Odpusť mi 8. díl | Blaznivý Narutův svět\nOdpusť mi 8. díl\n20. července 2017 v 10:00\t| Mayu Uchiha a Masumi-san\t| Povídky z Naruta\nJako první Sasuke nakone sáhne po svých poznámkách z fyziky, která mu tak úplně do hlavy nejde, a tak se raději rozhodne začít s ní, pro případ, že by mu na ni později již nezbyl čas. Nechtěl zase celý den strávit nad učebnicemi, protože na jednu stranu mu to přišlo zbytečné, když už se skutečně nic psát nemělo, tedy alespoň ne zítra a zase tolik by si svůj, doposud vynikající prospěch, pokazit nemohl. Tedy alespoň tomu věří. V podobném duchu se nese i zbytek dopoledne, kdy střídá jednu učebnici za druhou, u některých předmětů se zdrží malinko déle, protože některé nejsou jen o učení se nejrůznějších pojmů, a nbo slovíček, ale jsou závislé hlavně na pochopení určitého tématu. S učením skončí až někdy kolem oběda, kdy se jde nakonec bez větších protestů najíst a zbytek dne již poté stráví venku na zahradě ve stínu, aby nebyl celou dobu zavřený doma, ale ponikal něco, co nebude moc náročné na jeho bolavou ruku. Než se ovšem naděje, tak se probudí ve své posteli za zvuku toho otravného budíku, který jej jako obvykle ráno tahá z postele, a tak mu nezbývá nic jiného než se nachystat, popadnout tašku a spolu s ní jít rovnou do školy, i bez snídaně, na kterou zrovna dvakrát nemá náladu.\nNaruto jak se otráveně vyhrabe z postele obleče se a vystřelí z domu jelikož tak nějak nestíhá... Pak jak dochází skoro ke škole tak potká Sasukeho... "Čau otravný den..."\nSasuke zvedne hlavu, když slyší, jak na něj někdo mluví a na chvilku se zastaví. Když ovšem spatří Naruta, tak se rozejde k němu a pomalu kývne hlavou na znamení souhlasu. Ani jemu se dnes nechtělo vstávat a popravdě ta ruka taky rozhodně o moc lepší nebyla, takže měl o důvod víc k tomu proč se těšil až bude moct být zase doma a v klidu si počinout. "Hm... tak snad to nějak přežijeme. Ve zdraví." dodá i když se značnými pochybami v hlase už jen kvůli tomu, že jakmile vkročí do areálu školy, tak se k němu strhne, ne zrovna dvakrát vítaná, pozornost ostatních děvčat a to nejen z jeho ročníku, ale i z těch ostatních. Dnes bohužel, víc než kdy jindy, rozhodně nemá náladu na jejich odhánění, a tak spolu s Narutem jen mlčky prochází směrem k hlavním dveřím. "Vážně nechápu, koho napadlo nám na první hodinu dát fyziku a hned potom matiku," postěžuje si poté, když společně jdou nahoru do druhého patra, kde se zároveň nachází i učebna fyziky, ve které by měli mít první hodinu.\n"Mě to povídej obě hodiny radši prospím jedna horší než druhá..... A co budeš kutit po škole ale hlavně mi řekni což dělal s tou rukou\n"Jenom aby na tebe nepřišla jako posledně," ušklíbne se, "myslím, že ti to ani nestálo za to," poznamená potom. "Ono odlepovat žvýkačky z lavic není tak úplně nejlepší práce po vyučování," pokrčí nad tím rameny. Je pravda, že jej to pobavilo, když to jejich profesorka Narutovi oznámila, ale konec konců... ne že by mu to přál, přeci jen jsou to přátelé a to dost dobří. "To by bylo na delší vyprávění... jednoduše jsem tak nějak spadl na sklo, a tak to musím mít stažené, aby to nezačalo krvácet, i když si myslím, že si asi umíš představit, že v tom horku to není tak úplně nejpříjemnější," řekne potom. Nemyslí to teď jenom kvůli tomu, že si to musí dost často převazovat, aby mu to náhodou nezačalo kvůli tomu horku hnisat, ale spíš než to mu vadí, že do té ruky nemůže vůbec nic pořádně uchopit aniž by mu to nevypadlo, a nebo jej ta ruka potom nebolela. "Poslyš... jak to vůbec dopadlo na té grilovačce? našla tě nakonec Hinata?" zeptá se ho, když vejdou do třída a zapadnou do úplně poslední lavice, kterou si stihli obsadit již první hodinu na začátku školního roku a nikoho naštěstí ani nenapadlo jim jejich místo vyfouknout.\n"Ale jo našla a nebylo to špatné... Proč si vůbec s tama zdrhnul? Přišel si o paradní zábavu a Sakura tě hledala a měla i má o tebe strach...." A sedne si k němu\n"Hm?" podívá se na něho nechápavě, "Sakura, že měla o mě strach?" zopakuje po něm malinko nevěřícně, "Tak nedivil bych se, kdyby mě hledala, ale..." odmlčí se podívá se zamyšleně před sebe na lavici, která je ob jednu před nimi a sedí v ní, jak růžovlasá dívka, tak i dívka s tmavě modrými vlasy. "Moc mi to nepřijde," řekne potom s pokrčením rameny, nevypadá to, že by mu na tom nějak zvlášť záleželo. Tedy alespoň ne podle jeho výrazu, který je jako obvykle neprostupný. Nestihne na to Narutovi už ovšem nic jiného říct, protože v tu chvíli zazvoní a dovnitř si to nakráčí jejich fyzikářka, a tak si všichni hromadně stoupnou a následně se zase posadí na své židle. "tak... prostě jsem potom už jaksi ani neměl náladu na to cokoliv dělat, s kýmkoliv. Tak jsem se šel místo toho trochu projít někam kde je klid. Byl bych ti i dal vědět, ale věděl jsem, že za tebou šla Hinata, tak... tak jsem nechtěl rušit," řekne poté. Neví sice jestli vůbec bylo něco, při čem by ty dva mohl vyrušit, ale jistota je přeci jenom jistota. "takže asi tak..."\n"Jo v poho ale i tak si mohl dát vědět. Jo měla tam o tebe strach nevěděli jsme s Hinatou jak jí uklidnit.... Ale chápu to neboj..." A dělá že jí v níma\nPořád na něj kouká poněkud nevěřícně. Říká si, že je docela dobře, že jejich profesorka dozadu snad ani nevidí, protože jinak by už nejspíš měli docela problém. "tomu se mi upřímně ani moc nechce věřit, proč by o mě měla mít strach?" zeptá se a pohodlněji se opře o židli. Zavázanou ruku si přitom nechává opřenou o desku stolu před sebou, aby s ní nemusel moc hýbat. Samozřejmě jej jeden důvod napadá, ale... tak nějak si říkal, že Sakuru tohle pobláznění už snad i přešlo za ty roky. "Tak si říkám, že bylo možná lepší, že jsem odešel, neměl jsem náladu na nikoho a na nic takže by se mou zrovna dobrá řeč nebyla, navíc... myslím, že jste si to s Hinatou užili i beze mě," dodá poté zamyšleně. Na chvilku přitom pohledem uhne od Naruta před sebe k lavici, ve které sedí, jak Sakura tak i Hinata. "Nemohlo to být třeba protože mi jen něco chtěla?" nadhodí potom. Nedá mu to a musí nad tím pořád přemýšlet, je tedy docela rád, že je jejich profesorka dosti zabraná do výkladu než aby věnovala pozornost tomu, kdo dává, a nebo nedává pozor, a nebo ještě zkoušela. To by bylo to poslední, co by mu chybělo.\n"To já nevím se jí když tak o přestávce zeptej a uvidíš jak to dopadne ne?" A už ho nebaví hodina a tak si dá obličej na ruce a opře se o ně... "Nuda..."\n"Mě to povídej ani nevím, jak tu přežijeme těch sedm hodin, co nás dneska vlastně ještě čeká," zamumlá s povzdechem a zavrtí nad tím hlavou, přitom se rozhlédne, přemýšlejíc nad tím čím by se tak právě teď mohl zabavit, ale bohužel jej nic nenapadá. Nakonec si vytrhne kousek papíru a opatrně si vezme do ruky propisku, když ale zjistí, že úplně dobrý nápad to není, tak si ji radši dá do druhé ruky a pomalu začne psát, aby to šlo vůbec přečíst. Naštěstí to není dlouhý vzkaz, má jen několik slov. "Sejdeme se u schodiště, promluvíme si. S." poté jej složí a následně zaklepe na rameno Kibovi, který seděl hned před ním a pošle po něm vzkaz Sakuře, které přistane na lavici chvilku na to. Sasuke se už potom jenom opře o opěradlo a svůj pohled upře před sebe na tabuli, na kterou jejich profesorka právě teď píše několik vzorečků, které by si nejspíš měli opsat, ale to je teď to poslední, co by mohl, a tak si je jen postupně ukládá do paměti, aby se tam skutečně neukousal nudou, i když tohle není o moc lepší. Na druhou stranu je to pořád lepší než užírání se proč skutečně raději nezůstal doma a nějak si to nezařídil u rodičů.\nSakura si to precte nekolikrat ale porad ji to nedava smysl ale nakonec to nechava byt\nSasuke mlčky čeká než se konečně ozve ten vytouený zvonek, který jim oznámí konec vyučování. Zůstává ovšem sedět, aby počkal než se všichni jeho spolužáci a hlavně spolužačky odeberou do další třídy, ve které mají mít hodinu matematiky. Přeci jen by se s nimi nerad zasekl ve dveřích. "Jdi napřed, dojdu později... řekl bych, že Hatake stejně dojde zase pozdě, tak mě postrádat nebude a kdyby jo, tak si něco vymysli," prohodí k Narutovi, když se nakonec pomalu zvedá ze židle a rozejde se směrem ke dveřím, kde je již volno. Když neslyší, že by na to jeho kamarád něco říkal, tak pokračuje dál až se dostane ke schodišti, kde si počká než se k němu dostane i Sakura přes dav lidí, který se hrne do příslušných učeben na další hodinu. Nemusí se jí přitom ani ptát, protože už z jejího výrazu pozná, že nejspíš nerozumí tomu, proč s ní chtěl mluvit. Jakmile je u něj tedy dost blízko, tak se nadechne a spustí: "Naruto mi říkal, že si mě na té grilovačce hledala. Nebyl mi už ovšem schopen říct proč tak... tak proto se tě na to ptám," řekne poté, aby jí objasnil situaci.\n"Hmm a? Je to snad zakazane?" Zepta se a trochu od nej odstoupi...\nZavrtí nad tím hlavou, ohlédne se a popojde k oknu, kde se zlehka opře a podívá se opět na ni. "Nic takového jsem neřekl, jen nevím, proč si mě hledala, nebo proč by sis o mě snad měla dělat starosti, toť vše," pokrčí nad tím rameny. "Víš, že o tomhle jsem ti už něco říkal... takže pokud tě to zase chytlo tak..." odmlčí se. Nemá v úmyslu ji zase rozbrečet jako tomu bylo předtím, ale ani ji nemůže nechat, aby si dělala iluze, že snad změnil názor na ně dva. Právě teď si snad ještě víc než předtím uvědomuje, že by to nebylo správné. Možná, že by tím alespoň zabil čas, ale... i tak. "Jediné, co chci vědět je, proč si mě hledala, protože předpokládám, že asi někoho nehledáš jen tak, ale že si mi nejspíš něco chtěla... takže?" podívá se na ni čekajíc, co z ní asi tentokrát vypadne, i když má takový pocit, že se odpovědi možná ani nedočká. Času má sice dost, protože je pravda, že i kdyby přišel pozdě do hodiny, tak jej za to profesor nezabije... navíc tak nějak počítá s tím, že ten tam stejně ještě ani nebude takže si s tím zrovna moc hlavu rozhodně nedělá. Konec konců není důvod to hrotit, když za chvíli odsud stejně vypadnou.\n"A co je na tom že jsem tě hledala.. Je to snad zakazané nebo co?" Řekne něco podobného co před chvíli a otočí se a rozejde se tam kde mají mít další hodinu... Proč by mu měla něco říkat když vidí jeho pohled, co není dvakrát příjemný\nProtočí očima, "tak si trhni a příště mě nehledej ano? Když nic nechceš..." rozhodí rukama. Nechápe to. Ani její chování a ani nic jiného. "Myslím, že ti už došlo, že nestojím o to, aby za mnou pořád dokola někdo lozil a když k tomu nemáš ani žádný pořádný důvod, tak si to pro příště raději odpusť," zamumlá a jednoduše ji obejme. Rozejde se po schodech nahoru, nevnímajíc bolest ruky, která jakoby se ještě zhoršila. Naštěstí se mu to nevnímá mnohem jednodušeji vlivem nastálé situace. Vejde tedy do třídy, kde mají mít matiku. Cítí na sobě pohledy ostatních, ale nevšímá si jich. Místo toho zapadne na své místo vedle Naruta. "Očividně chtěla zase jenom dolejzat... nic jiného," prohodí, když vidí jeho zvědavý pohled. Protočí do toho očima, "já se z nich jednou už fakt zblázním... fakt si říkám, že sem možná měl poslechnut tátu a jít na tu hloupou policejní akademii, kde by snad byl méně podobných slepic," zamumlá a pohodlnějši se opře načež uhne pohledem ven z okna. Mají tak akorát výhled na školní hřiště, a tak pozoruje skupinu studentů, kteří v tom velkém vedru musí obíhat celé hřiště... a to na pokyni nikoho jiného než jejich profesora tělocviku.\nSakura vleze taky do třídy ale namíří si to k Narutovi a Sasukemu... "Uvědom si laskavě jak se s holkama bavíš!!" A šlehne mu pořádnou facku aby si to uvědomil.. S tím se odebere a sedne si k Hinatě s ignorující pohledy druhých...\nPozoruje ji s nic neříkajícím výrazem. Ani na to nemusí nic říkat, nebo s tím něco dělat, protože dřív než by si v hlavě sesumíroval co, tak amosféra ve třídě rapidně zhoustne. Ani se přitom nepodiví, že je to Karin, kdo se jako první vrhne k Sakuře a jako první ji za vlasy začne vláčet ven ze třídy a až poté se k ní přidají i ostatní. "Proboha... že já radši nezůstal doma," zamumlá a jednou rukou si podepře hlavu. Tohle je skutečně jedna z mála chvil, kdy by si přál, aby si profesor Hatake pospíšil a jednoduše naklusal do třídy jako každý jiný profesor na téhle škole a jednoduše zastavil tu šílenost, ke které se tam schylovalo. Zrovna dvakrát mu nebylo líp ani poté, co se ostatním dívkám skutečně podařilo Sakuřu vytáhnout ven ze třídy. "A to je teprve druhá hodina," zamumlá ne zrovna nadšeně a pomalu se napřímí tak, že mu pohled opět padne na Hinatu, která jej upřeně pozoruje skoro jakoby se snažila jej k něčemu vybídnout. "Co?" sykne po chvíli, ale je mu jasné o co se Hinata snaží. Chce, aby šel Sakuru vytáhnout... je pravda, že Karin a její parta umí být dosti nevypočitatelné, ale... přesto mu ještě chvilku trvá než se nakonec otráveně zvedne a rozejde se ven ze třídy. Nemusí je ani dlouho hledat, protože křik se chodbou rozléhá docela slušně nahlas. Dojde tedy za roh, kde si všimne hloučku děvčat které se nejspíš musely shluknout právě kolem Sakury. Musí uznat, že být na jejím místě by skutečně právě teď nechtěl. Ovšem ani nemůže jen tak přihlížet tomu, jak tam do ni strkají a fackují ji jako nějakou panenku a ne člověka. Pomalu se k nim tedy rozejde a zrovna ve chvíli, kdy už Karin opět vztahovala ruku, tak ji za ni chytne, právě svou levou, zraněnou rukou. V tu chvíli si to ovšem neuvědomil. Bylo to automatické hlavně z toho důvodu, že je levák. "Vraťte se do třídy... Karin..." řekne klidně. "A-ale..." zaprotestuje, když ale vidí, jak ji Sasuke drží, tak zrudne a radši se skutečně spolu s ostatními odebere do třídy. Sasuke se za nimi přitom ani neotočí a místo toho vytáhne Sakuru na nohy. Až poté, když ji pouští, tak si všimne krvavé skvrny která mu nyní zdobí obvaz na jeho ruce. V duchu si přitom zanadává, že nebyl opatrnější a nedal si na to pozor, ale teď už s tím stejně nic nezmůže.\nNechápavě se na něj podívá jako by potřebovala jeho pomoc... Pak se ale na něj podívá a všimne si jeho ruky. "To není dobrý teče ti krev pojď zajdem na ošetřovnu... Stejně kdo ví či ten Kakashi dorazí..." A opatrně ho chyí ale jen aby nespadl kdyby se mu zatočila hlava...\nOdstrčí ji od sebe a zavrtí nad tím hlavou. "Nemusíš dělat, že se staráš," řekne poté klidně, "nic to není," dodá s pokrčením ramen jakoby to snad skutečně byla jen pouhá maličkost, která nic neznamená. Takhle to bere alespoń on, i když ví, že jeho rodiče, a nebo Itachi by na to měli s největší pravděpodobností poněkud odlišný názor. "Myslím, že to tady dneska už zapíchnu," řekne poté zamyšleně. Nechce se mu jít na ošetřovnu, obzvlášť když by potom jistě volali domů a zbytečně se o něj všichni strachovali, navíc když je teď jeho matka i otec v práci. Nechce, aby kvůli němu zbytečně jezdili sem, a tak si říká, že ten kousek by jistě byl schopný dojít i sám po svých. "Mimochodem... to Hinata se o tebe bála," prohodí poté na vysvětlenou, proč udělal to, co udělal a nenechal Karin, aby se na ní dostatečně vyřádila, "na tu ošetřovnu si, ale radši zajdi," dodá. Přeci jen už od pohledu vypadá dosti zřízeně. Sám se potom pomalým krokem odebere ke třídě, aby si mohl vzít svůj batoh a pomalu vyrazit domů, protože tady se to zatím stejně jeví jen jako pouhopouhá ztráta času. Jakmile tedy vejde do třídy, tak zamíří rovnou ke své lavici, ve které stále ještě sedí i Naruto, ale na místo vedle něj si mezitím sedla Hinata. "V klidu seď... jdi domů," řekne když vidí, že se chtěla zvednout. Vezme si svůj batoh a hodí si jej na záda načež se podívá na Naruta, "potom ti dám vědět," dodá, aby se tam moc nezdržoval a nakonec skutečně nepřišel profesor. S tím se otočí a rozejde se zpátky na chodbu.\nSakura se zase s ním potká na chodbě a jen si povzdechne... "Tohle bys neměl dělat budou volat rodičům další učitele jak zjistí že tu nejsi..." Řekne a stojí ještě před třídou\n"Z domu napíšu mámě, že jsem šel domů... takhle by se zbytečně trmácela až sem a kvůli čemu? Nejsem malé dítě, aby mě musela doprovázet až domů," zamumlá. Není mu nejlíp, to je pravda, ale navzdory tomu si jednoduše nepřipouští, že by na tom mohl být tak zle, aby ho někdo musel doprovázet domů jako malé dítě. "Nevím, proč tě to tak zajímá," dodá potom, "předtím si se mnou nebyla schopná normálně mluvit, tak nevidím důvod proč by ses o to měla zrovna teď starat," dodá narovinu. Přeci jen když jí předtím nestál ani za odpověď na jednu hloupou otázku tak si nemyslí, že by se teď musela starat o jeho zdraví, a nebo o to, zda bude mít problém, když si jen tak odejde ze školy. "Jednoduše to nech být... a zkus nikomu nic neříkat," řekne poté s pokrčením ramen a jednoduše ji bez jakéhokoliv čekání na odpověď obejde a pomalu se rozejde ke schodišti. Ruku si dá přitom do kapsy u šortek, aby s ní nemusel hýbat a nebolela ho alespoň tolik. Právě teď se uklidňuje alespoň tím, že co nevidět bude doma, vezme si prášek a za necelou hodinku už o té ruce nebude pomalu ani vědět a bude muset v klidu odpočívat.\n"Ach jo... to je děs... Vezme mobil a napíše Itachimu smsku co se tu děje a pak mu to odešla... Itachi ještě je doma jelikož do práce dneska nemusí a to co si přečte ho dvakrát nepotěší a tak najde číslo na Sasukeho a vytočí jej\nSasuke pomalým krokem schází po schodech dolů pokud možno co nejtišeji, protože ví, že rozhodně na téhle škole nejsou jediní a kdyby potkal například jejich ředitelku, tak by to byl rozhodně dost velký problém což nechce. Chce si všechny ty věci ušetřit, a tak se raději plíživým krokem víc a víc blíží k hlavním dveřím, když najedou ucítí, jak mu v kapse vibruje mobil. Povzdechne si, ale nakonec si jej zdravou rukou vytáhne a všimne si, že se mi na displeji zobrazuje jen něčí číslo bez jména. Ani neví, kdo s neznámým číslem by mu tak asi mohl volat, ale nakonec se rozhodne, že bude lepší, když to zvedne a přesvědčí se o tom on sám. Zaleze si tedy někam stranou, aby se jeho hlas po chodbě tolik nerozléhal a někdo ho tak nezaslechl a až poté hovor přijme. "Uchiha Sasuke, prosím?" Ozve se a opatrně se opře o zeď, která jej právě teď dosti příjemně chladí a umožňuje mu mnohem lépe myslet. Jen v duchu doufá, že to není zase nějaká případná fanynka, a nebo spolužačka, protože tohle musel řešit už jednou a to mu to dost bohatě stačilo.\n"To se mi ulevilo povíš mi proboha co vyvádíš, že mi píše Naruto, že se chystáš zdrhnout ze školy? Stalo se snad něco? Nebo tě bolí ta ruka a nemužeš to tam vydržet?" Zeptá se starostlivě a tak aby se Sasuke zbytečně nevyděsil\n"Itachi?" ujišťuje se, jeho hlas by sice poznal kdekoliv, ale i tak má pocit jakoby se mu to všechno jenom zdálo. Je mu jasné, že telefonní číslo na něj mu musela dát jejich matka, a tak tuhle otázku rovnou vyžene z hlavy. "tak Naruto ti psal jo?" zamumlá. Nechápe, co tím jeho kamarád asi tak sledoval, ale právě teď se nehodlá vracet, aby to zjišťoval. "nejsem malý, aby si mě musel kontrolovat, a nebo mi volat, takže asi tak," řekne na místo odpovědi na jeho otázku, protože je mu jasné, co by se stalo, kdyby přiznal pravdu. "Koukni... to, co dělám ti může být ukradené jako tomu bylo několik let. Jdu prostě domů, myslím, že víc ani vědět nepotřebuješ," řekne a s tím mu to típne. Mobil si schová zase zpátky do kapsy a přivře oči. Neví čím to je, ale najednou má pocit jakoby ho ten hovor až moc vyčerpal. I tak se ovšem nakonec olepí od stěny a opět se pomalu rozejde ke dveřím. Čekat tam mu stejně nepomůže... mnohem lepší bude, když se co nejdřív dostane domů, aby si tu ruku mohl převázat, protože i když ji má v kapse, tak cítí, že se mu ta krvavá skvrna pomalu, ale jistě zvětšuje.\nJen si povzdechne nad jeho tvrdohlavostí... Ale říká si že mu aspoň něco uvaří k jídlu když máma je pryč a táta v práci a zkusí si s ním promluvit bez nějakých hádek... S obýváku jde tedy do kuchyně kde vytáhne nějaké kuřecí maso a dá ho do teplé vody at se rozmrazí a mezitím si nachystá potřebné věci jak se to rozmrazilo nakral to na plátky a následně na nudličky a dá to na panvičku, kde dal trochu oleje a maso nasypal do toho promíchal a pak okořenil.. Přitom dal další hrnec s vodou a solí a nachystal si dva sáčky aby se mohli najíst oba... Jak dělá maso tak jej necha produsit do měkka a než se to udělá tak si sedl a chvílí přemýšlel\nDocela se podiví, když mu jeho bratr nezavolá zpátky, protože spíš čekal, že ho bude uhánět, aby mu řekl, co se tedy děje. Je to ovšem poměrně přijemné překvapení. Pomalým krokem tedy vyjde ven, kde se na něj okamžitě vrhnou sluneční paprsky, které mu na náladě zrovna dvakrát nepřidají. Snaží se tedy jít pokud možno co nejvíc ve stínu, i když to pro něj znamená, že ta cesta bude mnohem zdlouhavější, obzvlášť když se táhne rychlostí závodního šneka. Není tedy divu, když se domů dostane za bezmála půl hodiny což je asi třikrát tolik, co mu to trvá normálně, když jde ze školy. S námahou zvládne ještě vytáhnout klíče a najít ten správný klíček, kterým si odemkne a potom už konečně zapadne dovnitř, kde je příjemný chládek vlivem klimatizace, která běží již od rána. Oddechne si, protože právě teď už mu zbývá jen jeden jediný bod, který musí splnit, aby měl pokoj. Nejdřív ze všeho si tedy zuje boty, aby nebyly řeči a rozejde se nahoru do svého pokoje, kde si i nechal prášky na bolest. Batoh hodí někam do rohu a jeden prášek si vezme, zapije ho a potom už sebou jenom hodí na postel s tím, že se odsud rozhodně jen tak nehne. Přeci jen je jen něco kolem desáté hodiny, takže docela brzo na to cokoliv dělat.\nItachi jak slyšel dveře tak se probral s přemýšlení jelikož mu bylo jasné kdo to je a tak přejde k lednici kde vezme chlazený džus a přejde k lince. Vytáhne dvě velké sklenice a rozleje to do nich. Nejdřív se sám pořádně napije, pak promíchá maso aby se v tom nespálilo a pak vezme sklenici co má pro Sasukeho vyjde nahoru pomalu a dojde k jeho dveřím. Zaklepe a pak vejde. "Sasuke spíš? Nesu ti něco chlazeného musí ti být s tama horko.. Vím že by sis zašel sám ale řekl bych že tě bolí ta ruka jinak by si neodešel ze školy. Stalo se tam něco\n"Ne, umírám,"zahuhlá Sasuke do polštáře, v tuhle chvíli má skutečně pocit, že tomu tak je, a tak se ani neobtěžuje zvedat hlavu. Za normálních okolností by jej nejspíš ze svého pokoje rovnou vyhodil, ale najednou jakoby mu na jazyk nepřicházela ta správná slova, ale právě naopak. Jakoby část jeho já chtěla, aby tam s ním jeho bratr zůstal. Buďto se mu při té cestě domů skutečně spálil mozek, a nebo se pomlau, ale jistě začínaly vracet jeho staré city a to především jeho velká láska k jeho staršímu bratrovi. "Nemám zrovna náladu se o tom bavit," upozorní ho poté s pokrčením ramen a opatrně se zvedne do sedu. Dá mu to sice práci, když se snaží s tou rukou nehýbat, ale nakonec to nějak zvládne a otočí se čelem k němu. Natáhne se potom pro skleničku s džusem, která ho příjemně postudí na ruce, "dík," řekne než se napije až ji celou vypije. Potom si lehne na záda a skleničku si dá na čelo, aby se trochu zchladil, protože je ze svého pobytu venku ještě pořád trochu rozpálený. Zamyšleně přitom kouká před sebe než mu pomalu začne docházet, že možná už ví, proč se to všechno najednou tak otočilo... se svou matkou sice mluvit může, ale ta chce slyšet vždycky mnoho podrobností... otci zase nemůže říct úplně všechno, aby z toho nebyl malér, ale Itachi... Itachi tady byl právě ten, kdo mu vždycky naslouchal, pomohl a nikdy ho nezradil... tedy... skoro.\nV pohodě jestli nechceš o tom mluvit v pohodě... Nemám ti donést něco proti úpalu vypadá to že si ho cestou chytil a uleví se ti... A donesu i lékarničku musíme tu ruku převázat at nedostaneš infekc do ní... Za chvíli tu budu musím i v kuchyti něco menšího dodělat ale než půjdu nemáš třeba hlad?" Zeptá se ho než se pomalu odebere ke dveřím a nechá si je i otevřené ale ještě nejde dokud mu neodpoví


