filtrace vody, filtry na úpravu vody - AQUA product s.r.o\nFiltry jsou určeny pro instalaci do potrubí, kterým protéká voda. Podle druhu zvolené filtrační vložky slouží k odstranění mechanických nečistot a nebo některých jiných látek z vody, např. chloru, organických látek atd.\nPokud zboží v eshopu nenajdete, můžete ho objednat standardní cestou, např. přes formulář Objednávka.\n8.1.x.1,2 AQUA FHxxx filtry a filtrační vložky na studenou vodu\nFiltry jsou určeny pro filtraci studené vody. Do jímky filtru se vkládají různé typy filtrační vložek, pro odstranění mechanických nečistot, odstranění chloru, organických látek, na zlepšení chuti a vůně vody. Vložky mají výšku 250 mm a průměr 65 mm.\nAktualizováno: 16.02.2015 10:47:25\n8.1.5.2 AQUA FHPR5 - filtry krátké 5"\nFiltry jsou určeny pro filtrování studené vody. Do jímky filtru se vkládají různé typy filtrační vložek, pro odstranění mechanických nečistot, odstranění chloru, organických látek, na zlepšení chuti a vůně vody. Vložky mají výšku 125 mm a průměr 65 mm.\nAktualizováno: 10.09.2014 09:06:28\n8.1.x.3 AQUA FHxxx BIG filtry a filtrační vložky na studenou vodu\nFiltry na filtraci studené vody pro instalace, kde je potřeba zajistit větší průtoky vody. Podle požadované filtrace nebo požadované úpravy vody se do jímky filtru vkládají různé typy filtračních vložek.\nAktualizováno: 02.02.2013 11:39:27\n8.1.x.4 AQUA FHxxx filtry a vložky dlouhé na studenou vodu\nDlouhé filtry na studenou vodu se vyznačují větší filtrační kapacitou a většími průtoky. Opatřují se různými typy filtračních vložek, podle požadovaného druhu filtrace. Filtrační vložky mají délku 510 mm, průměr 65 mm.\nAktualizováno: 07.05.2015 11:20:43\nFiltry představují jednoduché a ekonomické řešení při mírně zhoršené kvalitě vody, použitím vhodných filtračních vložek lze dosáhnout zlepšení vlastností vody. Filtry se dodávají ve dvou provedeních: typ FHCTF pro postavení na kuchyňskou linku a nebo typ FP pro instalaci pod kuchyňský dřez.\n8.1.x.6 AQUA xx HOT filtry a vložky na horkou vodu\nFiltry na horkou vodu jsou určeny pro filtraci vody o teplotě od 2°C do 93°C. Podle druhu úpravy vody se do jímky filtru vkládají různé typy filtračních vložek.\nAktualizováno: 16.02.2015 10:57:12\n8.1.x.7 Kazetové in-line filtry\nKazetové filtry (in-line filtry) se používají jako postfiltry za stanice reverzní osmozy na konečnou doúpravu vody nebo se mohou zařadit přímo do potrubí vody, která má být upravována. Typ filtru se zvolí podle požadovaného druhu úpravy vody.\nAktualizováno: 11.07.2013 16:54:42\n8.1.x.8 Carbon filtry dechlorační\nFiltry Carbon jsou opatřeny vložkou z aktivního uhlí, která odstraní z vody většinu látek\norganického původu a některé látky anorganické, jako jsou chlor, pesticidy, těžké kovy apod.\nOdstraňuje z vody také nepříjemné pachy a celkově zlepšuje chuť upravované vody.\nAktualizováno: 17.12.2015 09:16:16\n8.2 PINECO proplachovatelné filtry mechanických nečistot\nFiltry mají hlavu z poniklované mosazi a filtrační jímku z průhledného trogamidu. Jsou opatřeny omyvatelným nerezovým filtračním sítkem o jemnosti filtrace 100 mikrometrů. Hlava filtru je opatřena připojovací dvojdimenzí s vnitřním závitem: 1/2-3/4", 1-5/4" a 6/4-2" a otvory pro instalaci manometrů pro sledování tlakové ztráty.\nAktualizováno: 03.05.2013 10:39:52\n8.3 Filtry NW s odstředivou separací\nFiltry se vyznačují robustní konstrukcí a vysokým průtokem s nízkou tlakovou ztrátou. Jsou vybaveny rozváděcím kolečkem, které zajišťuje odstředivou separaci nečistot. Na výztužný koš se navlékají sáčkové filtrační vložky s volitelnou jemností filtrace od 5 do 300 mikrometrů.\nAktualizováno: 15.06.2015 14:47:09\nFiltry Carbon NW xx jsou naplněny aktivním uhlím a jsou určeny pro odstranění chloru a jiných anorganických látek, jako pesticidů a těžkých kovů, a dále pro odstranění organických látek z vody. Aktivní uhlí také odstraňuje nepříjemné pachy a celkově zlepšuje chuť upravované vody.\n8.3.x.5 NW xx TE filtry pro umístění filtrační náplně\nFiltry NW v provedení TE jsou určeny pro umístění filtrační náplně, např. aktivního uhlí nebo polyfosfátu. Vnitřní mechanismus NW filtrů TE umožňuje vysoký a konstantní průtok s nízkou tlakovou ztrátou.\nAktualizováno: 17.02.2014 14:41:04\n8.4.1.1 Y filtr pro vodorovnou i svislou instalaci\nY filtr pro vodorovnou i svislou instalaci je vyrobený z černého polypropylénu, opatřený nerezovou filtrační sítkou. Jemnost filtrace 130 mikronů.\nAktualizováno: 18.05.2012 12:03:56\n8.4.x.2 YD filtry diskové\nFiltry YD diskové. Filtry YD diskové se vyznačují velkou filtrační plochou a snadnou údržbou. Zachycení mechanických nečistot do velikosti 130 µm zajišťuje sestava stlačených rýhovaných PP disků.\nAktualizováno: 18.05.2012 12:04:43\n8.4.x.3 DF diskové filtry\nDiskové filtry jsou určeny pro průmyslové použití.\nZachycují nerozpuštěné látky a částice z vody do velikosti 150 mikrometrů, které by mohly poškozovat vodovodní řád a stroje k němu připojené.\nAktualizováno: 02.01.2014 15:59:08\n8.5 FF06 proplachovatelné filtry\nProplachovatelné filtry FF06 jsou určeny na zachycování mechanických nečistot z vody o max. teplotě 40°C nebo 70°C do provozního tlaku 16 bar\nAktualizováno: 15.06.2015 12:11:26\n8.6 FK 06, FK 06-HV filtry s redukčním ventilem\nProplachovatelné filtry FK 06 jsou určeny na zachycování mechanických nečistot z vody o max. teplotě 40°C do provozního tlaku 16 bar nebo 70°C do provozního tlaku 25 bar, jsou vybaveny redukčním ventilem.\nAktualizováno: 03.05.2013 11:11:05\n8.8 F74CS, FK74CS PrimusPlus filtry se zpětným proplachem\nFiltry F74CS a FK74CS zajistí nepřetržitou dodávku filtrované vody i během zpětného proplachu. Nerezové sítko o velké filtrační ploše zachytí z vody mechanické částice nečistot. Patentovaný systém zpětného proplachu umožňuje rychlé a kvalitní čištění filtru při malé spotřebě vody. Jsou vybaveny otočným připojovacím dílem, který umožňuje instalaci do horizontálního i vertikálního potrubí a vestavěným manometrem. Na objednávku mohou být vybaveny časově nastavitelnou jednotkou pro automatické provádění zpětného proplachu.\nAktualizováno: 14.01.2014 08:48:23\n8.9 F76S filtry se zpětným proplachem závitové\nFiltry se zpětným proplachem F76S zajistí nepřetržitou dodávku filtrované vody i během proplachování sítka. Nerezové filtrační sítko o velké ploše odstraní z vody mechanické nečistoty, např. úlomky rzi nebo písečná zrnka. Patentovaný systém zpětného proplachu umožňuje rychlé a kvalitní čištění filtru při malé spotřebě vody. Standardně iniciuje zpětný proplach obsluha ručně nebo může být filtr na objednávku vybaven automatikou.\nAktualizováno: 14.01.2014 08:48:33\n8.10 F78TS filtry se zpětným proplachem přírubové\nPřírubové filtry F78TS jsou vhodné pro aplikace s vysokým průtokem vody. Filtry jsou určeny pro filtraci pitné vody z vodovodního řádu. Filtry jsou vybaveny zpětným proplachem, během kterého není přerušena dodávka vody. Certifikace na pitnou vodu DIN/DVGW.\nAktualizováno: 05.01.2016 13:33:35\n8.11 HS10S domovní filtrační stanice\nDomovní filtrační stanice HS10S obsahuje v jedné armatuře filtr se zpětným proplachem, zpětný ventil, redukční ventil a uzavírací kohout. Zajišťují nepřetržitou dodávku filtrované vody i během zpětného proplachu. Patentovaný systém zpětného proplachu zajistí rychlé a kvalitní čištění filtru s malou spotřebou vody.\nAktualizováno: 03.10.2013 17:25:52\n8.12 Automatika k filtrům se zpětným proplachem\nZ11S, Z11AS jednotky zpětného proplachu automaticky provádí zpětný proplach filtrů v časovém intervalu, který si zvolí a nastaví uživatel podle potřeb provozu. K jednotkám může být připojen diferenční tlakový spínač DDS76, který spustí jednotku zpětného proplachu na základě zvýšeného rozdílu tlaku před a za filtrem vlivem znečištění sítka.\nAktualizováno: 05.01.2016 13:58:14\n8.13.x.1 ATLAS filtry na mechanické nečistoty\nFiltrace pevných částic z vody nebo jiných tekutin s neutrálním pH, provozní teplota 2 - 45°C.\nAktualizováno: 09.03.2015 09:03:05\n8.13.x.2 BIG 10" a BIG 20" velkokapacitní filtry Atlas\nFiltry ATLAS řady BIG10 a BIG20 jsou velkokapacitní filtry, které jsou určeny pro filtraci vody všude tam, kde je požadován vysoký průtok a zároveň hloubková filtrace. Jsou vhodné do bytových domů, do škol, penzionů, výrobních závodů apod.\nAktualizováno: 09.03.2015 11:02:09\n8.13.x.3 HYDRA M - filtry se zpětným proplachem\nFiltry na vodu HYDRA M jsou inovací v systému čisticího procesu filtrů, a to díky novému řešení zpětného proplachu na bázi změny směru proudění vody. Filtr je opatřen dvěma manometry, o rozsahu 0-12 barů. Uživatel sleduje tlakovou ztrátu způsobenou zanesením filtrační vložky a jakmile dojde k poklesu tlaku na výstupu o 1 bar, je třeba provést zpětný proplach otevřením vypouštěcího kohoutu ve spodní části filtrační jímky.\nAktualizováno: 16.02.2015 11:06:38\n8.13.x.4 ATLAS K filtry s mosaznou hlavou\nFiltry na vodu Atlas typu K se vyznačují vysokou mechanickou odolností a trvanlivostí. Průhledná filtrační jímka umožňuje opticky sledovat znečištění vložky.\nAktualizováno: 09.03.2015 09:51:35\n8.13.x.5 ATLAS HOT filtry na horkou vodu\nFiltry Altas HOT jsou určeny pro filtraci pevných částic z vody o provozní teplotě max. 80°C, provozním tlaku 8 barů\nAktualizováno: 24.07.2013 17:57:02\nAtlas filtry řady DPDS jsou vybaveny připojovacím dílem z vysoce pevnostního plastu, který je otočný o 360° a tedy umožňuje instalaci do vodorovného i svislého potrubí.\nHlava filtru je vyrobena z polypropylenu a je opatřena odvzdušňovacím šroubem.\n8.13.5.1 Senior Sanic filtry bakteriostatické\nFiltry Senior Sanic jsou určeny pro filtraci pevných částic z vody.\nFiltry i filtrační vložky řady Sanic jsou vyrobeny technologií Microban, která obsahuje antimikrobiální látky na bázi stříbra. Tyto účinně zastavují množení bakterií, které se zachytily na stěnách filtru nebo ve filtrační vložce.\nAktualizováno: 16.02.2015 14:13:31\n8.14 Velkokapacitní filtry\nVelkokapacitní filtry jsou určeny pro filtraci kapalin až do teploty 90°C a provozního tlaku max. 16 bar všude tam, kde je potřeba přefiltrovat velké množství. Jejich základní charakteristikou je velká plocha filtrace, malá ztráta tlaku, jednoduché a bezpečné utěsnění a snadné čištění.\nAktualizováno: 02.03.2015 17:58:27\n8.15 IWF průmyslové přírubové filtry\nFiltry IWF jsou průmyslové filtry určené na zachycování mechanických nečistot z neagresivních kapalin. Filtry se připojují do rozvodů filtrované vody přírubami, podle dimenzi potrubí.\nAktualizováno: 14.01.2014 08:46:54\n8.16 FR filtry na mechanické nečistoty na SV i HV\nFiltry FR jsou určeny k ochraně potrubních systémů před nerozpuštěnými nečistotami. Filtrační vložky jsou charakteristické velkou filtrační plochou a vysokou odolností proti mechanickému poškození. Jsou dodávány v provedení závitovém a přírubovém, pro studenou vodu nebo pro horkou vodu, s ručním proplachem nebo včetně automatické jednotky proplachu.\nAktualizováno: 14.01.2014 08:47:07\n8.17 FY69P potrubní filtry z litiny\nPotrubní filtry FY69P jsou určeny k zachycování mechanických nečistot obsažených v pracovním médiu. Používají se v topenářských, vodovodních nebo průmyslových aplikacích. Vyznačují se nízkou tlakovou ztrátou díky příznivé konstrukci tělesa filtru z hlediska dynamického proudění a jednoduchou demontáží pro výměnu a čištění dvojitého sítka.\nAktualizováno: 05.08.2015 10:52:36


