Dekorační HHG s drahými kameny | orgonit.uvadi.cz\nDekorační HHG s drahými kameny\nHHG 3 dl\n(náhledy lze zvětšit)\nDekorační HHG s drahými kameny je určen do obytných prostor. Použita je kvalitní čirá pryskyřice s UV filtrem výrazně omezující žloutnutí pryskyřice na slunečním světle. Jeho energie je zabarvována drahými kameny, které jsou v jeho špici. Obsahuje růženín, zelený aventurín, ametyst, citrín a pyrit. Uvnitř orgonitu je surový křišťál. Vše jsou základní kameny vhodné snad pro každého, mající univerzální charakter a široký záběr účinku. Jako hlavní velké kameny jsou k výběru růženín, ametyst, citrín, modrý sodalit a zelený aventurín. Vlastnosti kamenů doporučuji vyhledat na jiných webech zaměřených na kameny (pár linků je níže). HHG je celkem náročný na výrobu trvající cca 7 hodin.\nPokud dojde k poškrabání nebo odření špičky, je možné ji dobře opravit novou leštičkou na nehty (manikůra). Nedoporučuji je namáčet vodou a dlouhodobě vystavovat Slunci.\nObjem 3 dl\nRozměry 75v 110š mm\nMá stejný tvar jako předchozí HHG 3. Pryskyřice má nádech tyrkysové, modro-zelené čiré barvy. Obsahuje krystaly křišťálu a kameny zelený aventurín a amazonit, které ladí s celkovou barvou. Vnitřní design krystalů a kamenů je takový, že velké množsví energie se koncentruje a proudí přes kameny a tak se "obarvují" jejich vlastním vyzařováním. Další krystal funguje jako zesilovač a zároveň směruje energii do špice. Takže celkový energetický charakter HHG je modro-zelený a působí nejvíc právě na odpovídajících energetických centrech člověka - srdce a krk.\nAmazonit je znám svým zklidňujícím účinkem na nervy a rozrušení emocionálního charakteru všeobecně; léčivé účinky fyzicky právě na nervy a srdce; pomáhá rozpouštět destruktivní energie žalu a smutku; pomáhá sebevyjádření - výborný pro umělecky kreativní lidi.\nAventurín zelený je oblíbený všestranný léčivý kámen, co pomáhá najít opět cit a vnímavost k energii přírody, což je vhodné třeba pro od přírody odřízlé velkoměšťáky. Umí léčit tělo, i rozkládat destruktivní emoce.\nPopis účinků drahých kamenů by byl příliš dlouhý text. Kdo má zájem, lze všechno o kamenech nalézt v knížkách a i různě po internetu, třeba zde:\nSvětle fialová barva se světle fialovým ametystem uvnitř. Stejné parametry i vnitřní design jako tyrkysový. Ametyst pomáhá napojit na kosmickou moudrost, pravdu a vlastního Ducha a spojením s ním - intuice, což pomůže pochopit proč tu člověk vůbec je, co je dobře a co je špatně, a o co se má snažit a kam směřovat. Pro natvrdlé materialisty je to velmi nepříjemný blbý šutr :) Cena i u všech níže je stejná jako u tyrkysového.\nModrý HHG s kameny lapis lazuli. Design stejný jako výše. Lapis lazuli je dle zkušeností vhodný na pracoviště typu kanceláře (hlava) a pro klidnější vztahy s kolegy na ponorkovém pracovišti (důstojnost). Výborný by byl i v budovách naší vlády a stran, poněvadž lazulit rezonuje/podporuje pravdomluvnost, čest, úctu a "úroveň" vůbec :) Modrá už je holt taková vznešenější barva, čirou náhodou má oblíbená :)\nOranžový HHG s kameny karneol a akvamarín. Pozor, masivně uvolňuje emoce :) Element vody... Často i nepříjemně, je nutný s tím počítat, je to součást čištění. Akvamarín je energeticky hodně podobný vonné esenci jasmín, takže kdo rád jasmín, bude se mu líbit i tento HHG.\nVšechen orgonit co dostanete, doporučuji dát na den na Slunce. Tím se nabijí určitou energií, kterou vyzařuje pouze Slunce a energie orgonitu se ještě zvýší / zkvalitní.\nUpozorňuji, že orgonit je citlivý na programování, stejně jako voda, takže se dá stejně jako voda programovat nápisy nebo mentálně. Lze použít stejný návod jako pro vodu (práce Masaru Emoto). Tak si ho můžete doprogramovat podle svých vlastních přání, na co, a jak, by měl působit. Charakter programu by měl odpovídat charakteru působení obsažených drahých kamenů, aby byl program s kamenem v rezonanci.\nŽlutý HHG s kameny tygří oko a pyrit. Oba mají afinitu k solar plexu a zvlášť pyrit i uzemňuje. Energie žlutá až do zlata. Tygří oko nebývá pro každého, zřejmě ve smyslu síly. Na fyzické úrovni podporuje hlavně trávící funkce a v duševnu podporuje sebe-vědomí, pomáhá se stresem a zostřuje základní rozumovou mysl.\nRůžový HHG s kamenem růženín. Růžová je "vyšší" barva Srdce. Podporuje pokročilé "srdeční schopnosti" jako například odpuštění i lidem, kteří hodně ublížili. Jinak základní barva srdce je samozřejmě čistá zelená.


