míře až po roce 1989, když do té doby u nás dominovaly expozice a výstavy exponátů řazených podle vědeckých systémů (přírodovědné) nebo tzv. výstavy vývojové (archeologické, etnografické, historické atp.). Jenže prezentovat příběhy formou muzejní výstavy bylo třeba se nejprve naučit. Jistě k tomu přispěly výše zmíněné velkovýstavy, především tím, že se podařilo na ně získat do té doby nebývalé finanční částky a bylo tudíž možné mnohem více využívat scénických forem prezentace, které jsou pro vyprávění příběhů důležité. Přispěly k tomu i cesty českých muzejníků do zahraničí, kde byly příběhy už hitem. Přesto to chvíli trvalo, než česká muzea přešla od výstav, kde byl sice příběh avizován v názvu, ale jinak šlo o zcela běžnou, lze říci klasickou muzejní prezentaci, která návštěvníkovi žádný příběh nevyprávěla, k výstavám, které skutečně nějaký příběh vyprávět dokázaly. Seriál výstav roku už přesvědčil, že Národní muzeum to umí. To umění spočívá ve schopnosti příběh nejen objevit, ale také ho umět podat nebo chcete-li prodat. Je to stejné jako s příběhy literárními příhody Křemílka a Vochomůrky jsou sice hezky napsané, ale nebýt půvabného výtvarného pojednání, práce filmařů a nezaměnitelného hlasu vypravěčky, byly by možná už dávno zapomenuté. Trocha muzeologie Muzejní výstavnictví zná dva základní způsoby prezentace muzeálií galerijní a muzejní. Základem toho prvního je takové vystavení muzeálií, při němž se vychází z toho, že vystavené exponáty jsou samy o sobě vizuálně přitažlivé a zajímavé např. svou estetickou hodnotou (umělecká díla a umělecké řemeslo), stářím (archeologické nálezy), přínosem pro prvoplánové vzdělávání (přírodniny) apod., anebo splňují více těchto kritérií. Právě takové muzeálie byly nejen v muzeích výtvarného umění (galeriích) donedávna vystavovány především a galerijní způsob prezentace ve stylu exponát-popiska-doplněk (fotografie, graf, mapa ) -průvodní text plně vyhovoval. Souviselo to také s tím, že muzea měla dlouho monopol na prezentaci a verifikování výsledků přírodovědných i historických bádání i docela obyčejného poznávání světa. Už si ani neuvědomujeme, že např. alespoň trochu reálná představa nás, suchozemšťanů, o kytovcích byla dlouho zcela odkázána na návštěvu Národního muzea s vystavenou kostrou plejtváka myšoka, představa o fauně na návštěvu popisných zoologických expozic a představa o dávném osídlení na jednoduše vystavených archeologických nálezech. I když toto vše neztratilo pro představu o světě význam ani dnes, ten monopol již pominul. O kytovcích, o pravěku nebo o fauně je možné se dozvědět spoustu podrobností např. z dokumentárních filmů, z výpravných publikací a samozřejmě také, z internetu. Navíc lidé mnohem více cestují, přibývá těch, kdo shlédli 17\n18 řadu špičkových muzeí nejen v Evropě, kdo pozorovali nosorožce v jižní Africe a delfíny v Karibiku. Proto se muzea včetně galerií stále více přiklánějí k muzejnímu způsobu vystavování, který spočívá v prezentaci souvislostí. Nejde tak už pouze o ukazování věcí starobylých, zajímavých či krásných, ale o využívání schopností nejrůznějších přírodnin či lidských výtvorů, jsou-li se znalostí věci přiřazovány k sobě, vyprávět ucelený příběh o minulých jevech a událostech, o vývoji poznání atp. Teprve v příbězích se uplatňuje specifikum muzejních sbírek, v nichž se shromažďují věci nejen s ohledem na to, jak dokáží samy za sebe vypovídat o světě, ale podle toho, jak dokáží doplňovat výpovědi ostatních věcí do sbírky zařazených. Na výstavy se tak dostávají muzeálie, které po léta neopustily depozitáře, a účinně dotvářejí prezentované příběhy. Muzejní způsob prezentace přivádí do