Žaloba na prezidenta • RESPEKT\nČeský premiér je sekerník ve chvíli, kdy má proti sobě slabší hráče\nPremiér Babiš přivítal prezidenta Zemana na zasedání vlády o rozpočtu; září 2018 • Autor: ČTK, Šimánek Vít\n28. 7. 2019 | aktualizace 28. 7. 2019 12:00\nMiloš Zeman pokračuje v destrukci ústavy. Tento týden by sice měl konečně odvolat ministra kultury Antonína Staňka, ale fakticky to nemá význam, protože nechce jmenovat ministra nového. Ve vyspělé společnosti by čelil tvrdé kritice ze všech stran a byl by minimálně vystaven politické izolaci. Je to svého druhu podvod a s podvodníky se nejedná. V Česku se však zatím našla jediná instituce, která chce hájit právní stát, a tou je Senát. Horní komora parlamentu schválila žalobu na prezidenta za opakované porušování ústavy. Je to naprosto výjimečný okamžik, a to přesto, že žalobu musí ještě schválit 120 poslanců, což se zřejmě nestane.\nJe to ale škoda, protože pokud stoupenci (ANO, KSČM, SPD) Miloše Zemana tvrdí, že jedná v souladu s ústavou a nic se neděje, musí si být jistí i tím, že Ústavní soud se za prezidenta postaví. Jenže oni vědí, že svůj názor nemají o co opřít, a tak žalobu nikdy nepodpoří.\nI tak ovšem dává krok Senátu smysl. Význam má už jen symbolická rovina, protože žaloba na prezidenta se nepodává každý den. Zároveň platí, že pokud vidíte nepravost, máte se jí pokusit čelit těmi legálními prostředky, které jsou k dispozici. A to senátoři učinili. Vše mohl pomoci vyřešit Andrej Babiš, ale ten se Zemana bojí, takže lavíruje a couvá jako žádný premiér před ním.\nA všímají si toho stále víc i v zahraničí. Evropští diplomaté v kuloárech čím dál častěji zmiňují, jak je Babišovo chování překvapilo. Často prý v médiích slyší jeho silná prohlášení, že on by za pár dní vyřešil uprchlickou krizi, věděl by, jak nastartovat evropskou ekonomiku či jak jednat s Donaldem Trumpem. Poučuje své západní kolegy často a rád, nicméně nyní je vidět, že není schopen ani zařídit odvolání ministra své vlády a jmenování nového.\nOpět se ukazuje, že český premiér je sekerník ve chvíli, kdy má proti sobě slabší hráče. Jakmile ho ale skřípnou ti silnější, stáhne se do kouta.\nZávěrem bych vás ještě rád pozval na oslavu 30. narozenin našeho týdeníku. V pražské Lucerně budou 11. listopadu debatovat historik Timothy Snyder, někdejší šéfredaktorka Le Monde a nyní komentátorka The Guardian Natalie Nougayrède, historik Timothy Garton Ash a novinář Martin M. Šimečka. Součástí večera bude ještě jedna debata, koncert atd. Více informací a možnost koupit si lístky najdete na www.30respekt.cz. Těšíme se na vás.\nAntonín Staněk Miloš Zeman Prezident Ústava


Jméno Horst Kurt Karl Naše jména Aktuální databáze křestních jmen a příjmení, jejich četnost, význam a původ , svátek\nJméno Horst Kurt Karl má 0 lidí.\nJméno Horst Kurt Karl je složeno z více jmen. Jméno Horst nosí 409 obyvatel ČR, svátek slaví 13.7., má význam: křoví a původ straroněmecký. Jméno Kurt nosí 378 obyvatel ČR, svátek slaví 26.11., má význam: rádce a původ straroněmecký.\nDiskuze na téma: Jméno Horst Kurt Karl Ostatní diskuze:


Bezpečnostní reflexní prvky, pásky, bezpečnostní a výstražná světla a osvětlení | Meteostanice.cz\nVhodné jako ochrana na nebezpečných místech při poruše auta nebo jako efekt na párty. LED technologie zaručuje optimální viditelnost i v těch nejhorších povětrnostních podmínkách.Není určenou k použití během jízdy! Použití jen na vlastní riziko!\nNaše cena 579,- Kč\nMaják do autozásuvky, 20200, s magnetem, oranžová\nLED majáček má 2 funkce, které mohou být nastaveny pomocí červeného spínače na konektoru. Lze jej pomocí magnetického podstavce připevnit na střechu vozu. Podle vyhlášky o silničním provozu není soukromým osobám bez zvláštního povolení dovoleno toto svítidlo používat.\nNaše cena 1.039,- Kč\nMaják do autozásuvky AJ.BA Astral GF.25, 920970, s magnetem, modrá\nAutomobilové majáčky s atestem ECE. Výrazná signalizace blikajícím světlem, jež je viditelná i z větší vzdálenosti. Magnetická základní destička zajistí stabilní umístění na střeše vozu nebo na jiné rovné kovové ploše. Přísun energie je zajištěn 2 m dlouhým spirálovým kabelem a konektorem do zapalovače cigaret. Podle vyhlášky o silničním provozu není soukromým osobám bez zvláštního povolení dovoleno toto svítidlo používat.\nNaše cena 1.390,- Kč\nMaják do autozásuvky AJ.BA Astral GF.15, 920967, oranžová\nAutomobilové majáčky s atestem ECE. Výrazná signalizace blikajícím světlem, jež je viditelná i z větší vzdálenosti. Žárovky nejsou součástí dodávky. Podle vyhlášky o silničním provozu není soukromým osobám bez zvláštního povolení dovoleno toto svítidlo používat.\nNaše cena 1.190,- Kč\nMalá LED kontrolka je vybavena 3m spirálovým kabelem a se zástrčkou do autozásuvky. Na konektoru do autozásuvky je vypínač s kontrolkou a spínač pro nastavení 1 ze 7 frekvencí blikání. Upevnění pomocí šroubu nebo magnetu. Kontrolka je schválena podle ECE pro provoz na evropských silnicích. Pogumovaná magnetická část zabraňuje poškození povrchu vozu. 16x vysoce výkonná LED dioda. Podle vyhlášky o silničním provozu není soukromým osobám bez zvláštního povolení dovoleno toto svítidlo používat.\nMaják do autozásuvky SecoRüt, 95111, s magnetem, oranžová\nKontrolka je vybavena 7,8m spirálovým kabelem a zástrčkou do autozásuvky. Pogumovaná magnetická část zabraňuje poškození povrchu vozu. Podle vyhlášky o silničním provozu není soukromým osobám bez zvláštního povolení dovoleno toto svítidlo používat.\nNaše cena 2.790,- Kč\nPodle vyhlášky o silničním provozu není soukromým osobám bez zvláštního povolení dovoleno toto svítidlo používat.\nNaše cena 659,- Kč\nSada nouzových výstražných světel Profi Power, 2420004, 600 mAh, 6 ks\nNaše cena 3.590,- Kč\nBezpečnostní zelené LED světlo s klipem pro snadné uchycení na pásek i kolo


Sauna Elite pro wellness centra - EuroWellness s.r.o.\nDesign je hlavní postavou této velkolepé sauny, která je vyráběna do nejmenších detailů s velkou pečlivostí. Stavba sauny je kompletně z cedrového dřeva. Cedrové dřevo je speciálně vybráno kvůli svým aromatickým vlastnostem, je z něj cítit intenzivní vůně. Hlavním rysem této sauny je, že dřevo dokáže jemně měnit barvu. Jedná se o unikátní produkt, který je vhodný zejména pro ty, kteří si zakládají na luxusním zboží.


Výškově stavitelný podvozek KW V1 pro VW Polo/Derby (86/86C/86CF), r.v. od 08/80, zatížení PN do 640kg, uložení tlum. 45x76mm se vzpěrou | Escape6\nVýškově stavitelný podvozek KW V1 pro VW Polo/Derby (86/86C/86CF), r.v. od 08/80, zatížení PN do 640kg, uložení tlum. 45x76mm se vzpěrou\nDotaz k produktu: Výškově stavitelný podvozek KW V1 pro VW Polo/Derby (86/86C/86CF), r.v. od 08/80, zatížení PN do 640kg, uložení tlum. 45x76mm se vzpěrou\nKompletní výškově stavitelný podvozek KW Varianta 1 "inox-line" pro VW Polo/Derby (86/86C/86CF) uložení tlumiče 45x76mm se vzpěrou, rok výroby od 08/80, zatížení přední/zadní nápravy: do 640kg/do 630kg\nKód produktu: 10280907\nRok výroby: od 08/80


Hlasování o nejhezčí rozhlednu vyhrál v krajském kole Děčínský Sněžník - iDNES.cz\n3. srpna 2011 13:38, aktualizováno 13:38\nKamennou věž na vrcholu Děčínského Sněžníku zvolili čtenáři iDNES.cz nejhezčí rozhlednou Ústeckého kraje. Postupuje tak do celostátního finále, které začne ve čtvrtek. Spolu s ní bude Ústecký kraj reprezentovat rozhledna Jedlová u Chřibské, která v krajském kole skončila druhá.\nHlasování bylo tajné, takže čtenáři v průběhu ankety nevěděli, kolik hlasů už která stavba dostala. Rozhledna na Děčínském Sněžníku nakonec získala 548 hlasů. Druhá Jedlová u Chřibské skončila s 273 hlasy. Celkem jich čtenáři v Ústeckém kraji rozdali 1 495.\nKteré rozhledny se dostaly do celostátního finále\nCelostátní kolo začne ve čtvrtek. Hlasování bude opět tajné. Jméno nejkrásnější rozhledny se dozvíte v úterý 9. srpna.\nVýsledky hlasování v Ústeckém kraji najdete zde\nV Ústeckém kraji byly těžké už nominace, se kterými iDNES.cz pomohl odborník na rozhledny Jan Nouza. V Ústeckém kraji totiž stojí rozhleden čtyři desítky, z toho třicet přístupných. Tolika rozhlednami se v Česku nemůže pochlubit žádný jiný kraj.\n"S Ústeckým krajem jsem se opravdu trápil, protože má pěkných rozhleden hodně. Je mi třeba jasné, že některým Ústečanům bude scházet Větruše, ale chtěl jsem zase dát prostor Mostecku, a proto jsem vybral Hněvín, jako zástupce městských honosných rozhleden, mezi které patří i Mostka v Litoměřicích či Letná v Teplicích," ilustruje Nouza nelehkou nominaci rozhleden v Ústeckém kraji.\nKamenná rozhledna z roku 1864 původně vznikla jako jeden ze základních bodů trigonometrické sítě, na které se dohodly Rakousko, Sasko a Prusko.\nStudenec u České Kamenice\nRozhledna na Studenci z roku 1888 je po Slovance v Libereckém kraji druhou nejstarší železnou rozhlednou v České republice. Děčínský Horský spolek pro České Švýcarsko zahájil její stavbu už dva roky před stavbou pařížské Eiffelovy věže.\nNa Studenec bylo třeba dopravit devět tun železa. Dostat je na vrchol pomáhali staviteli Gustavu Dittrichovi dobrovolně lidé z okolí, protože to pokládali za čest.\nStavba trvala pouhé tři měsíce. Od poloviny července, kdy byla dokončena, pak na rozhlednu do konce roku vystoupalo pět tisíc lidí. Výletníky na rozhlednu pouštěl knížecí hajný za deset krejcarů.\nOd konce druhé světové války rozhlednu nikdo neudržoval, začala se rozpadat a v květnu 1996 měla být stržena. Zachránili ji místní lidé, kteří prosadili její zapsání mezi kulturní památky, snesení do údolí a následnou opravu.\nV roce 2009 vrtulník přivezl po dvouleté rekonstrukci opravené části zpět na Studenec a rozhledna opět přivítala turisty.\nJedlová u Chřibské\nMasivní kamennou věž na vrchu Jedlová u Chřibské otevřela roku 1891 jiřetínská sekce Horského spolku pro nejsevernější Čechy. Třiadvacet metrů vysoká rozhledna je z místního znělce, jen ochoz a římsy jsou cihlové.\nRozhledna od války chátrala a na konci 60. let minulého století se v ní zřítilo schodiště, takže byla desítky let nepřístupná.\nZáchrana přišla v roce 1992, kdy rozhlednu navštívil podnikatel Josef Krejčí z Rumburku a rozhodl se rozhlednu opravit. To se mu s pomocí oddílu Slovan a města Jiřetín pod Jedlovou o rok později skutečně podle starých plánů podařilo.\nHněvín u Mostu s 34 metry vysokou vyhlídkovou věží vypadá jako středověký hrad, ale je to jen novodobá replika. Původní hrad, ve kterém byl mimo jiné vězněn alchymista Edward Kelley, lákal dobyvačná vojska, a tak Mostečtí v roce 1651 vymohli u císaře Ferdinanda III. jeho zboření.\nO stavbu dnešní rozhledny se zasloužil spolek přátel Zámecké hory, jak se tehdy vrchu říkalo. Dokončená byla v roce 1900 a o několik let později přibyl dřevěný ochoz. To už rozhlednu obklopovala i honosná restaurace.\nOd války se rozhledna dočkala velkých oprav dvakrát. Poprvé v roce 1969, podruhé v roce 2001.\nErbenova vyhlídka v Ústí nad Labem nese jméno někdejšího ústeckého Spolku pro České středohoří a Krušné hory Alexandra Erbena. Původní osmimetrová kamenná věž s otevřenou vyhlídkovou plošinou stojí od roku 1933.\nVýhled z ní však postupně zarostl okolními stromy a obvodní radnice se ji proto v roce 2004 rozhodla zvýšit. Radní nejprve schválili avantgardní projekt pražského architekta Libora Čížka, který na původní hranolovou věž navrhl umístit odlehčenou kovovou konstrukci ve tvaru písmene E s točitým schodištěm.\nProti tomu se ale postavil Klub českých turistů a vypsal protestní petici, kterou podepsalo 1 368 lidí. Zastupitelé pak odsouhlasili historizující návrh místního architekta Zdeňka Havlíka, který spočíval v navýšení rozhledny o sedm metrů v původním stylu.\nVarhošť u Litoměřic\nPatnáctimetrová ocelová věž na čedičovém vrchu Varhošť u Litoměřic je jednou z mála českých rozhleden postavených za komunistického režimu.\nVznikla na místě dřevěné rozhledny z roku 1927, která byla stržena začátkem 70. letech minulého století. Už v roce 1973 přivezl vrtulník z chomutovských železáren na původní kamenný podstavec třináct tun těžkou originální konstrukci se třemi vyhlídkovými plošinami.\nV roce 2003 byly dřevěné podlahy nahrazeny kovovými rošty a opravy se dočkala i kamenná podezdívka.\nDřevěná rozhledna na Strážném vrchu vznikla v roce 2006 díky nadšení několika lidí a radnice v Merbolticích. Přípravy se táhly od roku 1999. Tehdy Jiří Novák z Verneřic vypracoval návrh věže, která měla nahradit kamennou rozhlednu zničenou při bouřce v roce 1963.\nPila v Ludvíkovicích pak připravila ze dřeva z merboltických obecních lesů části věže. Na Strážný vrch se přijelo postupně podívat na patnáct firem, zakázku ale kvůli nepřístupnému terénu vždy odmítly.\nNakonec se stavby ujal Jan Kneifl z Horní Police, v roce 2005 vybudoval příjezdovou cestu a železobetonovou základní desku a o rok později s děčínským tesařem Karlem Martínkem vztyčil i dřevěnou část osmiboké patnáctimetrové rozhledny.\nVýsledky hlasování v ostatních krajích\nJihočeský kraj Jihomoravský kraj Moravskoslezský kraj Karlovarský kraj Královéhradecký kraj Liberecký kraj Olomoucký kraj Pardubický kraj Plzeňský kraj Praha a Středočeský kraj Vysočina Zlínský kraj\nTémata: Děčínský sněžník, hlasování, Liberec, Most, Rakousko, Teplice, Ústecký kraj, Ústí nad Labem, Drážďany, Krušné hory, Labe, Letná, Mostecko, Petice, Praha 21, Rumburk, Výpočet úroků, Vysočina\nS rozhlednami je to jako se psy. Když se řekne rozhledna, každý si představí jinou. Redakce iDNES.cz připravila velkou...\nGalerie výtvarného umění v Mostě se od nového roku definitivně sloučí s mosteckým oblastním muzeem. Rozhodli o tom nyní...