Velešínský advent - Milan Koželuh\n14.12.2019 | Posted in Litoral | Comments: 2\nJe to dva roky, co jsem napsal o našem tehdy loňském velešínském adventu, takže od něj teď uplynuly tři roky. A já od té doby asi nenapsal nic hezčího vánočního. Vám se tehdy to povídání líbilo, byl to asi můj nejčtenější článek tady, ale mně se nepodařilo ho nikde udat. Vzdal jsem všechny pokusy poté, co mi v jedné redakci řekli, že se jim tak líbí, že si to všichni přečetli, ale nemají na něj místo.\nNebo řekli Ale co s nim?\nTak jsem se chystal se vám teď omluvit za nové zveřejnění. A zdůvodnil bych to asi i nadějí,\nže po těch dvou letech jsou tu i noví lidé, co ho ještě nečetli.\nPak jsem si řekl, že televize opakují stejné vánoční pohádky nejen každý rok, ale několikrát za týden, tak co bych ne já…\nAle je to pořád spíš omlouvání se.\nJá si prostě rád znovu přečtu o panu Rouhovi a jeho betlému a o Rybově mši a velešínských pěvcích, té smečce, letící se mší zimní krajinou.\nChvíli jsem tedy přemýšlel, že tyhle dvě silné a krásné věci z fejetonu vypreparuju a nechám je samotné.\nAle pak jsem si řekl, že bez toho mého a našeho života kolem nich by příběh nebyl celý.\nProč se vlastně pořád omlouvám…\nNáš loňský velešínský advent\n(psáno a zveřejněno o adventu 2017)\nKdybych se inspiroval blogy a internetovými diskusemi, psal bych o islámu, imigrantech, EET a stydění se za prezidenta. Je zvláštní, že za prezidenta, ministra financí, naše politiky obecně, policisty, justici, fotbalisty, rozhodčí, a vůbec český národ, se stydí kdekdo, ale za sebe nikdo.\nChvíli jsem přemýšlel, že bych byl progresivní a začal s tím já, ale nakonec jsem si to rozmyslel.\nNěco málo aktuálního ale napíšu.\nByl jsem v úterý někdy kolem třetí hodiny odpoledne svědkem dějinného okamžiku. Měl jsem ten den dvě přednášky, jednu tříhodinovou dopoledne na vysoké škole a pak večer druhou v Horké vaně. Mezi únavou z přednášky první, a soustředěním na přednášku druhou jsem si pustil k svačině televizi. Běžel tam sitkom Teorie velkého třesku. Někdy v půli dílu, právě něco zásadního říkal Howard, a v tom v půli věty a v půli slova cvak a naskočily reklamy, natvrdo. Ne že to v Primě přerušili kvůli reklamám, oni ten zbytek dílu vůbec nedovysílali a celý ho nahradili reklamami. Kolem třetí hodiny běželo asi patnáct minut reklam, pořad se prostě nedovysílal. A já u toho byl! Já to viděl, budoucnost naší kultury.\nHned v sobotu se stejné stanici zase povedlo pustit jeden seriál s dvěma zvuky najednou, ten původní německý byl hlasitější, český dabing byl nesměle slyšet v pozadí, nechci z toho vyvozovat nic o českoněmeckých vztazích, ale celé to bylo takové kakofonické a nepříjemné. Schválně jsem čekal, kdy si toho na Primě všimnou, ale nevšimli, všichni tam asi ládovali do vysílání reklamy a o ty blbosti mezi reklamami se tedy nestarali.\nJo to vlastě dost příznačné, že v televizi, která žije z toho, že se na ní dívají statisíce a miliony lidí, není ani jeden jediný, kdo by se na ni díval.\nInu Vánoce, inu nové časy.\nAle já dnes nechci psát negativně.\nNapíšu něco o zážitcích z času loňských vánoc.\nPrvní byl advent ve Velešíně.\nMají tam dům Kantůrkovec. Zvenčí krásně opravený, uvnitř ponechaný v původním stavu a, ač na náměstí, dvůr venkovského stavení, byt s křivolakými klenutými zdmi a vrstvami malování, které se za ty stovky let vyzdrcalo do vrstevnic mapy světa s ostrovy a hlubinami.\nNábytek je tam, jako byste otevřeli byt po prababičce. Jakoby to tu tak nechali manželé Šítalovi, kteří tu mají obrázky a tak to vypadá, že to byl jejich byt, ale to nevím.\nUž nežijí, mají tu společnou fotku, takoví dva usměvaví lidé jako z knížky od Boženy Němcové\nZačali malovat až nějak v důchodovém věku a pana Šítala bych vlastně neměl mít rád, protože prý řekl, že je lepší malovat, než aby se toulal po lesích. Ale já mu to odpouštím.\nOstatně kdybyste viděli malovat mě, poslali byste mě také raděj do lesa, a někteří i daleko dál.\nLidé mají dělat to, k čemu jsou na světě.\nŠítalů malovali obrázky tak jak uměli, čemuž se říká naivní umění, ale myslím, že ten termín nevystihuje podstatu.\nMalovali svět kolem sebe, krásné věci, práce na poli, kousky písniček a básniček.\nNěco malovali i podle pohlednic, které si koupili na výletě po českých zemích.\nDnes to cvakáme telefonem, desítky nebo i stovky fotek denně, a protože paměť na kartě je skoro neomezená, štosujeme to na ní. Šítalů si koupili pohled, aby nezapomněli, kolik měl zámek oken a kostel věžiček, na to už jim jejich paměť nesloužila, ale pak si to namalovali stejně spíš tak, jak si to pamatovali oni.\nPan Šítal se prý trochu zlobil na paní, že má obrazy rozmazané, zatímco on maluje hezky ostře, ale myslím, že paní měla v obrázcích o kousek víc malování a poezie.\nAni nevím kdo z nich namaloval obrázek se složitým názvem, jehož jednotlivosti jsem zapomněl, ale v podstatě to bylo takhle – 22. února 1936 přišla srnka na snídani do kuchyně k vdově Lejsalové.\nNa obrázku je chaloupka, sníh a srnka. Tu paní si nevybavuju, ale asi tam také je.\nObrázek namalovali dvakrát, ani nevím, jestli každý svůj, nebo se jim ten první nelíbil, nebo se jim naopak líbilo, že srnka přišla v mrazech k člověku se ohřát a něco sníst a tak si to namalovali pro radost ještě jednou.\nCelé Šítalů dílo bylo zachráněno v jeden okamžik, kdy někdo odpovědný potkal někoho s vozíkem s papíry a zeptal se ho Co to vezeš? a on vezl Šítalů obrázky do sběru.\nStačilo, aby se ti dva lidé nepotkali a bylo by po všem a mimo jiné bychom ani nevěděli, že 22. února 1936 přišla srnka na snídani do kuchyně k vdově Lejsalové i když to bylo jindy a ta paní se jmenovala jinak.\nMezi bytem a zvýšeným podlažím je jedna pec na chleba, ve dvoře druhá.\nA ve zvýšeném podlaží byla dřív krásná expozice staré školní třídy.\nTeď právě tu byla výstava betlémů. Všechny byly krásné, ale mě nejvíc zaujali dva tvůrci.\nPán, nástrojař, dnes už víc než osmdesátiletý. Dělá figury poctivé a přitom jednoduché, jakoby byly figurami na šachovnici. Mají v sobě zjednodušení tvaru a přitom zvýraznění osobitosti. Jen to, co tam má být. Moudrost stáří?\nDruhý je mladík s čírem na hlavě, bylo mu na počátku práce prý asi dvacet osm. Teď už je mu něco přes třicet a číro nemá, ale pořád vypadá se svou basketbalovou postavou a moderním oblečením jako majitel fitka, autoservisu nebo baru.\nTřeba i je…\nDělá krásné věci. Do hruškového a třešňového dřeva vyřezávaná votivní sousoší. Jakoby je vytvořil klášterní řezbář před stovkami let. Tak precizní a zároveň měkké, živé.\nKdyby byla jeho díla vystavena v expozici prací starých lidových řezbářů, divil bych se jejich zachovalosti, ale nepochyboval o pravosti.\nVe sklepení Kantůrkovce je před Vánocemi Rouhův betlém. Takhle napsáno není poznat jestli je to historické pojmenování nebo jestli nějaký pan Rouha žije. Žije a betlém průběžně dělá, skoro celý život. První figurku vyřezal, když mu nebylo ještě ani sedm let, dodnes je v betlému, zatím poslední vždy pár dnů před novou instalací betléma.\nStavby a figurky nedělá jako pohádkový svět, skoro každá jednotlivá věc na něm odpovídá předloze. Moravský kroj je přesně z jedné konkrétní vesnice, papírna má v sobě pohyblivé stroje, stoupu a holendr.\nTedy, pokud se nepletu…\nPostavy v betlému mají většinou svou živou předlohu.\nJen Václav Klaus, hasící stavení, ne, to je prý náhoda.\nTaky, proč by Klaus něco hasil, že jo.\nJinak je v betlému spousta dřívějších i dnešních živých Velešíňáků, je tu i kněz Kamarýt, který kdysi ve Velešíně spolkový život rozhýbal.\nBěhem desítek let dělal pan Rouha betlém různými způsoby, ale nikdy nic nezatratil a nevyhodil, vše tu je dodnes a vzájemně si nevadí. Jako krajina, která se v čase proměňuje, nové věci přibývají, ale staré se neztrácejí. Alespoň v betlému pana Rouhy to tak je.\nStavby teď dělá s povrchovou úpravou skutečného štuku. Takže když se ho žena na podzim ptala, co bude dělat odpoledne, a on odpověděl, že bude štukovat stodolu, nespílala mu, že kvůli betlému zanedbává hospodářství, ale ještě mu do stodoly přinesla svačinu. Ale nemohla ho najít, nebyl ve stodole na dvoře, byl v dílně a piplal se se stodolou pro betlém.\nJen zelí na políčku betléma pan Rouha nedělá, to je pravé nebo skoro pravé, jsou to maličké hlávky keříčkové kapusty. Jako správný zemědělec se pak musí o tohle políčko starat, aby nepřetáhl agrotechnické lhůty a kapusta, povýšená tu na zelí, mu neshnila.\nJednou prý nestihl poslední práce do oficiálního otevření a tak na dvorku Kantůrkovce Jarda Bartizal natahovanými projevy o morálním přesahu díla držel na uzdě lačné návštěvníky, zatímco skutečný Morální Přesah Díla vevnitř ještě dolepoval koledníkům vousy…\nPan Pavel Rouha je zemědělec a u svého Betléma byl a podal mi ruku. Připomněl mi tím pohřeb mého dědy, také zemědělce. Tehdy před čtyřiceti lety jsem byl pubertální gymnasista, a když mi kondolovali dědovi vrstevníci, hospodáři z časů bídy a dřiny první republiky, byl jsem unesený jejich rukama, klepety, která se stěží ohnula. Jen otevřít a zavřít, nic mezi tím. Kůže zrohovatělá, svaly zkamenělé prací a námahou, podkovy z ohně by ty ruce mohly tahat, ovar při zabíjačce z vařící vody, kopřivy holou rukou na jaře housatům. Jen nevím, jak to mají s hlazením, drsné a na povrchu necitlivé… Musejí se jen zlehka dotýkat, jen se vznášet nad tím, co hladí, jako když se chtějí dotknout kapky rosy na pavučině nebo vzduchem poletujícího chmýří odkvetlých květů.\nAle samy asi radost z hlazení cítit nedokáží.\nKdyž tyhle ruce tenkrát při pohřbu stiskly tu mou, cítil jsem v nich celý svět mého dědy, v tom stisku bylo víc než ve všech slovech pohřbu.\nPan Rouha má ruce stejné. Řekl jsem mu to.\nOd vidlí, odpověděl, a já to cítil jako poctu těm rukám.\nTakže k tomu všemu umějí ty ruce vyřezat úsměv na figurce drobnější než panenka, umějí udělat kouř na ohýnkem a namalovat kvítí do zahrádky menší než dlaň.\nPan Rouha stál u betléma a usmíval se. Pro tyhle chvíle ho prý každý rok staví. Pro to, aby si pak s lidmi užil radost, když ho vidí znovu prvně.\nJá Vám, pane Rouha, rozumím, tohle je nade vše.\nA ještě jednu věc jsem pochopil. I když se betlém staví každý rok vždy ve stejném prostoru, přesto (nebo proto?) tam prý pan Rouha bývá nejdřív celý den sám a na to prázdné místo se dívá. Pak najednou krajinu betléma toho roku uvidí, najednou, v jediné chvíli.\nBylo to tam ve Velešíně krásné, plno lidí, dětských andělíčků a koled se smyčcovým souborem. A ti, co stáli v pozadí toho všeho, těch výstav a akcí, tedy lidé od velešínské kultury, stáli i teď v pozadí, nechali věci plynout, dávali jim místo. Bylo to krásné.\nJenže pak nás Jarda Bartizal pozval na Rybovu mši na Štěpána do Velešína.\nJarda dodal, že ale v plné palbě bude Rybovka ve Zlaté koruně 21. prosince. Zpívá tam také velešínský sbor, ale sólisté a orchestr jsou profíci z Budějovic.\nJana kývla podruhé a mě se nikdo neptal.\nV zásadě jsem nastavený na říkání Ne na cokoli, protože nějak předpokládám, že nebudu moct nebo nebudu chtít, ale hlavně to říkám nějak automaticky.\nTady se mě automaticky nikdo neptal.\nJana říká vždycky ano, tak se ptají jí.\nV úterý, v den koncertu, jsem pak ale byl za chlapa, o samotě s věrným psem po boku se mi to někdy povede, takže když mi Jana mši připomněla, odvážně jsem jí odsekl Já myslím, Jano, že spíš asi ne. Ona řekla, že tedy pojede beze mě a já řekl, že mě asi špatně pochopila, že samozřejmě jedu.\nRád, Jano, rád!\nRybovu mši pouštíme z desky vždy na Vánoce u stromečku, na Štědrý večer, je to takový náš rituál, stará vinylová deska s krásným praskáním. Naživo nevím, jestli jsem Rybovku kdy slyšel.\nKostel ve Zlaté Koruně je dlouhý, ze skoro čtyřiceti řad lavic jsme se propracovali asi k třicáté, k orchestru a sboru jsme to tedy měli jen o málo blíž než do Vatikánu.\nDvě boční lodě kostela byly prázdné bez lavic, takže tudy mohli lidé volně při mši procházet a takže procházeli. Každý, pravda většinou jen jednou dopředu a pak zpět, ale pořád. Děti tu hravě skotačily, jejich maminky klapaly koženými podrážkami.\nAle Rybova mše byla krásná, na konci ještě přidali Narodil se Kristus Pán, celý kostel stál.\nOpravdu bylo dobře, že jsem tam Janu vzal, i když se jí nechtělo.\nPo mši jsme se ještě potkali se spoustou známých lidí a přátel, přišel i Jarda Bartizal. Kdo ho neznáte, je to rocker v nejlepších letech, zpívá se dvěma kapelami, a když promluví svým hlubokým sametových chraplákem, ženám se podlamují kolena. Ale teď zpíval v elegantním šedém kabátu až na zem, krásné šále a motýlku. Nádherný chlap s velkou úctou k tomu, co dělá. Moc jim to v té Zlaté Koruně s jeho paní slušelo.\nZeptal se, jestli přijedeme ještě i do Velešína, a já se zachoval jako chlap pevných zásad a řekl, že to už ne, tedy chtěl jsem to říct, ale jak jsem musel chytat Janu, co se jí podlomila kolena, tak jsem to nestihnul, a jen zaslechl Jany Ano, rádi, Mistře…\nDo Velešína jsme tedy jeli, vzali jsme sebou i mou dceru Kačenku. Neměla to tehdy lehké a tak jsme ji na výstavě betlémů koupili anděla strážného.\nDlouhá štíhlá slečna se srdcem v ruce, zavřenýma očima a líbezným úsměvem. Pokora i něco poťouchlého, trochu bolesti a tak. Prostě Kačenka.\nAle nemůže si sama sobě přece být strážním andělem…\nVečer byla Rybova mše.\nKdyž je na ni člověk podruhé, bere se jako odborník.\nTo už přijela také Jany dcera Terka a tak jsme byli v kostele i jako vyslanci dvou rodin. A ještě přijel Kačky kamarád. Objevil jsem volná místa, tentokrát asi tak v desáté řadě, hodně jsme si ve Velešíně proti Zlaté Koruně polepšili. Seděl tam sám pán a na mou otázku jestli je volno, řekl, že ano. Podle Terky takovou chybu udělal naposledy v životě, protože se nás pak do lavice pro pět lidí vmáčklo pět, což vypadá dobře, ale on byl ten šestý, vlastně první. Mít lavici nejdřív sám pro sebe a pak z ní co chvíli při našich mexických vlnách vypadávat do uličky, to zabolí.\nV kostele svatého Václava ve Velešíně se zpívá Rybova mše bez sólistů, všechno sborově, i sólové party. To jsme věděli od Jardy dopředu.\nNastoupil orchestr, určitě ne o moc menší než ve Zlaté Koruně, začal potichu hrát Narodil se Kristus pán, lustry v kostele zhasly, a s malými červenými světýlky začal nastupovat sbor. To bylo lidí, už jen ten nástup po tmě a to, že se při něm nikdo nezranil a všichni navíc našli své posty, ve mně vyvolalo bezmezný obdiv k tomuto tělesu.\nDohromady bylo účinkujících snad padesát.\nJak často tu tolik lidí bývá v lavicích? A teď tvoří lidský oltář.\nSeděl jsem tak, že mi velký muž přede mnou zakrýval výhled na střed orchestru a sboru. Takže jsem si tenisově vždy musel vybrat, jestli se dívat vlevo nebo vpravo. Vlevo nahoře z mého pohledu stáli tenoři, vpravo basy.\nTedy… já myslím, že to byly basy. Protože ještě jsou tu barytony, že ano…\nTo byla taková krása! Jak jsem řekl, jsem velmi zkušený posluchač Rybovy mše, tahle byla už druhá v mém životě. Mohu tedy nejen poslouchat, ale i se dívat. To jsou tak krásní chlapi!\nA v těch velešínských je přesně to, co si pod jejich hlasy představujeme.\nKdybych byl Forman a točil film o Rybově mši, obsadil bych právě a jedině tyhle.\nNa tenorech je znát, že vědí, že tenor je král a že nemusí nic dokazovat, že nad něj není.\nTen z mého pohledu úplně vlevo byl starší pán, typický emeritní profesor z první republiky, usměvavý ale také s přirozeným vědomím, že tu reprezentuje Pavarotiho a tak si nehodlá zadat. Vedle něj zřejmě jeho nástupce na katedře egyptologie, také už profesor, ale zatím bez břímě seniorské odpovědnosti. Takže se usmíval skoro blaženě. Až bude zkušenějším tenorem, už to dělat nebude.\nHrdinní tenoři sice ve sboru, ale zpívající společně sólové party. Sebejistě, prostředkem ulice.\nHlasy chirurgů hudby, řezající vám do srdce.\nA pak zpívají basy, ty jsou vpravo, já na ně přepnu, a vidím, že na jejich z mého pohledu pravém křídle stojí dva vousatí mladí muži, spíše hubení. Jsou si podobní, možná bráchové?\nBasy nejsou tenory, a tady je vidět, jak jsou to zas jiní chlapi. Dřevorubci vážné hudby. Bože, když to rozjeli a opřeli se do zpěvu… Nemusejí si asi tak hlídat tón, a tak, když mají zpívat forte fortissimo, vezmou za to. Jo, tenor je vejška, ale bas je síla.\nÚplně vidím, jak na turné tenoři o přestávkách mezi koncerty luští ve svých pokojích sudoku nebo si čtou Homéra v originále, zatímco basáci mastí v bufáči mariáš.\nI tihle basáci zpívali sólové party a byla krása se dívat. Ti dva na kraji měli takovou radost z hudby, že ji prožívali i tělem. Jakoby stáli u mikrofonu před kapelou, ve světle reflektoru. Nehráli divadlo pro lidi, prostě to tak cítili, nebyla to choreografie, to hudba pohybovala jejich těly.\nA jak to ten Ryba napsal, to občasné střídání tenorů a basů, já se díval chvíli vlevo na smečující pány tenory a vpravo na returnující basy jak na finále Wimbledonu.\nOboje jsou chlapi, sakra chlapi a já neumím úplně popsat jak a v čem jsou jiní.\nTenoři a basy.\nO tom, co se dělo vprostřed sboru, moc nevím, tam jsem měl široká záda toho pána přede mnou. Ale všechno to vření hlasů na kraji zvuků a pódia něco silného drželo pohromadě, tak to určitě bylo odtud.\nNo, a pak by tu soprány, ženské hlasy.\nNevím kolik toho je zásluhou právě Rybovy skladby a kolik tohohle sboru, ale z těch mě mrazí nejvíc. Několikrát nečekaně vpadnou do skladby v celé síle, je to něco neskutečného a vůbec největší emoce celé mše.\nAsi to tak není z hlediska hudby, ale já tam cítím nahoře vedoucí hlas, jeden jediný hlas přede všemi. Ne jako sólo, ne jako jinou linku, zpívá to samé co ostatní.\nAle je první. Silnější, ostřejší, rozhodnější… Vůdčí.\nZa ním tam pak slyším ještě dva nebo tři jiné hlasy také rozeznatelné, také silné ale s malým odstupem za tím prvním.\nA k tomu mohutný chór hlasů dalších.\nMyslím, že právě tyhle tři roviny jsou to, proč mě tak ženský sbor pohlcuje.\nCítím ho jako Markétu Lazarovou, jako Trnkovy Staré pověsti české.\nVím, že tam sbor stojí, dívám se na něj. Ale stejně ho v té chvíli vidím letět krajinou, stíhat vlky nebo nepřátele, s plnou silou, hrozbou. Já je vidím letět krajinou mrazu a nevlídnosti, krajinou syrovou, odhodlané, nezastavitelné.\nNezažil jsem to nikdy.\nV Rybově mši je pak jedno místo, myslím v třetí části, kdy se všechny hlasy v ostrém střídání vzájemně a současně perou. To není mše, to je bitva, bože, to je síla.\nJe to zároveň současné a moderní, zároveň oproštěné od pomíjivosti stylu a doby, nadčasové.\nAle ještě k těm ženským sopránům. Až po koncertě jsem zjistil, kdo je sólistkou, byla to brunetka, odpovědná a soustředěná. Ale já při mši víc sledoval krásnou rusovlásku, v jejímž nasazení jsem poznával ten vůdčí hlas. Když nasadila, zaklonila trochu hlavu a její ústa vytvořila Munchův výkřik, jakoby bolestný. Ale já ji hrozně záviděl, cítil jsem, že zpívá úplně naplno. Já myslím, že už to nebyl zpěv, na začátku byl tón, to ano, přesný a správný, ale pak už jen čistá energie, emoce, veškerá síla bez omezení. Víc, víc, víc, nejvíc, nepřestávat.\nCítil jsem, že musí cítit blaho, bolestivé, vysilující, ale blaho.\nMyslím, že tohle nemohou úplně dát chlapi, určitě ne tenoři. Pořád se musejí trochu hlídat, pořád musejí myslet na to, aby byli dobří.\nJe to tak i v milování, v tom na hranici možného prožitku nebo už za ní. Žena se dá naplno, ale muž musí pořád trochu myslet na povinnost vysokého cé…\nPotkal jsem tu rusovlásku po koncertě a zeptal se jí na to. Ne na to milování, na zpěv v té nejsilnější chvíli.\nŘekla že ano, že to tak je, že to tak má.\nTo je přece krása!\nK tomu myslím, že je krásné být součástí sboru, kde všechno do sebe zapadá, kde každý je důležitý a kde, když je někdo dobrý, tak sice za sebe, ale pro blaho díla všech, může dát něco navíc, být slyšet, vidět, být v té chvíli první… a pak se pokorně stáhnout a radovat, až to dá jiný, přát si to, přát mu to, pomáhat mu v tom a prožít radost z jeho chvíle.\nJarda Bartizal právě začal Janě diktovat program dalších koncertů a já se snažil ji při jejím pátém nadšeném Ano odtrhnout.\nJeště jsme vystáli frontu na Betlém pana Rouhy, zas u něj byl, a zas se vlídně usmíval a po tisící odpovídal trpělivě na stejné otázky.\nRuce vzal sebou.\nNa rohu náměstíčka jsme pak uctivě pozdravili pány tenory, noblesně se usmívající, a jeli jsme domů.\nTam bylo zatopeno a jídlo a všichni dostupní blízcí pohromadě.\nTo byly naše loňské Velešínské Vánoce.\nZdeňka Šašková\t4 listopadu, 2020 12:03 pm Odpovědět\ndnes jsem měla to štěstí vyslechnout si část Vašeho rozhovoru na jihočeském rozhlasovém vysílání a pocit, že Vás už dávno znám, mě přivedl na Vaše stránky. Původně s tím, že si objednám Vaši novou knihu.Objevila jsem však tento úžasný článek a plně s ním souzním. Mám tu čest se osobně s panem Rouhou znát a potvrzuji to, co jste napsal. Na chvíli jsem se přenesla do fronty čekajících k jeho Betlému a zažila krásné osobní setkání. Velmi Vás prosím, zda byste mi mohl tento Váš nádherný článek poslat na mou emailovou adresu, abych si ho mohla vytisknout. Pokud to ode mě není velká troufalost. Nebo mi, prosím, poraďte, kde bych ho mohla získat.\nP.S. Prosím objednávám u Vás 3 výtisky Vaší nové knihy , až vyjde. Děkuji za laskavost.\nS pozdravem Zdeňka Šašková, Dřešín, okr. Strakonice\nmilan_kozeluh\t4 listopadu, 2020 3:30 pm Odpovědět\nto, co jste napsala, je krásné a jednou z mých největších odměn za (nejen) dnešní stres. Potkaly se tedy tři věci, mé povídání v rádiu, Váš zájem o knihu a pan Rouha a jeho betlém.\nS knihou se Vám ozvu, až vyjde, mělo by to být během dvou týdnů. Velešínský advent bude součástí mé knihy Litoraly, která snad vyjde někdy v únoru příštího roku a Vy jste první, komu to odvážně říkám, nevědí to ani doma…\nDo té doby by tu část o betlému mělo vydat město Velešín jako přílohu vánočního čísla. Zajistím, aby Vám ho poslali.\nMoc Vám děkuji za Vaše hezká slova a zájem.