Euroskop.cz - Výzkumy Ipsos - IPSOS: Podle 58 % Èechù je èlenství ÈR v EU pøínosné\nIPSOS: Podle 58 % Èechù je èlenství ÈR v EU pøínosné\nIPSOS, Euroskop, 19. 3. 2018\nV roce 2018 se zvýšil poèet Èechù, kteøí si myslí, že èlenství v Evropské unii je pro ÈR pøínosné. S tímto názorem nyní souhlasí 58 % dotázaných. Vyplývá to z nového výzkumu agentury IPSOS, který pøipravila pro Euroskop.\nPodle agentury IPSOS považuje èlenství ÈR v Evropské unii za pøínosné celkem 58 % obyvatel. Oproti rokùm 2015 a 2016 se tento poèet zvýšil o 8 %, respektive 13 %. Úèastníci výzkumu odpovídali na otázku, do jaké míry je podle jejich názoru èlenství v EU pro ÈR pøínosné.\nV minulých letech dùvìra Èechù v pøínos EU mírnì poklesla, a to z 50 % v roce 2015 na 45 % v roce 2016. Pøíèinou byla zejména napjatá situace v Evropì související s migraèní krizí. V letošním roce je naopak vìtšina tìch, kdo èlenství v EU hodnotí jako spíše pøínosné nebo dokonce velmi pøínosné.\n„Nárùst podpory Evropské unie v Èeské republice je spojen mimo jiné i s faktem, že vìtšina parlamentních politických stran má v otázce èlenství ÈR v EU jasnì vymezenou pozici, a to právì smìrem k podpoøe tohoto èlenství. V kontextu aktuálních debat o vypsání referenda se pak názory stran èastìji dostávají k jejich volièùm a utvrzují je v tom, že je èlenství v EU pøínosné“, dodává k výsledku Michal Kormaòák, analytik výzkumné agentury Ipsos.\nPøínosy EU vidí hlavnì muži a mladší lidé\nVýraznì stoupl zejména poèet lidí, kteøí èlenství vidí jako velmi pøínosné. Zatímco v roce 2015 se jednalo pouze o 6 % a v roce 2016 o 8 %, v roce 2018 vnímá èlenství ÈR v EU velmi pozitivnì témìø každý pátý (18 %).\nZa pøínosnìjší považují èlenství v EU èastìji muži a lidé ve vìku 18-34 let. Naopak starší lidé nebo také lidé se základním vzdìláním èi výuèním listem vnímají èastìji èlenství jako nepøínosné.\nZhruba 7 % lidí nedokáže posoudit, zda èlenství zemì v EU pøínosné je nebo není.\nÈlenství ÈR v EU považuje letos za velmi pøínosné témìø každý pátý Èech. Zdroj: ÈTK\nPrùzkum se uskuteènil v únoru 2018 a zúèastnilo se ho 1006 respondentù ve vìku 18-65 let.