Zoom H1 V2: šikovný pomocník na cesty i do zkušebny | frontman.cz\nJanek Žežula - Út, 07.04.2015 - 08:00\nZoom H1 V2: šikovný pomocník na cesty i do zkušebny\nTaké znáte pocit, když dostanete nápad na melodii, riff, rytmus a víte, že když si to někde nenahrajete, určitě si na to za nějakou dobu už nevzpomenete? První věc po ruce, mobil, vám místo pořádného záznamu ve výsledku zreprodukuje chrčení v lepším případě nahrávku, se kterou se pak těžko dál pracuje. Případně si chcete s odstupem poslechnout novou písničku, kterou jste hráli na zkoušce, nahrát koncert k rozboru nebo na YouTube.\nMožností jak to řešit je několik. Někdy mohou pomoci lepší kamery, různé externí mikrofony na iPhone, notebook… nebo kapesní rekordér Zoom H1 V2. Než jsem měl možnost ho vyzkoušet, kladl jsem si otázku, jestli taková malá hračka odvede dobrou práci a má smysl jí kupovat. Verdikt? S malými „ale“… má!\nZoom H1 V2 je malý kapesní rekordér patřící k těm nejlevnějším, které lze v současné době pořídit. K dispozici máte dva phantomově napájené mikrofony nahrávající ve stereu, volbu kvality nahrávání WAV/MP3, ovládání vstupní citlivosti, možnost přehrávat nahrané stopy přímo v zařízení, výstup na sluchátka, redukci basů, automatické nastavení vstupní citlivosti či zabudovaný minireproduktor. Ten ale moc vysokých kvalit nedosahuje. Osobně ho považuji využitelný jen pro letmou kontrolu typu „nahrálo se to vůbec?“.\nPřekvapivě je v balení i 2GB microSD karta, která bohatě dostačuje, budete-li pravidelně záznamy stahovat do PC. O napájení se stará jedna tužková baterie typu AA. Nutno ale podotknout, že H1 má poměrně velkou spotřebu a obyčejná baterie vám vydrží tak dvě hodiny nahrávání. Lepší je tedy sáhnout po kvalitnější, která vydrží mnohem déle.\nRelativně nízká cena se musí někde projevit. Když vezmete H1 poprvé do ruky, jako první na vás zapůsobí pocitově levný plast, ze kterého je vyrobena. Přes to si po bližším zkoumání dovolím konstatovat, že vyvarujete-li se hrubšímu zacházení, ničemu to nevadí. Ovládání je jednoduché a na všechny funkce lze přijít intuitivně, bez nutnosti studovat manuál. Během chvilky nastavíte vše, co potřebujete a můžete začít nahrávat.\nV tomto směru považuji zařízení za vydařené. Nahrávky jsou čisté, a umístíte-li ho na dobré místo, vyladíte hlasitosti, budete příjemně překvapeni, že i vyvážené. Citlivost mikrofonů doporučuji nastavovat manuálně. Tím se dostávám k dalšímu „ale“. H1 sice umí automaticky nastavovat vstupní citlivost, ale nedokáže jí proměnlivě měnit. Takže když písničku začínáte „piánko“ a pak se do toho opřete, nárazově se sníží citlivost a ve výsledku je v nahrávce poměrně hlasitostní skok. Když následně začnete hrát potišeji, vstupní citlivost se již nenavýší. V praxi se mi tato funkce tedy jeví jako téměř nepoužitelná. Spíš se mi osvědčilo nastavit citlivost podle nejhlasitější pasáže a pak v případě potřeby dorovnat hlasitosti v PC. Nicméně můžete to udělat i naopak. Záleží, co komu více vyhovuje a co konkrétně nahráváte.\nDle mého názoru je v tomto případě poměr cena/výkon více než dobrý! Rekordér odvádí skutečně dobrou práci a v pohodě na něj nahrajete i jednoduché demo ze zkušebny. Navíc se k němu dá dokoupit i příslušenství: obal, protivětrný kryt, stativ, „držák“ na mikrofonní stojan a adaptér pro napájení ze sítě. Využití najde v mnoha případech a jeho kompaktní rozměry vyloženě vybízí k tomu ho mít stále po ruce. Můžete tedy zaznamenávat nápady, zkoušky či cokoliv jiného, kdykoliv si vzpomenete.


Na letišti v Mošnově byla aplikována nejmodernější hygienická nanotechnologie - Bruntálský a krnovský deník\nNa letišti v Mošnově byla aplikována nejmodernější hygienická nanotechnologie\nNovou hygienickou nanotechnologii TiZonic aplikovala dnes v prostorách Letiště Leoše Janáčka Ostrava ostravská společnost NanoZone s.r.o. Jedná se o inovativní japonskou technologii s obsahem nanočástic TiO2. Technologie funguje na principu fotokatalýzy, která dokáže s okamžitou účinností dlouhodobě – tedy minimálně po dobu tří let – eliminovat rizika přenosu infekčních nákaz. Technologie je bezpečná a bez vedlejších účinků.\nNové nanotechnologie na ostravském letišti | Foto: Kateřina Šreková\nNa površích ošetřených touto technologií dochází takřka nepřetržitě k likvidaci všech mikroorganismů, jako jsou bakterie a viry. Jedná se o nejmodernější dostupnou technologii v rámci EU. K aplikaci přípravku TiZonic byly vybrány ty nejrizikovější kontaktní plochy v areálu Letiště Leoše Janáčka Ostrava, jejichž prostřednictvím může dojít k přenosu infekce na člověka. Pečlivě byly vybrány plochy, kde dochází k největší kumulaci a pohybu osob, jako jsou např. příletová zóna, odbavovací prostory, WC, okolí bufetu a podobně.\nTechnologie se na plochy aplikuje jednorázovým nástřikem přípravku s nanočásticemi TiO2. Samotná aplikace probíhá v řádech desítek minut. Tato technologie nefunguje krátkodobě jako běžná dezinfekce, kdy mezi jednotlivými sanitacemi neexistuje žádný dezinfekční účinek, nýbrž dlouhodobě, bez přerušení účinku.\nKoloidní roztok s obsahem nanočásticTiO2 je přírodní, ekologický a bez vedlejších účinků. Žádné mikroorganismy si na tento materiál nedokážou vytvořit rezistenci. Technologie byla vyvinuta v Japonsku, kde byla léta testována a její účinnost v praxi ověřena. Touto technologií byla v souvislosti s masovým rozšířením koronaviru ošetřena v Japonsku například mezinárodní letiště, hotely a další prostory.\nJejí aplikaci lze doporučit zejména všude tam, kde dochází k větší kumulaci lidí – např. v prostředcích hromadné dopravy, na nádražích, ve vlacích, autobusech, v hotelích, veřejných bazénech, saunách, ve zdravotnických zařízeních, ve školách a školkách, na úřadech, ale také v domovech pro seniory, kteří patří k nejohroženější věkové skupině, pokud jde o přenos infekčních nákaz, ale také ve zdravotnických zařízeních.\nJak technologie funguje? Nanočástice oxidu titaničitého ihned při aplikaci pevně přilnou k povrchům, na které jsou aplikovány, okamžitě se spojují a vytvářejí tzv. aglomeráty. Díky obrovské adhezi se tyto částice nemohou uvolňovat do prostředí.\nNa ošetřeném povrchu pak částice fungují jako fotokatalyzátor, kdy vlivem působení světla vyvolávají nepřetržitý jev zvaný fotokatalýza. V praxi to znamená účinný rozklad a eliminaci bakterií, virů, spor plísní. Zcela zásadní je cílené využívání antivirových účinků fotokatalýzy při epidemiích nebo pandemiích v prostorách se zvýšenou kumulací lidí.\nDnes je zřejmé, že v současné době kromě fotokatalýzy neexistuje žádná jiná dlouhodobá ochrana před nebezpečnými mikroorganismy. Účinky inovativní japonské nanotechnologie založené na fotokatalýze jsou v praxi dlouhodobě ověřeny nejen v zahraničí, ale dnes i v mnoha zařízeních Moravskoslezského kraje, a celé ČR – např. v šesti nemocnicích v MSK, v sanitních vozech, ve vozech městské policie a Policie ČR a v desítkách mateřských škol.\nStudenti psychologie pomohou osamělým seniorům\n„Na základě výsledků stovek měření hygienické čistoty ošetřených povrchů byla prokázána až 80% účinnost technologie. Jedná se o nový unikátní prvek pasivní ochrany proti infekcím a virům, který je vysoce účinný,“ říká Jaromír Hanačík, jednatel společnosti NanoZone, která je výhradním importérem této technologie do zemí EU, a doplňuje: „Tento unikátní přípravek s nanočásticemi oxidu titaničitého jsme na letišti plošně aplikovali pouze za symbolickou částku, představující manipulační poplatek. Rozhodli jsme se tak na základě aktuální situace okolo šíření koronaviru COVID-19. Považujeme se za dobrého souseda a tento vstřícný krok bereme za zodpovědný přístup nejen vůči občanům, kteří využívají služeb letiště, ale i vůči Moravskoslezskému kraji, aby si v praxi mohl ověřit účinnost technologie a okamžitou pomoc v boji proti bakteriím a virům bez rozdílu! Jedná se o dlouhodobé preventivní opatření, které dokáže ochránit občany nejen nyní, ale třeba i za dva až tři roky. Určitě dobrá investice do budoucna.“\nNanoZone, s.r.o. – je ostravská společnost, která získala licenci na inovativní hygienickou nanotechnologii s obsahem částic TiO2 pro celou EU a další země. Tato unikátní technologie byla vyvinuta v Japonsku před více než 10 lety. Cílem byla ochrana lidského zdraví a preventivní opatření před riziky přenosu infekčních nákaz.\nSpolečnost NanoZone, s.r.o., splňuje všechna legislativní a bezpečnostní nařízení pro uvádění této technologie na trh EU. NanoZone, s.r.o., poskytuje on-line služby v oblasti poradenství a odborných konzultací k možnostem využití nanotechnologie pro všechny zájemce.


SuSE CR představuje SuSE Linux 7.3 CZ - Root.cz\nRoot.cz » Operační systémy » SuSE CR představuje SuSE Linux 7.3 CZ\nPraha 15.11.2001 - V rekordně krátké době dokázala společnost SuSE CR připravit pro tuzemské uživatele českou verzi produktu SuSE Linux 7.3.\nNěmecká verze byla oficiálně uvedena 12.10.2001. Anglická verze, ze které česká jazyková mutace vychází, vstoupila na trh 23.10.2001. Prodej SuSE Linuxu 7.3 CZ bude zahájen dne 21.11.2001 a to současně jak prostřednictvím autorizovaných prodejců, tak přímo u SuSE CR.\nPočínaje dneškem, tj. 15.11.2001, společnost SuSE CR a její partneři přijímají předběžné objednávky, které budou vyřizovány po oficiálním uvedení ve středu 21.11.2001.\nHlavním rysem nové verze je ještě snadnější konfigurace hardwarových, především pak multimediálních komponent počítače. Většina je detekována a konfigurována zcela automaticky.\nNapříklad při konfiguraci zvukové karty v nejjednodušším módu stačí pouze nastavit výchozí hlasitost. Moderní grafické adaptéry se v SuSE Linuxu konfigurují zcela automaticky, včetně výběru nejvhodnějšího ovladače, rozlišení a obnovovací frekvence. Uživatel má však vždy poslední slovo a může si vybrat, do jaké míry bude do konfiguračního procesu zasahovat.\nSpráva systémového nastavení probíhá v prostředí konfiguračního programu YaST2, který ve verzi 7.3 CZ již zcela převzal úkoly svého předchůdce, programu YaST. YaST2 doznal zlepšení především v rychlosti a paměťových nárocích. Navíc jej lze díky zdokonalení činnosti v textovém módu provozovat i vzdáleně pomocí textového terminálu. Z nových konfiguračních modulů je vhodné zmínit konfiguraci televizních tunerů a skenerů, tedy komponent, jejichž instalace v minulosti vyžadovala od uživatele značné úsilí.\nKonfigurační program SaX2, používaný pro nastavení grafického prostředí XFree86, dokáže nyní korektně detekovat a konfigurovat i dotykové obrazovky.\nPři výběru aplikací, jejichž počet se v současnosti blíží dvěma a půl tisícům, byl tentokrát kladen důraz na prezentaci produktu jako systému vhodného pro všechny věkové kategorie bez rozdílu. Proto nepřekvapí zařazení množství akčních a strategických her.\nBez ohledu na razantní postup v oblasti multimédií zůstává SuSE Linux i v této verzi jedním z nejstabilnějších a nejspolehlivějších linuxových produktů na světě. Kromě tradičních bezpečnostních programů mají uživatelé k dispozici kryptografický souborový systém, který chrání data uživatelů i po odcizení. Zdokonalený Personal Firewall využívající technologii špičkového produktu SuSE Linux Firewall na CD, tvoří nekompromisní bariéru mezi počítačem uživatele a vnějším prostředím.\nPřestože je nová verze na tru jen několik týdnů, obdržela na začátku listopadu jedno z vůbec nejprestižnějších ocenění – Produkt roku 2001 v anketě Linux Journal Editors' Choice Awards.\nDoporučená koncová cena produktu SuSE Linux 7.3 CZ činí 2310 Kč s DPH. Od uvedení bude produkt nabízen i v rámci cenových nabídek Update, Abonemo a Campus. Více informací viz Cenové akce SuSE CR.\nPodrobné informace o produktu SuSE Linux 7.3 CZ jsou uvedeny na internetových stránkách SuSE CR.