Jak připevnit televizi na zeď – Nízkoenergetické domy\nMontáž plochého televizoru na zeď. Jak připevnit televizi na zeď pomocí televizního držáku. Namontujte si televizi na zeď. Návod jak namontovat TV na zeď.\nPřipravili jsme pro vás několik dobrých tipů, pro úspěšnou instalaci vaší televize na stěnu.\nVybrali jsem nejdůležitější témata, která můžete řešit, pokud se rozhodnete pro samoinstalaci. Povíme si něco o tom, jak připevnit televizi na zeď. Možná se vám to zdá dostatečně jasné, ale poradíme vám pár tipů, kam schovat nevzhledné kabely, nebo jak se orientovat v široké nabídce držáků.\nRozhodli jste se připevnit si televizi na zeď , jak je to dnes v módě, ale řešíte spoustu otázek. V tomto videu vám představíme, jak snadná je montáž TV držáků Solight, konkrétně Solight 1M03. Ověřte, že vlastníte Samsung Smart TV řady „Q“ tedy Q Qnebo Q9.\nPokud chcete televizor pověsit na zeď bez jakékoli mezery, Samsung nabízí speciální držák „no gap wallmount“.\nJednu z jeho částí připevníte na zeď pomocí přiložených hmoždinek a šroubů: 4) Druhou část připevníte k televizoru do speciální . Ploché televizory nemají rozměrnou katodovou trubici, a proto je lze zavěsit na zeď podobně jako obraz. Pak umístěte držák na zeď a vše upevněte šrouby s okem „H“ a podložkami „J“. Použijte integrovanou vodováhu na kontrolu rovnováhy držáku. Jinak pohybujte držákem, dokud se bublina na vodováze neumístí uprostřed.\nNejdříve zvedněte upínací ramena upevněná na televizoru nad držák . Je to důležité nejen pro samotné rozhodnutí zda Vám zeď televizi udrží (např. u sádrokartonu budete mít s těžkou televizí problém), ale také pro výběr kotvícího materiálu. Ke všem držákům se dodává. Kompletní držák připevníte na zeď a následně zavěšovanou televizi podržíte před VESA platformou. Téma: Trochu jiné upevnění TV na zeď. Registrace: Příspěvků: 1849.\nTV , které fabriky chrlí tisíce kusů denně? Televize nemusí být nutně ke zdi připevněna kovovým rámem. A proč myslíš, že tomu tak není a býti nemůže? Potřebuji připevnit LED televizi s úhlopříčkou 120cm na zeď ze sádrokartonu.\nZejména kvůli bezpečnosti potřebuji poradit, jakým způsobem bude nejlepší připevnit držák televize , zda jej stačí připevnit v jednom místě do stojny sádrokartonu a nebo jestli mezi stojnami vložit ocelový profil?\nSoučasně s připevněním televize , . Ahoj, jen jsem se chtěl zeptat, zda nevíte, jestli vyšel nějaký článek o tom, kam a hlavně jak vysoko umístit televizi pro domácí kino. Plánuji umístění na zeď , jen nevím jak vysoko. Ploché obrazovky lze na zeď ze sádrokartonu upevnit dvěma různými typy držáků. Další varianta držáků jsou držáky stropní, ty jsou použity většinou tam, kde není vhodné zavěsit TV na zeď.\nPak zjistíte, že na Váš super tenký držák Vaši TV nelze připevnit , protože profil držáku je moc tenký a profil TV naopak tlustý a dotýká se zdi dříve než samotný držák. Při shánění držáku na zeď si zkus sehnat takový, co umožní telku trošku naklopit směrem dolů a naklop si ji, ať ji máš kolmo na sebe. Jinak původně jsem ji měl právě středem ve výšce očí.\nPak musela jít výš kvůli centeru co přistál na stolku pod ní. Nyní to tedy vychází jak jsem psal prve – oči kousek nad . Umístěte televizi bezpečně na stěnu. Ať zvolíte smart televizi nebo klasickou LCD televizi s LED podsvícením, praktické držáky zajistí potřebnou stabilitu. Držáky oceníte všude tam, kde se vám nedostává potřebné plochy na postavení TV.\nTelevizor může být připevněn ke speciálnímu držáku, který se přimontuje ke zdi. Jde to s plochou i klasickou televizí. Kdo má ale příčky ze sádrokartonu, měl by se připravit na to, že se mu možná televizi vůbec nepodaří připevnit. S vidinou držáku, který dovoluje televizi.\nJe tedy důležité, aby se vybral správný typ držáku na zeď – podélný a tak dlouhý, aby dosáhl od stojny ke stojně. U sádrokartonu všichni sborem tvrdí, .


Proč ryby vyskakují nad hladinu? » Rybářský rozcestník\nRybářský rozcestník > Články > Rybářská moudra > Proč ryby vyskakují nad hladinu?\nNapříč internetem se rybáři v rybářských diskuzích přou o tom, proč vlastně ryby občas vyskakují nad hladinu. Většinou převládá názor, že ryby jen tak blbnou. Ale důvodů je mnohem více. Rozhodně vyčištění žaber je jeden z nich. Rybám se často mohou dostat různé nečistoty do žaber, například, když se krmí a ryjí na dně v bahnitém dně, nebo když proplouvají znečištěnými částmi vody, například po silných deštích. Také v létě sinicemi znečištěné vody mohou rybám dělat potíže a sinice se usazovat v jejich žábrech a právě vyskakováním z vody si je dokáží pročistit.\nDalším důvodem je vlastně jejich fyziologická schránka. Například u kaprovitých ryb je právě vzduchový měchýř spojen s jícnem a je rybami používán ke kontrole vodního sloupce. Zvýšením nebo snížením objemu plynu ve vzduchovém měchýři se ryby mohou pohybovat nahoru nebo klesat ke dnu. Vyskakováním nad hladinu dokáží ryby akčně korigovat nastavení toho správného objemu plynu v měchýři především v momentě, kdy se z hloubky rychle dostaly do vyšších vrstev vody. Vyskakování na vodu jim v tom pomáhá.\nKapr mizící pod hladinu…\nU některých druhů ryb, které se pohybují v hejnu, je pak vyskakování jedinců vedeno jejich orientací, kdy se snaží sledovat hejno, kterým směrem míří. Ale to je doména spíše mořských ryb a druhů které táhnou vodou na veliké vzdálenosti například za vytřením, nebo také za potravou. Mezi druhy ryb, co táhnou na svá trdliště, aby se vytřeli patří například lososi. Ti dokáží svými skoky zdolat nejednu překážku, jako například splav, když se stěhují, aby se vytřeli.\nA máme tu další důvod. Každý rybář zná, když se mu pod nohama víří voda a drobnější rybky vyskakují nad vodu. To je něco loví! Tedy svoji kořist loví štiky, boleni, okouni či například candáti.\nLososi umí překonat skokem i větší překážky…\nNa některých videích na YouTube či Facebooku jsou pak vidět i ryby, co vyskakují nad hladinu, aby „sezobli“ nějaký chutný list či plod visící nad hladinou. Například pstruzi si také dokáží pro hmyz vyskočit pěkně vysoko.\nO létajících rybách nic nevím, jen z dokumentů a rybářských pořadů vím, že existují. Ty ale z vody nevyskakují, ale létají! 🙂\nJedna rybářská pověra říká, že když ryby skáčou, rybáři pláčou … tak to nevím zda je toto pravda. Mě osobně potěší, když se na hladině něco děje, alespoň vím, že nesedím na revíru bez ryb, ale na místě, kde to pěkně žije.


Český analytik o cenzuře: Přerušením vysílání ztrácí médium věrohodnost. Ze zprostředkovatele se stává mocenská páka - Sputnik Česká republika\n00:03 12.11.2020 Získat krátkou URL\nMinulý týden během volebního souboje současný prezident Trump během projevu z Bílého domu, který byl vysílán v přímém přenosu, ohlásil vítězství v Georgii, Severní Karolíně a Pensylvánii, kde měl dle jeho slov náskok. Přitom v dobu projevu nebylo zatím ukončené sčítání hlasů. V této souvislosti přední televizní stanice přerušily projev prezidenta a přišly s opravou zmíněných jím informaci.\nPolitický a mediální analytik Jiří Fencl Sputniku okomentoval zcela unikátní situaci v nejdemokratičtějším mediálním světě. Úvodem vysvětlil pojem médium, které by mělo podle něho v první řádě zprostředkovávat informace. Podle jeho názoru by podobná situace mohla sloužit precedencí pro budoucnost. Ptali jsme se analytika, zda média mají právo přebírat odpovědnost za posouzení pravdivosti a správnosti informací:\n„Jistěže mohou, ale pouze pokud si neuvědomují důsledky. Ty totiž až teď vyplavou na povrch i v samotných Spojených státech.“\n„Novinář je tedy de facto pošťák, který nese dopis. Pokud masové médium takto flagrantně v pouhém přenosu obrazu a zvuku poruší vlastní charakter, ztrácí věrohodnost a ze zprostředkovatele se stává mocenská páka, která jediná může porušovat pravidla a dávat špatný příklad zbytku. Je to obrovské morální riziko, které přitom USA na svých bedrech nese už minimálně sto let. A s příchodem Donalda Trumpa si uvědomila, že už to dál nejde.\nPřímo zvolený nejvyšší představitel v TV ohlašuje fatální ohrožení svobodného projevu a volby v neuralgickém bodě života demokracie – ve volbách prezidenta. Demokratický světonázor navíc tato země vtiskla během posledního století všem svým spojencům a skrze nadnárodní instituce de facto i celému světu. A velké TV stanice jej koordinovaně ustřihnou. Kdo tohle může schvalovat?\nTo už totiž není jen věc Donalda Trumpa, amerických médií a americké politiky. USA je skrze Hollywood a konzumní život v každém z našich obýváků. Je to výsostně věc celého světa a měli bychom vehementně a intenzivně protestovat a postavit se na stranu Donalda Trumpa, jeho týmu, podporovatelů a voličů v boji za správnou věc. Ať si o jeho krocích myslíme cokoli, Trump chce zpět suverénní Americkou republiku, kde se necenzuruje a nefalšují se volby, a právě tím jde příkladem i jiným národům. Aby lidé ve svých zemích následovali skutečné, a ne nastrčené autority.\nPokud se tedy americké TV stanice pasují na jediného vykladače pravdy, a dokonce i faktů, pak jde ve svém důsledku o vyhlášení války veškerému okolnímu světu. „My jediní máme pravdu, a pokud s námi nebudete souhlasit, zničíme vás,“ jako by říkali jejich vydavatelé. K tomu jedinému totiž snaha cenzurovat vede. K zakrytí skutečných problémů a výrobě umělých. Nepodléhejme falešné hře na boj s dezinformacemi a hoaxy, lidé mají právo znát pravdu i lež, jinak by se neměli o co opřít, když chtějí odlišit jedno od druhého.\nSvoboda slova a projevu je vrcholem pyramidy jakéhokoli životaschopného lidského soužití. K moci se ale v posledních desítkách let v USA dostali většinou už jen lidé, kteří v člověku bojujícímu ve jménu celku za dodržování společných demokratických pravidel vidí rasistu a fašistu. To svědčí o nich, nikoli o něm.\nTeď bude velmi záležet na osobní integritě a odvaze pár inteligentních lidí, aby nepodlehli jako vydavatelé TV vysílání mocenským svodům a neházeli klacky pod nohy prezidentovi, který si získal nejen hlasy, ale i srdce většiny Američanů. To si totiž nikdo z Trumpových odpůrců neuvědomuje. Že mu jde o skutečný boj s korupcí, která ničí celek, o nápravu věcí veřejných a nikoli o vendetu vůči konkrétním lidem. Trump chce původní Ameriku, která rebeluje. Tentokrát ne na tyranu, ale na rakovině mocenské korupce. Kde je cenzor, tam je problém.“\nJe možné si něco podobného představit například v České republice během vysílání projevu prezidenta Miloše Zemana nebo premiéra Andreje Babiše? Existuje v tomto případě rozdíl mezi veřejnými a soukromými médii?\nV ČR jsme na cenzuru a její pokusy obzvláště citliví, stejně jako Američané. Vystřihování prezidentových projevů v ČT jsme už zažili, když jednoho takového vydavatele politických médií prezident kritizoval. Po Andreji Babišovi i Miloši Zemanovi jdou společně permanentní metači pomluv dlouhá léta. Obojí je zase cenzura. Včetně toho, neinformovat o fatálních problémech světové infrastruktury opřené o nesplatitelné dluhy a letadlový finanční systém.\nAni naši novináři si v opojení z vlastní důležitosti neuvědomují, že někteří politici jsou skuteční vůdci, a když to lidé poznají, náhradní témata, pomluvy a vybájená obvinění už tento vztah nenaruší.\nNezbývá nám, než i nadále apelovat na zachování základu zdravého života každé společnosti a národa – volného proudění informací. Svoboda slova je jediný lék na extremismus. Je to univerzální lék.\nDnes téměř každý politik má účet na sociálních sítích, kde si zájemce jeho prohlášení mohou přečíst nebo sledovat. Mění se úkol médií v kontextu probíhajícího rozvoje sociálních sítí?\nVšichni dnes a denně vidíme, že vydavatelé sociálních médií vystupují ve shodě s médii analogovými ve snaze zadržovat informace kritické k současnému fungování států a zejména jejich slabosti se bránit neblahým vlivům LGBT, zelené ideologii nebo řízenému importu fanatických vyznavačů teroru násilí a smrti. Sociální platformy se metamorfují do vydavatelské podoby, protože chtějí mít vliv na obsah a na rozhodování lidí v požadovaném směru a smyslu, tedy aby lidé byli ovladatelní, nikoli informovaní. Všichni ti tzv. ověřovatelé faktů a elfové nejsou ničím jiným než armádou cenzorů. A jak známo z biologie, kde dostatečně neproudí krev, která je koneckonců zejména informačním médiem, tam vzniká nemoc. Zdravý život lidských společenství a lidstva celého je zase podmíněn volným tokem informací. Kde neproudí informace, tam vzniká nedorozumění, strach, konflikt, smrt.\nprojev, svoboda slova, média, preference, voliči, sociální síť, prezidentské volby, cenzura, Donald Trump, USA, televize