Velmi provokativní otázka, na první pohled nesmyslná. Ovšem data ze severní Ameriky naznačují, že pokud půjde vývoj nadváhy a obezity stejným tempem, mohli bychom se i u nás dočkat situace, kdy obézní lidé budou fakticky diskriminováni při hledání zaměstnání. Jaká data jsou k dispozici pro takovou spekulaci?\nPodle oficiálních statistik tvoří náklady na diagnostiku a léčbu nemocí sdružených s nadváhou, obezitou a nedostatkem pohybu v Evropě a USA až 25% všech prostředků vynaložených na zdravotní péči.\nVe Spojených státech (které jsou na tom po stránce výskytu obezity nejhůře a po stránce metodiky hodnocení rizik obezity nejlépe) již existují jednoznačné studie poukazující na rizika pro zaměstnavatele vyplývající ze zaměstnávání lidí s nadváhou a obezitou. Jakkoli to vypadá jako diskriminace, budeme se pravděpodobně muset i my brzy smířit se situací, kdy zaměstnavatel si bude vybírat zdravé (v této souvislosti rozuměj neobézní) zaměstnance.\nČatější nemocnost obézních\nAbych nehovořil jen v obecných číslech – obří americká automobilka General Motors přispívající na zdravotní pojištění více než miliónu svých současných i bývalých zaměstnanců a jejich rodinných příslušníků vyčíslila svoje náklady za rok 2004 spojené s léčbou nemocí asociovaných s obezitou na neuvěřitelných 286 miliónů dolarů.\nAby tato společnost zabránila další eskalaci nákladů na zdravotní péči svých obézních zaměstnanců, založila program LifeSteps, kde mají zaměstnanci (v omezenější míře také všichni ostatní) přístup k informacím o zdraví a zdravém životním stylu, k lékařské poradně i preventivním lékařským prohlídkám. Tento program brzy po svém zavedení byl schopen snížit náklady automobilky na zdravotní péči svých zaměstnanců o 27 miliónů dolarů ročně.\npublikováno: 31.08.2014 napsal/a: MUDr. Libor Vitek


Nakladatelství Fraus, Edvarda Beneše 2438/72, Plzeň, 30100\nFraus letos pořádá tak trochu jinou konferenci. Osobní setkání je zakázáno, proto pro vás konferenci zkrátka natočili.\nKroužky Intellectus jsou určeny pro děti se zájmem o daný obor. Lektor je vždy odborník v daném oboru (programátor, vědec, strojař) a kvůli dostatečnému prostoru a času pro individuální rozvoj každého účastníka je počet přihlášených omezen jen na 3 - 6 dětí. Kroužek Chemie kolem nás je určen pro děti, které zajímají chemické pokusy a chtějí se to zábavnou a zároveň odbornou formou naučit.\nKroužek Technické soboty pro děti se zájmem o programování, IT a pokusy\nKroužky Intellectus jsou určeny pro děti se zájmem o daný obor. Lektor je vždy odborník v daném oboru (programátor, vědec, strojař) a kvůli dostatečnému prostoru a času pro individuální rozvoj každého účastníka je počet přihlášených omezen jen na 3 - 6 dětí. Kroužek Technické soboty je určen pro děti, které zajímá jak programování, tak i pokusy a chtějí se to zábavnou a zároveň odbornou formou naučit.\nEDUCA My Job Liberec 2020\nKÚ, U Jezu, Liberec, 460 00\nResort školství, mládeže, tělovýchovy a sportu s partnery připravuje i pro letošní rok veletrh vzdělávání a pracovních příležitostí EDUCA MYJOB LIBEREC 2020.\nEkovýchova pro pětihory - 4. Národní konference environmentálního vzdělávání, výchovy a osvěty a environmentálního poradenství\nKroužek Fyzika pro každého\nKroužky Intellectus jsou určeny pro děti se zájmem o daný obor. Lektor je vždy odborník v daném oboru (programátor, vědec, strojař) a kvůli dostatečnému prostoru a času pro individuální rozvoj každého účastníka je počet přihlášených omezen jen na 3 - 6 dětí. Kroužek Fyzika pro každého je určen pro děti, které zajímají fyzikální zákony a chtějí se to zábavnou a zároveň odbornou formou naučit.


Dospělý Havířov 10.12.2015 10.12.2015 by mrdani holcicek nevěra žen\nčerven "I taková nevěra partnera totiž bolí, pokud se o ní dozví. Může pro něj znamenat ztrátu důvěry ve vztah, a pokud se situace vyhrotí, skončit i rozvodem. Argumentace, že ve skutečnosti žádný sex neproběhl, v tomto případě neobstojí,“ zdůraznil psycholog. Podle něj bývají virtuálně nevěrné jak ženy, tak muži. Nevěra bývá přisuzována mužům. My ženy však také umíme být nevěrné. A jsme nevěrné. Na začátku se obvykle smějeme a mluvíme o nezávazném flirtu, na konci často utíráme slzy. To muži nedělají. V čem dalším se liší mužská a ženská nevěra?. 9. únor Holčička. Jak ji poznáte: Okouzlí vás svým plachým úsměvem a vzhledem lolitky. Bezradně stojí na benzínové stanici a netuší, jak se mění olej v autě. Celá její bytost vyzařuje jediné – potřebu pomoc! A ve vás se probouzí rytířské city Kde ji potkáte: Venčí v parku svou čivavu nebo si v knihkupectví s.\n: Mrdani holcicek nevěra žen\nMAPY SEX MLADI KLUCI 171\nEROTICKA VIDEA ZDARMA CASTING LUCIE Online filmy cz dabing eroticke dopisovani\nNahe maminy romka sex 198\n9. únor Holčička. Jak ji poznáte: Okouzlí vás svým plachým úsměvem a vzhledem lolitky. Bezradně stojí na benzínové stanici a netuší, jak se mění olej v autě. Celá její bytost vyzařuje jediné – potřebu pomoc! A ve vás se probouzí rytířské city Kde ji potkáte: Venčí v parku svou čivavu nebo si v knihkupectví s. listopad On má tři bokovky a doma ženu, cos ním čeká dítě a ty se ptáš, jestli je to jen úlet nebo je to fakt nevěra? 8o. Napsat příspěvek. Anonymní @ Jana píše: Je to proste kurevnik. Co chces vic slyset? Takže není možné že to nebude opakovat:. Napsat příspěvek. Anonymní prosinec "Milenců mám několik, ale jsem zaměstnaná matka dvou kluků a nechci si zničit manželství. Na zálety mám sotva jedno odpoledne v měsíci," vypráví Šárka (38).\nMrdani holcicek nevěra žen -\nPočkal jsem, až žena přišla, a viděl jsem, že měla na sobě erotické prádlo, které nenosí, ani když je se mnou. Žádná žena a myslím, že ani muž, by nechtěli, aby jejich polovička psala někomu jinému, že mu chybí nebo že je to s ním nejlepší. Promluvte si s manželkou o tom, že vás trápí představy o opakování nevěry a že by vám například pomohlo, kdyby vám před odchodem z domova předem oznámila, kdy se vrátí, a pokud se z nějakého důvodu zdrží, dala vám to dostatečně včas vědět. Funkční vztah samozřejmě nelze vystavit na špehování a neustálém kontrolování, ale zkuste se zamyslet nad tím, co by vaše manželka mohla udělat pro to, abyste jí mohl více věřit například omezení styků s přáteli jejího bývalého milence a podobně. Snad bych na to ani nepřišel, ale v pátek mrdacky nejlepší masturbace, když nebyla doma, protože prý byla s kamarádkami na vínku, mi volal anonym. Bohužel ve všech vztazích to nefunguje jako u Vás. V neděli mi volal anonym ze skrytého čísla znovu a ptal se, jestli se mi žena přiznala a co jsem s tím dělal.\n0 thoughts on “Mrdani holcicek nevěra žen”