IBM: Řízení a rizika dat budou vyžadovat zákony | Computerworld.cz\nIBM: Řízení a rizika dat budou vyžadovat zákony\nSecurityWorld | 01.09.2008\nIBM zveřejnila prognózu toho, jak se v příštích čtyřech letech změní chování podniků a ochotu trhu důvěřovat informacím: z dat stane účetní majetek a jejich řízení bude zákonem stanoveným požadavkem.\nHodnota dat bude považována v účetní rozvaze za aktivum a vykazována finančním ředitelem, zatímco kvalita dat se stane jednotkou sledovanou v technických zprávách a klíčovým ukazatelem výkonnosti IT. Postupně se budou vytvářet nové postupy účtování a reportingu pro měření a posuzování hodnoty dat.\nVýpočet rizik bude využíván v čím dále větší míře při menších i větších rozhodnutích, přičemž tento proces bude postupně automatizován informačními technologiemi. Ve většině organizací nyní výpočty rizik provádí vybraná skupina jednotlivců a používají se k tomu složité procesy. Výhledově bude výpočet rizik plně automatizován, což podle IBM poskytne větší transparentnost a umožní jednoduše prošetřit minulá ohrožení, předpovídat přímá a nepřímá rizika a vytvářet kapitálové rezervy pro zajištění a krytí rizik.\nZmění se role ředitele informačních technologií (CIO) , který bude zodpovídat za vykazování kvality dat a rizik pro správní radu.\nProsazení řízení dat jako povinné disciplíny pro organizace prospěje podle IBM investorům i spotřebitelům, neboť napomůže větší důvěryhodnosti, transparentnosti a nižším rizikům. V příštích čtyřech letech se kvalita dat vyvine jako klíčový ukazatel výkonnosti podniků po celém světě.


Lavice mamaia tmavě modrá – muzza.cz\nLavice mamaia tmavě modrá\nLavice mamaia královská modrá\nLavice mamaia šedá\nmuzza typ : Lavice\nDoručíme mezi: 23.06.2022 - 07.07.2022\nTato lavice je vyrobená ze syntetické látky, která napodobuje samet s jemným leskem. Perfektní volba pro elegantní designy nábytku. Má velmi dobrou odolnost proti oděru, což významně snižuje riziko jeho poškození. Materiál je extrémně měkký, hedvábný na dotek.\nD: 62 x H: 133 x V: 41 cm\nDoporučujeme nevystavovat předmět přímému slunečnímu záření a špatnému počasí., Nesušte v sušičce ani na přímém slunci, mohlo by dojít ke změně barvy látky., Výrobek očistěte vlhkým hadříkem navlhčeným v jemném čisticím prostředku a ihned osušte., Výrobek se snadno čistí vysavačem. K vysávání pohovky používejte měkké kartáče, abyste zabránili poškození.\n135 x 64 x 27 cm\nSKU: MIC_BCH_51_F1_MAMAIA9 Kategorie: Lavice, Otomany, taburety a pufy\nOtoman laure velký zelený 13 213 Kč +\nTaburet rodeo černý 8 694 Kč +\nOtoman chloe růžový 10 982 Kč +\nOtoman toro šedý 10 639 Kč +\nOtoman toro růžový 10 639 Kč +\nOtoman musso modrý 10 925 Kč +\nSedací puf round2 ø 75 cm černý 4 462 Kč +\nOtoman chloe modrý 10 982 Kč +\nTaburet rodeo medový 8 552 Kč +\nOtoman topic wood 13 670 Kč +\nOtoman laure malý růžový 9 095 Kč +\nOtoman chloe šedý 10 982 Kč +\nOtoman laure velký šedý 13 213 Kč +\nOtoman laure velký modrý 13 213 Kč +\nOtoman musso tmavě šedý 9 438 Kč +\nOtoman musso tufted cognac 13 957 Kč +\nLavice urugu 120 x 30 cm přírodní 5 717 Kč\nLavice puerto přírodní 5 717 Kč\nKožený otoman siaya 84 x 84 cm přírodní 21 453 Kč\nLavice s věšákem reydo 90 x 165 cm šedá 3 188 Kč\nLavice mece 130 x 38 cm šedá 14 274 Kč\nLavice telsa 130 x 38 cm šedá 14 274 Kč\nPodlahový polštář reney 2 880 Kč\nOtoman sadira hořčicový 5 663 Kč +\nOtoman sadira zelený 5 663 Kč +\nOtoman sadira modrý 5 663 Kč +\nOtoman sadira růžový 5 663 Kč +\nOtoman nevo černý 11 412 Kč +\nOtoman nevo růžový 11 412 Kč +\nOtoman nevo zelený 11 412 Kč +\nOtoman nevo šedý 11 412 Kč +\nOtoman nevo béžový 11 412 Kč +


Pokuty a sankce - LevnyPrukaz.cz\nRady a dotazy Pokuty a sankce\nNedodržení zákonné povinnosti, nechat vypracovat průkaz energetické náročnosti budovy (dále též PENB), je správním deliktem, za který může Státní energetická inspekce udělit pokutu až 200.000 Kč. Pokuta až 100.000 Kč hrozí tomu, kdo průkaz nevyvěsí v budově přístupné veřejnosti. Nejvyšší pokuta, která může být udělena za porušení povinnosti vyplývající ze zákona je 5.000.000 Kč.\nProdej domu bez PENB?\nPaní z Krkonoš prodala dům po rodičích přes realitní kancelář a po více než roce se jí ozvala nová majitelka domu, že dle zákona č. 406/2000 Sb. o hospodaření energií, měl být při prodeji domu předán průkaz energetické náročnosti budovy. Prodávající paní o této povinnosti neměla tušení a ani realitní makléř ji na tuto povinnost neupozornil, proto se obrátila na inspektora nemovitostí s žádostí o pomoc.\nPaní ze severní Moravy zažila podobný příběh, když se rozhodla prodat dům, protože sama už na něj nestačila. S prodejem nemovitosti neměla žádné zkušenosti, proto vše svěřila do rukou realitní kanceláře. Po sedmi měsících od prodeje kontaktovala prodávající Státní energetická inspekce (SEI), která chtěla předložit průkaz energetické náročnosti budovy.


Robot zachytil barevný svět pod antarktickým ledem • RESPEKT\nEkologie Okyselování Robot\nPoslední příspěvek denního menu v tomto roce jsme se rozhodli pojmout optimisticky a barevně. Pro naději a pestrost je možné zajet i do docela nečekaných krajin: třeba Antarktidu. Jak vidíte na videu, pod jeden a půl metru tlustým ledem se skrývá bující a různobarevný svět mořských hvězdic, houbovců a nohatek. Mocná vrstva ledu je chrání před divokou proměnou antarktického světa a dává jim klid na práci a prosperitu.\nAle jak jinak: vědci do tlustého ledu vykopali díru a spustili do ní robota, který nám tyhle úchvatné obrázky přinesl, aby prozkoumali dopad okyselování ledového oceánu na všechny ty spokojené mořské houby a pavouky. A ten jistě nebude blahodárný.


TEIN sportovní závitové tlumiče s pružinami model SUPER STREET včetně horních Unibalů Lexus IS 200 typ (SXE10) -- rok výroby 00-05 ( nastavení přední nápravy od +20mm do -53mm, zadní nápravy od +18mm do -53mm, tuhost pružin přední nápravy 80 N/mm, zadní nápravy 60 N/mm ) SLEVA 5% | Autodoplňky.cz - Tuning shop\nTEIN sportovní závitové tlumiče s pružinami model SUPER STREET včetně horních Unibalů Lexus IS 200 typ (SXE10) -- rok výroby 00-05 ( nastavení přední nápravy od +20mm do -53mm, zadní nápravy od +18mm do -53mm, tuhost pružin přední nápravy 80 N/mm, zadní nápravy 60 N/mm )\nVysoce výkonné tlumiče schopné pokrýt všechny požadavky na řízení Vašeho vozu. Určeno jak pro víkendové závodění tak i pro řízení v běžném provozu. Plynule nastavitelná světlá výška vozu, speciální dvojvrstvá povrchová úprava jako dokonalá ochrana proti povětrnostním vlivům. Nastavení světlé výšky vozu pomocí nastavení pružinového sedla. Dvojvrstvé tělo tlumiče pro zvýšenou odolnost. 16 úrovní souběžného nastavení tlumičů: nastavení výšky, komprese a propružení. Možnost dokoupení speciálního elektronického systému pro měření rázů. Opatřeno nastavitelným horním uložením tlumičů (UNIBALY). Všechny produkty Tein jsou vyráběny v Japonsku v maximální kvalitě. Tyto produkty jsou používány v závodech japonského Super Driftu.Vysoce výkonné tlumiče schopné pokrýt všechny požadavky na řízení Vašeho vozu. Určeno jak pro víkendové závodění tak i pro řízení v běžném provozu. Plynule nastavitelná světlá výška vozu, speciální dvojvrstvá povrchová úprava jako dokonalá ochrana proti povětrnostním vlivům. Nastavení světlé výšky ... Číst více\nKód zboží GSY20-B1SS3\nBěžná cena 29 990 Kč s 21% DPH\nSleva 1 499,50 Kč (5%) s 21% DPH\nVaše cena 28 491 Kč s 21% DPH


171 Tajemství zlaté skříňky 200 pokroutek - Přírodní lékárna\nZde se nacházíte: Produkty Tradiční čínská filozofie WANY (černé kuličky) 171 Tajemství zlaté skříňky 200 pokroutek\nTradiční bylinná směs dle TČM - JIN GUI SHEN QI WAN.\nBylinná směs pro YANG LEDVIN.\nJe hodně o zimomřivosti, bedrech, bledosti. Je vhodná všude tam, kde je potřeba prohřát a hlavně když se chlad objevuje ve spodní části těla.\nDoplňuje a zahřívá SHEN YANG.\nSměs Tajemství zlaté skříňky má povolená následující zdravotní tvrzení dle NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 432/2012 (ze dne 16. května 2012), které platí od 14.12 2012.\nSHU DI HUANG (rehmánie lepkavá) 29g\nSHAN ZHU YU (dřín lékařský) 13g\nQIAN SHI 13g\nFU LING (pórnatka kokosová) 11g\nMU DAN PI (pivoňka křovitá) 11g\nZE XIE (žabník východní) 11g\nROU GUI (skořicovník čínský) 5g\nXIANG FU (šáchor) 5g\nSHAN YAO (jam vstřícný) 2g


Ministr Vojtěch: Léčba rakoviny je čím dál více úspěšnější | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Politika » Politici voličům » Ministr Vojtěch: Léčba rakoviny je čím dál více úspěšnější\nMinistr Vojtěch: Léčba rakoviny je čím dál více úspěšnější\nKomentář na facebookovém profilu k nejnovějším postupům v léčbě proti rakovině.\n... a to díky skvělé práci českých onkologů a také inovativní léčbě! V současnosti proto intenzivně pracujeme na novele zákona o veřejném zdravotním pojištění, kde se zaměřujeme především na rozšíření možnosti vstupu vysoce inovativních léků, léčivých přípravků pro moderní terapie a léků na vzácná onemocnění do systému úhrad. Chceme tak umožnit širšímu spektru pacientů snazší přístup k potřebné nejmodernější účinné léčbě a zároveň zaručit jejich udržitelné financování.\nMinistr Vojtěch: Praktičtí lékaři budou provádět více vyšetření pro své pacienty\nMinistr Vojtěch: Reforma péče o duševní zdraví patří mezi naše priority\nMinistr Vojtěch: Nedostatek lékařů a sester. Hlavní problém zdravotnictví\nMZ , rakovina , Vojtěch\nPředseda ČSSD a ministr vnitra Jan Hamáček představil nového kandidáta na post ministra kultury. Je …\n21:33 Primátor Kroupa: Pražské jaro se rozplynulo jako ranní mlha