Dovolená s rybolovem je snem mnoha zapálených, ale i příležitostných rybářů, tak proč si ji letos konečně nedopřát? Vydáte se na rybářskou dovolenou v Česku, nebo se snad chystáte vyrazit na ryby do zahraničí? Ať už se rozhodnete pro některý z našich rybníků, nebo si chcete užít rybářskou dovolenou třeba v Norsku, pro každé z těchto míst potřebujete znát příslušné zásady rybolovu. Jak si opatřit rybářskou povolenku pro rybaření v Česku i v zahraničí a kolik vás to bude stát? Nejen to se dozvíte v našem článku.\nRybářská dovolená u nás i v zahraničí – OBSAH\nCo obnáší dovolená s rybařením\nJak získat rybářskou povolenku\nDovolená na rybách v ČR\nRybolov Norsko 2018\nRybaření v Polsku\nDovolená na rybách nemusí být pouze záležitostí osamělého rybáře. Dnes jsou možnosti opravdu široké, a tak můžete zažít i rodinnou rybářskou dovolenou, kde budete mít zajištěno adekvátní ubytování, ale třeba i možnost rybolovu pro děti.\nPokud jste si zvolili místo a termín rybolovu, máte vybranou pěknou chatu u vody, je třeba se připravit i po praktické stránce a nezapomenout nic, co spadá do povinné výbavy rybáře. Co vše do ní patří?\nPovinná rybářská výbava 2018 zahrnuje:\nmíru pro zjištění délky ryb.\nPovinná rybářská výbava vám mnoho místa nezabere. Zleva: rybářský lístek, vyprošťovač háčků, rybářský metr.\nRybářský lístek vám vydá pověřený městský/obecní úřad, pod nějž spadáte svým bydlištěm. Musíte být ovšem dostatečně kvalifikováni, což prokážete při zkoušce z rybářských znalostí. Doklad o úspěšném absolvování testu pak předložíte při žádosti o rybářský lístek.\nCena rybářského lístku\nCena závisí na době, po kterou budete chtít rybářský lístek využívat. Myslíte-li to s rybařením opravdu vážně, bude lepší si rovnou připlatit.\nRybářský lístek pořídíte za tyto ceny:\nOsoba studující či pracující v oboru rybářství\n1 rok 100,– 50,– –\n3 roky 200,– 100,– –\n10 let 500,– – 250,–\nNa dobu neurčitou 1 000,– – 500,–\nRybářská povolenka vás opravňuje k lovu v určitém rybářském revíru. Jste povinni do ní vždy zaznačit datum lovu, revír, druh, počet a hmotnost svého úlovku.\nRybářskou povolenku získáte po předložení platného rybářského lístku. Vydá vám ji místní organizace Českého rybářského svazu, výdejna povolenek, případně Územní svaz ČRS.\nCena rybářské povolenky 2018\nPokud se stanete členem ČRS, pak vás povolenka vyjde o dost levněji, na druhou stranu členové platí roční členský příspěvek ve výši 500 Kč za dospělou osobu. Členové mají také brigádnickou povinnost. Buď ji plní formou pracovní povinnosti ve prospěch místní organizace, popř. zaplatí finanční částku, která kompenzuje fyzickou pracovní náplň.\nDospělí / Mládež a ZTP / Děti\n2 100,– / 1 400,– / 700,– 2 150,– / 1 450,– / 750,–\n3 150,– 3 250,–\nÚzemní povolenky jednotlivých svazů se pohybují v tomto cenovém rozmezí:\nNečlenská mimopstruhová i pstruhová\nCeloroční 1 100–1 500 Kč 1 100–1 600 Kč až 5 000 Kč\nMěsíční 700–1 080 Kč 700–1 120 Kč –\n14denní 600–945 Kč – až 2 200 Kč\n7denní 450–600 Kč 450–700 Kč až 1 200 Kč\n1denní 180–270 Kč 250–350 Kč –\nMládež 16–18 let, důchodci nad 70 let, ZTP 500–1 050 Kč 500–1 200 Kč –\nDěti do 15 let 250–400 Kč 250–450 Kč 50 % z cen výše (do 16 let)\nKaždý, kdo chytá ryby v rybářském revíru, je povinen vlastnit platný rybářský lístek. Pokud se rozhodnete rybařit bez něj, v lepším případě vám podle § 30 odst. 6 zákona o rybářství hrozí pokuta do výše 8 000 Kč, případně zákaz činnosti do 1 roku.\nExistuje ovšem výjimka, kdy lze rybařit i bez rybářského lístku. Jsou jí soukromé revíry. I zde byste však měli dodržovat pravidla pro lov v daném revíru. Povolenku k rybaření je možné si zakoupit za jednorázový poplatek přímo na místě.\nChytání ryb bez rybářského lístku není možné na všech soukromých revírech. Na mnoha z nich ho po vás budou chtít vidět při nákupu povolenky. Obvykle mají na soukromých revírech trofejní ryby, které se těžko shání a jejich nákup není levnou záležitostí, takže nechtějí pustit k jejich lovu úplně každého, kdo jim zaplatí za povolenku. Chtějí mít jistotu, že se zájemce o povolenku vyzná a má o rybaření alespoň základní přehled. Neodborné zacházení s ulovenou rybou (špatné podebrání, odložení mimo podložku, ponechání ryby dlouho na suchu bez prolívání žaber vodou, špatné montáže, atd.) může vést až k úhynu ryby, což si nikdo nepřeje.\ni Soukromé revíry mají svoje webové stránky, na nichž se můžete předem seznámit s pravidly pro lov na konkrétním revíru. Také je dobré rezervovat si místa předem buď telefonicky, nebo e-mailem. Jinak se vám může stát, že zrovna nebude na revíru místo a vy budete muset jet domů.\nSoukromé rybníky bývají na ryby bohatší než svazové, je zde tedy logicky větší šance na úspěšný úlovek. I proto můžeme tento typ revírů doporučit pro rybaření s dětmi.\nNa soukromém revíru si můžete zachytat nejen u nás, na pěkné úlovky si můžete přijít, pokud navštívíte i mnohé zahraniční skouromé revíry.\nRybaření s dětmi vám příjemně zpestří dovolenou.\nMezi nejoblíbenější rybářské revíry v Česku patří následující:\nRybaření Roudnice – jedná se o soustavu pískoven (kaprová jezera), mezi úlovky nejsou výjimkou kapři o hmotnosti přesahující 20 kg\nRybaření Sykovec – bezmála 14ha rybník s pestrou násadou ryb (kapr, amur, sumec, pstruh, candát, štika) přímo vyzývá ke sportovnímu rybolovu\nSportovní rybolov Hostim – průtočná nádrž na Znojemsku s 15 lovnými místy\nJezero Milada – k rekreaci na pláži, vodním sportům i k rybaření poskytne jezero Milada zhruba 252 ha vodní plochy, to vše jen kousek od Ústí nad Labem\nSportovní rybolov Kubšovka – revír v původně zatopeném lomu o rozloze 1,6 ha je zaměřen na lov jeseterů, ale chytit si zde můžete i kapra, lína, štiku či amura\nSportovní rybolov Božice – jihomoravský rybářský revír o rozloze 5,4 ha nabídne nejčastěji kapří úlovky, oblíbenou akcí je Božická kaprařská padesátka\nRybaření na Lipně – 4 870 ha vodní plochy lipenské přehrady poskytuje možnost rybolovu po celý rok (zejména štik a kaprů)\nRybaření na Orlíku – údolní nádrž, jež je pestře zarybněna, nejčastějším úlovkem zde bude kapr, cejn, ale i amur, sumec či štika\nRybaření na Lipně může být i vaší ideální dovolenou.\nNorsko je pravděpodobně nejoblíbenější zahraniční destinací pro lov ryb. Mnoho rybářů ale každoročně zamíří také do Chorvatska, Švédska, Maďarska nebo Polska.\nRybařit zde můžete z lodi, ve fjordech i ze břehu.\nKe sportovnímu rybolovu na moři a ve fjordech nepotřebujete povolení. Pokud je vám mezi 18 a 70 lety, k rybaření na řekách a jezerech je nutné zakoupit státní rybářský lístek za cca 240 NOK (celoroční). S ním pak máte také možnost získat povolenku pro lov lososů, mořských pstruhů a tažných sivenů. Na soukromých úsecích řek a jezerech je třeba zakoupit si povolenku.\ni Důrazně doporučujeme seznámit se vždy s předpisy příslušného revíru, nejsou totiž jednotné, a dokonce se mohou v průběhu roku měnit. V celém Norsku je zakázán lov na živou rybu.\nRybolov Norsko – cena\nV případě, že využijete služeb některé z cestovních kanceláří, pak vás v sezóně rybářský pobyt v Norsku vyjde zhruba na 1 000 Kč/osoba/den. Cena ovšem předpokládá vlastní dopravu.\nRybaření v Norsku – zájezdy\nRozhodujete se, zda absolvovat rybářský zájezd do Norska? Jste-li ochotni si za osobní i praktický komfort trochu připlatit, neuděláte chybu. Cestovní kanceláře, které se specializují na zájezdy s rybolovem, vám zajistí vhodné ubytování, česky hovořícího delegáta i možnost zapůjčení rybářského vybavení.\nDokáží také váš pobyt přizpůsobit i ostatním členům výpravy, kteří zrovna rybařit nechtějí. V Norsku jim zařídí jiný program, ať už je to koupání, potápění, houbaření či turistika. Klidně tedy s sebou vezměte celou rodinu.\nNorsko nabízí nespočet příležitostí – ve fjordech si užijete rybaření ze břehu i ze člunu.\nChcete-li okusit rekreační rybaření v Chorvatsku, budete se muset vybavit rybářským lístkem – tzv. „ribolovna dozvola“. Seženete jej bez problémů v turistickém centru, stačí se prokázat platným cestovním dokladem. Zaplatíte za něj 60 kun/den (210 Kč). Tři dny vás vyjdou na 150 kun, 7 dní na 300 kun a celých 30 dní pak stojí 700 kun.\ni Rekreační rybolov na moři s sebou nese zásadu použití maximálně dvou rybářských prutů se třemi návazci na každém z nich. Úlovek je také omezen na 5 kg/den.\nNejoblíbenějšími chorvatskými rybářskými lokalitami jsou Zadar, Pula, Poreč či Umag.\nK rybolovu na řekách a jezerech je potřeba zajistit si povolení vydávané Ministerstvem zemědělství. Denní povolení vás přijde na podobnou sumu jako to pro rybolov na moři. Roční si vyžaduje složení rybářské zkoušky, dospělého rybáře pak bude stát 400 kun (1 400 Kč).\nK rybolovu nejčastěji využívanými jsou řeky Cetina, Jadro, Neretva, Krka a Vranské či Peručské jezero.\nRybaření v Chorvatsku snadno spojíte s rodinnou dovolenou. A všichni budou spokojení.\nV Maďarsku si dejte pozor na dobu hájení jednotlivých druhů ryb a také na jejich minimální míry. K rybaření budete potřebovat maďarský státní rybářský lístek, k jehož získání musíte předložit český rybářský lístek a doklad totožnosti. Pokud si jej pořídíte zároveň s místní povolenkou, vyjde vás tahle radost asi na 2 000 HUF (160 Kč).\nCena denní povolenky se liší podle revíru, ale obecně se pohybuje mezi 200 až 550 Kč.\nOblíbenými rybářskými destinacemi v Maďarsku jsou jezera Zalaszentmihály, Retimajor, Pölöske, Pötrete a samozřejmě legendární Balaton.\nK rybaření na švédských řekách a jezerech musíte vlastnit povolenku, a to místní pro každý vybraný revír. Na výběr máte povolenku denní, 3denní, týdenní a celoroční.\nBez povolenky můžete ve Švédsku rybařit na západním pobřeží Severního moře, na jižním a východním pobřeží Švédska a na velkých jezerech, jako je např. Mälaren, Vänern, Hjälmaren nebo Storsjön.\nMalebné pobřeží k rybolovu ve Švédsku přímo vyzývá.\nRozhodli jste se vyjet si na ryby do Polska? Pak vám postačí český rybářský lístek. Povolenku získáte za 200 zlotých (přibližně 1 200 Kč) na pobočkách polského rybářského svazu, které se nacházejí v krajských městech. Dále je třeba zaplatit poplatek za lov ryb, který činí 30 zlotých na týden, 70 zlotých na měsíc a 140 zlotých na rok.\nUž máte představu o své letošní rybářské dovolené? Ať už ji hodláte strávit v Česku, v zahraničí, v kruhu přátel, s rodinou, nebo individuálně, nezapomeňte se na ni teoreticky i materiálně vybavit s dostatečným předstihem. Zbytečně byste pak na místě trávili drahocenný čas vyřizováním formalit. Místo toho si přece můžete hned od počátku dovolené užívat rybaření.