Člověk, slova – iTvar\nOd archivu k literatuře, od literatury k archivu. A pořád stejná posedlost jazykem a slovy, která spojuje Foucaulta, Artauda, Sadea, Brisseta, Hölderlina, Roussela, Bataillea, Klossowského nebo Blanchota. Kolik literárních textů, tolik archivů. A za tím vším chladná destrukce subjektu.\nV rozhovoru z roku 1967 mi Foucault řekl:\n„Od dětství mě pronásleduje zvláštní sen: mám před očima text, z něhož nejsem schopen pochopit jediný řádek. Snažím se předstírat, že čtu, ale zároveň vím, že to není pravda; po chvíli se všechno začne rozplývat a já postupně přestávám číst a potom to už ani nepředstírám. Jen pociťuji úzkost a pak se náhle probouzím.“1\nTo je Foucaultova představa jazyka, který\n„je všude, ale zároveň neustále uniká, odvrací se od nás a žije si dál svým vlastním životem […], ale během nocí k nám znovu sklání svou tvář, ale my si z toho už nic nepamatujeme“.\nFoucault to nemohl vyjádřit lépe. Je to posedlost, která se stala údělem celého západního myšlení i literatury. Foucault to opakoval stále znovu a se stejným zaujetím v textech o Blanchotovi nebo o Batailleovi, ale mnohem přesněji to vyjádřil ve Slovech a věcech: jsou to ony nekonečné otázky vztahu bytí a jazyka, v němž se vše ztrácí. Je to náhlý zlom, kdy začíná docházet k selhávání norem klasického diskursu a základních pravidel reprezentace. A to jen potvrzuje naše tušení, neboť\n„řeč se dostává na pokraj sebe samé a tryská ven“.2\nFoucault je tím doslova fascinován, ale na druhé straně podrobuje vše strohému a metodickému zkoumání. Jako by nám náhle před očima vyvstal obraz dvou soukolí mašinérie slov, jejichž součásti pracují proti sobě; a tyto zvláštní pohyby Foucault označuje jako výpověď, archiv, diskurs nebo literaturu.\nDo těchto soukolí lze vstoupit celkem snadno, protože už víme, co znamená literatura pro Blanchota: je to jednolitý prostor řeči a myšlení, jenž se dotýká svých vlastních hranic. Je také poměrně jednoduché říci, co znamená literatura pro Barthese: je to výsostná blízkost a zároveň experiment, ale také sociální utopie, která zpívá v kontrapunktech vytříbených rýmů plných radosti a poznání. Bude však obtížné určit, co znamená literatura pro Foucaulta.\nHloubka Foucaultovy „archeologie“ je všeobecně známa. Foucault nikdy nezapomínal na to, za co vděčí „radostné vědě“ a Nietzscheho genealogii:\n„Genealogie je šedá: je podrobná a trpělivě dokumentační. Pracuje se zašmodrchanými, poškrábanými a mnohokrát přepracovanými pergameny […]. Genealogie tedy vyžaduje podrobné znalosti, velké množství nashromážděného materiálu. Její ,kyklopské památky‘, to přece nesmí být výsledek chvatných ,velkých dobročinných omylů‘, nýbrž výsledek malých nenápadných pravd, stanovených přísnou metodou.“3\nSázky byly uzavřeny a nyní bude třeba začít uvažovat o dějinách. Ale nikoliv v rámci klasického konceptu či v souvislostech jednotlivých filosofických systémů a jejich modalit, nýbrž v rámci podmínek, které umožňují myšlení. Bude nutno rozpoznat příčiny, změny, zlomy a dílčí diskontinuity, které se nacházejí mezi empirickým řádem věcí a systematickou teorií. Bezesporu se jedná o oblast plnou zmatků a temnot, ale východisko existuje: je to cesta, která je autentická, ale zároveň archaičtější, protože prochází mezi jednotlivými diskursy, které vytvářejí své vlastní archivy, epistemologická pole, jejich vnitřní logiku a jejich archeologii. A na těchto místech vyvstávají obrazy, které již důvěrně známe a které jsou neoddělitelnou součástí povědomí západní mentality: je to šílenství, klinika, člověk, vězení.\nA tak se literatura i přes svou výjimečnost stává svébytným archivem, jenž podléhá stejným zákonitostem jako diskursy obecné jazykovědy, přírodovědy nebo ekonomie. V roce 1966 během našeho prvního rozhovoru Foucault vymezil oblasti svého zájmu:\n„Budu se zabývat zároveň Donem Quijotem, Descartesem, ale i vyhláškou o výstavbě internačních zařízení, kterou vydal Pomponne de Bélièvre.“4\nZároveň ano, ale nikoliv stejným způsobem, neboť umělecká díla mají svou konkrétní situovanost,5 a proto je vnímáme viditelněji a snadněji než\n„onen náhlý obrat, který udělala západní paměť v 18. století“.6\nTo je také obsahem pasáže z Diderotova Rameauova synovce, která otevírá šestou kapitolu7 Dějin šílenství; stejnou funkci má i popis Velásquezova obrazu Las Meninas8 na prvních stránkách Slov a věcí. Literatura se tak stává součástí Foucaultových archivů i předmětem jeho analýz. Jako by zde Foucault kráčel ve stopách Blanchotových, kdy na troskách klasického diskursu vyvstávají obrysy, z nichž zrodí literatura:\n„[…] neboť od Danta a Homéra v západním světě skutečně existovala forma řeči, kterou dnes my ostatní nazýváme ,literaturou‘. Ale slovo samo je mladšího data, stejně jako je v naší kultuře také nedávné vyčlenění zvláštní řeči, jejíž vlastní modalitou je ,literárnost‘. Na počátku 19. století, v době, kdy se řeč ponořila do své hloubky předmětu a nechala se zcela projít věděním, se totiž znovu vytvořila jinde a v nezávislé podobě, těžko přístupné, stočené do záhady svého zrodu a zcela odkázané na akt psaní.“9\nA v těchto souvislostech Foucault ještě napsal, že\n„vzhledem k věcem byl vědecký diskurs ,obrazem‘“.10\nAvšak spolu s formalizačními technikami, jejichž součástí jsou exegeze a interpretace, se literatura stává třetím typem „kompenzace“, která už nebude obsahovat onu průzračnost poznání, jako tomu bylo ve fázi diskursu klasického. Foucault podotýká, že tento poznatek byl pro něj ze všeho „nejdůležitější a nejméně očekávaný“. A v tom také spočívá příčina, proč je literatura něčím víc než pouhý diskurs.\nJe to však zároveň i důvod, proč se Foucault neustále vrací k Sadeovi, jehož dílo představuje obrat, kdy v literatuře dochází k ohromnému rozptylu. Začínají se objevovat texty, jejichž význam bude mít dalekosáhlý dopad. Literatura se náhle stane úžasnou i výstřední afirmací, ale zároveň položí otázky, v jejichž středu bude ukryto samotné bytí řeči. V té době se do literatury začínají přirozeným způsobem promítat i diskursy antropologie a humanitních věd, ty však později ustoupí před krutostí, hloubkou i povrchem slov. Tento ohromný pohyb, který literatura prodělala, v podstatě neustává dodnes. Hranice posedlosti a meze zavržení začínají dosahovat extrémů. A je to také hraniční prostor, v němž má svůj původ i ona zvláštní spřízněnost, na níž Foucault vždy tolik trval: jedná se o skrytou podobnost, která spojuje Hölderlina, Nervala, Nietzscheho a Artauda. To vše následně vytvoří horizont, který bude spojnicí mezi literárním dílem a šílenstvím:\n„Artaudovo dílo zakouší v šílenství svou vlastní absenci, ale právě toto vždy znovu odvážně podstupované zakoušení, všechna ta slova vrhaná proti určité základní absenci řeči, celý ten prostor fyzického utrpení a děsu, klenoucí se kolem prázdna, nebo ještě spíš kryjící se s ním, to právě je dílo: sráz nad propastnou absencí díla […]. Nietzscheovo šílenství, rozpad jeho myšlení je tím, čím se toto myšlení obrací k modernímu světu […]. Dílo přerušené šílenstvím nastoluje prázdno, čas ticha, otázku bez odpovědi, nezahladitelnou trhlinu, která svět nutí tázat se po sobě samém.“11\nPodobným způsobem se na stránkách Slov a věcí odvíjí také imaginární dialog mezi Nietz-schem a Mallarméem:\n„Velký úkol, kterému byl Mallarmé oddán až do smrti, je úkolem, který nás nyní ovládá. Zajíkavě zahrnuje všechno naše dnešní úsilí o převedení fragmentárního bytí řeči na zřejmě nemožnou jednotku. Mallarméův pokus uzavřít všechen možný diskurs do křehké omezenosti slova, do této drobné a materiální černé linie načrtnuté inkoustem, na papír, odpovídá v základu na otázku, kterou Nietzsche odkázal filozofii […]. Na nietzscheovskou otázku: Kdo mluví? Odpovídá Mallarmé a tuto odpověď neustále opakuje, když říká, že to, co mluví, je ve své osamělosti, ve své křehké vibraci, ve své nicotě slovo samo – nikoliv smysl slova, nýbrž jeho záhadné a nejisté bytí. Zatímco Nietzsche se až do konce ptal po tom, kdo mluví, a nechal na konci tázání vyvstat uvnitř tázání jeho samotného, aby ho založil na sobě samém – mluvící a tázající se subjekt: Ecce homo –, Mallarmé se neustále vylučuje ze své vlastní řeči až do té míry, že už v ní nechce být jinak než jako vykonavatel prosté ceremonie Knihy, kde se diskurs skládá sám. Může se snadno stát, že všechny otázky, které v současnosti zaměstnávají naši zvědavost (Co je řeč? Co je znak? Co je němé ve světě, v našich gestech, v celém záhadném symbolu našeho chování, v našich snech a našich nemocech – zda toto všechno mluví, jakou řečí a jaké gramatice podléhá […]? Jaký je vztah mezi řečí a bytím a zda se obrací řeč, alespoň ta, která opravdu mluví, vždy na bytí? Co je tedy tato řeč, jež neříká nic, nikdy nemlčí a nazývá se ,literaturou‘?) – mohlo by se snadno stát, že všechny tyto otázky se dnes budou klást v nikdy nepřekonané vzdálenosti mezi Nietzscheovou otázkou a Mallarméovou odpovědí.“12\nFoucaultova odpověď je následující:\n„Nyní víme, odkud k nám tyto otázky přicházejí. Byly umožněny faktem, že na počátku 19. století se zákon diskursu zbavil reprezentací, a bytí řeči se tak fragmentarizovalo. Ale tyto otázky byly nutné ve chvíli, kdy bylo u Nietzscheho a Mallarmého myšlení znovu prudce přivedeno k řeči samé, k jejímu jedinečnému a problémovému bytí.“13\nPodmínky, které umožnily vznik literární řeči, spatřuje Foucault ve skutečnosti, že\n„v tomto vyprávění se v prostoru vědění musí objevit konfigurace, jež dávají příležitost různým formám empirického poznání,“14\nale také v tom, že\n„se medicína ducha poprvé v dějinách západní vědy takřka úplně osamostatní“.15\nFoucault zde jedinečným způsobem ukazuje i to, jak je šílenství stravováno „absencí díla“. Literatura se již projevila naplno: prostor „návratu jazyka“ je současně místem, kde se začíná vymezovat její virtuální identita, její prvopočátek, meze, její opory i východiska. To vše působí zpětně jako bumerang. O něco později vymezí Foucault pro literaturu její bod zlomu a její linie úniku. Tímto způsobem se také ona stane meta-archivem.\nNa první stránce Slov a věcí se objevuje známá věta:\n„Původ této knihy leží v jednom Borgesově textu.“16\nFoucault tím přímo vyjádřil, že literatura a archiv mohou existovat ve vzájemném působení. Tento koncept se objevuje v mnoha textech z období mezi lety 1962–1967, kdy se Foucault zabývá Rousselem, Hölderlinem, Bataillem, Klossowským, Robbe-Grilletem, skupinou Tel Quel, ale také Mallarméem, Julesem Vernem a v neposlední řadě Blanchotem. Je to patrné například ve slavné Předmluvě k transgresi, kde Foucault píše o zvláštní zkušenosti u Georgese Bataille, kterou chápe jako autentický obraz dílčí archeologie, jejíž počátek vidí v díle markýze de Sade, pro něhož byla literatura úzce svázána s diskursem sexuality. Stejným způsobem a se stejnou fascinací se Foucault zabývá „bytím jazyka“ v jednom ze svých úžasných textů o Blanchotovi:\n„[…] toto myšlení je vzhledem k niternosti naší filosofické reflexe a vzhledem k pozitivitě našeho vědění tím, co bychom mohli nazvat ,myšlením vnějšku‘“, Foucault však také říká: „Bytí řeči se zjevuje samo pro sebe jen tehdy, mizí-li subjekt.“17\nTento zpětný pohyb a neustálé návraty tvoří specifický vztah, který evokuje zcela zvláštní blízkost v přístupu k literárnímu dílu, které s námi komunikuje prostřednictvím jazyka. Nedílnou součástí tohoto procesu je Foucaultův sen, ale jsou to také archivy a všechny výpovědi, které jsou v této představě obsaženy. Zároveň se jedná o hlubokou diferenciaci, neboť její součástí jsou nekonečné záhyby a digrese, jež mají svou hloubku, svou materiální stránku, svůj prostor i svou zvláštní temporalitu, kdy vnější čas proniká do času vnitřního. Je to „časová trhlina“, na jejímž základě vymezoval Mallarmé nejen vzájemný poměr mezi literaturou a dějinami, ale zároveň i existenci literárního prostoru. Není to už čistá historicita, ale spíše imanence času, který je skryt v archivech.\nLiterární text se tak stává svrchovaným prostorem takřka materiálních operací: je to mallarméovský „vrh kostek“, jenž se opakuje stále a znovu, a je to výměna mezi výpověďmi a nekonečnými záhyby jazyka. To vše je obsaženo ve Foucaultových „archeologických“ textech o Batailleovi a Blanchotovi: analytická řeč se poddává specifické materialitě textu, kterým je inspirována, ale současně podléhá myšlení, logice a obraznosti. Ještě zřetelněji to vystupuje do popředí v knize o Raymondu Rousselovi, jež v rámci Foucaultova díla představuje jediný text, který se zabývá výhradně literaturou. I zde Foucault zkoumá literární dílo jako archiv, jehož výpovědi se vztahují k onomu charakteristickému zdvojování, které ve svých důsledcích narušuje tradičně chápaný pojem reprezentace. Kniha o Rousselovi byla napsána tři roky před Slovy a věcmi, a je zřejmé, že Foucault procházel složitým a mučivým procesem, neboť se snažil o přesné vymezení antagonistického vztahu mezi člověkem a slovy, to znamená mezi myšlením a jeho antropologickou dimenzí v protikladu k možnostem autonomního bytí jazyka. Kniha o Rousselovi je však završena také pohybem směrem k destrukci subjektu: najednou jsme obklopení nádherným šílenstvím a autor nás vede k okamžiku, kdy se vše uzavře v prostoru jazyka a fikce. Foucault v těchto souvislostech o Rousselovi říká:\n„Otevřel literární řeči podivný prostor, který bychom mohli nazvat prostorem lingvistickým, kdyby ovšem nebyl jeho převráceným obrazem, jeho snivým, čarovným a mýtickým využitím.“18\nLiterární text tak přerůstá v meta-archiv a nastavený čas ve zpětném pohybu vytváří kruh a propast.\nV tomto okamžiku se již objevuje jiný historický čas. Ten je však spíše hypotetický. Jeho počátek lze situovat mezi poslední stránky Slov a věcí a mezi úvodní pasáže Archeologie vědění. Ve Slovech a věcech Foucault uzavřel velkou knihu otázek: není to bytí jazyka, které září na obzoru a vrací se k nám prostřednictvím obrazu smrti člověka,\n„jejíž možnost můžeme pociťovat, ale jejíž podobu ani příslib dosud neznáme“.19\nJe to spíše dvojí síla, která je rozdělena mezi literaturu a „čistou teorii jazyka“:\n„Spolu s lingvistikou by vznikla věda dokonale založená v řádu člověku vnějších pozitivit (protože se jedná o čistou řeč), která by při svém průběhu celým prostorem humanitních věd dospěla k otázce po konečnosti (neboť právě prostřednictvím řeči a v řeči může myšlení myslet: takže právě v ní leží pozitivita, jež platí za fundamentální).“20\nV Archeologii vědění už však po této transcendenci není ani stopa. Následuje už jen průzračný výklad jednotlivých diskursivních praktik, které Foucault chápe jako\n„úkol, který spočívá v pojímání diskursu už ne jako souboru znaků (označujících prvků, jež odkazují k obsahům anebo k reprezentacím), nýbrž jako praktik, které systematicky vytvářejí objekty, o nichž mluví“.21\nLiteratura se napříště stane pouze jedním z mnoha diskursů. Foucault říká, že archeologie\n„není ničím více a ničím jiným než přepisováním: tj. řízenou transformací toho, co již bylo napsáno.“22\nGilles Deleuze označí Foucaulta za „nového archiváře“:\n„Je to pouhý povrch, který registruje a zaznamenává vše, co bylo řečeno a co je řečeno.“23\nTato stálá konfrontace literatury a archivu však neubírá nic na síle Foucaultově vášni pro analýzu. Je tomu právě naopak. Foucault se doslova nechává unášet svou představou o absolutním a nepodmíněném bytí jazyka. Možná někde tady se skrývá odpověď na otázku, která má dvě části: na jedné straně existuje teorie diskursu, která se čím dál více posouvá směrem k radikální politické teorii, zahrnující vědění a moc, na straně druhé je zde nezpochybnitelný fakt materiální situovanosti každého textu (i když Foucault slovo text nemá rád). Tuto podvojnost lze chápat jako zmíněné soukolí slov. Tento koncept bude napříště představovat to, co označujeme jako literaturu.\nZdá se to velmi jednoduché, snad až příliš. Ale jednou si budeme muset položit otázku, kterou si možná položí i Foucault, neboť problém se týká místa, v němž se nachází linie zlomu mezi diskursem a textem a mezi textem a diskursem. Bude nutno stanovit pevná kritéria a přesná pravidla hry. Jsme si vědomi toho, že tato otázka je ve své podstatě hluboce kontradiktorická. Odpověď na ni můžeme prozatím jen tušit.\nPo vydání Archeologie vědění nepřichází Foucault v oblasti literatury v podstatě již s ničím novým, pokud ovšem nebereme v úvahu jeho pozoruhodné texty o „funkci autora“ a o „řádu diskursu“, které byly napsány o něco dříve a v nichž se Foucaultovo archeologické zkoumání dostává do širší perspektivy. V úvodu slavné přednášky Co je to autor? bude Foucault citovat Beckettovu větu:\n„Záleží na tom, kdo mluví?“24\nZdá se však, že právě zde dochází ke změně, která se týká samotné koncepce i Foucaultova vnitřního naladění: literatura bude napříště jen nevyhnutelným převisem a pouze jednou z linií úniku; vše bude podléhat strohému zkoumání, přísné metodě a diskursivním strategiím. V knize Dohlížet a trestat je to více než zřetelné. Rozhodující budou pouze diskursy moci, řádu a normy. Literatura se stane jen nevýrazným archivem a ztratí svůj lesk. Tituly knih a jména autorů budou pouze dílčími položkami\n„archivů lidí zlopověstných“,25\nv nichž Foucault začne odhalovat původ humanitních věd. Tyto diskursy jsou sice anonymní, ale zároveň zůstávají stále otevřené vůči všem možnostem analýz.\nJak již bylo řečeno, od roku 1967 psal Foucault o literatuře stále méně a pouze příležitostně. V těchto souvislostech mají význam především dva texty: jsou to předmluvy k Brissetově Gramatice26 a k Flaubertovu Pokušení svatého Antonína.27 Právě komentáře k Brissetovi zřetelně ukazují na zásadní význam Foucaultovy „archeologie diskursů“, jejíž základy byly položeny již ve Slovech a věcech. Předmluva k Brissetovi je úžasným kontrapunktem, který jen dokládá Foucaultovu fascinaci jazykem a jeho velkolepou mašinérií zvuků. Foucaultovo okouzlení je spontánní a literatura se zde opět projeví v plné síle a v průzračné manifestaci:\n„Epizody a slova se hemží jedny vedle druhých: bitvy, vítězství, klece a pronásledování […], slova pouze ztělesňují scény, v nichž se ozývá šepot, rozkaz, vyprávění.“\nFoucault zde vytváří tři dokonalé reprezentace jazyka, které budou označovat tři „místa řeči“ v jejich „prvotní materialitě“28:\n„Sevřená ústa, jež jsou němá, vědomí vlastního já zmizelo, překlad je univerzální, existuje pouze všeobecný symbol jazyka (kromě toho mateřského), to je vrchol, který tvoří vědění u Wolfsona. Rozšířené zornice a velkolepá podívaná, která se násobí sama sebou a obsahuje nekonečný prostor. Vše se uzavírá až v okamžiku návratu, to je vrchol i mezní bod u Roussela. Je to sen, přeludné divadlo, nehybná kontemplace, která se podobá smrti. Hukot v uších, přerývané zvuky, nespoutané násilí a vášeň, to je vrchol a mezní bod u Brisseta. Opilost, tanec, orgiastické pohyby, vpád poezie a neexistujícího času, který se neustále vrací.“\nVše už se vymklo jakékoliv normě, je to řízená anarchie, která je naprostým popřením řádu archeologie: literatura a řeč se opět zjevují v plném světle.\nPoslední částí tohoto obrazu zvláštních vztahů mezi literaturou a nekonečností archivů jsou obdivuhodné zápisky Pierra Rivièra29:\n„Je to detailní popis událostí, které se staly 3. června ve vesnici Faucterie v Normandii a které popsal ten, který je způsobil.“\nRivièrův příběh vytváří archiv v tom smyslu, který mu přisuzuje Foucault. Je to však také text, jenž je součástí soudních protokolů, ale zároveň událost, která se stala předmětem diskursu: mezi slovy prochází zločin. Vše, co se stalo předtím i potom, tvoří přední i zadní stranu mince. Rivièrovo vyprávění je literaturou i archivem a podobá se příběhům,\n„které vycházejí z lidových vyprávění o vraždách“.\nJe to skutečná literatura i text, ale také transgrese jazyka, mašinérie slov, hlas subjektu, který se tříští a který jde vstříc své smrti, ale ze slov už povstává subjekt nový. „Přiznávám zcela otevřeně,“ říká Foucault,\n„že důvodem, proč práce na této knize trvala déle než rok, nebylo množství soudních spisů a dokumentů, ale zvláštní krása Rivièrova vyprávění, kterou jsem byl doslova unesen.“\nFoucaultova slova jsou jednoduchá, ale i dvojznačná. A tak se archeolog a „nový archivář“, jak Foucaulta označil Deleuze, dostává do pozice „autora“, o němž Foucault hovořil ve slavné přednášce. Tento autor se už stává přímým aktérem oné tajemné proměny, během níž se archiv mění v literaturu.\n(Ale v diskursech, které procházejí Foucaultovými knihami, se nachází ještě něco dalšího: je to jemné vlákno, které se vine mezi všemi jeho texty od dob Dějin šílenství. Velice dobře to rozpoznal Roland Barthes:\n„U Foucaulta se začíná projevovat něco nového: je to závrať.“\nAle přesto bude třeba ještě přesněji pojmenovat to, co se skrývá za slovy. Je to hlas, který pozvolna mění diskurs vědění v literaturu, nikdo však neví, odkud přichází. Je to snad země nikoho? Anebo je to autor, který je vláčen a zároveň drží otěže pevně v rukou? A tento autor postupuje metodicky vpřed a „s naprostým chladem provádí destrukci subjektu, který je stále ve středu jeho zájmu a pozornosti,“ to říká Deleuze. Ale je to také dvojník, jehož rozpoznal Xavier Forneret:\n„Muž v bílém, černá tvář.“)\nBellourův rozhovor s Michelem Foucaultem z června 1967 v časopise Lettres Françaises.\nPředmluva k transgresi, in: Myšlení vnějšku. Herrmann a synové: Praha 1996. Přeložil Miroslav Petříček, s. 29\nNietzsche, genealogie, historie, in: Diskurs, autor, genealogie. Tři studie. Nakladatelství Svoboda. Praha: 1991. Přeložil Petr Horák, s. 73.\nRozhovor Raymonda Belloura s Michelem Foucaultem nad knihou Slova a věci z března 1966 v časopise Lettres Françaises.\nFoucault v Dějinách šílenství uvádí: „Stejně jako není náhoda, že fantastická literatura šílenství a děsu, současná Sadeovu dílu, s oblibou volí za dějiště právě místa internace.“ (s. 144)\nDějiny šílenství v době osvícenství. Nakladatelství Lidové noviny, Praha: 1993. Přeložila Věra Dvořáková, s. 144.\nV českém překladu Slov a věcí je název Velásquezova obrazu přeložen jako Dvořané. Domníváme se však, že správnější je slovenský překlad Miroslava Marcelliho a Márie Marcelliové: Dvorné dámy.\nSlova a věci. Computer Press, Brno: 2007. Přeložil Jan Rubáš, s. 231.\nDějiny šílenství v době osvícenství. Nakladatelství Lidové noviny, Praha: 1993. Přeložila Věra Dvořáková, s. 205–206.\nSlova a věci, s. 235.\nTamtéž, str. 235.\nDějiny šílenství v době osvícenství, s. 195.\nSlova a věci, s. 1.\nMyšlení vnějšku, in: Myšlení vnějšku, op. cit.: s. 39, přeložil M. Petříček.\nRaymond Roussel. Herrmann a synové, Praha: 2006. Přeložil Josef Fulka, s. 202.\nSlova a věci, s. 295.\nArcheologie vědění. Herrmann a synové, Praha: 2002, přeložil Čestmír Pelikán, s. 78–79.\nDeleuze, Gilles: Un nouvel archiviste. Critique, č. 274, březen 1970.\nCo je to autor? in: Diskurs, autor, genealogie. Tři studie. Nakladatelství Svoboda, Praha: 1991. Přeložil Petr Horák, s. 41.\nZde se jednalo o Foucaultův rozsáhlejší projekt, na němž pracoval již od doby vydání Dějin šílenství. Výchozím záměrem bylo zpracování archivů z Bastilly a z Hôpital général. V roce 1977 Foucault publikoval studii La vie des hommes infâmes (v českém překladu Život lidí zlopověstných ve výboru Myšlení vnějšku). Později Foucault přizval ke spolupráci historičku Arlette Fargeovou a na tomto základě vznikla kniha Le Désordre des familles, 1982 (Nepořádek v rodinách).\nSept propos sur le septième ange, in: Brisset, Jean-Pierre: Grammaire logique, Tchou, 1970.\nFlaubert, Gustave: La Tentation de Saint-Antoine, Le livre de poche n° 3238 (s předmluvou Foucaultovou)\nJedná se o poslední část předmluvy k Brissetově Gramatice, v níž Foucault srovnává jazykové experimenty u Roussela, Brisseta a Luise Wolfsona.\nMoi, Pierre Rivière, ayant égorgé ma mère, ma soeur et mon frère, Gallimard, 1973 (Já, Pierre Rivière, který zardousil svou matku, svou sestru a svého bratra).\nPřipravila Hana Bednaříková