Ladislav Jakl: Krajní pravice – jako třeba já – hájí svobodu\nAutor: Petr Žantovský | Publikováno: 17.12.2009 | Rubrika: Rozhovory\nV těchto dnech vychází knižní interview, které pořídil s Ladislavem Jaklem, tajemníkem presidenta Václava Klause, ředitelem politického odboru KPR, ale také rockerem a bývalým novinářem- u příležitosti jeho životního jubilea - publicista Petr Žantovský. V Českých médiích publikovali na pokračování několik ukázek z této knihy. Kniha nese název Rocker na Hradě.\nEUportal přeje vše nejlepší Ladislavu Jaklovi k jeho dnešním padesátinám!\nRocker na Hradě –1.\nTento rozhovor vzniká u příležitosti vašich padesátin. Zeptám se vás tedy rovnou: máte dojem, že jste v tomto věku dosáhl všeho, oč jste usiloval? Že jste spokojen s tím, co jste docílil?\nSpokojen? To ani zdaleka. Když mi bylo pětadvacet, myslel jsem si, že v padesáti budu mít tak pět dětí. A že muziku, kterou jsem tehdy nosil v hlavě, budu hrát před plnými halami pro tisíce lidí. Se spokojeností je to vůbec tak, že přichází, když se realita shoduje s očekáváním. A já jsem asi v mnoha věcech maximalista i detailista, nespokojený skoro se vším. Nemyslím tím ale životní postoj nebo převládající náladu, myslím tisíce drobných konkrétních nespokojeností. Nespokojenost si ale nelze nechat prosáknout do základního životního postoje. To by si člověk toho jedinečného daru, daru života, nikdy nemohl dost cenit a náležitě ho vychutnat. V té otázce je ale schovaná ještě jedna věc: to usilování. Já určitě pořád o něco usiluju, snažím se postrkávat věci kolem sebe směrem, o jehož správnosti jsem přesvědčen. Že bych ale usiloval sám pro sebe o nějaké cíle, to mi není podobné. Vůbec neodsuzuju někoho, kdo má o své kariéře či životních cílech své jasné představy, postupuje podle nich, jim také podřizuje cokoli jiné a jejich splnění pak věnuje třeba i ohromné úsilí. Já ale takový nejsem. Už jsem to říkal mnohokrát, ale klidně to zopakuji: pro sebe jsem si žádné cíle – tedy čeho chci dosáhnout – nekladl. Vždy jsem se snažil chovat se podle nějakých svých představ o správném chováním, říkat to, co jsem považoval za správné, dělat to, čemu věřím. A ono mě to vždy samo někam dokutálelo, leckdy v mému velkému překvapení.\nMyslíte, že tento symbolický věkový předěl znamená něco podstatného pro váš další život a další usilování či směřování? Máte dojem, že byste měl udělat při té příležitosti nějaký revoluční zlom v tom, v čem a jak žijete, čím se zabýváte?\nPočítáme shodou okolností na desítky. Někdo jiný by mohl za zlom považovat třeba rovných pětadvacet tisíc týdnů. Spíš je v naší kulturní tradici zrovna tento moment považovat za určitou bilanční hranici. Tak se k tomu přidávám. Ale faktem je, že to určitá příležitost ke zlomu je. Rozejít se s mládím a začít být dospělý. Jenže nevím, jestli jsem schopen a ochoten k něčemu takovému se odhodlat. Pár týdnů na to ještě mám.\nOznačil byste se za ambiciózního člověka? Máte na horizontu nějaké cíle či vidiny, které vám stojí za oběti a o nichž byste mohl prohlásit, že to je vysněná meta – jako pro herce středního věku role Hamleta?\nTrochu už jsem na to odpovídal. Mou ambicí je prosazovat myšlenky, kterým věřím. Když pak zazní, mají nějakou váhu a třeba jsou i realizovány, mé ambice jsou dokonale naplněny. Ambice ve smyslu dosažení nějakého formálního cíle pro sebe, to nemám. Spíš než ambice mám přání: aby mi více lidí více rozumělo. Protože někdy mě nepochopení dost roztrpčuje. Ale za to si určitě mohu také sám.\nBanální, ale nezbytná otázka: když se podíváte zpátky na těch 50 let, je něco, co byste udělal úplně jinak, něco, co jste nedokázal, něco, čeho doopravdy litujete, něco, v čem jste selhal, v čem jste sám sebe zklamal?\nKdybych to měl vypočítal, tak by tuhle knížku neuvezl ani náklaďák. Určitě se mi nepovedly některé věci mého osobního života, o kterých se zas tak nehrnu do detailu vykládat. A pak je každý den dost věcí, které si vyčítám, že jsem měl udělat lépe. Určitě si vyčítám, že jsem se nenaučil větší pracovitosti, že nejsem více vzdělaný. A že jsem se mnohokrát strašlivě choval ke svému zdraví.\nMáte dojem, že naše životy jsou nám předem aspoň v hrubých obrysech narýsovány, že naše aktivní spoluúčast je může změnit v detailech, ale nikoli zásadně, do protisměru? Co vám říká fatalismus?\nBudu si asi hodně protiřečit. Svým založením jsem určitě fatalista. Sám na sebe chystám různé pasti, jejichž důsledky povinně přijímám. V tomto smyslu nejednám, jak mi co přelétne přes nos. I desky si pouštím ve stanoveném pořadí, a ne podle náhodné nálady. Takových malých trochu bizarních fatalistických projevů mám kolem sebe stohy. Lidé kolem mě je znají a vědí, že určitou věc prostě neudělám, protože odporuje pravidlu, které jsem si stanovil. Říkají, je to tvoje pravidlo, tak ho změň. Jenže to já už neumím. Není to určitě charakterový klad, ale ani zápor. A skýtá určitou jistotu jak pro mne, tak pro mé okolí. A teď to protiřečení: život nás jednou za čas postaví před zásadní rozhodnutí. A to je zcela na nás. Pár takových rozhodnutí, a život jde úplně jinak. Bohužel nikdy nemůžeme vele sebe postavit běh věcí, jak se udály, a jejich stínovou variantu, lišící se právě nějakým rozhodnutím. Pokud by to šlo a mohli bychom porovnávat vedle sebe dvě paralelní minulosti nebo paralelní budoucnosti, jsem si jist, že bychom se moc divili, jak dalekosáhlé důsledky může jedno rozhodnutí mít. Když tak ale o tom přemýšlím, tak zas v rozporu ty dvě myšlenky nejsou.\nŘíká se, že cenu člověka poznáš až ve chvíli, kdy už ti chybí, kdy odešel, kdy je pozdě mu za cokoli děkovat. Máte ve svém životě takové postavy, jimž dlužíte takové opožděné poděkování – a pokud ano, tak v jakém smyslu a za co?\nAch, to je velké a bolestné téma. Za poslední léta mi po sobě umřelo několik nejlepších kamarádů. Nenahraditelných. Jejich odchod znamenal strašlivou ránu do mého světa. Vždy zchudl, zmenšil se. Já si moc cením toho, že mi život přivedl do cesty hodně skvělých, zajímavých a inspirativních lidí. Vždy jsem věděl, že o vztahy se má pečovat, že se mají pěstovat jako květiny. A někdy i patřičně zalévat. Když ale pak přijde tak hrozná rána, vždycky si říkám, že to mělo být víc.\nDáte na vzory? Jsou pro vás podstatné příklady a ikony? Je pro vás někdo a něco autoritou?\nNějak ne. Jsem člověk spíš obecný a abstraktní, než konkrétní. Příkladem jsou pro mne spíše některé myšlenky, postoje, hodnoty, než lidi. Jistěže tím, že bez svých původců a nositelů by tyto myšleny, postoje či principy nemohly existovat, že na nás promlouvají jen ústy lidí z masa a kostí, ale když on jeden člověk zpravidla bývá nositelem principu jednoho, a ten jiný si najdu raději u někoho jiného.\nMyslíte, že jste nezávislá osobnost?\nUf. Já nevím, jestli nezávislost je dobře nebo špatně. Mohu opakovat fráze, že každý je na něčem závislý. Ale dám dva příklady. Člověk je jako figura z modelíny. Když ji špatné promícháte, je vidět, z jakého barevného válečku který kousek pochází. Kdežto když je promíchána dobře, jistě každý kousek figurky původně patřil k nějaké barevné tyčince, ale už to není tak patrné. Vlivy se promíchaly, přetvořily, aktivně posunuly. V dětství jsem se hodně zajímal o různé záhady historie, Přišla za mnou jedna spolužačka, se kterou se stýkám dodnes, a řekla mi: co blbneš, že se pořádně neví, jak se stavěly pyramidy. Tady mám článek, kde je to přesně popsané a namalované. A já na to: ten článek i tu teorii znám. Ale znám ještě dvacet dalších, a tak nevím, který z nich má pravdu. Člověk musí mít ke své nezávislosti nějaký svůj fundament. Když je moc mělký, spolkne ho náhodný kontext. Dá se do nějaké party nebo klubu, a ten vyplní celý jeho život. Urči jeho životní styl. Když má své vlastní zázemí, vezme si od té „party“ jen to, co mu má dát, rozhodně – budu-li třeba závodní plavec – nemusím kopírovat názory plavců třeba na existenci mimozemských civilizací. Budou pro mě autoritou jen pro plavání. Možná to vysvětluju kostrbatě, ale zjednodušeně bych řekl, že pokud svět člověka spoluutváří faktorů hodně, a faktorů pestrých, k žádnému se neupne a v tomto smyslu bude nezávislý. A to si myslím o sobě.\nCo si myslíte o plánování? Plánoval jste někdy svou životní dráhu? Nebo převládala improvizace? Když dnes přemýšlíte o příštích věcech, nesvádí vás to přece jen k větší plánovitosti, ke snaze dohnat dosud promeškané?\nNěkteré věci plánuju možná až komicky dopředu. Před 17 lety jsem třeba uspořádal bilanční koncert s názvem Rockový účet Ladislava Jakla. A už tehdy jsem si naplánovat, že každých pět či šest let budu pořádat další, aby mi čtvrtý vyšel akorát na padesátiny. A tak se stalo. Plánuju strašně dopředu různé akce, víkendy, léto. Životní dráhu ale ne. Třeba se v tom ale polepším, až konečně dospěju. Zameškané věci se asi plánováním dohnat nedají, ale pocit, že jsem nestihl strašně moc věcí, ten mám skoro trvale.\nCo si slibujete od téhle knihy? Proč jste vlastně přistoupil na podobnou „průběžnou inventuru“?\nVlastně jsem chtěl dát dohromady různé své sebrané spisy, novinové články, které sejdou z očí i mysli už druhý den, a přesto by možná nashromážděny podaly nějakou výpověď. Při přemýšlení o této knížce se z toho ale postupně vyklubalo cosi trochu jiného. Cosi jako příležitost se zamyslet o něčem jiném, než o věcech všedního dne.\nRocker na Hradě 2.\nPojďme se chvíli věnovat jakýmsi obecnějším pojmům a hodnotám a postojům s nimi spojeným. Už jsme o to párkrát zakopli, ať v souvislosti s tzv. Pražským jarem, či událostmi ještě staršími – např. odsunem Němců po 2.světové válce. Zdá se mi, že nejvíc nedorozumění v debatě o pohlížení na svět vyvolávají tradiční a zdánlivě jasné pojmy levice a pravice. Jejich obsahy jako by se rozmazávaly, často přičiněním některých politiků skoro až mizely, až zbývá jen prázdná mediální slupka. Jak rozumíte vy pojmům levice a pravice?\nPředevším odmítám, že by šlo o zastaralé kategorie. Naopak, byly tu dávno předtím, než je kdosi pojmenoval, a budou tu navždy. Pro sebe v tom mám jasno. Pravice usiluje o svobodu, levice o dobro. Pro pravici je každý člověk jedinečný. Proto je pro každého dobrem něco jiného. K různým dobrům je třeba jít různými cestami. Abychom mohli jít každý svou cestou za svým dobrem, musíme být svobodni. Levice se domnívá, že zná podobu obecného dobra pro všechny. Lidé se podle ní zas tak moc neliší. Příliš mnoho svobody podle levice přináší mnohá rizika. Říká: za společným dobrem jděme společně. Říká: univerzální dobro lze shora distribuovat všem. Pravice hájí za všech okolností individuální rozhodování, levice rozhodování kolektivní. Kolektivní rozhodování ale potřebuje pro výkon svých rozhodnutí moc, potřebuje násilí. Proto se opírá o stát, který mocí disponuje. Levice používá nástroje práva veřejného i pro sféry velmi soukromé, intimní. Krajní levice by postátnila vše, i rodinu. Krajní pravice – jako třeba já – naopak hájí svobodu jednotlivce před mocí, před státem, před násilím. Nechápu, proč se krajní pravicí nazývají nacisti. To jsou přece socialisté jako hrom. Levičáci. Stalin začal nacisty nazývat fašisty, aby zakryl jejich socialistickou podstatu. A mnoho lidí to po Stalinovi opakuje dodnes.\nKomunisté za pravici označovali odpadlé soudruhy, třeba Smrkovského či Dubčeka, a přitom šlo o velice skalní, celoživotní bolševiky, vyznavače oné „uhlířské víry“. My dnes, jak říkáte, naopak za pravici resp. krajní pravici označujeme neonacisty, holohlavé násilníky s Hitlerem na vlajce, ačkoli německý nacismus byl vlastně extrémně sociálně ohleduplný režim s velice silnou rolí státu, což jsou znaky levice. Proč myslíte, že v projevech tak rozdílných řečníků dostává pojem pravice tak různé obsahy a proč má přitom vždy tak trochu pejorativní nádech?\nPro komunisty bylo slovo „pravice“ synonymem zla. Nikoli politologickou kategorií. I když někteří si dali práci a pojmenovávali „úchylky“ pravé i levé. A proč mívá pravice pejorativní nádech? Protože v médiích a školách vládne levice. Všude na světě. Říci ve Francii: já jsem pravičák, je totéž, jako se přihlásit ke kanibalství.\nMyslíte, že mají pravdu ti, kdo říkají, že postmoderní doba svědčí spíše levicově liberálnímu pohledu na svět, zatímco konzervativní hodnotové soubory a žebříčky jsou pro dnešní domu už nemoderní a zkostnatělé?\nTakové soudy bych nedělal. Sami nevíme, jak naši dobou nazvou dějepisci za 500 let. Myslím, že vedeme stejný spor, jaký se vedl vždy a jaký se vždy povede. Pravolevý spor se vede skoro v každé debatě.\nČím si vysvětlujete vzestup levice v západní Evropě i v USA? Ve Velké Británii se po odchodu Margaret Thatcherové konzervativci v podstatě paralyzovali a přenechaly stát socialistům (labouristům). Ve Španělsku drtivě porazili socialisté centristy (postfrankistu Aznara). Tradičně křesťanskou Ameriku s rasistickou historií opanoval duch jakoby vzkříšených 60.let v čele s charismatickým černochem vychovaným v muslimském prostředí. V Německu po Kohlovi žádný velký pravičák „nevznikl“, vládne tam velká koalice tvořená „zprava“ východní Němkou Merkelovou… A to už vůbec není řeč o Francii, kde i pravicoví politici jako Chirac provozovali a provozují regulérní sociálně-demokratickou politiku, jsouce možná i vedeni revoluční tradicí této země. Jako by pravice odumírala. Je to tak, nebo je to jen souhra náhod a optický klam?\nVzestup levice si vysvětluji zavedením všeobecného volebního práva. Tím skončila la belle epoque. I když ono zavedení bylo také něčeho důsledkem, nějakého pohybu ve společnosti. Všeobecné volební právo máme teprve sto let a ještě jsme se s ním nenaučili žít. Víme už, že pravda může být přehlasována. A že se tudíž hlasuje i tam, kde by se podle mne hlasovat nikdy nemělo. Tímhle obdobím si musíme projít. Někde, jako právě v Německu či Francii, vlastně žádná pravice už 70 let není. Patrně je to důsledek války. Ale i světová válka sama a také století totalitních režimů jsou důsledky něčeho hlubšího, něčeho, co je obsaženo ve společnosti nejméně od konce 19. století. Bohatství toho druhého je na dosah ruky, je tak snadné si sáhnout. A tak se sahá. Jednou znárodněním, jednou arizací, jednou krutým zdaněním.\nCo by podle vás muselo nastat, aby se hodnotová dominance euroatlantické politiky takříkajíc přepólovala?\nTady bych se pouštěl na tenký led. Své si o tom myslím, ale to by chtělo zásadní společenskovědní analýzu, ke které se povolán necítím. Doufám jen, že tím „co by muselo nastat“ nebude nějaká strašná katastrofa.\nPojmy pravice a levice byly za komunismu, v časech vašeho mládí, studií, mimo běžný slovník. Málokdo si v Čechách dokázal představit, co to je třeba britská pravice. Naše zkušenost se odvíjela od toho, že jsme celé své dosavadní životy prožili v socialismu. Měl jste někdy, řekněme v 80.letech potřebu o těchto pojmech mudrovat, vymezovat se vůči nim, zaujímat jeden či druhý postoj, identifikovat se?\nNo jeje. V tom jsem se přímo vyžíval. Vzpomínám si jednou na debatu v kutnohorské hospodě U groše v roce 1987. Povídal jsem tam kamarádům: až to praskne, budou tu politické strany jako všude. A jejich členové, aktivisti, lídři, ti k nám nebudou sesláni z Marsu. Ti tu jsou s námi už teď, třeba támhle u toho stolu vedle. Tam je jeden budoucí křesťanský demokrat, tam socialista, tamhle možná liberál. Sám jsem se považoval za křesťanského demokrata, protože mě nic jiného než německý model nenapadlo.\nV pojmech neudělal úplné jasno ani listopad 1989. Vyrojily se strany, které měly pravici v názvu či se s ní rétoricky oháněly – dnes už si jejich názvy a protagonisty sotva pamatujeme – Republikánská strana, Konzervativní strana, samozřejmě Sládkovo Sdružení pro republiku. A pak další strany s pravicí na štítě, které zůstaly z různých důvodů marginálním úkazem na politické mapě – třeba Pravý blok či Česká pravice. Proč, podle vaše názoru, strany, které se takto explicitně definovaly, neuspěly v soutěži se stranami mnohdy daleko nejasnějších názvů a cílů?\nProtože tu dlouho byla ODS jako úspěšná pravicová strana. Ti, co o sobě tvrdili, že je na ně pravicová málo a že oni jsou ti kovaní, většinou byli levicovými intelektuály, jen to o sobě nevěděli, protože levičák tehdy znělo skoro jako komouš.\nRocker na Hradě – 3.\nKdysi jsem rozesmál, což opravdu není moc snadné, Václava Klause otázkou, zda ví, jaký je rozdíl mezi levičákem a pravičákem v Čechách. Správná otázka zní: Oba studovali marxismus-leninismus, ale jen pravičák ho pochopil. Co si myslíte o tomto bonmotu – zakládá se na pravdě?\nMožná na něm něco je. Už dávno v dobách, kdy jsem měl v hlavě věci už dost srovnané, jsem se téměř perverzně zabýval četbou Lenina, Marxe či úvodníků Rudého práva. Jiní se toho štítili, ale tím podle mne neprokazovali odpor k těm myšlenkám, ale spíš k povrchním znakům. Později jsem se seznámil s dalšími jednoznačně pravicovými lidmi, kteří měli podobnou zvrhlou úchylku jako já, to mi udělalo moc dobře, že v tom nelítám sám.\nPokusil jste se prokousat marxistickými myšlenkami proto, abyste poznal svého ideového antagona? Pokud si vzpomínám, vždycky se přece říkalo, že nejlépe vyučují Marxe ve Vatikánu…\nUrčitě zčásti ano. Ale zčásti to bylo spíš zvrhlé zlomyslné kochání se z toho, jaké blbosti dokáže člověk vyšroubovat. To jsem ale netušil, že tyhle u nás zcela zdiskreditované myšlenky – myslím u normálních lidí v době komunismu – sdílejí na Západě respektovaní profesoři na univerzitách, slavní novináři a mnozí politici.\nPohybujete se mimo jiné mezi muzikanty. Ovšem mezi českými umělci je spousta těch, kteří táhnou k myšlenkám levice, či sociální demokracie. Proč? Je to skutečná myšlenková blízkost, nebo jen jakýsi oportunismus, či dokonce jen osobní nechuť k protagonistům pravice a konkrétně k Václavu Klausovi?\nTo by se zaměňovala příčina a následek. Příčinou je skutečně autenticky v naprosté většině levicové prostředí kulturních a uměleckých kruhů kdekoli po světě, tedy i u nás. A o bigbítu to platí dvojnásob. Polovina kapel zpívá o své nenávisti k „systému“, prachům, konzumu. Nechápou, že tím zpívají proti svobodě. Je mimochodem podivné, že když si náckové za zavřenými dveřmi vyřvávají něco o nenávisti k žluté rase, vlítne tam tisíc ozbrojenců a semele to tam hlava nehlava. O nenávisti k bankám, parlamentům, bohatým či úspěšným lidem se zpívá běžně i v rádiu a televizi, natož někde na koncertu punkové či undergroundové kapely. Já si přesto myslím, že za těmi frázemi, vlastně trochu navzdory samotným autorům a interpretům, prosakuje cosi zásadnějšího, svobodný duch. Proto jsem k levičákům v bigbítu byl většinou smířlivý. A k tomu Klausovi, není to tak, že by ho ti lidé nesnášeli pro jeho nosový hlas, knírek či kudrlinky ve výrazech. Nesnášejí ho opravdu pro jeho názory a tuto nesnášenlivost překlápějí do osobní nenávisti, ne naopak.\nMyslíte, že některý z vůdců české sociální demokracie po roce 1989 – Jiří Horák, Miloš Zeman, Vladimír Špidla, Stanislav Gross, Jiří Paroubek – byl opravdový levičák, přísahající na tu „uhlířskou víru“?\nTi první tři v jistém smyslu určitě, ti poslední dva ani náhodou.\nV době Opoziční smlouvy jste byl šéfem poradců Václava Klause jakožto předsedy Poslanecké sněmovny, zatímco Miloš Zeman byl premiérem. Relativně často jste se s ním tedy vídal. Jaký jste si na něj tehdy utvořil názor?\nVídal jsem ho často, ale ne kvůli opoziční smlouvě, ale kvůli takové zajímavé instituci, o které veřejnost moc neví. Už někdy od roku 1992 je zvykem, že pokud probíhá schůze parlamentu, podává jeho předseda každý den v jedné místnosti oběd pro členy vlády, kteří nemají šanci odjet najíst se do své ministerské kantýny. Nejde o formální akci, každý přijde, kdy chce, sedne si na své místo a nají se. A konverzuje. Čtyři roky jsem zažíval tyto obědy: na jedné straně dlouhého stolu předseda sněmovny Klaus, místopředsedové Langer, Gross, Buzková či Kasal a já, na druhé Miloš Zeman a ministři. Za čtyři roky to byly tuny vzájemného špičkování, dobíráni si jeden druhého. Zeman se prokazoval jako člověk vtipný, pohotový, často ale také povrchní, s některými předsudky a sklonem bodře se smát i fórům velmi profláklým. Jednou, to bylo hned zpočátku, byla řeč o nějaké sportovní akci, asi Prčice či nějaký tenis, už nevím. Václav Klaus na mé žerty tehdy ještě nebyl zvyklý (teď už je vůči nim otrlý), a tak se mě důvěřivě otázal, jestli se té sportovní akce zúčastním. Odpověděl jsem, že já jsem příznivec názoru, že dospělý chlap smí být viděn zpocený pouze v soukromí. První se zasmál právě pohotový Zeman. Jindy pronesl v debatě, že po Janu Pavlovi nastoupí na Svatý stolec určitě zase Ital. Já reagoval slovy, že pokrok nezastaví, že příštím papežem bude … černoška. Dokonce jsme se o něco vsadili, tak mi dochází, že mu asi dlužím výhru. Nebo jsme vlastně prohráli oba. Ale měl bych být velkorysý, protože při jiné příležitosti jsem s ním právě na tomto obědě sázku vyhrál a on zaplatil. On chtěl bednu dobrého vína, já zaplatit pivo v hospodě. Prohrál a za několik týdnů opravdu přišel do mé čtvrteční hospody Magister Kelley, dal si tlačenku (kterou pomluvil), vypil dvě piva, zaplatil mých pět a šel. To byl asi poslední dva týdny premiérem, takže bar zabrala jeho ochranka. Bizarní příběh.\nJaký byl vztah Václava Klause a Miloše Zemana? Oni se přece znali mnoho let, ještě z různých akademických debat o ekonomii v 80.letech…\nJá nejsem pamětník jejich tehdejšího vztahu ale je jasné, že už tehdy museli být zásadní oponenti. Myslím, že na téma tohoto vztahu neřeknu nic nového. Respektují se, nesouhlasí spolu.\nO Zemanovi se říká, že je levičákem či socialistou takříkajíc z nouze, neboť pro něj na pravici nezbylo místo. A protože je dominantní, vůdčí typ, který neumí být nikdy číslem 2, musel se přeonačit na socialistu a ovládnout paralyzované a rozdrobené „horákovce“. Souhlasíte?\nNesouhlasím. Levičácké teze má v krvi. Jednou jsem dokonce začal o něm jako o zastydlém levičákovi začal psát knihu za použití analýz jeho výroků, ale pak mi ho nějak přišlo líto a knihu jsem nedopsal. Myslel by si, že proti němu mám něco osobního.\nCo soudíte o tezi, kterou tu a tam některý socialista vysloví, že moderní levice se „blairizovala“, není to ta rudá, znárodňovací, marxistická, uznává svobodný trh a nedotknutelnost soukromého vlastnictví, a jen upřednostňuje sociální ohled a solidaritu…?\nTo jsou strašlivé fráze. Nic jako moderní levice neexistuje. Ani moderní pravice. Není nic jako moderní pravda, moderní zlo. Základní kategorie jsou věčné.\nMyslíte, že je pravděpodobné, že se česká levice někdy integruje? Že socialisté, jak chtěl kdysi Zeman, pohltí komunisty?\nJasně. Integrovaná levice ale vznikne spojením nové ODS, sil Pravdy a lásky a socialistické probruselské kliky.\nRocker na Hradě – 4.\nByl jste přívržencem nějaké důslednější očisty českého veřejného života od reziduí komunismu, než k jaké došlo za presidentování Václava Havla?\nVelmi jsem podporoval lustrace jako konkrétní nástroj narušení starých struktur ve státní správě. A abych je podpořil, sám jsem veřejně odstoupil z funkce poslance České národní rady, protože jsem byl bez svého vědomí veden jako kandidát tajné spolupráce, a já jsem chtěl, aby i na tuto kategorii se pohlíželo velmi přísně, ať mě to stojí cokoli. K dalším výkladům sousloví „očista veřejného života“ už jsem byl spíše skeptický. Ano, uráží mě, že u nás existuje strana s názvem „komunistická.“ A uráželo by mě to, i kdyby její praktická politika byla jakkoli standardní a demokratická. Daleko víc mě ale zajímá vlastní obsah politiky a myšlení. Tam nevím, jak by očista měla vypadat. Masovou trepanací? Moderní formy kolektivismů ohrožujících naši svobodu mají dnes úplně jiná jména a jiné tváře a jiné symboly.\nCo říkáte úsloví, které svého času říkával někdejší předseda KAN Bohdan Dvořák, že „bývalý komunista je totéž co bývalý černoch“?\nJe to docela vtipné a často to platí. Někdy se to v těch lidech projeví nečekaně i po mnoha letech. Nemyslím ale, že je vyloučeno poznání, zmoudření či pokání. A ještě jedna věc. Vždy mě zaráželo, jak mnozí ctitelé této věty dokázali současně jedním dechem uctívat vrcholného pohlavára komunistického impéria Gorbačova. Ten ale v mých očích nikdy neprozřel.\nJednou z oblíbených manter některých politiků a publicistů po r.2003, po prvním zvolení Václava Klause presidentem, byla věta, že „byl zvolen komunistickými hlasy“. Co na to říkáte?\nKomunistickými hlasy byl zvolen Havel. Každý, kdo zná hlasovací poměry v roce 2003, musel vědět, že i kdyby Klaus dostal úplně všechny komunistické hlasy, nestačilo by mu to. Zato zcela snadno mohl být zvolen i bez jediného. To je matematika. Volby byla tajné a jejich interpretace je dnes hračkou kohokoliv. Stejně tak bylo jasné před volbou v roce 2008, že jakýkoli soupeř Václava Klause může být zvolen pouze s podporou komunistů, zatímco Klaus je ke zvolení nepotřebuje. Zajímavé je, že tehdy to nikdo v médiích neříkal.\nJe správné, že Václav Klaus pozval do Lánů – spolu s předsedy demokratických stran - také někdejšího šéfa KSČM Miroslava Grebeníčka? Je možné od sebe oddělovat dnešní KSČM jako legitimně volenou dvanáctiprocentní parlamentní stranu – a někdejší KSČ jako vůdčí sílu totality? Ideový obsah se přece příliš nezměnil…\nSe šéfy komunistické strany se běžně, každý týden po celá léta scházeli všichni předsedové politických stran. A vyjednávali si vzájemnou podporu a spolupráci. Nikomu to nevadilo. Prezident Klaus za celou dobu, co je ve funkci, udělal jednou jedinkrát akci za účasti všech předsedů parlamentních stran, protože šlo o postup při vyjednávání přístupových smluv s EU, o náš postup kolem chystané euroústavy a obecně kolem vyjasnění pozice České republiky v této věci. Takovou akci nebylo možná nutné dělat vůbec. Ale pokud nějaká konzultace v tomto smyslu měla proběhnout, pak jen se všemi. Toto jedno jediné kolektivní setkání má celých šest let větší publicitu, než stovky kontaktů politiků jiných. Prostě různý metr. Je zajímavé, že nikdo z předsedů toto setkání neodmítl. Byli na ně zvyklí z parlamentu.\nZmínil jste se o svém působení v České národní radě. Jak k tomu došlo? Byl jste kooptován, nebo zvolen?\nByl jsem zvolen v prvních svobodných volbách. „Listopadové“ dění mě zcela pohltilo. Zúčastnil jsem se památné demonstrace 17. listopadu i všech možných následujících akcí. Bylo to pro mne samozřejmé vyústění mého pohledu na svět v předchozích letech. V tu dobu jsem pracoval v Lidové konzervatoři Středočeského kulturního střediska jako manažer kursů. Celkem logicky jsem si své tehdejší pracoviště a tenhle obor vybral jako jednu z platforem působení v těch prvních polistopadových týdnech. A tak jsem zakládal nějaká sdružení kulturních středisek a podobně. Ale pak jsem začátkem února 1990 přišel na Náměstí míru na jedno z mnoha lokálních občanských shromáždění a také jsem si tam vzal slovo. Přišel za mnou pak jeden člověk, později docela úspěšný novinář, a ptal se, jestli náhodou nejsem z Nuselského údolí. Řekl jsem, že ano, a on mě pozval, že druhý den má místní sdružení Občanského fóra schůzi. Do té doby mě vůbec nenapadlo se nějak angažovat ve svém bydlišti. Tak jsem tam zašel, a pak ještě několikrát a zúčastnil jsem se tam i základní úrovně primárek, což mě nakonec dostalo na pražskou kandidátku OF. Vítězství ve volbách bylo takové, že jsem byl nakonec v polovině pořadí těch úspěšných, dokonce jsem dostal asi třetí největší počet preferencí, což jsem nechápal.\nČNR byla tehdy vnímána jako – s prominutím – druhá liga parlamentu. Důležité věci se odehrávaly ve Federálním shromáždění. Jak jste to vnímal vy? Co se v ČNR dělo a jaký to mělo význam?\nPochopitelně jsem to tak nevnímal. V ČNR se tehdy odehrávaly střety o zákony přímo určující životy lidí. Po zániku federace se nakonec do parlamentu dostalo víc těch republikových než těch „prvoligových“, tak to asi takoví outsideři nebyli. Nicméně na federální úrovni se odehrávaly zásadní věci týkající se budoucnosti federálního státu. I když i ty se v jisté míře promítly do ČNR. Třeba když na večerní jednání pravicových poslanců dorazil levicový premiér Pithart zděšený tím, že slovenský republikový parlament vyhlásil svrchovanost, a nabádal nás k jakési reciproční reakci. Myslím, že jsem docela hodně přispěl k tomu, aby žádná takové reakce nebyla. Nebo když ČNR navštívil prezident Havel a přednášel o zahraniční politice. Byl jsem jediný, kdo šel k řečništi (za nesouhlasného mručení pravdoláskovníků) a zeptal se ho, proč nám to tady vůbec povídá, když ČNR nemá žádnou pravomoc v zahraniční politice. Havel mě tehdy „uklidnil“, že podobnou přednášku chystá i na půdě republikového slovenského parlamentu, čímž mé obavy, že obchází jedinou legitimní půdou k této tématice, tedy federální parlament, a přispívá tak k rozbíjení federace, jen potvrdil.\nV čele ČNR – a konec konců i tehdejší české vlády – byli bývalí reformisté, osmašedesátníci – Václav Žák, Petr Pithart… Bylo jich tam asi celkově vyšší procento, než ve FS, kam se přece jen dostalo hodně lidé z pravicovějšího křídla OF – lidí jako Václav Klaus, Petr Čermák, a další, kteří pak stáli u zrodu ODS. Projevoval se vliv de facto levicových politiků v ČNR?\nJá opravdu nevím, jestli to procento bylo jiné. Ale je pravou, že určitou dobu drželi všechny pozice, předsednictví klubu i vedení sněmovny lidé z jedné názorové skupiny, z pozdějšího OH či sociální demokracie.\nJaká byla komunikace mezi národním a federálním parlamentem? O tom už se dnes nemluví, ale bylo to dva roky trvající období, navíc raně transformační, čili každá konkrétní vzpomínka na tehdejší události a souvislosti má svoji hodnotu…\nKomunikace byla slabá nebo žádná. Na můj návrh bylo jednou přijato usnesení, kterým se ČR obrátila na federaci, aby přijala zmocnění k zákonu o majetku obcí. Žádná reakce se nekonala. Kdyby takový zákon byl, nemohly by se v dalších letech obce tak strašlivě zadlužit.\nKdyž byste zhodnotil své působení v ČNR, dokázal byste uvést příklad něčeho, co považujete za svůj úspěch, a naopak za svoji prohru?\nPamatuji si, jak jsem si 20. prosince 1990 dal panáka na to, že jsem prosadil v zákoně o rozpočtu čtyři návrhy. Jedním z nich bylou uloupnutí 100 miliónů z kapitoly pro Československou televizi a Československý rozhlas ve prospěch budoucích soukromých rádií a televizí. Vím, a věděl jsem to i tehdy, že to je nesystémové, že soukromé subjekty nemají dostávat veřejné peníze jen za to, že vzniknou, ale jen za plnění veřejné zakázky. Jenže tehdy to byl můj boj s ohromnou nevůlí vůbec umožnit, aby tu soukromá rádia a televize začaly fungovat. Věnoval jsem se tehdy téhle problematice hodně a myslím že mohu být považován za jednoho z tatínků nestátního nezávislého rozhlasového a televizního vysílání u nás. Za svůj největší úspěch ale považuji jiný den, myslím že to byl 17. leden 1991. Na konci roku 1990 vypukla v ČNR aféra. Její vedení si samo přiznalo odměny. Něco skandálního. Protože poslanec přece není zaměstnanec, není v pracovním poměru, nemůže dostávat peníze za práci podle výkonu, protože ten nelze měřit. Někdy může nejlépe své voliče hájit třeba obstrukcí či bojkotem. Snažil jsem se přimět tehdy rodící se Meziparlamentní klub demokratické pravice (na jehož půdě tak trochu vznikla později ODS), aby tento skandál využil k převolbě vedení ČNR, kde tehdy všechny funkce kromě asi dvou výjimek drželi levičáci z OF. Nejdříve se mi to nepodařilo. (Té schůzky se tehdy účastnil i Václav Klaus, ten si to ale určitě nepamatujte, bylo to v místnosti kinosálu.) Já jsem ale nedal pokoj a nakonec jsem přesvědčil většinu kolegů, aby iniciovali svolání mimořádné schůze ČNR. Klidně se přiznám, a přiznával jsem se i tehdy, že ty odměny nebyly tím hlavním, co mě zajímalo. Tím hlavním bylo napravit poměry sil ve vedení, aby aspoň trochu kopírovaly rozložení ve sněmovně. Ten den vedení ČR padlo a v nově zvoleném zasedli poprvé pozdější známé figury pravicové scény. Pro mne to tehdy s jistou nadsázkou znamenalo začátek skutečné politiky u nás. V době, když bylo skoro povinné táhnout za jeden provaz.\nLadislav Jakl na konferenci EUportalu\nPočet čtenářů online: 2652, dnes: 21944