Sprchové dveře 120 cm Ravak Nexty 03OG0U00Z1 ~ Perfektní obklady a dlažba\nSprchové dveře 120 cm Ravak Nexty 03OG0U00Z1\nSprchové dveře 120 cm Ravak Nexty 03OG0U00Z1 - Sprchové dveře bez vaničky a barvou profilů v matném chromu, výplň je z čirého... více informací »\nSprchové dveře 120 cm Ravak Nexty 03OG0U00Z1 - Sprchové dveře bez vaničky a barvou profilů v matném chromu, výplň je z čirého...\nSprchové dveře 120 cm Ravak Nexty 03OG0U00Z1 – Sprchové dveře bez vaničky a barvou profilů v matném chromu, výplň je z čirého skla bez dekoru. Produkt je opatřen technologií RAVAK AntiCalc® dodává sklu hydrofobní účinky, to znamená, že povrch skla se stane vodoodpudivým. Otočný systém otevírání. Levá i pravá orientace.\nVe slevě tento kus Sprchové dveře 120 cm Ravak Nexty 03OG0U00Z1 máte možnost koupit bezstarostně na našich stránkách zařazený v kategorii sprchové kouty. Připravili jsme ještě jiné produkty z této kategorie za parádní cenu. Tato značka Ravak dodává vynikající produkty. Nakupujte výhoděn u nás. U nás nabízíme více, máme v nabídce další kvalitní kousky od značky Ravak. Jejich výběr najdete níže pod popisem tohoto produktu.\nKvalitní kus Sprchové dveře 120 cm Ravak Nexty 03OG0U00Z1 od výrobce s dobrým jménem Ravak můžete nakoupit zde teď právě za výborné peníze. Právě nyní za skvělou cenu 10 022 Kč.\nSprchové dveře 80×190 cm Ravak Pivot černá 03G40300Z1\nSprchová vanička obdélníková Kaldewei Duschplan XXL 425-1 140×75 cm smaltovaná ocel alpská bílá 432500010001\nSprchová vanička obdélníková Kaldewei Duschplan XXL 427-2 140×100 cm smaltovaná ocel alpská bílá 432735043001\nVanová zástěna Ravak Chrome 150×100 cm bílá 7QLA0100Z1\nVanová zástěna Ravak Supernova 140×100 cm Satin 795P0U0041\nSprchové dveře 110×195 cm levá Ravak Matrix chrom lesklý 0WLD0C00Z1\nSprchové dveře 110×190 cm Ravak Pivot chrom matný 03GD0U00Z1


V jednotě Ducha Svatého | Lumen de Lumine\nJednota jeho Církve a jeho kněží, o kterou Boží Syn vroucně prosil Otce v předvečer své krvavé oběti (Jan 17) je nadále jeho naléhavou žádostí, jak to sdělil své služebnici Conchitě Armidě s 30. letech minulého století:\nKdyž Otec poslal svého Syna, bylo jeho spásným záměrem spojit všechny rozptýlené syny (srov. Jan 11,52) a založit království kněží s lidmi všech ras, všech jazyků a všech národů (srov. Sk 5,9).\n»Přišel jsem na svět za jediným cílem, spojit všechny lidi v jednotě Svaté Trojice skrze Ducha svatého, tj. skrze Lásku« (D. 28. 12. 1927).\n»Když Otec zakládal Církev, měl jeden jediný cíl, jednotu, protože ani v sobě, ani ve svých věčných myšlenkách, ani ve svém stvoření nemůže mít jiné myšlenky a jiné záměry než jednotu. V důsledku toho, když založil Církev, jeho myšlenkou nebylo ustanovit kněze, kteří by se oddělovali od jednoty, ale jen jednoho Velekněze ve mně, jednoho Svatého ve mně skrze Ducha svatého« (D. 13. 2. 1928). (D - Duchovní deník Conchity Armidy)\nV jednom textu mimořádné naukové hutnosti zdůrazňuje svatý Pavel jednotu Církve: »Jen jedno je tělo, jen jeden Duch a stejně tak jen jedno vytoužené dobro, ke kterému jste byli povoláni. Jeden Pán, jedna víra, jeden křest. Jeden Bůh a Otec všech, který je nade všemi, proniká všechny a je ve všech« (Ef 4,4–6). Jednota je nejbožštější rys Církve. Není proto divu, že duch zla ji usiluje rozbít.\n»Ďábel směřuje k rozdělení: tak láme sílu. Duch svatý směřuje k sjednocení, upevnění pout otcovských, synovských a bratrských, jejichž uvolnění působí v Církvi tolik zla. Jestliže já jsem v Jednotě Trojice, proč moji kněží a moji pastýři nemají jednu duši, jednu vůli pro moji slávu, jedno srdce s mým Srdcem?\nObětoval jsem se jako žertva pro ně zvláštním způsobem a žádal jsem od nich jen to, aby zůstali v lásce: nyní moje láska sjednocuje. Když toužím, aby se lidé milovali mezi sebou, tím odůvodněněji požaduji, aby se kněží navzájem milovali a aby tato skupina vyvolených, zvláštním způsobem vybraných, nevyvolávala mé nářky kvůli nenávisti, nesvornosti, rozdělení, rozdílné vůli a citům, kvůli všem těmto ubohostem, které způsobují, že srdce vystydnou, zvlažní a rozdělují se.\nToto rozdělení v mé Církvi je strašné zlo samo v sobě, které může dospět do stadia, kdy vyvolá schizma. Co je pro mé Srdce nejbolestnější, co se mi nejvíce nelíbí, je, že to, jak zapomínají na mé přikázání – milujte se navzájem –, zapomínají, že já jsem ta slova pronesl zvláště ke svým kněžím, kteří jsou lidmi, a proto jsou podrobeni lidským vášním.\nJestliže jsem řekl, že podle toho se pozná, že jsou moji, když se milují navzájem, znamená to, že když duše uvidí mezi nimi tento chlad, tento nedostatek lásky, svět se pohorší a nepozná v nich mé učedníky.\nNaléhám a budu stále naléhat na tuto jednotu podle Trojice a na tuto jednotu lásky, která je jednotou skrze dílo Ducha svatého.\nTo, nad čím pláču, je velice lidské: je to rozdělení mezi údy Církve, které vyvolává tak velká a hluboká zla, že jen já je mohu změřit, je to sestup do světa: ale moji kněží nejsou z tohoto světa, nemohou jednat podle zásad světa; ve světě je tolik materiálních věcí, neřestí a vášní, od kterých musí být moji kněží daleko!\nRozdělení, lidské ohledy, žárlivosti, hledání sebe samého a rozdělení srdcí, to všechno pochází ze světa.\nPapež, kardinálové, pastýři a kněží, celá církevní hierarchie netvoří jeden božský blok, jednu Petrovu skálu… útes, o který se tříští vlny světa a mých nepřátel. Ale tento blok musí být jeden, není možno, aby byli rozděleni; na tom závisí jeho božská síla proti celému peklu. A to je důvod, proč ji chrání jednota Všeho, jednota Trojice« (D. 22. 4. 1928).\n»Naléhám na tuto jednotu vůle a myšlenek ve mně. Jistě, řeky plynou do moře různými cestami a pocházejí z různých pramenů; ale já chci, aby tyto řeky v mé Církvi byly jedna jediná jednota lásky, tj. aby moji biskupové a moji kněží tvořili jen jednu jedinou řeku, která ústí do moře, kterým jsem já. Chci, aby se moje Církev ve všech svým přítocích slévala ve vůli a v lásce.\nJednota, jednota úsudku, vůle v mé vůli, to je to, co dá pokoj mé Církvi a srdcím.\nKolik biskupů si stěžuje na nedostatek jednoty mezi svým klérem, a nejen kolem nich, ale i v nich, protože rozdílné názory vyvolávají nedostatek lásky a kritiku zraňující mé Srdce, které je celé poslušnost a láska.\nJestliže kněžství má svůj původ tak vznešený, že se nachází v láskyplném lůně Trojice, má nevyhnutelnou povinnost připodobnit se Trojici, a to zvláště v její jednotě. A jelikož Církev byla stvořena Trojicí, musí dýchat a pít jednotu v ní, podrobit se vůli, kterou projevili představení, tj. papež a biskupové, jimž jsou kněží podřízeni.\nTato jednota světu chybí a odtud pocházejí všechna zla, která sužují zemi. Duše se vzdalují od svého středu a z toho pramení všechny tragédie, které utiskují upadlé lidstvo. To je ústřední a kapitální bod jeho zhouby, že žije odděleno od jednoty, následuje bludná učení v pýše názorů a v množství sekt, v mlze a temnotě všehochutí. Den, kdy se svět vrátí ke svému středu, k jednotě Trojice v její Církvi, ten den bude svět zachráněn.\nAle nejsmutnější věc, to, co mě nejvíce bolí, je to, že i mezi mými existuje tato nejednota, která je odděluje od středu, od Trojice tak jednoduché a zářivé, od jednoty svaté a dokonalé mezi třemi božskými Osobami« (D. 28. 11 1927).\nJednoty nemůže být dosaženo pouhým úsilím lidských sil: je to dar, který přichází z nebe, a to je důvod, proč Kristus ve vrcholném okamžiku svého života vznáší k Otci modlitbu, ve které žádá o jednotu pro svou Církev.\n»V této nejněžnější prosbě k svému Otci při Poslední večeři, v této modlitbě, která vytryskla z největší hloubky mé duše, v níž jsem chtěl vyjádřit svým apoštolům a v nich svým kněžím všech dob celou svoji něžnost a kvintesenci své duše žijící pro ně, žádal jsem svého Otce o to, co je největší a nejkrásnější, aby byli jedno, dokonale v jednotě Trojice.\nTato žádost o dokonalost jednoty v mém Otci a ve mně nezůstala neplodná, protože z ní vytrysklo na zem mnoho milostí, a to zvláště na mé kněze, kteří se tak mohli stát mým druhým já. Z tohoto důvodu, z tohoto jediného důvodu jsem je dal své Nevěstě, své Církvi, ale s povinností věrnosti a nejčistší lásky k ní; s povinností sloužit jí, těšit ji, dávat jí duchovní děti a svaté. Rozšiřovat její království, respektovat její hierarchii, uskutečňovat mezi sebou tuto jednotu až k této zemi, ohlas té svaté, plodné a nejčistší jednoty, jednoty kněží ve mně, která vychází z jednoty v Trojici.\nVšechno to, co vzdaluje od této jednoty, je ďábelské, všechno to, co netíhne k této jednotě, je falešné; všechno, co odděluje od této jednoty, neslouží v nebi k ničemu« (D. 14. 3. 1928).\nConchita bude pociťovat ke kněžím vždy hlubokou úctu a výjimečnou lásku; ona je nekritizuje, obětuje svůj život na odčinění jejich slabostí a aby pro ně získala milost vynikající svatosti. Ustavičně se obětuje jako žertva za Církev a především za kněze.\nObětuj se spolu se mnou jako oběť za Církev\n»Obětuj se jako žertva za mé kněze. Spoj se s mou obětí, abys získala milosti. Je nutné, abys ve spojení s věčným Veleknězem splnila roli kněze tím, že mě budeš obětovat Otci, abys získala milosti a milosrdenství pro Církev a její údy. Vzpomínáš si, kolikrát jsem tě žádal, aby ses přinášela v oběť v jednotě s mojí Obětí pro moji milovanou Církev? Nevidíš, že jsi celá její, protože jsi moje, a jsi moje, protože jsi celá její? Právě pro tuto zvláštní jednotu, která tě svazuje s mojí Církví, máš právo mít účast na jejích úzkostech a máš svatou povinnost těšit ji a obětovat se za její kněze« (D. 24. 9. 1927).\nJen Duch sjednocuje\n»Aby se uskutečnil tento ideál jednoty mého milovaného Otce, který chová pro mé kněze, nevyhnutelným a všemohoucím motorem je Duch svatý. On a jedině on může obnovit tvář země a sjednotit srdce se Slovem, protože on je nevýslovné pouto lásky mezi Otcem a Synem: je to on, kdo sjednocuje Církev, protože sjednocuje Trojici v lásce; on sjednocuje, protože je Láska.\nLáska je to jediné, co spojuje, sjednocuje a posvěcuje; jedině láska smiřuje, objímá, utužuje svazky a srdce.\nLáska je motorem Církve a svátostí; to láska zrodila kněze v Otci, protože celá Trojice je jedna jediná podstata a jedna jediná vůle od počátku; láska utváří kněze, kteří byli zplozeni od věčnosti v mysli Otce, zrodili se z podnětu láskyplného bolestného tlukotu mého Srdce na kříži, aby je od počátku až do konce stravovala láska.\nJestliže vidíš jednotu v jedné jediné podstatě Trojice, pak uvidíš, jak je Církev odleskem téže Trojice a jak se celá její činnost na zemi soustřeďuje na uskutečňování jednoty v jednom jediném stádu s jedním jediným pastýřem.\nJednota je to, co je pro Boha nejkrásnější, protože jednota ho definuje, neboť on sám je nejvyšší Jednota, Bůh je nejjednodušší ve svém bytí a jeho největší radostí, jeho jedinou radostí je milovat sebe samého, být třemi Osobami v jedné podstatě a bytosti lásky, i když Láska je zosobněna v Duchu svatém; raduje se v jednom jediném nekonečném bodě, který ho celého naplňuje, všechno pohlcuje a všechno vytváří: duše, světy, projevy lásky, lásky nejčistší, která udivuje nebe a působí, že stvořené bytosti volají: „Svatý, Svatý, Svatý“, padají na tvář před ním, před těmito nekonečnými dokonalostmi, které udivují, zaplavují, zbožšťují a sjednocují v Bohu všechny věci.\nProč jsem ti vyprávěl o této nejsvětější jednotě, nevyšší a nejdokonalejší, která uchvacuje samého Boha věčného a nekonečného v jeho dokonalostech?\nProtože tato jednota vytvořená z lásky, která se odráží v mé Církvi, která musí být jedna podle jednoty Trojice, neexistuje u mnoha mých biskupů a mých kněží… Chtěl jsem ti ukázat tuto ránu, která zraňuje mé Srdce Člověka – Boha; bolestný obraz nejednoty vůle u tolika údů mé Církve.\nKomu to slouží, jestliže navenek jsou vůle sjednoceny kvůli lidským ohledům, ale uvnitř je nesoulad, jsou zde kritiky, intriky, které jen já dobře vidím, ale které tolikrát vyvolávají pohoršení? To mě zarmucuje: tento nedostatek lásky bratrské, synovské a také otcovské; to mi působí bolest; odtud tolik zla, nad kterým běduji, o kterém je možno slyšet v mé Církvi a které jí ubližuje mnoha způsoby.\nOni musí pracovat v jednotě, v jednotě myšlenek a dispozic. Ale aby to byla pravda, nikoliv jen naoko nebo z přinucení! Je třeba napodobovat Trojici, usilovat, aby celý episkopát měl jedno srdce a jednu duši, tvořil jednu jedinou rodinu ve mně skrze mého Ducha, jen jednu touhu v mé vůli, ne pouze naoko. Opakuji: Můj pohled směřuje do nitra.\nStejně tak kněží musí sladit svou vůli s vůlí biskupa, respektovat jeho rozhodnutí bez nesouhlasu; oni se musí vystříhat víc než kdokoliv jiný nedostatku lásky v tomto nejdůležitějším bodě, jemuž není rovného.\nA proto naléhám: je třeba jít k Duchu svatému, Rádci, který sjednocuje mysli a vůle. On dává odlesk jednoty v duších, protože je vnitřní podstatou jednoty. Duch svatý, duše Církve, je praporečníkem jednoty, jejím počátkem, jejím středem a jejím koncem, protože je Láska.\nBiskupové a kněží ať se utíkají s velkou naléhavostí a rostoucí láskou k Duchu svatému, a on bude jejich světlem, on jim dá směr, povede je, aby je přivedl k jednotě.\nChci ve své Církvi jen jeden jediný apoštolát, jednu pravdu, jeden cíl. Jedno mučednictví, jestliže všichni vydávají svědectví; jednu radost, jestliže se všichni radují; jeden triumf, jestliže všichni mají úspěch; jednu kalvárii, jestliže všichni trpí, tj. jedno pouto lásky, která spojuje, stejné pouto, které utváří jednotu skrze lásku, skrze Ducha svatého. Jen jeden Ježíš, Člověk – Bůh, který je rozněcuje, a jen jeden cíl, můj Otec, protože všechno vychází od něho skrze Ducha svatého a skrze Marii« (D. 27. 11. 1927).\nDovršení jednoty v Trojici\n»Dovršení jednoty« se uskutečňuje, když křesťan, a zvláště kněz miluje s Duchem svatým, tj. když jeho láska se nepraktikuje lidským způsobem pod vlivem obezřetnosti. »Láska zdokonalená dary« miluje s Duchem svatým.\n»Církev je láska k Bohu a k lidem, protože její původ, její podstata, její život vycházejí z plodné Otcovy lásky. A z tohoto důvodu křesťané musí být láska, neseni k vrcholům jednoty láskou. A kdo je Láska, ne-li Duch svatý? Tento Duch je můj Duch, a skrze něho jsem miloval Otce: stejným způsobem chci, aby kněží a všichni křesťané milovali Otce, jako já ho miluji se stejným Duchem svatým: toto je dokonalost lásky.\nJe to láska, která spojuje s Trojicí, která činí prostým ve svatosti, která vás sjednocuje, která plodí to, co je svaté, a přetváří ve mne, uskutečňuje to, co si moje láska přeje a po čem touží můj Otec: aby všichni kněží byli jen jeden kněz ve mně, jen jeden Kristus, na kterém spočívá jeho laskavý pohled a ve kterém má zalíbení.\nChápeš, že když jsem zakládal Církev, byl to můj ideál? Já v papeži jako Hlava a všichni kněží, kteří ve mně tvoří jedno jediné tělo a jednu jedinou vůli s mým milovaným Otcem. A po kněžích moje vyvolené duše, všichni křesťané se musí sjednotit ve mně v dovršení jednoty« (D. 5. 7. 1930). ( viz také )\nPramen: Conchita Armida: Duchovní deník matky rodiny, MCM Olomouc 2001