muzeí i ty návštěvníky, které klasické vystavování galerijního typu již neuspokojuje, používají jej stále častěji i muzea výtvarného umění, viz např. expozice Národní galerie v Praze ve Veletržním paláci. Návštěva muzea přestává být chozením za něčím, co jsme nikdy neviděli, návštěvníci ocení i třeba známé věci prezentované v nových souvislostech, možnost strávit v muzeu příjemně volný čas spolu s rodinou nebo přáteli a přivítají i možnost poučení a doplnění vzdělání právě o ty souvislosti, ačkoliv to není prvoplánově vždy to, za čím se do muzea vypravili. Muzeum hraje v životě společnosti ještě jednu roli, o které se příliš často nemluví, i když je velmi důležitá. Muzeum pomáhá vyrovnávat se s minulostí, odžívat ji. Aby bylo možné pochopit dějinné události v souvislostech, je nezbytné vytvořit nejprve jejich zjednodušený obraz, opírající se o autentické doklady a dokumenty, zmuzealizovat je. Vytvoření takového obrazu je možné až s určitým časovým odstupem, muzealizace završuje období, kdy jevy a události, byť se udály už před řadou let, byly vlastně stále ve vědomí společnosti vnímány jako současnost a teprve jejich muzealizací začíná období, kdy jsou již vnímány jako minulost a stávají se součástí historie. Průřezové výstavy, vyprávějící příběhy, představují velmi účinnou formu vytváření takových obrazů, přispívajících k odžití minulých jevů a událostí, velmi podařenou je v tomto smyslu současná výstava Republika. Po sedmdesáti letech od svého zániku byla první československá republika poprvé pro veřejnost zmuzealizována, byl vytvořen její plastický obraz, vstupuje do historie. A proč k tomu nedošlo dříve? Mimo jiné proto, že celou druhou polovinu 20. století se k ní účelově vztahoval vládnoucí režim (negoval všechno dobré a vyzdvihoval a účelově interpretoval sociální či národnostní problémy) a vztahovali se k ní i občané, jako k protipólu totalitního státu a další léta se na ni odvolávali architekti současného českého státu. Masarykova republika byla stále přítomností! Až nyní se zdá, že nastala doba, kdy může odejít do historie, byl vytvořen její zmuzealizovaný obraz. V médiích se objevily hlasy, že úsilí, které Národní muzeum vynaložilo na to, aby mohlo vystavit originály Mnichovské dohody, bylo vlastně zbytečné, nic na těch papírech s kostrbatými či úhlednými podpisy, z pohledu české historie nechvalně známých osobností, přece není. Jenže ověřit si, že na něčem, co ovlivnilo na dlouhá léta (a ovlivňuje stále!) život generací vlastně nic není a na vlastní oči se přesvědčit, že to je zmuzealizováno, je nesmírně důležité. Přínos vyprávění příběhů pro Národní muzeum Na výstavách roku v Národním muzeu lze sledovat, jak tento způsob vystavování oslovuje nejen návštěvníky, ale je inspirativní a motivující také pro muzejníky. Ne každý má štěstí, že spravuje sbírku, z níž je možné připravit výstavu, která naplní větší výstavní prostor a může se tudíž podílet na výstavě s vyšším rozpočtem, uplatnit své znalosti a nápady. Účast v týmu autorů průřezové výstavy mu to umožní. Dostávají tak příležitost lidé, kteří prožili léta v badatelnách a depozitářích a neměli možnost svou práci prodat. Ukázalo se, že mnozí nejen takovou příležitost dokáží využít ve prospěch návštěvníků (i dlouholetí kurátoři sbírek poprvé zažijí pocit, že veřejnost má o jejich práci zájem!), a přispěje to také k jejich odbornému růstu. Průřezové výstavy tak přispívají k využití odborného potenciálu zaměstnanců, jejich práce dostává dosud nepoznaný smysl a celé muzeum ožívá. Historickou budovu Národního muzea v nejbližších letech čeká rekonstrukce. Jejím cílem je, kromě obnovy národní kulturní památky, uvolnit