Bahenní závody v Anglii přilákaly 250 soutěžících – Novinky.cz\nBahenní závody v Anglii přilákaly 250 soutěžících\nDívat se na 250 lidí probíjejících se 400 metrů záplavami studeného bahna je podívanou, kterou ve Velké Británii jen málo co předčí. Brodit se v bahně, dostat se přes mrazivou řeku Crouch a dorazit do cíle je je atletickým výkonem. Bahenní závod v Maldonu se zavedl jako drsná, ale zábavná událost s charitativním podtextem.\nBritové se plazili bahnem pro peníze\núterý 29. prosince 2009, 16:23 - Maldon\nZávod každý rok pomáhá místní charitativní organizaci. Někteří jeho účastníci si stojí za tím, že je obtížnější než tradiční běžecký maraton. Už proto se část odvážlivců rozhodla obléct různé kuriózní kostýmy a náročný adrenalinový zážitek si aspoň trochu zpříjemnit.\nV letošním ročníku velká část soutěžících zvolila metodu běhu po čtyřech, která je zřejmě tou nejjednodušší. Vítěz, 41letý James Haskey-Jones, závod zaběhl za zázračných pět minut. Většině soutěžících však prodírání se bahnem trvalo značně déle a s obtížným terénem se prali i více než 20 minut.\nPokud byste snad čekali, že v cíli čeká na závodníky nějaký velký luxus, tak se mýlíte. Mohou se maximálně tak omýt ve studené sprše z vody z řeky a zabalit se do termální fólie, ve které se následně vydají směrem ke svým domovům.