SEMO Paprika roční OSTRY F1 | Vybavení domácnosti a na zahradu\nKrátky popis Neodolatelný produkt SEMO Paprika roční OSTRY F1 od výrobce SEMO u nás najdete výhodně od 49 Kč.\nPaprika je pěstitelsky vysoce náročná plodina vhodná do polních podmínek nejteplejších oblastí jižního Slovenska a jižní Moravy. V ostatních oblastech žádá pěstování v krytých nebo chráněných prostorech. Nejvhodnější jsou záhřevné, humózní a dostatečně vododržné půdy. Pro polní pěstování vyséváme v krytých prostorách v první polovině března. Pro dobré vzcházení je třeba zajistit minimální teploty 20 – 22° C i v nočních hodinách. Na stanoviště vysazujeme po 15. květnu. OSTRY SM F1 (kód 2530) – poloraný nový hybrid vhodný pro rychlení i polní pěstování. Postavení větví polovzpřímené, stonek po první větvení středně dlouhý. Plod středně dlouhý až dlouhý, středně široký až široký, na podélném řezu trojúhelníkovitého tvaru, stopečná jamka středně hluboká, apikální konec špičatý, povrch slabě zvrásněný, mezikomorové brázdy středně hluboké, lesk silný, barva před zralostí středně nazelenale bílá, ve zralosti středně až tmavě červená, oplodí středně silné, placenta malá až středně velká, obsahuje kapsaicin. Chuť mírně pálivá (pálivý capsaicin se nachází jen v semenech a placentě). Má obdobné vlastnosti jako SLÁVY včetně barvy plodů s univerzálním využitím v technické i botanické zralosti. SHU 500 – 800.\nSEMO Tykev HOKKAIDO\nSEMO Salát hlávkový MARATON\nSEMO Rajče ŠEJK keříčkové\nAGRO CS Trávníkový koberec AGRO Park 1-10 m2


Kníratý listopad skončil oholením - Jablonecký deník\nKníratý listopad skončil oholením\nJablonec n. N. - Druhý ročník Jabloneckého Movemberu přilákal ještě více knírů. Zahanbit se nenechala ani děvčata.\nPo vyhlášení tří nejlepších dámských i pánských knírů přišlo na řadu, stejně jako na začátku měsíce, holení. | Foto: Petr Zbranek\nJablonecký Movember vyvrcholil poslední listopadovou sobotou v jabloneckém Klubu Na Rampě. Sešly se tu desítky příznivců tohoto mezinárodního hnutí. O půlnoci byli skoro všichni zase holobrádci.\nVyhlášení těch nejlepších „kníračů" tentokrát nepředcházel doprovod jabloneckých kapel, jako tomu bylo v loňském roce. Letošní ročník se nesl ve znamení tradiční Horečky sobotní noci, která pod taktovkou Petra Vobořila probíhá v Klubu Na Rampě již řadu let.\nZatím co v pozadí burácí AC/DC, v celém klubu se to začíná plnit muži, kteří pod nosem hrdě nosí svou chloubu. Jeden měsíc. Doba, po kterou si muži po celém světě nechávají růst knírek a musí oželet bradky, vousy i nepatrné strniště. Zbytek tváře totiž musí zůstat zcela holý. Někteří jdou ve stopách Alberta Einsteina, jiní připomínají Freddieho Mercuryho. Stejně jako osobnostem, někomu „chlupatá housenka" pod nosem sluší více někomu méně.\nA jaké je prožít Movember na vlastní kůži? Samozřejmě to dá práci a musíte se celý měsíc o svou chloubu starat. Ještě horší je to pak pro zástupkyně něžného pohlaví, které se mohou snažit sebevíc, ale pod nosem jim nic nevyraší. Na druhou stranu, pokud je žena dostatečně kreativní, může se stát jednou ze tří Mo Sistas žen zapojených do hnutí Movember.\nJá jsem letos vsadila na černý drát omotaný plyšem, který mi vykouzlil na tváři knír, jaký by mi mohl závidět i Salvador Dalí a vynesl mě na třetí místo. Výhodou pak je, že mi příprava netrvala třicet dnů, ale pouze pár minut.\nKrátce před půlnocí, po vyhlášení tří nejlepších dámských i pánských knírů přišlo na řadu, stejně jako na začátku měsíce, holení. Někteří Mo Bros se již nemohli dočkat, až je kadeřnice oholí. Martin, který obhajoval loňskou druhou příčku, tentokrát skončil na třetím místě. Prozradil nám, že jeho umístění bylo spíše o štěstí, a že na pěstování kníru nemá žádný speciální trik.\n„Když je knír pěstěný a dobře upravený, myslím, že zaslouží ocenění," dodal s úsměvem. Na rozdíl od většiny pánů se ihned do holení nevrhl. „Movember končí až na konci měsíce, tak to ještě pár dní vydržím," uzavřel letos bronzový Martin.


Dny evropského dědictví | Informační centrum pro mládež (ICM) Hradec Králové\nDny evropského dědictví otevřou každoročně v září brány vybraných památek a objektů, z nichž některé jsou běžně nepřístupné. V Hradci Králové si mohou návštěvníci 14. září prohlédnout budovu Biskupské rezidence na Velkém náměstí včetně zahrad, navštívit probíhající výstavu k 350. výročí Biskupství královéhradeckého, kostel sv. Jana Nepomuckého nyní Městská hudební síň a přilehlou budovu bývalého kněžského semináře nyní Lékařské knihovny Lékařské fakulty Univerzity Karlovy v Hradci Králové, kde budou ke zhlédnutí prostory v přízemí objektu (Galerie Na Hradě) s atriem a Sloupovou síní s výstavou děl Jana Kavana (grafika). Tento den bude také otevřen kostelík sv. Mikuláše v Jiráskových sadech.\nVšechny uvedené památky budou v rámci programu Dní evropského dědictví zpřístupněny zdarma.\nCílem Dní evropského dědictví je hledání cest ke kořenům naší, evropské i světové civilizace. Hledání identity jedince žijícího v 21. století, ve stále se globalizujícím světě – to je to, čemu Dny evropského dědictví přispívají, a proto se těší stále vzrůstající oblibě a většímu zájmu. Dny evropského dědictví jsou významnou celoevropskou kulturně poznávací, společenskou a výchovnou akcí.\n(Velké náměstí 35, Hradec Králové)\nVýstava o dějinách královéhradecké diecéze „350 let Biskupství královéhradeckého - Zapomenuté poklady z církevních sbírek 1664-2014“ přibližuje oněch 350 let královéhradecké diecéze exponáty, které ve své většině dosud nebyly veřejnosti prezentovány. Návštěvníci mají jedinečnou příležitost shlédnout předměty, jež se do této chvíle ukrývaly v depozitářích. Z exponátů mohou návštěvníci zhlédnout například ornát tzv. Rohenickou kasuli zdobenou vzácnou středověkou výšivkou z konce 15. století s motivem Madony, soubor restaurovaných precios – kalichů, relikviářů a jiných liturgických nádob ze vzácných kovů v období baroka.\n- otevřeno 10:00-15:00 hodin (prohlídky s omezeným počtem návštěvníků v 10, 11, 12, 13 a 14 hodin)\n- Výstava o dějinách královéhradecké diecéze „350 let Biskupství královéhradeckého - Zapomenuté poklady z církevních sbírek 1664-2014“ (otevřeno 10:00-15:00 hodin)\n- Volně přístupná zahrada rezidence a terasy u knihovny v budově Nového Adalbertina (otevřeno 10:00 – 15:00 hodin)\nBývalý kněžský seminář nyní Lékařská knihovna Lékařské fakulty Univerzity Karlovy v Hradci Králové\n(Na Hradě č.p. 94/1b, Hradec Králové)\n- otevřeno 10:00-18:00 hodin\n- ve Sloupové síni (Galerie Na Hradě) výstava děl Jana Kavana (grafika)\nBývalý seminární kostel sv. Jana Nepomuckého nyní Městská hudební síň\n(Zieglerova 91, Hradec Králové)\n- Městská hudební síň\n- informace o kostelíku na Wikipedii\n- otevřeno 15:00-18:00


Jedovatým plynem se otráví stovky lidí ročně | ČtiDoma.cz\nJedovatým plynem se otráví stovky lidí ročně\nUž je pořádně chladno a většina lidí doma přitápí. Málokdo si ale uvědomuje rizika vytápění domácnosti, pokud si nenechá zkontrolovat komín nebo plynový kotel. Oxidem uhelnatým, který není vidět na pohled, se za poslední tři roky přiotrávilo 360 lidí a ročně na otravu 150 lidí zemřelo.\nUž je skoro prosinec a není se čemu divit, že většina lidí chce, aby měli doma dostatečně teplo. To vyžaduje kontrolu plynového kotle nebo kamen a komínu v případě domu. Dokonce i tak triviální věc, jako je zatopit si doma, ale může mít fatální následky.\nPlyn není vidět, smrt je rychlá\nOxid uhelnatý je plyn, který vůbec nepoznáte. Mohl by ale unikat právě při kontrole topných systémů. Je to nedráždivý plyn bez zápachu. Může se projevit třeba tak, že okamžitě upadnete do bezvědomí, a to bez nejmenších náznaků na omdlení. Pak už musíte mít štěstí, aby vás někdo našel včas. V opačném případě hrozí rychlá smrt.\nNěkdy můžete mít štěstí a mohou se objevovat počáteční příznaky otravy. To jsou pak bolesti hlavy, závratě, rozostřené vidění, pocity na zvracení. Takový stav nesmíte podceňovat a ihned musíte intenzivně větrat a opustit prostor. I v tomto případě lehkých závratí je vhodné přivolat lékaře, otrava oxidem uhelnatým totiž postupuje rychle. Vývoj od prvních příznaků k bezvědomí může přijít v okamžiku.\n"Když na sobě člověk vypozoruje první příznaky otravy, padají na něj mdloby a cítí, že to nezvládne, urychleně musí zavolat na 112. To je linka, která se automaticky spojí i s hasiči, takže na místo dojedou všechny jednotky. Jako první místo pozdravu a zdvořilostí řekněte rovnou svoji adresu, to je v tu chvíli nejdůležitější. Otrava plynem může být až nebezpečně rychlá, takže když máte jen podezření, že něco není úplně v pořádku, volejte ihned - lepší je ujistit se, že jste v pořádku, než zemřít otravou. Jinak samozřejmě platí okamžitě přestat topit a větrat," říká tiskový mluvčí hasičů Ladislav Holomčík.\nPozor na kotel, musí být utěsněný!\nZa poslední tři roky se přiotrávilo oxidem uhelnatým 360 lidí, vyplývá to z údajů Všeobecné zdravotní pojišťovny. Lékaři vykázali za poslední tři roky diagnózu "otrava oxidem uhelnatým" celkem v 1 092 případech, což rozhodně není málo. Pokud se někdo jen přiotráví, může se uzdravit, ale náklady na léčbu závisí od stavu, ve kterém je člověk nalezen. V tomto případě si léčba jen za poslední tři léta vyžádala 12,5 milionu korun.\nBohužel na otravu můžete také zemřít, pokud omdlíte a nikdo vás nenajde včas. Ročně zemře 140 až 150 lidí, vyplývá to z dat České společnosti hyperbarické a letecké medicíny. Nejčastější příčinou je výskyt plynu v domácnostech, kde není utěsněný plynový kotel, jsou špatně odvětraná kamna nebo zanesené komíny. V zájmu vlastní bezpečnosti byste si tak měli zajistit pravidelné kontroly.\nPoznejte příběhy vánočních stromů na náměstích\nV sobotu a neděli se rozsvítí vánoční stromky na náměstích všech měst a městeček. Jaká je cesta vánočních stromků a jak končí?...


od Václav M. 18. 5. 2010 11:03\ntibika píše: gif s priponou jpg != jpg\nTedy by mne zajímalo, který program takovou šílenost jako uložení GIFu s příponou JPG umí.\nMám takové tušení, že to mohlo být uděláno přes GD knihovnu - ale já nemám s touhle knihovnou téměř žádné zkušenosti. Takže nevím, jestli tohle je či není možné udělat.\nAle ať tak či tak, prosil bych o odkaz na nějaký rozumný návod na tvorbu grafiky v PHP - abych nemusel zakládat nové téma.\nAle jinak musím říct, že animace na webu nesnáším a vyhýbám se jim. Občas použiju JS a CSS k oživení položek menu, ale to je asi tak všechno.\nod kohutisko 18. 5. 2010 11:51\nna ulozenie gifu s priponou jpg netreba ziadny program, to staci predsa premenovat...