řadu prostor pro výstavní činnost, navíc muzeum získalo také budovu bývalého Federálního shromáždění. V obou budovách bude třeba připravit nové expozice, brzy bude dokončena rekonstrukce Národního památníku na Vítkově, kde bude expozice dějin 20. století. Výstavy roku jsou neocenitelnou příležitostí ověřit možností sbírek uplatnit se v nových expozicích, schopnosti lidí potenciál sbírek využít, ověřit si nápady a různé metody a formy prezentace muzeálií, odborné i manažerské schopnosti, ošetřit tisíce sbírkových předmětů (uvedení do vystavitelného stavu) Ověřování nových forem práce s návštěvníky Průřezové výstavy jsou výstavami velkorozpočtovými. Na rozdíl od nízkorozpočtových výstav je možné postavit scény s řadou modelů, realizovat nápady, zapůjčit exponáty, zabývat se architekturou výstavy, osvětlením exponátů, grafikou, pracovat s různými médii atp. Trvají také mnohem déle, než bývalo u krátkodobých výstav zvykem. Mnohem lépe se proto také shánějí sponzoři i mediální partneři, a to umožňuje donedávna věc v českém muzejnictví nevídanou zajistit výstavě a tedy také muzeu odpovídající propa- 18\n19 Kalendárium kulturních událostí Bělá pod Bezdězem Muzeum v Bělé pod Bezdězem Čepce do Militaria Domov a cesty fotografie Jaroslava Veselého Výlety do malých a nejmenších obcí Střední Čechy Benátky nad Jizerou Muzeum Benátky nad Jizerou Fojství v českých zemích květen červen 2009 Barbie v proměnách času červen září 2009 Jan z Werthu generál 30 leté války Hrajeme si na Kelty Benešov Muzeum umění a designu Benešov Petr Holeček a Dalibor Blažek Setkání zvláštního Druhu Zdeněk Šafka Dvořáková Anděl ve městě Blovice Muzeum jižního Plzeňska v Blovicích Jan Nepomucký Československá samostatná obrněná brigáda a jižní Plzeňsko Jak si kdo ustele Poslové magie africké loutky a masky Brandýs nad Labem Oblastní muzeum Praha východ Na plný plyn Brno Moravská galerie v Brně Místodržitelský palác Múza pod nebesy Sběratelé a mecenáši V. Malíř a sochař Eduard Sykora ( ) Barokní olejové skici z Grazu Pražákův palác Laureát ceny Michala Ranného Uměleckoprůmyslové muzeum Stavby a projekty: Burian Křivinka Pelčák Rusín Wahla Stefanie Schneider 29 Palms, CA Bytosti odnikud Jiří David: Předběžná retrospektiva Moravské zemské muzeum První zemědělci Expedice středověk Etnografický ústav Zapomenutý půvab historické památníky Japonsko, má láska Víte-li pak, jak sedláček obilíčko seje. Historické formy českého zemědělství Baron Trenck Pavilon Anthropos Nejstarší umění střední Evropy Charles Darwin od Funkčnost a estetika kamenných nástrojů od Muzeum města Brna, p. o. Michal Ranný kresby / akvarely Příběhy barokního Brna Muzeum romské kultury, s. p. o. Rompien Žít! Výstava rakouské romské malířky Ceiji Stojky Technické muzeum v Brně Nonsens Louis Braille, tvůrce šestibodového reliéfního písma pro nevidomé Josef Ressel, český vynálezce evropského formátu Mendelu, škola jako lusk Design Bruntál Muzeum v Bruntále, p. o. Danieala Vinopolová Zevnitř a vně let Chráněné krajinné oblasti Jeseníky Břeclav Městské muzeum a galerie Křižovatka tří moří Výtvarná skupina A6, obrazy, fotografie Stromy jako domy Synagoga Karel Frantel, obrazy, keramika, dřevěné objekty Eva Černohorská, koláže Jaroslav Myčka, Podmořský svět fotografie Bučovice Muzeum Bučovice Restaurace a konzervování Podkarpatská Rus Čáslav Městské muzeum a knihovna Čáslav Historické kolébky a kočárky Výroční obyčeje ve středních Čechách Lidové zvyky ve středních Čechách Kopytov chráněnka Čáslavi Česká Lípa Vlastivědné muzeum a galerie v České Lípě Příroda starých pánů Pohlednice Libereckého kraje Ivan Čech obrazy, Karel Burda fotografie Kamila