Úvod » GUMOVÉ KOBERCE PŘESNÉ\nKoberce gumové PERFECT FIT sada 4ks OCTAVIA I s fixací Sada koberců PERFEKT FIT s přesnými rozměry. Koberce jsou precizně zhotoveny z kvalitní gumy s protiskluznou úpravou, která zvyšuje bezpečnost při řízení. Koberce se navíc snadno čistí a jsou vhodné do každého počasí. Sada obsahuje vždy 4 kusy přesně tvarovaných koberců pro konkrétní vozidlo. Koberce jsou opatřeny fixačními otvory pro\nKoberce gumové PERFECT FIT sada 4ks OCTAVIA II s fixací Sada koberců PERFEKT FIT s přesnými rozměry. Koberce jsou precizně zhotoveny z kvalitní gumy s protiskluznou úpravou, která zvyšuje bezpečnost při řízení. Koberce se navíc snadno čistí a jsou vhodné do každého počasí. Sada obsahuje vždy 4 kusy přesně tvarovaných koberců pro konkrétní vozidlo. Koberce jsou opatřeny fixačními otvory pro\nKoberce gumové PERFECT FIT sada 4ks OCTAVIA III s fixací Sada koberců PERFEKT FIT s přesnými rozměry. Koberce jsou precizně zhotoveny z kvalitní gumy s protiskluznou úpravou, která zvyšuje bezpečnost při řízení. Koberce se navíc snadno čistí a jsou vhodné do každého počasí. Sada obsahuje vždy 4 kusy přesně tvarovaných koberců pro konkrétní vozidlo. Koberce jsou opatřeny fixačními otvory pro\nKoberce gumové PERFECT FIT sada 4ks FABIA III s fixací Sada koberců PERFEKT FIT s přesnými rozměry. Koberce jsou precizně zhotoveny z kvalitní gumy s protiskluznou úpravou, která zvyšuje bezpečnost při řízení. Koberce se navíc snadno čistí a jsou vhodné do každého počasí. Sada obsahuje vždy 4 kusy přesně tvarovaných koberců pro konkrétní vozidlo. Koberce jsou opatřeny fixačními otvory pro\nKoberec gumový vanička 45x56cm Univerzální gumový autokoberec "vanička", 1ks, velikost 45x56cm. Vyrobeno z přírodní gumy, díky zvýšeným okrajům bude interiér vozu lépe chráněn než při použití běžného autokoberce. Ideální do nepříznivého počasí. Spodní strana koberce je opatřena protiskluzovou úpravou.\nGUMOVÉ KOBERCE PŘESNÉ COMPASS