11. October 2021 / zindex\nŽebříček zadavatelů Zindex.cz letos dostává novou dimenzi - ptáme se firem, zda úřady při zadávání veřejných zakázek pracují férově a profesionálně.\nUž 10 let děláme projekt Zindex.cz s cílem vyhodnotit, jaké úřady dělají veřejné zakázky nejlépe. Ocenění "Neplejtvák" má podpořit schopné a férové zadavatele. Ostatním úřadům nastavujeme zrcadlo - ať vidí, kde si jiní vedou lépe.\nNeplejtváky jsme vždy rozdávali pouze na základě objektivně měřitelných kritérií. Dostávali je zadavatelé, kteří zakázky nerušili, transparentně uveřejňovali, dosahovali vysoké konkurence, nezadávali dokola téže firmě a podobně (viz metodiku). Tento přístup je sice spravedlivý, ale nepřesný. Spoustu jemných detailů nedokáže zachytit, jak sami přiznáváme.\nNeplejtvák = "Oscar" pro veřejné zadavatele.\nLetošním rokem proto vykročíme do nové éry. Rozhodli jsme se do hodnocení zapracovat subjektivní prvek: názor dodavatelů. Ti vidí na denní bázi, kdo publikuje srozumitelné a smysluplné zadávací dokumentace, kdo poctivě vypořádává dotazy, kdo férově vybírá vítěze.\nObracíme tak pomyslnou kartu - z hodnocených se stávají hodnotitelé. Po zadané zakázce se všech uchazečů ptáme na názor, na kvalitu jejího provedení. Dotazník vypadá přibližně takto:\nPříležitost hodnotit zakázku dostanou všichni uchazeči dle profilu zadavatele. Mají možnost hodnotit i anonymně, a hlavně napsat k zakázce konkrétní připomínku či pochvalu. Ty předáme zadavateli.\nSejde-li se statisticky dostatečné množství odpovědí, stane se průměrná známka součástí samotného hodnocení Zindex. K získání Nepletváka tak bude podmínkou slušné a profesionální chování vůči firmám.\nZadavatelé však získají jeden ještě podstatnější nástroj: získají neveřejný přístup ke komentářům dodavatelů, a tedy konkrétní hmatatelnou zpětnou vazbu, co dělají dobře, a nebo špatně.\nAž dosud jste mohli hlasovat pouze "nohama", tedy se ucházet/neucházet o zakázku. Dnes díky Zindexu dostáváte možnost úřadům dát jasnou zpětnou vazbu, a třeba je i trochu vychovat. Budeme rádi, když se té možnosti chopíte. Už brzy od nás čekejte e-mail.\nPřípravu hodnocení podpořila Rekonstrukce státu, děkujeme!


Propukne-li třetí světová válka, začne nejspíš v africkém Džibutsku – Novinky.cz\nneděle 18. února 2018, 15:19 - Džibuti\n„Kde jinde než tady by mohla vzplanout třetí světová válka,“ napsal provokativně politolog a bývalý portugalský ministr pro evropské záležitosti Bruno Maçaes v magazínu serveru Politico.\n„Nové velmoci přicházejí a Západ ztrácí výsadní postavení hegemona. Vstupujeme do doby, kdy se poprvé v dějinách propojí nástup moderních technologií s chaosem na mezinárodním kolbišti. Ani jedna velmoc přitom nebude mít navrch a nedokáže zbytku světa vnutit svou vůli. Tento stav dokonale ilustruje Džibutsko, kde by se mnohé globální vlivy mohly protnout,“ píše portugalský politolog.\nNával ve frontě na zřízení základny\nJe zde americká základna Camp Lemonnier, vojenská základna francouzské armády, ale i zbrusu nová čínská vojenská námořní báze. Francie, která zde byla coby koloniální mocnost první, kvůli rozpočtovým škrtům zahajuje pomalý odchod. Naopak Američanů je zde stále víc. Washington v Džibutsku otevřel už druhou základnu, vojenské letiště Chabelley, které – snad ze skromnosti – na svém seznamu zahraničních základen vůbec nezmiňuje.\nVedle Američanů Džibutsko hostí také zatím jediné zahraniční vojenské instalace Číny a Japonska. Vojenské báze zde horečně stavějí i Italové a Saúdská Arábie. Italové tady cvičí pořádkové síly pro Somálsko a Súdán, čímž dodávají základně významný africký přesah. Džibutsko nabídlo lokalitu k základně také Turecku a zájem podle tajných služeb projevuje i Rusko.\nO svůj díl z vojenského hlediska nejdražšího území současnosti se prý zajímá i Indie.\nSečteno a podtrženo, pokud se tyto snahy naplní, bude v ani ne miliónové zemi s rozlohou 23 tisíc kilometrů čtverečních základna každé významné mocnosti 21. století. Co do velikosti až 150. stát světa pak začne představovat laboratoř konfliktu mezi všemi velmocensky důležitými aktéry planety.\nŠpehují se navzájem\n„Zatímco francouzští a japonští vojáci soupeří především ve snaze zaujmout místní prostitutky, čínští a američtí vojáci se nepokrytě snaží pořídit snímky vybavení konkurence,“ všiml si nedávno jeden reportér. Věci prý zašly tak daleko, že se zástupci dvou hlavních mocností planety, Spojených států a Číny, obrátili na místního šéfa džibutské pobřežní stráže, aby zjednal pořádek.\nHlavní otázka ovšem zní, co by se odehrávalo na základnách, kdyby se některé ze zmíněných zemí dostaly do konfliktu? Jak by se zachovala zdejší velení? Nezpanikařila by? Například bude-li zde mít opěrný bod Indie, jakýkoli její budoucí pohraniční incident s Čínou se automaticky přenese sem, na východ Afriky. Pro případný pokus Číny o obchvat Indie by bylo Džibutsko klíčové. A kdyby naopak eskalovalo napětí v Jihočínském moři, měli by poplach zase na amerických a čínských základnách. Třeba by se nenechali do konfliktu vtáhnout – ale kdo ví?\nA co miniválka „na zkoušku“?\nJinou možností je, že by si velmoci naopak aktivně vybraly malou africkou zemičku pro omezený konflikt a jakési laboratorní měření sil. Územní spory mezi Čínou a Japonskem jsou natolik nebezpečné, že by si to tyto státy mohly raději „rozdat“ v daleké Africe. Nedávno ostatně došlo k epizodě, která tuto teorii zčásti potvrzuje. Japonská válečná loď loni vyslala potápěče, aby sledovali plavidlo čínského námořnictva, které zde zakotvilo.\n„V minulém století se konflikty a války odehrávaly ve světě pevně daných hranic a sfér vlivu. Ale tento svět už mizí. Stačí si všimnout, jak se rozplývá jasné oddělení Evropy a Asie. Symbolická uralská hranice mezi těmito kontinenty záhy ztratí pod náporem čínského zboží a vlivu význam.\nTakže není divu, že v Džibutsku globalizace svedla i největší rivaly na jednu hromádku. Tamní enkláva je dokonalou ilustrací tohoto nového světa, ve kterém se soupeřící mocnosti dělí o stejný kousek území. Státeček už dnes podél hranic kruhem obkličuje osm vojenských základen. „Někomu by to mohlo připadat zvláštní, ale Džibuťané si už zvykli,“ zdůrazňuje Politico.\nProč je Džibutsko důležité? Země sousedí s Etiopií, Jemenem, Somálskem, Súdánem, Saúdskou Arábií a Egyptem. Poskytlo útočiště velkému množství jemenských a somálských běženců. Otevřenost vůči základnám je jediným zdrojem příjmů: v zemi je 60 až 80procentní nezaměstnanost. Chybějí ji navíc přírodní zdroje, většinu území pokrývá poušť.


Hotely London | Ubytování Lambeth, Velká Británie 3\nLondon: hotely 3 – rezervujte si hotel ve městě London\nŠtědrý městské lázně v srdci londýnském West Endu, Sanderson nabízí ústup od shonu města do světa fantazie a pohody. Počet pokojů: 150.\nV srdci módní Knightsbridge, v těsné blízkosti Hyde Park, Harrods a Harvey Nichols, tento luxusní 5-hvězdičkový hotel nabízí přiřknout-získaní jídelní a ohromující výhled na Londýn. Počet pokojů: 280.\nNachází se v srdci londýnském West Endu, tento úžasný stupeň II památkově chráněná budova byla pečlivě obnovena nabízí všechny moderní komfort a zároveň stále zachovává své původní vlastnosti. Počet pokojů: 186.\nTiché, intimní a stylově elegantní, ohromující St James je v centru Mayfair, v blízkosti napínavé West Endu a obchody Jermyn ulice, Burlington Arcade a Bond Street. St James Hotel & Club otevřen pro anglické šlechty v roce 1892. Počet pokojů: 60.\nNáboje v Covent Garden, toto inovativní, městský hotel má state-of-the-art fitness, stylová restaurace a jedinečné prostory. Leicester Square stanice metra je 2-minute walk away. Počet pokojů: 204.\nNachází se v St Pancras železniční stanice, tento hotel má okamžitý přístup k Eurostar služby a londýnského metra. Luxusní prostředí patří 2 bary, restaurace a wellness centrum. Počet pokojů: 211.\nJen kousek od nábřeží, stylová Swissotel The Howard nabízí 5-hvězdičkový luxusní ubytování, s krásným panoramatickým výhledem na Temži. Stanice metra Temple je naproti hotelu. Počet pokojů: 189.\nTento elegantní hotel se nachází v blízkosti Marble Arch a Hyde Parku v Londýně. To zahrnuje 7 gruzínské rodinného domu budovách a bezplatné Wi-Fi a výběr možností stravování. Počet pokojů: 82.\n5-hvězdičkový Bentley Hotel má nadčasovou eleganci a luxus v obytných klasické Kensingtonu & Chelsea, v těsné blízkosti exkluzivní obchody na Kings Road a kroků od obchodního domu Harrods. Počet pokojů: 64.\nNabízející služby, vznešené, styl a kuchyně v srdci Knightsbridge, elegantní a sofistikované Berkeley uvítal hosty za více než 100 let. Počet pokojů: 214.\nStanovené v exkluzivní rezidenční čtvrti Knightsbridge, centrálním Londýně, tato elegantní městský dům se může pochlubit 49 luxusních pokojů a gurmánské francouzské restaurace s 2 hvězdičky Michelin. Počet pokojů: 49.\nHosté obdrží osobní 24-hodinová služba číšník na elegantní Connaught, velký a luxusní zážitek v exkluzivní Mayfair, velmi blízko Hyde Parku a Park Lane. Počet pokojů: 121.\nS lázněmi, Michelin restaurace a butik ložnice, Dorchester má upravené terasy a slavné čajovny. Exkluzivní hotel s výhledem Hyde Park, a je umístěn v prestižní čtvrti Mayfair. Počet pokojů: 250.\nVelmi blízko Buckinghamského paláce, Goring mísí klasické britské elegance, styl a kvalitu podobě okouzlující a zároveň moderní hotel, který nabízí shovívavým útočiště uprostřed davu centru Londýna. Počet pokojů: 71.\nElegantní, moderní Halkin je elegantní ložnice, vlastní tělocvičnu a Michelin-hrál thajské kuchyně. Je stanovena na klidné ulici, 10 minut 'chůze od obchodů Knightsbridge. The Halkin je klidný přesto okouzlující hotel v Londýně asi 800 metrů od Hyde ... Počet pokojů: 41.\nVytvořil proslulý britský návrhář Anouska Hempel Tento luxusní 5-hvězdičkový Boutique rezidence, která se nachází v západním Londýně, si klade za cíl nabídnout nové zkušenosti v hotelu bydlení. Počet pokojů: 50.\nZnovu otevřen v dubnu 2009 po celkové rekonstrukci, tento stylový 5-hvězdičkový hotel nabízí bezplatné Wi-Fi, dobře vybavená posilovna-a vzduch-luxusní klimatizované pokoje, poblíž Hyde Parku a Earl dvůr. Počet pokojů: 150.\nNaproti Hyde Park, v prestižní londýnské čtvrti Knightsbridge, this 5-hvězdičkový hotel nabízí luxusní, teplo a eleganci. Vám budou přijaty jako čestným hostem a péči o osobní sluha. Počet pokojů: 93.\nNachází se na okraji Regent Street, prestižní a výborně se nachází Langham viděl otevření elegantní a okouzlující bar, Artéská, a jeho nová stylová restaurace, The Landau. Počet pokojů: 380.\nTento luxusní hotel nabízí 5-hvězdičkové ubytování ve stylové čtvrti Londýna Marylebone. Prostorné pokoje s moderním vybavením nabízí luxusní komfort, a vybavenost jen 5 minut chůze 'od Hyde Parku. Počet pokojů: 42.\nMódní 5-hvězdičkový hotel, Montcalm je v horní části Park Lane a má své vlastní lázně. Očekávejte půvab, elegance a top-class zákaznický servis. Montcalm se nachází v blízkosti Marble Arch, Oxford Street, Hyde Park a veřejné dopravy. Počet pokojů: 143.\nV centru městské části, to 5-hvězdičkový hotel nabízí nádherně zařízené luxusní pokoje se stylovými koupelnami a iPod. Classic, odpolední čaj jsou podávány v současné gastro hospody. Počet pokojů: 235.\nThe Park Lane Hotel na Piccadilly je first-class poloha s výhledem na Green Park. Je snadno dosáhnout na Bond Street, Knightsbridge a West End divadel. Počet pokojů: 303.\nS výhledem na Green Park v Londýně, je světově proslulý hotel Ritz. Ohromující neoklasicistní budova nabízí výšku bohatství s luxusní ložnice, vynikající britská kuchyně, a klasické odpolední čaj. Počet pokojů: 136.\nVíce než 100 let, The Royal Horseguards obdařil březích Temže s jeho elegantní, impozantní přítomnost. Jeho architektonické dědictví získala ji Stupeň I uvedené stavu. Počet pokojů: 280.\nPo navrácení 200 milionů liber, světově proslulý hotel Savoy se vrací s neuvěřitelnou interiéry ve stylu art deco vedle restaurace Gordon Ramsay. Jeho úžasné pokoje mají elegantní, mramorové koupelny. Počet pokojů: 268.\nJen z Piccadilly a poblíž Green Park, Stafford je elegantní, centrální, klidné a okouzlující. Alive s anglickými charakter, drží 5 AA Červená hvězdičky za jeho vynikající výsledky. Počet pokojů: 105.\nV srdci londýnském West Endu, pouze 5-minut chůze od Covent Garden, Trafalgar Square, Tento luxusní hotel se stala kultovní 100 let, v roce 2008. Počet pokojů: 298.\nV centru londýnské finanční čtvrti, tento 5-hvězdičkový butikový hotel viktoriánský vitráže kopule z roku 1856, a nabízí bar, restaurace, bezplatné Wi-Fi a 24-hodinová pokojová služba. Počet pokojů: 69.\nV zářivých East Endu, 5-star radnice Hotel & Apartments funkce bazén, bezplatné Wi-Fi a fitness vybavení. Bethnal Green Stanice metra je 2-minuty pěšky. Počet pokojů: 80.\nV živé londýnské West End, W Londýn - Leicester Square nabízí luxusní pokoje a stylový koktejlový bar. S luxusní lázeňské a kosmetické centrum, hotel je také restaurace. Počet pokojů: 192.\nThe Westbury je luxusní hotel na Bond Street, ve většině exkluzivní módní butik v Londýně a okresu. Buckinghamský palác, Oxford Street, Regent Street, Carnaby Street a St James Park jsou-5 minut chůze od Westbury Mayfair. Počet pokojů: 249.\nSet in exkluzivní Chelsea Harbour, to je jediné londýnské 5-hvězdičkový luxusní všechny-suite hotel, který nabízí maximální luxusního hotelu zážitek a skvělou polohu můžete prozkoumat v Londýně Buckinghamský palác, Big Ben, Harrods, Piccadilly Circus, Houses of ... Počet pokojů: 158.