Nešporová fotografie ZUŠ Česká Lípa Literární českolipsko Galerie Hrady a zámky ve výtvarném umění ze sbírek VMG Galerie Jídelna Eliška Jakubíčková Proměny českého venkova v díle Václava Fialy Markéta Váradiová a Michal Slejška 2009: Vesmírná odysea Česká Třebová Městské muzeum Výstavní síň kulturního centra Balada o vášni České Budějovice Jihočeské muzeum v Českých Budějovicích Devatero řemesel ivanky Wolkové do Šumava Karla Klostermanna. Příběh šumavské podmalby. do I\n20 Kalendárium kulturních událostí Wortnerův dům AJG Petr Písařík, Igor Muller Český Brod Podlipanské muzeum v Českém Brodě Společné dějiny spojují Lidové kroje Jany Anny Sobolíkové Školy Český Brod Nitě Český Těšín Muzeum Těšínska, p. o. Kapličky, kříže a boží muka Dvůr Králové nad Labem Městské muzeum ve Dvoře Králové nad Labem Přírodozpyt to jest fysika a chemie Otto Gutfreund 120. výročí narození Františkovy Lázně Městské muzeum Františkovy Lázně Obrazy J. Šolc Frenštát pod Radhoštěm Muzeum ve Frenštátě pod Radhoštěm Kamenné svědectví minulosti Frýdek-Místek Muzeum Beskyd Frýdek-Místek, p. o. Lenka Kovalová zastavení na cestě Houby zblízka Havířov Památník Životické tragédie Lovecké zbraně Výstavní síň Musaion Pojďme na ryby Havlíčkův Brod Galerie výtvarného umění v Havlíčkově Brodě XII. Trienále Ex libris Hlinsko v Čechách Městské muzeum a galerie Hlinsko, p. o. Romance pro jeden hlas Troška historie nikoho nezabije Výtvarné Hlinecko Soubor lidových staveb Vysočina Betlém Výstava prací výtvarného oboru ZUŠ Hlinsko Hluboká nad Vltavou Muzeum lesnictví, myslivosti a rybářství S kamerou po loveckých stezkách fotografie Jaromíra Zumra Mechy a lišejníky Stanovištní rostliny Hlučín Muzeum Hlučínska, p. o. Václav Navrátil malíř, který žil rád v Hlučíně Jarmila Všetičková pohádkový svět keramičky Krojované panenky Stanislav Havlík malování do čtverce Hodonín Galerie výtvarného umění Petr Kvíčala malba Ludmila Kováříková Hledání monuemntu Masarykovo muzeum v Hodoníně, p. o. Maturanti vystavují do června 2009 Starý Hodonín na fotografiích Výstavní síň Národní tř. 21 Fotografie Oldřich Hanke červen srpen 2009 Krojované panenky Horažďovice Městské muzeum Horažďovice Kavkaz království slunce a ledu Návrat k tradicím Horní Planá Rodný dům Adalberta Stiftera v Horní Plané Karel Klostermann a literární Šumava na přelomu 19. a 20. století duben říjen 2009 Za břehů staré Vltavy květen říjen 2009 Stifterův park v Horní Plané duben říjen 2009 Horní Planá v obrazech duben říjen 2009 Horní Slavkov Muzeum Horní Slavkov Mgr. Mikolášová: Kresba, batika, pointilizmus Hranice Městské muzeum a galerie v Hranicích Petr Kuba obrazy a objekty Nouzová platidla aneb Když je nouze nejvyšší Hustopeče Městské muzeum a galerie Výstava prací žáků hustopečských škol Roman Wenzel keramické plastiky Alfons Mucha a Hustopeče Chomutov Oblastní muzeum v Chomutově, p. o. Malíř Gustav Zindel Chomutovská výročí Chrastava Muzeum historické hasičské techniky Výstava leteckého modelářství Výstava polských umělců Chrudim Kabinet ex libris umělecké sbírky PNP Náhodná setkání Muzeum loutkářských kultur v Chrudimi UNIMA Malované opony Regionální muzeum v Chrudimi František Jelínek knižní vazby Práce žáků ZUŠ Chrudim Poslední divoký kůň Krásy moří a oceánů Jablonec nad Nisou Muzeum skla a bižuterie v Jablonci nad Nisou Šamani a čarodějové Zázračné prameny. Lázeňské a upomínkové sklo Galerie Belveder Otcové města Jablonce. Zrození sportovní tradice Všemi smysly. Pohádky a pověsti z Jablonecka Jablunkov Muzeum v Jablunkově Bez nás si neškrtnete Jáchymov Královská mincovna v Jáchymově Štola č.1 Jáchymov II