Postup: Jak na likvidaci společnosti s ručením omezeným | Radírna - Internetová online poradna\n30.4.2014\t By\tMartin 4 komentáře u textu s názvem Postup: Jak na likvidaci společnosti s ručením omezeným\nLikvidace s. r. o. je jednou z možností, jak zrušit existující společnost. Nejčastěji příčinou likvidace je neúspěch nebo neschopnost v podnikání. Ne vždy se ale jedná o to, že firma nefunguje – v některých případech se může likvidovat i firma bez problémů a v černých číslech, kde přesto vlastníkům přijde likvidace výhodnější, než pokračovat v podnikání.\nLikvidace se provádí mimosoudně a probíhá podle Obchodního zákoníku.\nLikvidace probíhá ve čtyřech etapách, jimiž jsou:\nRozhodnutí o vstupu podniku do likvidace\nPředložení návrhu na rozdělení likvidačních zůstatků\nRealizace plánu likvidátorem\nPostup při likvidaci společnosti\nPostup je sestaven z několika kroků, které můžou celkově trvat až několik měsíců. V Česku je v praxi poměrně běžné, že likvidace velkých ekonomických celků trvá i několik let.\nK provedení likvidace má právo pouze likvidátor, což je většinou fyzická osoba, na niž přebíhá účinnost statutárního orgánu v rozsahu omezeném na likvidaci společnosti. Likvidátor má dále právo jednat jménem společnosti a je vyplácen z financí společnosti. Musí se pokaždé jednat o osobu způsobilou k právním úkonům. Pokud se likvidátor rozhodne pro likvidaci, musí se od začátku až do konce postarat o průběh.\nKonkurs je prováděn, v případě kdy je společnost předlužená a na domluvě návrhů věřitelů, na ní bylo uvaleno konkursní řízení. Rozdíl mezi konkursem a soudem nařízenou likvidací spočívá v důsledku jejího vzniku. Důvody o rozhodnutí likvidace společnosti pomocí soudu, bývá z pravidla při zániku podniku a z jiných důvodu než předlužení společnosti. Konkurs je uvalen na společnost v případě jejího předlužení, kdy poté probíhá domluva mezi věřiteli.\nRozhodnutí o likvidaci se vyvěsí na úřední desku soudu, zapíše se také do obchodního rejstříku a společně se oznámí katastrálním úřadům. V den kdy se roznese výsledek, se dlužník stává úpadcem. Všechen majetek tak přechází na stranu správce konkursní podstaty, kterého vybírá soud.\nPokud ještě při konkursu nebyl vynesen výsledek, má úpadce právo navrhnout, aby byl konkurs ukončen nuceným vyrovnáním. Úpadce musí pronést svojí nabídku, kterou poté posoudí věřitele společnosti. Nabídka musí uspokojit pohledávky věřitelů a musí být vyšší než v případě pokračování konkursu.\nAby vůbec soud takovou nabídku bral vážně, musí většina věřitelů s návrhem souhlasit. Uspokojení oddělených věřitelů, pohledávek za podstatou, pohledávek 1. třídy, ostatním věřitelům musí být nabídnuto alespoň 15 % jejich pohledávek do 1 roku od podání návrhu.\nZařazeno:peníze\tTagged With: likvidace, s.r.o., společnost\nPředchozí článek Předchozí článek: ocy vlasy postava\nDalší článek Další článek: 704061859\n4 komentářů k Postup: Jak na likvidaci společnosti s ručením omezeným\nDobrý den, likviduji s.r.o., které jsem kdysi založil, ale nikdy nerozjel. Potřeboval bych prosím radu ohledně schválení zprávy likvidátora o průběhu likvidace a návrhu na rozdělení zůstatku. Musí mít toto formu notářského zápisu nebo stačí jen notářem ověřený podpis? Děkuji.\nO zrušení společnosti s likvidací je vždy zapotřebí souhlasu alespoň dvoutřetinové většiny všech hlasů společníků, nevyžaduje-li zákon nebo společenská smlouva vyšší počet hlasů; o těchto rozhodnutích musí být pořízen notářský zápis\nvážení přátelé, Obchodní zákoník už od 1.1.2014 není účinný, takže se podle něj likviduje leda společnost, která vstoupila do likvidace před tím…\nVzhledem k tomu, že nejenom OZ, ale i další předpisy se pořád mění a novelizují doporučuju to nechat na společnosti, která se tím živí, takže ručí za to, že stíhá tyhle změny sledovat já bych zkusila třeba https://comeflexoffice.cz/sluzby/likvidace-spolecnosti , podle mě je výhoda, že umí i zastupování na úřadech a právní služby- to se při plikvidaci může taky hodit.


Rally Fusion: Race of Champions - mistři volantu\nNo jo Checkpoint mám tak furt zamklej. Nevíte někdo jak na to?\nDohrál jsem vše,ale stále mám zavřený level CHECKPOINT\nAno, dobrá otázka- Volanty hra podporuje, alespoň podle obalu a prohlášení výrobce. Já ale volant bohužel nemám k dispozici, také proto, že radši hraji na joypad a také proto, že ho nemám na co doma postavit. Proto jsem tento údaj vypustil. Vyjímkou je recenze Ferrari pro PS2, kde jsem díky Bonuswebu hru testoval . Jinak ale volant podporován je.\nA co takhle zminit se o podpore volantu, teda jestli tam je.