Křesťanská revue: Křesťanská revue č. 5/2016 - O zradě nejen vzdělanců [Petr Fleischmann]\nKřesťanská revue č. 5/2016\nO zradě nejen vzdělanců [Petr Fleischmann]\nO zradě nejen vzdělanců\nVe chvíli, kdy převládá pocit, že zloba, závist, zášť, strach a svár nepomíjejí, kdy nenávist jedněch k druhým závratně sílí, protože ti druzí jsou dle nějaké definice jiní, v tu chvíli by tu měl být někdo, kdo ve snaze vnést do jak národního, tak světového společenství rozum a na něj navazující smír situaci uklidňuje. Tím někým by dle nejrozšířenější představy měli být jedinci, kteří o dění, jež je obklopuje, přemýšlejí, kdo na základě znalostí a z nich vyplývající moudrosti hledají způsoby, jak svár a s ním spojené pocity překonat, a spolu s nimi také ti, kdo vybaveni potřebnou autoritou, mají schopnost věci napravovat, a pokud to jde, nastolovat stav zaručující co nejharmoničtější soužití znesvářených stran. Jinými, tak trochu řeckým odkazem inspirovanými slovy – každé zhoršování společenské atmosféry klade zvýšené nároky na filosofy a na ty, kteří sice filosofy dle definice nejsou, ale měli by jimi být, a sice na vládce. Řečeno ještě jinak: na intelektuály a na politiky. Tato platónská představa o tom, že vládnutí a organizování Obce by mělo být spojeno s věděním a mělo by jít ruku v ruce s morálkou, t.j. hledáním dobra, je navzdory zjevnému v dějinách se potvrzujícímu neúspěchu nepřekonaným a snad i nepřekonatelným paradigmatem našeho vnímání intelektuality, morálky a politična a jejich vzájemného vztahu. O to víc zarážející je proto každé vybočení z takto vytyčené cesty, každé zneužití myšlení k jinému cíli než k tomu, který bychom mohli obecně nazvat činěním dobra. Dvojnásobně zarážející a z racionálního hlediska nepochopitelné je pak ale úsilí některých veřejně myslících jedinců nejen nepřispívat ke zmírňování sváru mezi lidmi, ale dokonce přilévat oleje do ohně nevraživosti.\nMuži, které toto vybočování, jehož byli svědky jak před druhou světovou válkou, tak i po ní, přivádělo přímo k zoufalství, jsou dva ve spektru společenských věd těžko zařaditelní francouzští myslitelé, o nichž zde bude řeč. Jedním je Julien Benda (1867–1956), autor spisu, který ve své době (1927) vzbudil ve Francii a nejen tam značný rozruch a který vyšel česky pod titulem Zrada vzdělanců (1929). Druhým je pak Raymond Aron (1905–1983), autor Opia intelektuálů, jeden z nejpronikavějších mozků 20. století. Ač myslitele odděluje dobrá generace, oba zažili na vlastní kůži děsivý rozpuk nacionalistických nálad v dobách, kdy se pozvolna chystal převzít moc Adolf Hitler. Benda si toto období prožíval ve své rodné Francii, kde se dění v Itálii a v Německu nejen podceňovalo, ale dokonce bylo značnou částí zdejší pravice vnímáno coby koneckonců ocenitelná snaha o nastolení nového pořádku v Evropě a o likvidaci oné údajně slabošské a všem starým dobrým hodnotám odporující demokracie. Mladý Aron si část tohoto období zažil při svých studiích v Německu před rokem 1933 a na vlastní oči viděl postupné ovládnutí celé společnosti tím, co bude později označováno jako totalitní ideologie. Poznání nabyté zde pak využije k analýze jiného, tentokrát komunistického totalitarismu.\nPostoj francouzské a nejen francouzské inteligence prošlého půlstoletí Julien Benda nazývá, jak již zde bylo naznačeno, zradou. Zrada intelektuála, kterou se ve svém díle snaží coby správný filosof definovat z obecného hlediska, spočívá ve ztrátě předmětu, který by měla intelektuální činnost sledovat a nahrazení tohoto předmětu jinými cíli, to vše mající za důsledek opuštění principů, které by měly tuto činnost vésti. Toto zpronevěření probíhá nevyčíslitelnými způsoby. Je-li cílem myšlení, zpytování jsoucna, hledání pravdy a samotné podstaty věcí, pak je zcela nepřípustné podřídit toto činění čemukoli jinému: „Ten, kdo z jakéhokoli důvodu, ať už vlasteneckého, politického, náboženského ba i morálního, si dovolí sebemenší pozměňování pravdy, musí být vyloučen z řádu vědců,“ praví filolog Gaston Pâris, Bendou citovaný. Nepřípustnými jsou odmítání univerzálního ve jménu praktického, uzpůsobování spravedlnosti za účelem dosažení okamžitého výsledku, odpor k argumentům či ospravedlňování svého činění tím, co Benda nazývá „příležitostnými morálkami“. Za obzvlášť zavrženíhodný považuje Benda nacionalismus a na něj napojenou xenofobii, „patriotický fanatismus“, namířený proti „člověku zvenčí“, představu, že kulturní statky daného národa přesahují v hodnotě ty, jež vyplodil národ jiný. Nebezpečí této představy je o to větší, že představuje centrální krédo celého zástupu současníků, obalujících ideu vlasti a její identity záhadnou mystikou, v jejímž duchu je možné páchat jakýkoli zločin: když je ve hře osud vlasti, rozum a cit musí podle nich ustoupit. Jak daleko může jít toto identitární delirium, ukazuje fakt, že se na něm už podílejí i náboženští myslitelé a církevní autority, jakoby Kristovo poselství nebylo adresováno všem lidem.\nBendova pozice není nějaký čirý idealismus. Autor si je vědom zodpovědnosti intelektuála, zejména v době, kdy se myšlenky intelektuálů snadno šíří sdělovacími prostředky, tehdy zejména novinami (vydání Zrady vzdělanců z roku 1946, Předmluva). Žijeme ve století „intelektuálního organizování nenávisti“, kdy se lidé dozvídají z tisku, proti čemu brojit, na základě čehož dochází k jevu, jenž Benda výstižně a nesmírně aktuálně nazývá „demokratickým sjednocením způsobu nenávidět“. Výsledkem tohoto fanatického zahušťování atmosféry, rozdmýchávání nenávisti, kterou její šiřitelé někdy i „vědecky“ ospravedlňují, je ústup veškeré racionality a ve finále válka. Válka pramenící z pouhé zloby, neospravedlnitelná na rozdíl od jiné, jejímž cílem by byla obrana nějakého univerzálního principu.\nZpůsob, jakým se myšlení zpronevěřuje samo sobě a opouští své vlastní principy, a důvody, proč ideologie, definovatelná jako vědomí zaplavené afektem, opanovává veřejný prostor, jsou též hlavní témata Raymonda Arona a zaplňují prakticky celé jeho dílo. To se věnuje především komunismu a komunistické ideologii, do značné míry dominantní ve francouzských intelektuálních kruzích 50. let, kdy Aron sepisoval své Opium intelektuálů (1955). Ideologie, a ta komunistická obzvlášť, vděčí za svou oblibu tomu, že svému stoupenci předkládá nejen koherentní výklad jsoucna, ale zároveň ideál, v nějž je možné věřit. Ideologie může takto v mysli těch, kdo jí podlehnou, naplnit potřebu jak vědy, tak i víry. Výsledkem je, že se ztrácí pravda. V ideologickém magmatu nelze rozlišit to, co je, od toho, co by být mělo, ať už na základě upřímného přesvědčení, či z příkazu často až po zuby ozbrojených strážců svatostánku této zástupné víry. Následné situace, v nichž obvinění přiznávají zločiny, které nespáchali, jen aby nepoškodili stranu-církev, se příčí jak rozumu, tak i elementárnímu smyslu pro spravedlnost. Zastřešíme-li vše tvrzením, že vše toto se děje v souladu se „smyslem dějin“, výsledkem je, že jedinec se svou subjektivitou se stává kolečkem uvnitř monstrózního mechanismu.\nNyní už vidíme, proč si obdobná ideologie zaslouží označení „totalitní“. Důvody, proč jí člověk tak lehko podléhá, jsou zjevně psychologické. Částečně pak vyplývají z intelektuálních chyb, za kterými ovšem zase musíme hledat psychologické důvody. Raymond Aron se svým Opiem v intelektuálních kruzích narazil na odpor. V Imaginárních marxismech (1970) rozebírá neuvěřitelnou gymnastiku, již museli myslitelé od existencialistů po strukturalisty předvést, aby skloubili články své víry s neúprosnou realitou, kterou odkrývala nezaujatá analýza na straně jedné, a země, které se vydaly cestou budování komunismu, na straně druhé.\nŽe jak politické, tak intelektuální elity selhávají, slyšíme i dnes, u nás doma v Českých zemích. K posouzení pravdivosti podobného tvrzení je nutné se podívat nejen na jeho důvody, ale též na to, odkud zaznívá.\nZa selhání politika a potažmo celé politické vrstvy je obecně považováno jejich odtržení od potřeb lidu, který je demokraticky uvedl do pozic, které zaujímají, spolu se sledováním vlastního zájmu. Podobné vnímání politiky není žádné české specifikum. Otázkou ale je, nakolik je toto vnímání oprávněnou kritikou daných poměrů a nakolik je taktéž oprávněnou kritikou celého politického systému, nakolik je oprávněná jeho paušalizace. Při hledání odpovědi na tuto otázku nesmíme zapomínat, že žijeme v zemi, kde politická moc byla z dějinných důvodů vždy vnímána jako cizí, dokonce i národnostně, a že v široce rozšířené představě tato uzurpace moci pokračuje: po Habsburcích záhy přišli Němci, poté Sověti se svým egoisticky pojatým „internacionalismem“ a nyní asistujeme vyvlastňování politické moci a rozpouštění „naší identity“ do všeho zasahujícím a jakoukoli legitimitu postrádajícím „Bruselem“. Je to tak, či není? Hlásání názoru, že útlak „Bruselem“ není o nic menší než útlak sovětský, eurofobie v pojetí některých současných a bývalých politiků nejsou ničím jiným než šířením nenávisti a nemají nic společného s nutnou kritikou v jádru racionálního, leč neuvěřitelně komplikovaného a delikátního projektu Evropské unie.\nV Českých zemích odjakživa vládla nedůvěra k intelektuálovi. Přesvědčení, že práce hodná toho jména se vykonává pouze rukama, má tuhý kořínek i v době informatiky. Původně dobře míněná, leč s děsivými následky neobratně formulovaná Marxova 11. teze o Feuerbachovi – „filosofové svět jen různě vykládali, jde však o to jej změnit“,věcem bezpochyby též nepomohla. Z filosofického hlediska jakoby akreditovala zásadní dichotomii myšlení a jednání a v zjednodušeném komunistickém pojetí posvětila rozdíl mezi těmi, kdo svou prací mění svět, a těmi, kdo si jen tak přemýšlejí, aniž by byli čemukoli nápomocni. Odtud už je jen krok k tomu, aby byli intelektuálové považováni za nepřátele. Komunisté tento krok učiní poté, co si nicméně z řad inteligence vyřadí tzv. „pracující inteligenci“, která se bude vyznačovat tím, že jim bude věrná či přinejmenším je nebude kritizovat.\nKomunisté a mnozí z našich současníků nejsou v odporu k intelektuálům sami. Metafora „kavárny“, která dnes tak často zaznívá i z nejvyšších míst, měla svou oblibu už u nacistů, kde s ní vyrukoval Alfred Rosenberg, přední teoretik rasismu a nacismu vůbec. Kavárna“ se v jeho „Mýtu 20. století“ (1930) stává místem, kde se po setmění, kdy vylézají do ulic snad už jen krysy a Židé, shromažďují různé nekalé živly, jejichž cílem je škodit německému národu. Hlavně ale – a to nás tu zajímá – slovo se stane součástí nacistického slovního aparátu k šíření nenávisti a slovo „intelektuál“ bude pro nacisty synonymem nadávky.)\nJulien Benda, kterého ve 40. letech často navštěvoval můj otec Ivo Fleischmann v hotelu Cayré na bulváru Raspail, kde přebýval, a Raymond Aron, kterého jsem začátkem 70. let často poslouchal na jeho seminářích v ulici Tournon, nebyli vládci. Byli pouhými vzdělanci, intelektuály, jejichž skromnou ambicí bylo pozorně studovat jevy jejich doby a v projevech druhých vystopovat lež a nenávist.\nKdo v naší společnosti lže a šíří nenávist? Ten, kdo si dokáže odpovědět na tuto otázku, odpoví na otázku, kdo je zrádce.


ŽENA-IN - Exhibicionisté – jsou jen otravní, nebo mohou ublížit?\nExhibicionisté – jsou jen otravní, nebo mohou ublížit?\nFrekventované místo a chlápek u zdi, který se podivně klepe. Než začnete řešit, zda ho neranila mrtvice, podívejte se, co má v ruce.\nTo si tahle jdu spořádaně podchodem a u zdi stojí nenápadný chlápek a celý se klepe. Protože je tam šero a já špatně vidím, koukám na něj jako trouba a říkám si, že se mu asi udělalo nevolno… no ještěže na druhý pohled a zblízka jsem si všimla, co vlastně dělá, co má v ruce a proč se klepe, než jsem se mu vrhla statečně dávat první pomoc!! To by chudák asi nerozdýchal. Takhle jsem se nezmohla na nic jiného než na něj vypláznout jazyk. Úchyl jeden.\nNázev pochází z latinského exhibere – nabídnout, ukázat. Vzrušení je u exhibicionismu dosahováno odhalováním genitálu před neznámými ženami či dívkami. Toto odhalení je někdy spojeno s erekcí a s masturbací (ne však pokaždé).\nOno to není nic příjemného, i když dospělá žena se maximálně lekne. Ta, která je víc od rány, pak sdělí takovému individuu cosi jako „A tím chceš někoho ohromit?“ a jde dál.\n…Při exhibici se vyhýbají i vstřícné erotické komunikaci oběti. Antierotické emoce ženy (strach, hněv atd.), jež někdy exhibice vyvolává, ho přitom nevzrušují.\nExhibicionista chce, aby žena přihlížela zvědavá a fascinována. Jestliže očekávaná reakce chybí…, pocit psychického napětí obvykle vyhasne a zůstává pouze pocit zahanbení.\nTo by mi ho bylo skoro líto. Nezatleskala jsem a chudák byl pak asi celý zahanbený. Jenže co když na takového člověka narazí třeba dospívající dívka, nebo nedejbože dítě?\nV podstatě by se dalo říci, že jsou to celkem neškodní jedinci v porovnání s pedofily, sadisty a jinými, na které ani nemyslet. Ale jak poznat „neškodného magůrka“ od někoho mnohem nebezpečnějšího??\n...Ne každý expozér (obnažovatel) genitálu je však pravý exhibicionista. Pokud se totiž dopouští exhibic před dětmi, je velmi pravděpodobné, že se jedná o pedofila. Rozlišení mezi exhibicionistou a pedofilem v klinické praxi není vždy jednoduché, když zpravidla rozhodné informace jsou informace oběti.\nPokud pak expozér zkracuje vzdálenost k ženám, navazuje s nimi (většinou vulgární) komunikaci, chce v nich vzbudit úlek a strach, či se přímo snaží o fyzický kontakt, je pravděpodobné, že se nejedná o exhibicionistu, ale o sexuálního agresora či sadistu, který volí expozici genitálu jako náhradní, méně nebezpečnou a ve svých možných následcích méně ohrožující sexuální aktivitu.\nZavolala jsem strážníky\nZatelefonovala jsem na Městskou policii a počkala jsem za rohem. Problém je v tom, že on krátce na to odešel, a i když byli strážnici na místě poměrně dost rychle, ten člověk už byl pryč. Muži v uniformě mi pak sdělili, že s takovými lidmi je potíž. Většinou okamžitě změní působiště a tak je jejich „odchyt“ poměrně složitý.\nKde je tedy míra nebezpečnosti těchto lidí? Co když se úchylka nějak stupňuje, a jak na ně vlastně nejúčinněji reagovat?\nLze tento problém léčit?\nMůže být exhibicionistou i žena?\n...Byly popsány případy pravého exhibicionismu i u žen (tedy případy žen, které pociťovaly sexuální vzrušení a uspokojení při anonymním odhalování ňader a genitálu před cizími muži), nicméně většina tzv. exhibicionistického chování má u žen charakter přitahování pozornosti. Odhalení u žen se trestně projednává velmi vzácně.\nJe pravda, že jsem ještě neslyšela, že by nějaký muž zavolal na svlečenou ženu, byť na veřejnosti, městskou policii J.\nV článku jsem použila citace z knihy Mravnost, pornografie a mravnostní kriminalita autora Jana Chmelíka, kterou vám chci vřele doporučit.\nMám totiž zato, že málokterá žena se s tímto jevem ještě nesetkala a navíc, a to je mrzuté, mnohé z nás mají děti, které se pohybují po ulicích a některé jsou bohužel o tuto nemilou zkušenost již bohatší.\nUž jste někdy také zahlédly obnažovatele?\nMoji kámošku na cestě domů - ( v ůzke uličce )překvapil exhibicionista.Postavil se před ni, roztáhnul plášt' a vychutnával si zděšení kámošky.O týden pozděj kámošku na cestě domů -( v ůzke uličce ) znovu "potkal" exhibicionista-(ten samej).Postavil se před ni,roztáhnul plášt' a čekal - kámoška zastavila,dala si ruce pohodově do kapes,od hlavy až k botům si ho "pomalu"přehlédla a ještě jednou pomalu si ho přehlédla a po chvíly mu v klidu řekla,že se nemá opravdu,ale opravdu čím chlubit.Exhibicionista stáhnul votcas a jako pejsek odešel\nMichaela.kudlackova: Díky, ale já myslel někde zadáčo, podobně jak to dělají exhibicionisti chlapi\nTaky jsem jednoho zahlédla, ale dělala jsem , že ho nevidím,akorát jsem zrychlila krok.Příjemné to ale není.\nJá jednoho potkala večer v parku. Byl to takovej malej třasořitka mi přišel. Něco zahalekal, a já na to jestli si okamžitě nenadá ty kalhoty a nezmizí tak, že mu ho nakopnu tak že bude zpívat céčka. A on se poslušně oblékl a zmizel.\nNaštěstí nemám žádný takový zážitek.\nkdyž jsem ještě byla na škole tak jeden stával poblíž, zavolali jsme měšťáky a ti ho hnali...pak už se naštěstí neukázal, ale člověk nikdy neví\nPotkala. S několika typy. S jedním naposledy před týdnem. Jen vyndal svůj poklad a začal ho v dlani natahovat. Nemluvil. Nijak jsem nereagovala a pokračovala v ostrém tempu chůze.\nKdysi ještě na střední škole jsem potkala jednoho, který se snažil navázat kontakt. Stál pod smuteční vrbou (myslela jsem, že močí) a zahalekal na mě, jestli nevím, kolik je hodin. Otočila jsem se k němu, ve vteřině mi to došlo. Slušně jsem odpověděla, že čtvrt na sedm a pokračovala v chůzi.\nA s agresorem jsem se také v té době setkala. Po exhibici si natáhl kalhoty a jal se mě pronásledovat lesoparkem. Utekla jsem na frekventovanou komunikaci, letěla na nejbližší služebnu PČR a tam ho popsala. Bohužel můj pozorovací talent není z nejlepších a popis by se hodil na každého pátého muže. Tam mě tenkrát uklidnili, že i kdyby byl popis podrobnější, stejně by moc nezmohli. Dopadnout a usvědčit pachatele není nic jednoduchého\nstačí,když mě doma nahání přítel,ještě aby mě naháněl cizí chlap\nPotkala, ale nereagovala, tu radost bych mu neudělala\nZahlédla, řekla jsem hmm, dobrý a šla nevzrušeně dál.\nja nastesti zadnou zkusenost nemam, ale moji kamaradce se stalo, ze sedela v kupe ve vlaku a prisedl si k ni chlap, vytahl si HO z kalhot a zacal si to tam delat....vystrelila odtamtud a od te doby si seda do plnych kupecek, nez aby se stalo neco podobneho\nJá se s ním setkala asi 2x,býval často u nás před internátem\nradši nikoho takového nepotkat\nVím, že je to nemoc,a proto by se měli léčit. Nechtěla bych se s někým takovým setkat.\nnesetkala. Ale mám zkušenosti s chlapem který mě na ulici plné lidí šáhl na prsa, strašná zkušenost. Lituji každou ženu která proděla více.\nještě tu zkušenost nemám a doufám, že mít nebudu\nneměla jsem to potěšení\nnaštěstí jsem nic takového nezažila\nTaky jsem neměla tu čest nějakého potkat. Doufám, že toho nemusím litovat!