Nový bytový komplex vyroste v Litovli. Další projekty tam chystají - Olomoucký deník\nCeny bytů stále rostou. Trend nezměnila ani epidemie koronaviru. Poptávka převyšuje nabídku, přestože vloni byl Olomouckém kraji dokončen rekordní počet bytů. Na trhu je jich stále nedostatek i vzhledem k tomu, že lidé mají chuť ukládat úspory do nemovitostí. Nízká nabídka je dlouhodobě v Litovli, kde nyní město prodalo jednu z nejlukrativnějších a zároveň posledních parcel určených k výstavbě bytových domů.\nV Severní ulici v Litovli vyroste vyroste bytový komplex. Stavět může společnost FORblock | Foto: BOOS plan/Litovel.eu\nVedení města vybíralo pro pozemky v Severní ulici ze čtyř nabídek developerů. A cena nebyla tím hlavním kritériem, rozhodovalo celkové řešení a kvalita projektu. Další moderní bytový komplex chystá radnice přímo v centru města.\n„Lidé nám odcházejí pryč. Litovel má každým rokem o 100 obyvatel méně, protože není kde bydlet,“ hodnotil situaci starosta Viktor Kohout.\nMěsto letos rozhodlo o prodeji pozemků v Severní ulici s celkovou plochou 4 486 metrů čtverečních za účelem výstavby bytových domů o čtyř až pěti nadzemních podlažích. Jedná se velmi dobrou adresu.\n„Zároveň jednu z posledních lokalit ve městě, kde mohou vyrůst bytové domy,“ poukázal starosta. „Nechtěli jsme ji dát první firmě, která projeví zájem, a byty budou malé a nebudou odpovídat standardům bydlení 21. století,“ dodal.\nProto paradoxně nerozhodovala ani tak cena, kolik developeři nabídnou za zasíťované pozemky, jako celkové řešení bytového komplexu.\nBonus? Firma je z Litovle\nMěsto obdrželo celkem čtyři nabídky, jež posuzoval městský architekt a Komise pro investice a výstavbu, poradní orgán rady města. Své doporučení předložili zastupitelstvu.\n„Odborníci se shodli a zastupitelé dali na jejich hodnocení. Kromě odpovídajícího řešení nabídla firma i velmi dobrou cenu. Vítězná firma FORblock je navíc z Litovle, kde zaměstnává desítky lidí,“ dodal Kohout.\nBytový komplex, který vyroste do tří let, nabídne celkem 54 bytů o dispozici 1+kk až 4+kk.\n„Ne každý dnes chce nájemní bydlení. Lidé mají našetřené peníze, jsou slušné hypotéky, a město má zájem, aby lidé v Litovli zůstali. U nájemního bydlení, bez vlastnického vztahu, tato 'jistota' není,“ poznamenal starosta.\nVe Šternberku vznikne 26 nájemních bytů opravou budov Vincentina\nV Litovli nyní budují nájemní bydlení soukromníci v centru, a to přímo na náměstí v domě U Bílého koníčka. Vznikne zde celkem 22 menších, startovacích bytů.\nMěsto dále připravuje projekt v ulici Boženy Němcové, kde za 5,5 milionu korun koupilo areál v sousedství hasičské zbrojnice.\n„Poslední areál v centru města. V plánu je zde nejen parkování, ale hlavně trojkřídlý bytový dům. Moderní komplex s propojkou až ke kostelu. Přes čtyřicet bytů,“ líčil starosta Kohout.\nMěsto již má studii a zastupitelé posvětili, že se v záměru bude pokračovat.\n„Bude soutěž, vidíme to spíše na menší byty, něco na prodej, část si zřejmě město ponechá k nájemnímu bydlení. K realizaci to ale bude spíše až v dalším volebním období,“ informoval Kohout.\nCeny bytů stále rostou v Olomouci i menších městech Olomouckého kraje. Nabídka je malá a lidé mají chuť investovat do nemovitostí.\nPodle realitního serveru RealityMIX.cz meziročně vzrostla průměrná cena metru čtverečního bytové plochy v Olomouci o 12,2 procenta na 58 494 korun.\nZa byt o výměře 60 metrů čtverečních zaplatí lidé v květnu v průměru 3, 41 milionu korun. Meziročně je to více o 5,3 procenta.\nRekordní počet dokončených bytů\nV Olomouckém kraji byl v roce 2020 dokončen rekordní počet bytů. Přesně 2 211.