N78a47ď21a 49D44u57b52c92o68v85á 7215270464265\nNo, já mám právě větší strach z paniky než z chripky,\nP45e62t37r 63P90a45l77e64č89e50k 3540355524622\nAno, souhlas. Obvykle říkám - nebojím se té nemoci. Bojím se toho, co začnou vyvádět panikáři. Víte, oni se lidi už delší dobu mají moc dobře. Nebyla tu už moc dlouho žádná válka a tak. Tak se lidi plaší i kvůli věcem které za plašení nestojí. Asi jim chybí adrenalin, ale proč v tom případě nejdou radši třeba balancovat na provaze místo panikaření, to nevím.\nM81i10l26a89n 86Š57ť92a57s46t41n97ý 8888382815287\nMyslím si, že většina lidí se nebojí koronaviru, ale právě té paniky, která způsobí, že budou najednou vymetené obchody, Přitom se není vůbec čeho bát. Když byly v roce 1997 kvůli záplavám několik dní zavřené obchody a nešel elektrický proud (plyn naštěstí ano), nezbylo nám, než zkonzumovat obsah mrazniček dřív, než se jejich obsah zkazí. Vařili jsme a smažili ostošest. Tolik řízků několik dní po sobě jsem od té doby ještě neměl. Nakonec se obnovilo i zásobování pečivem a všechno běželo jako dřív. Všichni to zvládli, a přitom to byla situace, na kterou nebyl nikdo předem připravený.\nV90l14a71d31i86m22í87r 42K62r93o19u24p23a 8577698941182\nPanika má šanci tam, kde je málo informací. A o novém koronaviru těch informací opravdu zatím moc není. Je panika neopodstatněná, a pak je panika, která má své racionální důvody. Obávám se, že situace, které v těchto dnech čelíme, je ten druhý případ. Rád, moc rád bych se mýlil, ale osobně jsem přesvědčený, že do konce týdne bude ta potvora i u nás. Ale jak píšu, rád se budu mýlit.\nR15o89m21a68n 69E31n40d88e32r86s 4265945655\nJ12i17ř94í 45M98a46c81h 5142645499\nVšechno to je neustále o nějakém kdyby. A živí to jenom novinářské hyeny.\nP92a66v62e94l 77C42h78m10e75l46í88k 5825475708595\nTu paniku vyvolávají především média, která prakticky 2 měsíce o ničem jiném nemluví. A podařilo se jim dokonale vystrašit část těch, kteří se příliš neřídí vlastním rozumem, a co řeknou v televizi, je pro ně vždycky "svatá pravda".\nJe evidentní, že i tato věc je stran médií záměr.\nTím nijak nepodceňuji tuto záležitost, ale zároveň jí také nepřeceňuji.\nM30i82c41h42a63l 34H71u46š96á91k 2127296775575\nMozna ze ten co nepropada panice je pouze neinformovany ? O tom jak funguje ceske zdravotnictvi, jak funguji RNA viry, jak funguje vyvoj leku/vakciny, atd....\nJ33i23ř14í 49K49o27n11r16á35d 8623558535862\nUž to začíná působit. Ta masírka médií asi, co já vím. Dnes Globus Brno, balená voda neperlivá, cukr krystal, hladká pšeničná mouka a některé typy těstovin, čočky, másla = vyprodáno. A to jako že úplně všechno, prázdné regály...


Hotely Hersonissos. Hersonissos levné ubytování. Potápění. Rezervace online\nApartmány Hersonissos 12\nVily Hersonissos 7\nNeklasifikované ubytování Hersonissos 36\nČtyřhvězdičkové ubytování Hersonissos 8\nUbytování Hersonissos. Hotely Hersonissos, Řecko | Potápění\nKorifi Suites se nachází v tradiční vesnici Piskopiano, na úbočí kopce a uprostřed středomořské vegetace. Může se pochlubit výhledem na záliv Hersonissos, venkovním i krytým bazénem, restaurací a snack barem. Nabízí apartmány, apartmá s studia s možností vlastního stravování a s balkonem s výhledem na Krétské moře. Ve všech apartmánech, apartmá a studiích v Korifi Suites najdete tradiční detaily a také vybavený kuchyňský kout s mikrovlnnou troubou a ledničkou. Všechny jsou vybavené satelitní TV s DVD a CD přehrávačem. K dispozici je také fitness centrum, slunečná terasa a bezplatná služba půjčení jízdních kol. Na místě a v okolí se lze věnovat řadě rekreačních sportů, jako je například jízda na koni a pěší turistika. Nejbližší pláž je vzdálená 1 km. Budete zde 800 metrů od vodního parku Aquaworld Aquarium, 2 km od lidového muzea Lixnostatis a 3,5 km od 18jamkového golfového hřiště Crete Golf Club. Letiště Nikose Kazantzakise je vzdálené 20 km.\nCeny pokojů od Kč 557.17\nNikolas Villas Appartments - Aparthotely, Hersonissos, Řecko\n6, Nireos street, Limani Hersonissos, Hersonissos (Ukázat hotel na mapě)\n~1.7 km od centra města Hersonissos\nNikolas Villas je rodinné ubytování, které se nachází jen 400 metrů od aquaparku Star Beach v letovisku Hersonissos a nabízí světlé apartmány s velkou terasou. Na terase u bazénu jsou k dispozici lehátka a slunečníky. Nikolas Villas má prostorné apartmány s kuchyní vybavenou lednicí a kávovarem. Na balkoně je zahradní nábytek a vychutnat si můžete výhled na moře nebo na bazén. Za poplatek je k dispozici klimatizace a trezor. Snídani si můžete dát u bazénu. Bar u bazénu podává po celý den kávu, zmrzlinu, stejně jako občerstvení a nápoje. Pořádají se zde tradiční krétské večery. Nikolas Villas nabízí samostatný bazén pro děti a bezplatný Wi-Fi hotspot. K dispozici je také místnost s kulečníkem a hřiště pro děti. Nikolas Villas leží 23 km od letiště v Heraklionu a 27 km od přístavu a centra města Heraklion. Na místě je bezplatné soukromé parkoviště.


howa baldachýn postel baldachýn Betty | pinkorblue.cz\nČíslo výrobku: A277002\nBetty padák na postel od howa ® je ideální jako pevná součást v dětské postýlce nebo jako herní stan a může se tak skvěle integrovat do dětského pokoje. S tím je také možný útulný koutek. Vrchlík je vyroben z vysoce kvalitní tygrové bavlny a tylu. Vysokým světlem jsou nádherné prapory a okraje dole.\nStříška Rozměry: Celková výška 250 cm\nPrůměr nahoře: 50 cm\nCelkový obvod: 280 cm\nSe zástavkou a rámečkem\nNávrh na změnu popisku produktu A277002.


Provozní zámečníci, údržbáři – Moravskoslezské cukrovary, a.s., Hrušovany nad Jevišovkou\nHlavní strana\t/\tVolná místa\t/\tHrušovany nad Jevišovkou\t/\tProvozní zámečníci, údržbáři\nMoravskoslezské cukrovary, a.s. nabízí 3 volná pracovní místa v oboru výroby a provozu na pozici Provozní zámečníci, údržbáři. Práce na plný úvazek ve čtyřsměnném provozu. Pracovní poměr na dobu neurčitou s ohodnocením od 20 000 do 25 000 Kč/měsíc. Minimální požadované vzdělání je Střední odborné (vyučen). Místem pracoviště je Moravskoslezské cukrovary, s.r.o., okres Znojmo. Pozice je vhodná i pro absolventy. Nástup možný ihned. Další informace Vám poskytne Ivana Kneeová.\nÚdržba strojů a zařízení dle plánů údržby, odstraňování poruch na zařízeních, zámečnické práce a výroba jednoduchých strojních součástí, zodpovědnost za bezproblémový chod výrobních strojních zařízení. Směnný a noční provoz pouze v období kampaně. SOŠ/SOU technického zaměření. Zaměstnanecké benefity: 13. plat, 5 týdnů dovolené, kampaňové odměny, příspěvek na dovolenou, dotované stravování. Kampaňové odměny, příspěvek na penzijní připojištění. Bližší informace o volném místě p. Kneeová - telefonicky v čase 08:00-14:00 hodin, profesní životopis lze zaslat na e-mail.\nKontaktní osoba: Ivana Kneeová\nTelefon: 702 279 422\nReferenční číslo ÚP: 21726220730\n14.6.2021\t· 22 000 – 28 000 Kč\nČeskomoravský štěrk, a.s. – Olbramovice\n11.5.2021\t· 26 000 Kč\n6.1.2021\t· 19 538 Kč


Hluk ztěžuje orientaci čichem | Plus\nMangusta žíhaná (Mungos mungo)|foto:licence Creative Commons Attribution 3.0 Unported, Daniel Åhs Karlsson\nSvět je přičiněním člověka stále hlučnější. Města, silnice, železnice, lodní doprava ale i těžba nerostů nebo provoz větrných elektráren zatěžují životní prostředí pestrou škálou zvuků různých frekvencí i intenzity. Hluk dostává živočichy nejednou do úzkých. Kytovcům těžce poškozuje sluch provoz lodních sonarů nebo zvuky provázející podmořský geologický průzkum. Například vorvaňovci prchají před hlukem z více než kilometrových hloubek k hladině tak rychle, že je postihne kesonová nemoc, na kterou mohou uhynout. Ptáci se v hluku moderní civilizace neslyší a jsou nuceni na sebe více „křičet“. Podobně jsou na tom i žáby, jejichž kvákání se ztrácí na pozadí civilizačního rámusu a které se proto ozývají vyššími hlasy, jež se nesou na větší vzdálenost.\nK překvapivému zjištění došli vědci z University of Bristol pod vedením Andyho Radforda, kteří studovali život mangust jižních (Helogale parvula) v Jižní Africe. Ve studii publikované ve vědeckém časopise Current Biology zkoumali, nakolik hluk naruší reakci mangust na čichové podněty. Radford a jeho spolupracovníci tráví pozorováním těchto zvířat tolik času, že si na ně už mangusty zvykly. Šelmičky nemění své chování, ani když je od vědců dělí jen pár kroků.\nDobrý sluch a ještě lepší čich\nMangusty jižní čelí v přírodě mnoha přirozeným nepřátelům. K jejich odhalení jsou vybaveni velmi dobrým sluchem a ještě lepším čichem. Ten se uplatní například při nálezu čerstvého trusu šelem, které pro mangustu představuji smrtelné nebezpečí. Mangusta trus důkladně prozkoumá a následně se dostává do „stavu pohotovosti“. Je mnohem ostražitější a zdržuje blízko nory, kde se může před náhlým atakem snadno spasit rychlým útěkem.\nHluk však mangustám využívání informací získaných čichem znesnadňuje. Například v blízkosti rušných silnic nereagují mangusty jižní na varovný signál v podobě trusu šelmy s potřebným nasazením. Zvířata jsou zřejmě natolik vystresována hlukem dopravy, že trusu věnují jen malou pozornost. Nevykazují známky „stavu pohotovosti“ a nedrží se v bezpečné blízkosti nory. Jde o vůbec první příklad narušení čichem přijímaných informací u zvířat vystavených silnému hluku.\nPozdní reakce s fatálními následky\n„Reakce mangust na známky přítomnosti predátora má přímý dopad na jejich přežití. Pokud se rozhodnou špatně, může to pro ně mít smrtelné následky,“ říká Radfordova spolupracovnice Amy Morris-Drakeová.\n„Naše studie dokládá, že hluk může negativně ovlivňovat zpracování informací – v tomto případě informace získávané čichem, které jsou mezi savci hojně využívané. Pokud tedy chceme posoudit dopad lidské činnosti na živočichy, musíme brát do úvahy všechny smysly, kterými zvířata vnímají okolní svět,“ dodává Andy Radford.