Puzzle 1500dílné Educa Saint Petersburg\nPuzzle Saint Petersburg Educa 1500 dílků a Fix lepidlo od 11 let\nPuzzle pro děti a dospělé s motivem Saint Petersburg od španělského výrobce Educa jsou výborným dárkem pro každého milovníka puzzle, jehož potěší obrázek slavného ruského města Saint Petersburg. Balení těchto puzzle obsahuje 1500 dílků. Puzzle po sestavení tvoří jeden obrázek. Puzzle jsou vyrobeny z kvalitního materiálu. Splňují bezpečnostní standardy – jsou bezpečné pro děti i dospělé. Součástí balení je i speciální Fix puzzle lepidlo, díky kterému si můžete poskládané puzzle pověsit na zeď jako obrázek.\nPuzzle se dají po sestavení opět rozložit a uložit zpět do krabičky. Skládání puzzle je zábavná činnost, kterou může spolu vykonávat i celá rodina nebo parta přátel. Puzzle jsou populární po celém světě a příznivě působí na představivost a koncentraci. Puzzle jsou vhodné pro děti i dospělé od 11 let. Educa se specializuje zejména na výrobu puzzle a vzdělávacích her.\nV nabídce firmy Educa je množství krásných puzzle pro různé věkové kategorie, které rozhodně nemohou chybět ve vaší sbírce. S puzzle Educa se již více nemusíte bát ztracených dílků. Až do 16 kusů dílků vám na vyžádání přes formulář zašle výrobce Educa bezplatně pro každé puzzle s velikostí nad 16 dílků. Nemusíte se tak obávat, že vaše puzzle bude nekompletní. Je to jedinečná služba španělského výrobce Educa, který se specializuje na puzzle a vzdělávací hry pro děti a dospělé.\nRozměry produktu 85*60 cm\nRozměry balení 43*30*6 cm\nPočet dílků 1500\nPoznámka + Fix Puzzle


Získejte licence Microsoft Dynamics NAV výhodně - GRiT\nZískejte licence Microsoft Dynamics NAV výhodně\nVe spolupráci s naším partnerem, společností Microsoft, upozorňujeme na novou slevovou akci na pořízení licencí ERP systému Microsoft Dynamics NAV. Promo akce „Buy 1 get 3“ (tři za cenu jedné) se týká nákupu zcela nové licence ERP systému Microsoft Dynamics NAV.\nPodmínky akce jsou zaměřeny na nové zákazníky, kteří mají zájem o pořízení nového ERP systému nebo pro stávající zákazníky (uživatele) Microsoft Dynamics NAV, kteří mají zájem o pořízení tohoto ERP systému např. pro dceřinou, sesterskou nebo jinak spřátelenou společnost. Akce není vázána na stávající licence Microsoft Dynamics NAV.\nV případě, že do 15. června 2011 objednáte novou licenci, získáte 3-uživatelskou licenci Microsoft Dynamics NAV za cenu jednoho uživatele a BREP poplatku na 1 rok.\nJak pořídit licence Microsoft Dynamics NAV za zvýhodněných podmínek?\nV případě zájmu nás kontaktujte, poskytneme vám bližší informace:


Nahrávání elektronického výpisu - Moře financí\nSnadné ovládání profilu\nJak vkládat data na Moři financí\nAutomatické načítání dat z banky\nVe svém internetovém bankovnictví můžete nastavit zasílání avíza o transakcích na vašem účtu přímo do profilu na Moři financí. Seznam podporovaných bank i návody k nastavení automatického zasílání emailů z banky najdete zde.\nNahrávání elektronického výpisu z účtu\nElektronický výpis ze své banky nahrajete snadno. Aplikace rozpozná celou řadu vašich transakcí a sama je automaticky rozdělí do kategorií. Je na vás, zda navržené kategorie ještě upravíte. Můžete je libovolně přejmenovat nebo úplně odstranit a vytvořit si své vlastní.\nNahrát soubor můžete po přihlášení v sekci Nahrát výpis. Seznam podporovaných bank i návody k nastavení automatického zasílání emailů z banky do svého profilu na Moře financí najdete zde.\nManuální vkládání dat\nVeškeré platby a transakce je samozřejmě možné zadávat i manuálně a to buď v rámci webové aplikace, nebo pomocí mobilního telefonu.\nPo úspěšné registraci se můžete podívat, jaké funkce vám Moře financí nabízí pomocí TESTOVACÍHO účtu. Až začnete s vkládáním svých vlastních dat, TESTOVACÍ účet klidně smažte.\nNahrání výpisu je bezpečné. Zabezpečení je garantováno pomocí SSL certifikátu, který chrání přenos vašich dat stejně jako v bance. Zpracovávané výpisy z bank navíc nejsou nikde ukládány a ihned po zpracování se mažou. Více k zabezpečení zde.


Miroslav Zikmund – Katopedia\nIng. Miroslav Zikmund dr.h.c. (14. února 1919, Plzeň) je český cestovatel a publicista. Se svým parťákem Jiřím Hanzelkou ve vozidlech Tatra dvakrát objeli svět.\n1.1 Dětství, studia\n1.2 První cesta\n1.3 Mezi cestami\n1.4 Druhá cesta\n4.1 Cestopisy (spolu s J. Hanzelkou)\n4.4 Recenze, komentáře\nNarodil se 14. února 1919 v Plzni. Jeho otec byl zaměstnancem Československých drah, a proto již od dětství hodně lnul ke "kolečkům" na kolejích. O tom navíc svědčí i skutečnost, že díky zvláštní jízdence, které podnik uděloval pro rodinné příslušníky projel většinu území tehdejší první československé republiky (byl dokonce i na Podkarpatské Rusi). Po skončení Reálného gymnázia v Plzni, nastoupil roku 1938 na Vysokou školu obchodní v Praze, kde se v ročníku seznámil se svým budoucím parťákem Jiřím Hanzelkou, se kterým ho od té doby pojilo velké přátelství. Studia a společné plány na cestu kolem světa bohužel značně překazila druhá světová válka a uzavření českých vysokých škol nacisty. V průběhu války pracoval proto jako pomocník v kanceláři a získal si tím značnou praxi. Kromě toho ve volném čase dále vzdělával v ruštině, francouzštině, angličtině a klasické arabštině.\nPo válce spolu s Hanzelkou plně rozvinul přípravu plánů a projektu cesty, který v závěru předložili na ředitelství Tatry v Praze. Jejich projekt se vedení natolik zalíbil, že jim téměř nic nebránilo po studiích a vojenské službě se vydat na cestu.\nNa první cestu vozem Tatra 87 se vydali 22. dubna 1947 od pražského Automotoklubu. Objeli celou severní, východní a jižní Afriku a Jižní Ameriku. Během své cesty se i přes změnu politického režimu staly doma velice populární. Domů posílali nejen objednávky na vozidla z celé Afriky, ale také pravidelně psali reportáže pro rozhlas a noviny. Filmovali všechny významné úseky cesty a setkávali se s mnoha krajany.\nNucený návrat z cest nastal v roce 1950, kdy nedostali kvůli Korejské válce víza do USA. Doma se ihned stali centrem pozornosti, získali státní vyznamenání, pořádali besedy, vydávali knihy, do kin se dostávaly jejich filmy.\nPo rekreačním pobytu na zámku Dobříš, který tehdy patřil Československému svazu spisovatelů, kde dostali od státu možnost v klidu napsat své cestopisy, se Miroslav Zikmund usídlil ve Zlíně, který v tu dobu byl přejmenován na Gotwaldow. Zde se také oženil a spolu s Jiřím Hanzelkou, který také založil rodinu, zde bydleli v jedné ulici.\nDalší plány na sebe nenechali dlouho čekat. Sny o další cestě a objetí zbytku světa se vyplnily s požehnáním státu a podporou ČSAV. 22. dubna 1959, proto vyjíždí oba cestovatelé na další cestu po Asii a Oceánii, přičemž zpáteční cesta vede přes Sovětský svaz. Charakter původního dobrodružna však vymizel - nyní jeli v terenních Tatrách T-805 vybaveni vysílačkou, množstvím dalších přístrojů, kinofilmovou kamerou a mnoha jinými věcmi, které jim postupně začali mnohdy až překážet (vysiláčka jim navíc způsobila problémy v Západním Irianu, a proto ji raději prozíravě rozebrali a poslali domů).\nKámenem úrazu pro ně byla po ekonomick vyspělém Japonsku návštěva Sovětského svazu. Mladí cestovatelé, kteří mnoho nevěděli o tom, jak se projevuje politika komunistického režimu a to především v komunistické zemi zaslíbené, která nebyla na tak velké úrovni, jak se u nás především v padesátých letech mluvilo je přivedla k tomu, napsat kritickou Zvláštní zprávu č. 4, kterou si v závěru vyžádal i nejvyšší představitel ÚV KSSS Leonid Brežněv. Po návratu z cesty roku 1964 se proto rozhodli, že pomohou změnám ve společnosti a z vlastního rozhodnutí podali přihlášky do strany. Kritika poměrů v SSSR a účast na reformách pražského jara jim vynesla kladbu a zákaz publikování na celých 21 let.\nZikmund marně hledal v sedmdesátých letech zaměstnání. Když mu nakonec nebyl přiznán ani důchod, tak začal postupně rozprodávat fotografickou techniku a když už ani tu neměl, tak byl nucen sáhnout na svou ohromnou knihovnu.\nKdyž nemohli svobodně vydávat, tak vydávali alespoň samizdatově. Tímto způsobem v polovině sedmdesátých let vyšly dva cestopisy Cejlon - ráj bez andělů a Sumatra - naděje bez obrysu. StB jim však dala najevo, že stát si nepřeje, aby jakýmkoliv způsobem publikovali a oběma i jejich rodinám dělali neustále zle. Miroslav Zikmund byl nucen se svou manželkou - operní zpěvačkou se rozvést již v době druhé cesty, takže nikomu nebyl na přítěž. Když nemohl cestovat do ciziny, rozhodl se tedy alespoň cestovat do minulosti a začal procházet staré matriky a hledal své rodinné kořeny. Výsledkem byl rodokmen rodiny Zikmundů táhnoucí se až do první poloviny 16. století.\nPo roce 1989 již opět cestovatelské duo H+Z smí publikovat. Publikování nevydaných cestopisů však nenastalo (svého prvního veřejného vydání se dočkal pouze Cejlon). Doba se změnila a s ní také lidé, kteří již přestali mít zájem o poznávání světa z knih, když se měli možnost se o tom nyní, po pádu železné opony, přesvědčit sami a svobodně.\nNa počátku devadesátých let se Zikmund rozhodl projet Australii, kam se svým parťákem na počátku šedesátých let nemohl vstoupit. Vyjel tedy poprvé bez svého parťáka, který se již rozhodl, že ze zdravotních důvodů již bude doma v Česku.\nRoku 1997 inicoval Petr Horký a Miroslav Náplava ve Zlíně festival Neznámá země, který úmyslně započal 22. dubna, v den, kdy připadlo výročí padesáti let od první cesty H+Z. Následně věnoval Zikmund obrovský archiv z cest H+Z zlínskému muzeu, kde jej z vlastní iniciativy třídí. Zásluhou Muzea Jihovýchodní Moravy ve Zlíně zároveň vznikla stálá expozice S inženýry Hanzelkou a Zikmundem čtyřmi světadíly.\nHanzelka se Zikmundem jsou častými protagonisty nových pořadů. Jednak vznikl o nich seriál Svět podle Hanzelky a Zikmunda a dokument Sny a skutečnosti Hanzelky a Zikmunda.\nRoku 2001 Petr Horký spolu s Miroslavem Náplavou, kteří mezitím založili společnost pro cestovní dokumentaci Camera incognita a začali vyrábět množství cestopisných pořadů pro televizi vyzvali duo H+Z, zda-li by si nechtěli zopakovat cestu na Cejlon. Hanzelka to pro své zdraví odmítnul a Zikmund se tedy opět vydal na cestu bez svého parťáka a s novým H+Z, které by se možná mohlo nazvat H+N projel celý Cejlon, který se po skončení britské okupace roku 1972 nese státní název Srí Lanka.\nHodně prospěšný byl také při přenesení osobního archivu Eduarda Ingriše, českého hudebníka a "peruánského" Thora Heyerdahla z Ameriky na Moravu, kde byl umístěn v depozitáři zlínského Muzea jihovýchodní Moravy a je v současnosti podrobován podrobné inventarizaci a zpřístupňován veřejnosti.\nV současnosti pobývá i nadále ve Zlíně. Jak sám řekl, tak v rámci japonských zvyklostí je "dobrý syn svých rodičů", protože jeho věk přesáhl úmrtní věk jeho rodičů. Žije celkem vitálním životem a mnozí by ani mu ani netipovali, že mu je více než devadesát let, protože pořád se pohybuje mezi mladými lidmi. Roku 1997 se stal patronem nově vzniklého cestovatelského festivalu Hanzelky a Zikmund ve Zlíně, který založili jeho přátelé Petr Horký a Miroslav Náplava z tehdejší Camera Inognita (dnes PiranhaFilm). Mezi lety 2008-2014 se stal hlavní postavou celovečerního dokumentu Století Miroslava Zikmunda a spoluautorem stejnojmenné knihy, která vyšla o tři roky později. Po ní se rozhodl u příležitosti sto let již své spisovatelské pero zavřít a vydat se na zasloužený odpočinek. Počátkem roku 2021 překvapil veřejnost skutečnosti, že svoji vilu na Nivách prodal a dal do užívání nově vzniklé iniciativě Zikmundova vila, která se bude starat o tuto vilu, zpřístupní ji a ponese dál její odkaz a bude střediskem pro cestovatele a cestovatelské bádání pro další generace.\nČestný občan města Kopřivnice\nČestný občan města Plzeň (1999)\nČestný občan městyse Prosiměřice (2008)\nČestný doktorát Univerzity Tomáše Bati ve Zlíně\nNejvyšší české státní vyznamenání - Řád Bílého Lva (2014)\nPatří mezi odpůrce počítačů a distancuje se od toho tím způsobem, že odmítnul se s tímto přístrojem naučit pracovat a označil jej za zhoubu lidstva. Co se týče jeho pohledu na církev, tak je spíše skeptický - veřejně kritizuje vnucování "pravého vědění" misionáři obyvatelům Jižní Ameriky (především mu na sdrci přitom leží Pizzaro, jehož činy žádný papež neodsoudil). Dále nesouhlasí s kanonizací papeže Jana Pavla II, ač si nesmírně cenil jeho zásluh na pádu komunismu ve východní Evropě a přirovnává toto jednání církve "ke středověkému myšlení.\nCestopisy (spolu s J. Hanzelkou)\nModrý Mauritius ... a přece Austrálie (1999)\nSloni žijí do sta let (2001) - společně s P. Horkým a M. Náplavou\nStoletí Miroslava Zikmunda(2017) - společně s P. Horkým\nMiroslav NÁPLAVA, Plavby sebevrahů (2006) - úvod\nTatra P 19720 (1952)\nBýčí zápasy (1955)\nGENUS (TV dokument) (1995)\nJiří Hanzelka a Miroslav Zikmund v Sovětském svazu (DVD, 2011)\nAustralská setkání - (setkání s českými emigranty)(1993)\nČeské stopy (1998)\nSvět očima Hanzelky a Zikmunda (1998)\n↑ Miroslav Zikmund: O vizích konce světa, pravěku i současnosti - rozhovor pro časopis Lidé a Země, , dostupnost 14. června 2011\nDevadesátiletý mladík Miroslav Zikmund (Koktejl)\nMiroslav Zikmund: “Při psaní vedu s Jirkou dialog“ - rozhovor pro Český rozhlas\nMiroslav Zikmund na CSFD\nO vizích konce světa ... - rozhovor pro časopis Lidé a Země\nPlzeňskému rodákovi Miroslavu Zikmundovi je dnes 95 let, web města Plzně\nCitováno z „http://katopedia.cz/index.php?title=Miroslav_Zikmund“\nKategorie: Muži | Čeští cestovatelé | Čeští spisovatelé | Čeští publicisté | Držitelé medaile za zásluhy | Držitelé Řádu Bílého Lva | Narození 1919 | Žijící lidé\nStránka byla naposledy editována 16. 5. 2021 v 07:42.\nStránka byla zobrazena 10 227krát.