\nOd 90. let nebylo v žádném roce na území kraje dokončeno více bytů. Ve srovnání s rokem 2019 se počet dokonce zvýšil o 11,4 procenta, a to především díky vysokému počtu dokončených bytů na Olomoucku.\n„Vyšší počet dokončených bytů byl pouze v okrese Praha-východ a samozřejmě v Praze,“ srovnávala.\nNaproti tomu, téměř na konec žebříčku 77 okresů podle počtu dokončených bytů, se dostal se 74 dokončenými byty okres Jeseník. „Méně bytů bylo vloni dokončeno pouze v okrese Most, a to 69 bytů,“ dodala Jarmila Benešová.\nPanelákový byt v Olomouci za 3,5 milionu\nPodle makléřů je i přes rekordní čísla z loňského roku na trhu v Olomouci stále prostor pro nové byty. Dobře se prodávají jak developerské projekty, tak staré byty. Panelákový byt o dispozici 3+1 po rekonstrukci v Olomouci stojí přes 3,5 milionu korun.\nPodíl investorů do bydlení a lidí, kteří si kupují nemovitost pro své bydlení, je podle makléřky Michaely Žďárské z realitní společnosti DACHI odhadem půl na půl.\n„Protože nevíme, co covidová krize udělá, chceme mít peníze v nemovitosti. Dlouhodobě je to jistota. A byty se v Olomouci dobře pronajímají, zejména novostavby. Mladí lidé zase chtějí svoje bydlení. Ne všechny postihla krize,“ shrnula makléřka.


apple Archives • BEREALIZER.COM\nCo dělat, když nemáte přístup ke svému číslu Apple ID?? Pokud je vaše Apple ID přiřazeno ke kontrolnímu seznamu nebo pokud nemáte přístup k důvěryhodnému zařízení nebo telefonnímu číslu, přejděte…\nApple Pay v Rusku už nefunguje s kartami Visa a Mastercard. Jak platit Před nedávnem jsme vás informovali o tom, že karty Visa a Mastercard přestanou od 10. března dočasně…\nCo dělat, pokud iPhone se nezapne Pokud váš iPhone neočekávaně přestal zapnout a reagovat na stisknutí tlačítek, nemusíte paniku a spustit hlavu do servisního střediska. Dokonce i Apple zařízení nejsou…\nApple Watch: Otázky a odpovědi. Vše o nejlepších chytrých hodinkách na světě Apple Watch jsou v současnosti nejpokročilejší chytré hodinky na světě. Svým majitelům otevírají obrovské možnosti. Skvělá funkčnost však…\nJak opravit Apple iPhone XR, který uvízl na chybě spouštění loga Apple [Průvodce řešením problémů] Velké systémové chyby obvykle způsobí, že aplikace nebo iOS se náhle spustí a přestanou fungovat.…\nCo mám dělat, když zapomenu své Apple ID?? Odhlášení z iCloudu, iTunes a App Storu bez hesla! Někdy se stane, že zapomeneme vlastní heslo Apple ID. Co dělat, když zapomenete…\nCo dělat, když zapomenete Apple ID? Jak se odhlásit z iCloudu, iTunes a App Storu bez hesla! Někdy zapomeneme vlastní heslo Apple ID. Co dělat, když zapomenete Apple ID ?…\nJak obnovit heslo Apple ID přes heslo pro iPhone Závěr Zapomněli jste heslo Apple ID? Zde je návod, jak můžete resetovat ID Apple pomocí Apple ID Option Iforgot, jednoduše zadáním…\nJak odstranit odběry Apple z aplikací. V aplikaci App Store (pouze Mac) Digitální předplatné může být někdy zdrojem problémů a plýtvání penězi. Zde je průvodce vytvářením, správou, zobrazováním a odebíráním…


Patrová postel ALAN Lano Nábytek\n» Patrová postel ALAN\n9 706,41 Kč 9706.41\nTřilůžková patrová postel ALAN je ideálním a praktickým řešením do dětského pokoje pro sourozence. Díky možností zasunutí třetí části postele, budou mít vaše děti více místa na hraní a učení. Výsuvné třetí lůžko může také posloužit k přespání kamarádů nebo návštěv. Na výrobu postele jsme použili zejména kvalitní borovicové dřevo, které se vyznačuje pevností a snadným zpracováním. Postel nemá žádné ostré hrany a ani jiné nebezpečné prvky. Je dostupná v několika velikostech a barevných provedeních. Barvy a laky, které jsme během výroby použili, splňují veškeré stanovené normy o nezávadnosti. Montáž je jednoduchá a zvládne ji úplně každý.


Znechucení skandální ostudou vlády ČR – Nová republika\nVelice se stydím za ubohost nesvéprávné alibistické vlády, předvádějící trapnosti kolem hrazení cesty prezidenta do Ruska, v souvislosti s oslavami 60. výročí ukončení 2. světové války. Jsem osobně touto ubohostí velice znechucen. Jeden můj děda přežil 6. let v Buchenwaldu a druhý nepřežil návrat z koncentračního tábora. Táta po opuštění Německa před koncem války, kde byl na nucených pracích, se ukrýval na chatě u kamaráda, kde netrpělivě čekal na ukončení války. Fakta o obrovských obětech ruských lidí, jejich utrpení a jejich nesporně nejvyšším podílu na vítězství ve válce, zatím stále ještě nelze překroutit ani popírat.\nMiloš Zeman, prohlásil, že 9. května do Moskvy nepochybně přijede. A zdůraznil: „odmítnutí by bylo urážkou památky padlých vojáků. Je třeba připomenout, že za osvobození Československa položilo život 150.000 sovětských vojáků“. Lze přidat slova bývalého disidenta Jána Čarnogurského: „Přínos SSSR při porážce hitlerovského Německa byl největší. Byl to SSSR, kdo na oltář vítězství přinesl ty největší oběti. Udělali to Rusové. Je to skutečnost, která se nedá obejít. Ignorovat pozvání ruského prezidenta a nepřijet v tento okamžik do Moskvy by nejenom bylo eticky nekorektní, ale ještě by to přímo uškodilo Slovensku. Tedy, naše země by tak demonstrovala, že si neváží evropských hodnot, a že si nepřeje pokorně sklonit hlavu před památkou více, než 20 milionů sovětských vojáků, kteří za naše vítězství zaplatili vlastními životy“.\nNaše lavírující vláda, potažmo politické strany vládní koalice, včele s ČSSD, nám sdělují. Nejsme schopni přijmout jednoznačné stanovisko, jsme jako mezi mlýnskými kameny. Na jedné straně musíme být loajální k EU a USA, tudíž i k ukrajinským nacistům, na druhé straně si nechceme ještě více rozházet naše voliče. Navíc musíme hódně šetřit, každá koruna dobrá, zvláště když jsme dali sliby o přehodnocení církevních restitucích k ledu.\nMístopředseda poslaneckého klubu vládní ČSSD prohlásil: Uctění památky vojáků Rudé armády, kteří položili životy i za naše osvobození, je zcela na místě. Přítomnost na vojenské přehlídce po boku severokorejského diktátora však považuji za zcela nepřijatelnou. Pokud se přece jen tak stane a vláda se rozhodne náklady cesty neproplatit, určitě bych pak pro její rozhodnutí měl pochopení. Doufám ale, že pan prezident vše přehodnotí.“ Slaboduchost takové obojetné demagogie, věštecky stavící severokorejského diktátora po bok našeho prezidenta na přehlídce, podtrhuje typickou charakteristiku socdem: úpěnlivá a marná snaha zavděčit se všem – „ani ryba, ani rak“.\nDumání o schválení úhrady za cestu prezidenta, kdy jsou po mudrlantském bádání vyslovovány podmínky, kterých programových částí oslav, se prezident může a kterých nemůže účastnit, jak by se měl či neměl chovat, jsou tragikomickým obrazem politické reprezentace ČR, dodejme reprezentace – neštítící se ukrajinského nacismu.\nnáš svět média zdražování USA ekonomika Ukrajina demokracie energetická krize Rusko fašizmus volby EU 5. kolona válka příprava války manipulace a lži energetika Evropská unie cenzura NATO