Martin Hrubeš 15.9.2021 5 komentářů\nNení žádným tajemstvím, že tradiční tištěná média zažívají s rozmachem chytrých zařízení krušné časy a zájem o papírové noviny a časopisy dlouhodobě upadá. Vydavatelé klasických tiskovin se tak už delší dobu musí zamýšlet nejen nad tím, jak nalákat nové čtenáře a předplatitele, ale i nad tím, jak si vůbec udržet ty stávající. Aby totiž zůstali ve hře, je pro ně dnes již téměř nutností, aby přesunuli svou pozornost a hlavně obsah z papíru na internet, protože vše nasvědčuje tomu, že jen ti, kteří se dokáží přeorientovat včas, se udrží nad vodou.\nKlasická tištěná média nicméně musejí spolu s přechodem na digitální obsah řešit i s tím související problémy, které by člověka zpočátku možná ani nenapadly. Příkladem může být skutečnost, že ne každý čtenář má zařízení ke čtení online zpravodajství. Stejně tak ne každý čtenář má zkušenosti se čtením zpráv a jiných článků na displejích chytrých zařízení.\nK „papírovému“ předplatnému iPad zdarma\nPrávě na zmíněné dva problémy se zaměřil americký vydavatel deníku Chattanooga Times Free Press. Ten se rozhodl svým předplatitelům přechod z papírové edice svých novin na digitální udělat co nejplynulejší tím, že dá některým svým „papírovým“ předplatitelům zdarma iPad spolu s digitální edicí předplatného svých novin. Zatím sice nesdělil, o kterou verzi oblíbeného tabletu půjde, ale i v případě, že by šlo o nejnižší verzi, jde rozhodně o originální a hodnotný dárek.\nCena nejnižší verze iPadu se aktuálně pohybuje kolem 329 dolarů a roční předplatné deníku momentálně vyjde na 408 dolarů (zhruba 8 750 Kč). Momentálně však není zcela jasné ani to, jestli bude předplatitelům k získání tabletu stačit, když se zaváží k ročnímu odběru zpravodajství, nebo se bude nutné upsat na delší časové období.\nNa nákup tabletů bylo podle šéfredaktora novin Chattanooga Times Free Press Waltera E. Hussmana Jr. vyčleněno 4,4 milionů dolarů. Dalších 1,7 milionů je pak určeno k „proškolení“ čtenářů v používání tabletu. Zdrojem této investice mají být peníze, které redakce ušetří na nákladech na tisk a distribuci po převedení drtivé většiny svého obsahu na internet. V budoucnu by si totiž tištěnou podobu mělo zachovat jen nedělní vydání deníku.\n„Pokud bychom se nerozhodli pro převedení většiny našeho obsahu na web, nebyli bychom schopní pokračovat v naší práci tak, jak tomu bylo doposud. S ohledem na provozní náklady bychom se rovněž nevyhnuli propouštění a naopak díky přechodu k online verzi zpravodajství zůstane personální složení naší redakce v podstatě beze změny“, říká k projektu Hussman Jr.\nJako velký benefit, a to jak pro čtenáře, tak pro redakci, vidí Hussman Jr. u chystaného formátu i možnost poskytovat na webu deníku svým čtenářům mnohem aktuálnější zpravodajství, než by tomu bylo v případě tištěné verze. „Papírové noviny nejsou stavěné na přinášení nejaktuálnějších zpráv. V minulosti, když byly noviny nejoblíbenějším typem zpravodajství, sice některé redakce ve velkých městech vydávaly během dne i několik aktualizovaných vydání, ale ve srovnání s dnešními možnostmi velkých zpravodajských webů, které mohou přinášet aktuální informace prakticky ihned, se tak, jak tomu bylo dřív, už prostě a jednoduše fungovat nedá,“ dodává šéfredaktor.\nPlán Waltera E. Hussmana Jr. je rozhodně ambiciózní a bude zajímavé sledovat, jestli vyjde a jestli si Chattanooga Times Free Press udrží své stávající zákazníky, případně rozšíří svou čtenářskou základnu. Lze si ale představit, že pokud by se podobná nabídka objevila u nás, tak by určitě nezůstala bez odezvy.\nTémata: iPad lifestyle


V O L V E R | Informace z Brna\nby admin · 27.11.2006\nMUCHO VIENTO – TODOS SON LOCOS Volver znamená vrátit se.\nTak se španělský intelektuál Pedro Almodóvar ve svém nejnovějším snímku vrací do míst, kde fouká silný vítr, který šíří požáry, do kraje La Mancha. Možná proto, že se v kraji Dona Quijota narodil. Možná i proto, že právě tam je největší koncentrace bláznů na metr čtvereční…\nVolver je také píseň, kterou Raimunda zpívá, když se v hostinci, kde vařila pro filmový štáb, slaví dotočná a nikdo kromě ní neví, že v mrazáku leží mrtvola jejího manžela Paca…\nMáš ráda panenky? ptá se babička čtrnáctileté dívenky.\nJo, ale jen tyhle, protože vypadají jak z hororu…..\nVe filmu se v podstatě neobjevuje žádná výraznější mužská postava, transvestity a homosexuály nevyjímaje. O to víc se můžeme obdivovat vskutku vytříbenému smyslu, s nímž režisér proniká do ženského světa. Ať už je to svět Raimundy, která zazáří v podání krásné Penélope Cruz nebo její sestry Soledad, smiřující se s faktem, že matka ´vstala z mrtvých´ 14 let poté, co založila ten osudový požár…\n„Tento film je pro mě ztělesněním hned několika různých návratů. Vrátil jsem se trochu více ke komedii. Vrátil jsem se do La Manchy, do světa žen (tento film je bezpochyby mým ‚nejvíce lamanšským‘ projektem – z hlediska jazyka, zvyklostí i prostředí). Vrátil jsem se ke spolupráci s Carmen Maura (po 17 letech), Penélope Cruz, Lolou Dueñas a Chus Lampreave. Vrátil jsem se k tématu mateřství jako původu života a fikce. A přirozeně jsem se vrátil také ke své matce. Vrátit se do La Manchy je vždycky jako vrátit se k mateřskému prsu.“\nScénář a režie: Pedro Almodóvar.\nV hlavních rolích: Penélope Cruz, Lola Dueñas, Yohana Cobo, Carmen Mauro,\nBlanca Portillo, Antonio de la Torre, Chus Lampreave.\nŠpanělsko 2006, 120 minut\nNext story Zrození mandaly\nPrevious story Nedělní chvilka poesie s KSČM…\nDruhý ročník MFF Cinema Mundi ovládá Brno\n15. festival francouzského filmu v Brně


Eisenacher.cz: 10. Wartburg veterán sraz 2017 Hradec Králové\n10. Wartburg veterán sraz 2017\nCo: Výroční, desátý sraz autoveteránů značek Wartburg, IFA a Barkas se koná v Hradci Králové.\nKdy: 8. - 10. 9. 2017, hlavní program v sobotu 9. 9. 2017\nAntikvariát na Komenského náměstí ve Slaném.\nČeská přírodní kosmetika a netradiční dárky přímo od českého výrobce.\nPOZOR!!! Nově se platí za každé auto 50,- Kč, při vjezdu do kempu. POZOR!!!\nČasový plán srazu na 8. 9. 2017:\nČasový plán srazu na 9. 9. 2017:\n9:00-11:00\t výstava vozidel v kempu, hlasování v soutěži elegance, soutěže Modré stuhy\n11:00\t odjezd vozidel výletní trasou směr Chlumec nad Cidlinou (po trase budou opět plněny úkoly Modré stuhy)\n11:45-12:00\t příjezd vozidel do Muzea veteránů Radovesnice II\n12:00-13:30\t výstava vozidel u Muzea veteránů Radovesnice(prohlídka muzea, hlasování v soutěži elegance, plnění soutěžních úkolů Modré stuhy)\n13:30 zahájení odjezdu vozidel do Kladrub nad Labem, do Národního hřebčína(po trase budou opět plněny úkoly Modré stuhy)\n13:45-14:00 příjezd vozidel do Národního hřebčína\n14:30-16:30\t výstava vozidel v Národním hřebčíně na nádvoří (prohlídka hřebčína, hlasování veřejnosti v soutěži elegance, plnění soutěžních úkolů Modré stuhy)\n16:45 zahájení odjezdu vozidel zpět do kempu v Hradci Králové (po trase budou plněny poslední úkoly Modré stuhy)\n17:30 příjezd vozidel do kempu Stříbrný rybník, odevzdání jízdních výkazů Modré stuhy a sesbíraných hlasů v soutěži Modré stuhy\n17:30-20:00\t příjezd do kempu, posezení v kempu, společná večeře pro účastníky, volná zábava\nČasový plán srazu na 10. 9. 2017:\nKemp je situován v části města Malšova Lhota. K ubytování jsou rezervovány chatky, každá pro celkem pro 12 osob (2x dvoulůžkový pokoj, 2x čtyřlůžkový pokoj, společné sociální zařízení, kuchyňka). Cena ubytování 250 Kč /osoba/noc, děti od 3 do 12 let 190 Kč/osoba/noc. (Cena platí pro všechny pobyty.)\nZávazné objednávky na e-mail: vkrupka(zavinac)gmail(tecka)com do 24. srpna 2017. Nejpozději do 24. srpna 2017 je třeba uhradit na účet cenu za ubytování na účet č. 670100-2207058719/6210, variabilní symbol je číslo rezervace, které Vám bude zasláno v potvrzovacím e-mailu.\nObecní poplatek 3 Kč na osobu a den se platí na místě, stejně jako poplatek za parkování vozidla v případě, že budete ubytování. V kempu se hlásit, že patříte k Wartburg srazu.\nRezervace po 25. srpnu 2017 pouze individuálně s dotazem na uvedený e-mail.\nStorno poplatky: Při stornování ubytování nejpozději týden předem (do 1. září 2017) se stornopoplatek nehradí, při pozdějším (po 1. září 2017) se platí za 1 den objednaného ubytování za každou osobu. (Stornovací podmínky nejsou naše, ale od cestovní kanceláře, která provozuje v kempu ubytování.)\nOběd - podle možností v okolí trasy výletu.\nVečeře bude tentokrát v restauraci v kempu jednotným menu pro všechny. Večeři je nutné objednat předem.\nPrvní část výletu je dlouhá cca 45 km a povede částečně městem Hradcem Králové, následně přes Chlumec nad Cidlinou do Radovesnice II.. Odjezd z kempu jednotlivě. Orientace posádek podle mapy, na cestě bude pár úkolů Modré stuhy. Vozy budou vystaveny na parkovišti u Muzea.\nDruhá část výletu měří cca 15 km, se startem v 13:30 h u Muzea Radovesnice II. Výjezd směr Lipec, Krakovany, Labské Chrčice a Kladruby nad Labem. Orientace posádek podle mapy. Vozy budou v Národním hřebčíně zaparkovány na nádvoří. Dbejte prosím pokynů požadatelů.\nZávěrečná část výletu, kteřá měří cca 45 km, se startem v 16:45 h v Národním hřebčíně. Výjezd směr Semín, Břehy, Lázně Bohdaneč a dále směr Hradec Králové, kemp Stříbrný rybník. Orientace posádek podle mapy.\nÚčelem obou výletních tras není být v cíli jako první, ale pohodovou cestou si užívat okolní krajinu. Toť doplňující pokyn pro nedočkavé závodníky.


Jak podat trestní oznámení, aby ho orgány nepředaly k prošetření údajnému pachateli – GIBS? | Press Port Magazín\nNěkdejší vyšetřovatelka Petra Lhotáková řekla včera ppmagazínu.com: „Podali jsme před rokem trestní oznámení.“ Na tom by nebylo nic zvláštního, kdyby ho orgány činné v trestním řízení nepředaly na zlatém podnose k vyšetření samotnému údajnému pachateli – GIBS.\nŠlo o oznámení pro podezření z organizované skupiny mezi předsedou Nezávislého odborového svazu Policie České republiky (NOS PČR) panem Štěpánkem a Generální inspekcí bezpečnostních sborů (GIBS). A to kvůli tomu, že Štěpánek bez souhlasu státního zastupitelství GIBS poskytuje telekomunikační informace o zaměstnancích Národní centrály proti organizovanému zločinu.\n„Ale co se nestalo?! Oni (odpovědné orgány, pozn. red) to trestní oznámení předali GIBS – tedy organizaci, proti které bylo podáno!? Předali jim ho přímo na zlatém podnose! To je jako, kdybyste podali trestní oznámení na zloděje, že vám vykradl byt, a žalobce mu ho předal, ať se laskavě vyšetří sám, jestli náhodou nevyvedl něco nezákonného.“\nSvá slova o tom, že oznámení bylo posléze předáno na GIBS, Lhotáková doložila příslušným dokumentem, který jí byl zaslán a jejž má ppmagazín.com k dispozici.\nNyní podala dané oznámení znovu a postupovala podle pokynů Vrchního státního zastupitelství v Praze. „Volala jsem dle pokynu vrchního státního zastupitelství proto, že jsem z hrůzou zjistila, že můj podnět směřující vůči Nezávislému svazu Policie ČR a GIBS postoupil policejní orgán právě k prošetření GIBS. Tímto postupem, který jsem vysloveně zamítala pro absolutní zmaření přípravného trestního řízení, se de facto zmařilo,“ doplnila Lhotáková. Jak pochodila, si můžete poslechnout na nahrávce.\nSama Lhotáková k tomu říká: „Byla to ztráta času. Chápu, že nelze ověřit identitu podatele. Otázkou ovšem zůstává, zda-li je ověření totožnosti při prvotním kontaktu nutné, když orgány činné v trestním řízení musí řešit a řeší i anonymy, tedy mi stejně nezbylo než věc podat písemně datovou schránkou.


Českem s námi » Ubytování » Jižní Čechy » Heřmaň\nV obci Heřmaň v turistické lokalitě Jižní Čechy najdete na portálu Českemsnámi.cz ubytování následujícího typu: Penziony. Heřmaň nabízí 1 možností ubytování. Databáze ubytování na portálu Českemsnámi.cz v obci Heřmaň obsahuje přímé kontakty na majitele ubytování.\nVýpis ubytování v obci Heřmaň a okolí - oblast Jižní Čechy.\nChybí vám zde další ubytování z obce Heřmaň , které znáte? Přidejte je pomocí funkce přidat objekt do katalogu. Po následné kontrole administrátorů bude nové ubytovací zařízení zařazeno do katalogu ubytování.\nNenašli jste to správné ubytování v obci Heřmaň? Podívejte se na další nabídky ubytování v turistické lokalitě Jižní Čechy.


Kkleště na nehty ze Solingenu zaručují kvalitu a Vaši spokojenost. - Petr Karel Salda\n> Nářadí a pomůcky>Kleště na nehty\n"MĚSÍČNÍ AKCE" Kleště na nehty nerez, velikost 13,5 cm, délka břitu 17 mm. Hodí se i pro menší ruce, jsou poměrně štíhlé do ruky Naše kleště na nehty dovážíme ze Solingenu a snažíme se o výběr těch nejkvalitnějších kleští. Nemáme z toho důvodu ani žádné reklamace.\nKloubové kleště na nehty se standartním zakulaceným ostřím 12 mm. Velikost kleští je 13,5 cm. Naše kleště na nehty dovážíme ze Solingenu a snažíme se o výběr těch nejkvalitnějších kleští. Nemáme z toho důvodu ani žádné reklamace. Tyto kleště jsou určeny především pro práci s diabetiky.\nKleště na nehty kloubové, s rovným ostřím , velikost 14 cm,délka břitu 14 mm. Výrobek předního výrobce ze Solingenu Vám zajistí dlouhou životnost se spolehlivým nástrojem. Naše kleště na nehty dovážíme ze Solingenu a snažíme se o výběr těch nejkvalitnějších kleští. Nemáme z toho důvodu ani žádné reklamace.\nKvalitní kleště na nehty pro menší ruce, velikost 11,5 cm, délka břitu 15 mm.\nNovinka! Kleště na zarostlé nehty extra úzké 11,5 cm, břit 15 mm


Průhledný motýl a další barevní krasavci poletují skleníkem Fata Morgana - Novinky.cz\nNovinky.czDomácíPrůhledný motýl a další barevní krasavci poletují skleníkem Fata Morgana\n12. 4. 2016, 14:36 – Praha\nNávštěvníci mohou vidět až 40 druhů pestrobarevných motýlu, kteří se prohánějí skleníkem Fata Morgana.\nBezbarvý motýl Methona confusa. Na průhledných křídlech jsou viditelné pouze žilky a černé okraje.\nLetos je poprvé k vidění bezbarvý motýl Methona confusa, který má průhledná křídla s viditelnými žilkami a černými okraji. Rozpětí křídel je v průměru čtyři centimetry.\nZhruba 1700 motýlů s různobarevným zbarvením přicestovalo ještě v podobě kukel z motýlí farmy v anglickém Stratfordu nad Avonou. Další ještě přicestují, celkem jich bude asi 4500. Návštěvníci si tak mohou prohlédnout celý proces líhnutí.\nMezi tisícovkami motýlů nesmí chybět ani martináč Attacus atlas. „Plocha křídel tohoto motýla může dosáhnout až 400 cm2. Zajímavý je jejich čich. Samci martináčů mají mnohem hustější tykadla než samice a díky nim je mohou cítit až na několik kilometrů,“ přibližuje tohoto velikána Smržová.\nMartináč Attacus atlas s největší plochou křídel na světě.\nPatronem výstavy je charitativní organizace Debra, jejímiž klienty jsou lidé trpící nemocí motýlích křídel.\nSkleník Fata Morgana je otevřený každý den mimo pondělí.


Klip k písni Trest kapely Zrní ještě umocňuje její naléhavost | Hudební knihovna.cz\nKlip k písni Trest kapely Zrní ještě umocňuje její naléhavost\nKarel Souček, 13. 10. 2020\nK nejnaléhavějším písním zatím posledního alba kapely Zrní Nebeský klid patří tísnivá skladba Trest. Její vyznění ještě podtrhuje magický videoklip, který stejně jako píseň postupně graduje. Klip režiséra Tomáše Bláhy lze také interpretovat tak, že zavíráme oči před budoucností a schováváme se za masky. Důležitou roli při natáčení kromě masek sehrála také odkrytá těla všech pěti muzikantů.\n„A tys jenom stál a neřekls nic," zpívá frontman kapely Honza Unger. V tu chvíli jsou v klipu užité nezvykle dlouhé záběry na jednotlivé členy kapely, kteří sedí zalití červeným světlem přímo proti kameře a v jejich očích je vidět vina. „Písnička je o vině, lhostejnosti, ignorantství a o trestu, kterej za to přijde. Videoklip jako takový je ale čistě vizuální. Chtěli jsme obrazem a pohybem vyjádřit tu silnou emoci, energii a naštvání. Jediným využitým symbolem je kosa v rukou hlavní postavy, která představuje nějakou vyšší, trestající moc," přibližuje kontext skladby Unger.\nRežisér a kameraman Tomáš Bláha videoklip natočil ve spolupráci s Annou Laborovou, jež je součástí koncertního osvětlovacího týmu kapely, na střihu se podílela také spolupracovnice kapely Natálie Kratochvíle. Papírové masky cestou na natáčení připravila manželka zpěváka Bára Ungerová. Nahrávalo se na pražské Malé Straně v bytě u houslisty Honzy Fišera. Na tomtéž místě, kde předtím bydlel bubeník Zrní Ondřej Slavík a na němž se narodil jeho syn Eliáš. „Chtěli jsme natáčet na jednu kameru, bez štábu, bez komparzu, bez velkejch nákladů, jednoduše a přísně, jako tato písnička vznikala. Měl jsem nápad, že využijeme toho dupáku na každou dobu, budeme rytmicky střídat světlo a tmu a nebude se dít nic jinýho, než že se bude měnit situace na jedný židli. Z toho jsme vyšli," dodává Unger.\nSkladba Trest vznikla z jednoho nočního jamu s klavírem a je první písničkou Zrní, v níž Honza Fišer místo houslí hraje na klavír. „Při necelejch třech minutách, s úderným dupákem a ostrou kytarou v závěru je to přísná písnička, navíc s otevřeně ekologickým textem. Na týhle desce jsem prostě chtěl psát přímočaře. Neopisovat to příliš a nepoetizovat. Vyjádřit jasnej postoj," uzavírá Unger.\n» Zrní v Praze pokřtí svůj vlastní zpěvník (Ondra Kocáb, 16. 12. 2018)


Tesla čelí hromadné žalobě. Víc jak stovka zákazníků se cítí podvedena | AutoRoad.cz\nar5, 23. září 2016, 07:49 Facebook Twitter Google+\nHned 126 lidí žaluje firmu Tesla za to, že u jejího modelu Model S P85D není poskytována dostatečně šílená akcelerace a autu údajně chybí i udávaný výkon. Pokud se to potvrdí, bude to další problém, který Tesla jen tak "neokecá".\nKonkrétně o to, že jeden ze zákazníků Tesly se rozhodl promluvit v norském deníku Dagens Næringsliv. Tam v rozhovoru řekl, že výrobce udávaných 700 koní a čas zrychlení 3,3 sekundy z nuly na 97 km/h jsou absolutním nesmyslem. Má se jednat o verzi P85D, což je vlastně vrchol modelové řady.\nProblém však je, že na celosvětovém videokanálu Youtube.com existuje hned několik desítek nahrávek, na kterých Tesla Model S P85D ukazuje svou opravdovou dravost. Například organizace Consumer Reports pak naměřila zrychlení 3,5 sekundy, tak kde je tedy problém?\nK celému případu se vyjádřila také sama Tesla „Vůz plní požadavky dle našich měřících metod, které jsou stanoveny certifikačními autoritami”. Oficiálně udávané hodnoty zrychlení pak jsou podle výrobce přesné a nelžou. Jenže Tesla není bez viny už delší dobu, protože už jeden soudní spor prohrála.\nStalo se tak letos, kdy jí žalovalo 150 zákazníků z Norska. Každý z nich dostal zpět na účet 50 tisíc norských korun, protože údávaný kombinovaný výkon vozu nečinil 700 koní, ale pouhých 564. Měření potvrdila zkouška auta na motorové brzdě, která rázně rozdrtila oficiální údaje výrobce. Definitivní stanovisko o tom, zda verze S P85D opravdu lže v údaji o zrychlení, se dozvíme v prosinci. Právě tehdy proběhne soudní líčení.\nDiskuze: Tesla čelí hromadné žalobě. Víc jak stovka zákazníků se cítí podvedena


V New Yorku vykolejil vlak, zahynuli nejméně čtyři lidé - iDNES.cz\nV New Yorku vykolejil vlak, zahynuli nejméně čtyři lidé\n1. prosince 2013 15:40, aktualizováno 17:24\nPři vykolejení osobního vlaku v New Yorku v neděli zemřeli nejméně čtyři lidé, na místě je podle hasičů 63 zraněných, jedenáct z nich vážně. Podle očitých svědků se převrátilo nejméně pět vagonů. Jeden z vagónů téměř spadl do řeky Hudson.\nVIDEO: Vykolejení vlaku v New Yorku si vyžádalo několik mrtvých\nPočet obětí potvrdil mluvčí newyorských hasičů. Jedenáct lidí je podle něj v kritickém stavu, dalších šest je ve vážném stavu, ale ne v ohrožení života. Dalších 46 lidí utrpělo lehká zranění, uvedla agentura Reuters.\nMezi desítkami zraněných je i strojvůdce vlaku, sdělil guvernér státu New York Andrew Cuomo. Nikdo se však podle něho zřejmě nepohřešuje.\nVlak příměstské železnice Metro North havaroval poblíž stanice Spuyten Duyvil v Bronxu v 7:20 hodin ráno místního času. Mířil z města Poughkeepsie na newyorské hlavní nádraží Grand Central Station, kam měl podle jízdního řádu dorazit v 7:43 (13:43 SEČ).\nPotápěči prohledávají řeku\n"Spal jsem, a když jsem se probudil, vagón se začal několikrát otáčet," řekl agentuře AP Joel Zaritsky, který vlakem jel na zubařskou konferenci. "Pak jsem uviděl, jak na mě letí štěrk a slyšel křik lidí. Všude byl kouř a úlomky. Lidi to odhodilo na druhou stranu vlaku".\nPodle svědků nehody se zdálo, že vlak jel v zatáčce před stanicí mnohem rychleji než je obvyklé, uvedla BBC.\nNa snímcích vlaku je vidět vagón, který téměř spadl do řeky Hudson. Řeku prohledávají potápěči, nikoho v ní zatím nenašli. Hasiči mezitím pomáhali cestujícím vyprostit se z převráceného vlaku.\nProvoz na trati se zastavil\nDopravce po havárii zastavil na trati veškerý provoz. Ve všední dny touto linkou cestují tisíce lidí do práce, v neděli však bývají spoje méně obsazené.V době nehody byl vlak jen z poloviny plný, bylo v něm asi 150 cestujících. "V pracovní den, kdy by byl vlak plný, by to byla hrozná katastrofa," řekl newyorský požární komisař Salvatore Joseph Cassan podle Reuters.\nMetro-North Railroad je jedním ze dvou největších provozovatelů osobní železniční přepravy v USA. Její linky spojují New York s jeho severními předměstími ve státech New York a Connecticut.Nehoda vlaků téže společnosti Metro-North Railroad se poblíž New Yorku stala rovněž letos v květnu. Tehdy se srazily dva vlaky u Fairfieldu ve státě Connecticut, zranilo se na 70 lidí.\nTémata: Bronx, práce, Andrew Cuomo, BBC, Hudson, Metro, New York, Reuters\nVlak v Egyptě narazil do minibusu se svatebčany, zemřelo 24 lidí\nNejméně 24 lidí zahynulo a bezmála 30 dalších utrpělo zranění při ranní tragické nehodě na železničním přejezdu u...\nNákladní vlak srazil v noci na Blanensku dva lidi, šli po kolejích\nDva lidé zemřeli v pátek pozdě večer poté, co je mezi Doubravicí nad Svitavou a Skalicí nad Svitavou na Blanensku...\nVlak v New Yorku jel před vykolejením mnohem rychleji, než měl\nVlak, který v neděli havaroval poblíž zastávky v newyorské čtvrti Bronx, jel podle vyšetřovatelů před zatáčkou...\nStrojvůdce vlaku, který havaroval v Bronxu, si na okamžik zdřímnul\nStrojvůdce vlaku, po jehož vykolejení v neděli v New Yorku zemřeli čtyři lidé, prý před nehodou přemohla dřímota. Podle...\nVIDEO: V Indii se srazil osobní a nákladní vlak, zemřelo nejméně 40 lidí\nNa severu Indie narazil v pondělí osobní vlak do stojícího nákladního vlaku. Při neštěstí zahynulo nejméně 40 lidí a...\nV New Yorku při střetu příměstského vlaku s autem zahynulo sedm lidí\nSedm mrtvých si u New Yorku vyžádala srážka příměstského vlaku s osobním autem. Ve středu o tom informovala americká...\nV Kalifornii po srážce s kamionem vykolejil vlak, desítky zraněných\nNejméně třicet lidí bylo zraněno při srážce příměstského vlaku s kamionem v Kalifornii. Vlak narazil do nákladního...