Červenec 2015 « Archiv | Marionete's Blog\nInspirace: Úžasná Miley Cyrus!\n31. července 2015 v 16:43 | Marionete | Inspirace\nMyslím že není třeba tuhle popovou hvězdu představovat. Má úžasný styl a miluju její novou éru Bangerz. Hodně lidí ji za její chování odsuzuje a já se přiznám, že ze začátku jsem patřila mezi ně ale pak jsem ji pochopila. Pochopila jsem proč tohle všechno dělá a že si taky vytrpěla své. Nestydí se za svoji sexualitu a v tom mě strašně moc inspiruje. Navíc má úplně dokonalou postavu a absoltuně skvělou hudbu. Jsem od roku 2013 její velká faninka a ráda bych se s vámi podělila o pár jejich fotek. Jinak jsem dnes taky narazila na celkem dlouhý příběh o kariéře Miley od roku 2012 (období změn) a dokument co natočila pro MTV také z té doby. Budu ráda když si je pustíte a popřemýšlíte o tom, kdo vlastně Miley je. Jinak v roce 2016 plánuje nové album, bude uvádět letošní VMA's a nedávno si našla přítelkyni! Taky začala sledovat moji lásku GAGA, takže doufám že někdy budou spolupracovat.\nInspirace: Léto a letní outfity!\n31. července 2015 v 16:26 | Marionete | Inspirace\nJsme už v půlce léta a zatím je počasí v celku fajn. Já si užívám odpočinku a už jsem navštívila Řecko, Slovensko a teď pojedu do Jížních Čech stanovat s tátou. Přináším vám nějaké inspiativné obrázky pro tohle krásné a teplé roční období. Snad vás nabudí aspoň vyjít ven a užít si sluníčka a volna, dokud nebude škola! :)\nMoje Tvorba - Origami DIY\n31. července 2015 v 16:13 | Marionete | Mé výtvory\nKoupila jsem si nedávno složku s barevnými papíry a rozhodla jsem se že budu skládat Origami. Kdysi jsem si poskládala 30 jestřábů a pověsila je na šňůrkách nad dvěře. Pokaždé když je někdo otevřel, tak se jestřábi začali kývat ve vzduchu a vypadalo to jako když létají. Bohužel už jsme se přestěhovali a já o to přišla. Teď ale nevyrábím jen jestřáby ale i jiná pěkná zvířátka. Vše si hledám na YouTube pod pojmem "origami tutorial for beginners". Začínám s lehčími věcmi, protože některé návody jsou fakt hardcore a už se párkrát stalo že můj výtvor zkončil zmačkaný v koši. Přínáším vám nějaké fotky toho, co už mám vyrobené během 3 dní :)\nInspirace: Sportuj a jez zdravě!\n31. července 2015 v 0:14 | Marionete | Inspirace\nNedávno jsem se dost rozjela v jídle a málem jsem se nezastavila. Sice jsem ani moc nepřibrala ale začala jsem se cítit špatně. Bylo hned po mém rozchodu s jedním kamarádem a pro mě je prostě jídlo jediná činnost, při které nemyslím na nic jiného. Ale jedla jsem chipsy, sladké a mastné. Musela jsem přestat, protože ani mé psychice a ani mé pleti to nedělalo dobře. Vše jsem vyhodila a koupila jsem si mussli, vodní meloun a stále piju vodu. Už se hlídám a nejím žádný "prasárny". Taky mám v plánu zase začít běhat a posilovat, protože už na to asi 2 měsíce seru. Musím si hlídat postavu a chci trochu zhubnout, protože si všímám že lehce bobtnám. Taky asi začnu pít detoxikační čaj, co jsem si koupila minulý rok. Prostě bez sportu a zdravého jídla se zhubnout nedá. Už je to tak. A hladovku fakt držet nebudu! :)\nJust Girly Things - PART 2\n31. července 2015 v 0:00 | Marionete\nHrozně miluji Just Girly Things a tak se vám zase pochlubím s nějakými, které padly do oka mě. Snad se u nich pěkně pobavíte a inspirujete. Všechny obrázky jsem brala z Tumblr. Je tam jedna stránka, kde jsou různé druhy obrázků!\n...tak tohle je zrovna celkem dost aktuální\nRandom DIY, která mě zaujala\n30. července 2015 v 23:45 | Marionete | DIY\nDIY mám moc ráda a hlavně se na ně moc ráda dívám. Nyní vám přináším směsici DIY videí, které mě na YouTube něčím zaujaly a i inspirovaly. Přemýšlím že dokonce podle nějakých i něco vyrobím a pak vám to vyfotím. Co vy na to? :)\nKluci jsou divný\n30. července 2015 v 23:34 | Marionete | Mé názory\nNašla jsem starý rozepsaný článek a tak jsem se rozhodla ho vydat, protože s jeho obsahem souhlasím doteď:\nNikdy nepochopím jejich myšlení. Jestli myslí jen penisem. Vždycky říkají něco jinak, než to cítí. Chovají se k vám jinak před prvním sexem a po sexu. Jsou nečitelní jako čtvrtka. Holky jsou spíše pruhledný papír na obkreslování. Jsme každý z jiné planety. Někdy je možná lepší nechat všechno plynout a nebrat nic vážně. Nestresovat se z každého detailu. Ale je to těžké, když s nimi chcete být ve spojení a oni jsou chladní jako led. Někdy jsou tak přítulní a někdy zase tak odtažití. Chtěla bych se vcítit do jejich mysli. Vědět na co myslí a co si o mě myslí. Toužím po tom najít svou spřízněnou duši. Někoho kdo bude mít stejný pohled na svět, stejné idoly a budeme si rozumět.\n30. července 2015 v 0:33 | Marionete | Moje zážitky\nPokračuji dalším tagem ^^ Já to čekala, že nevydržím jen u jednoho. Jsem prostě pracovitý človíček. A vím že tyhle články nejsou moc originální ale je to jeden z trendů, který mě vyjímečně baví.\n1. Máš nějaké domácí mazlíčky? Měla jsem rybičky, křečka, andulku a teď mám kočku už 3 roky. Jmenuje se Cherry a je to naprostý zlatíčko, ikdyž někdy umí dost zlobit.\n2. Řekni 3 věci, které jsou fyzicky blízko tebe. Mobilní telefon, polštář a sklenice s vodou.\n3. Jaké je teď počasí? Je tma, neprší ale řekla bych že je chladno a svítí úplně jasně měsíc v úplňku.\n4. Umíš řídit? Jestli ano, nabourala jsi někdy? Neumím ale už se blížím věku, kdy se to budu učit a sakra moc se toho bojím. Řízení mi příjde hrozně složité a určitě v autoškole nabourám všechno co bude v mé blízkosti. Ale nedávno jsem byla v autě, když nabouralo do jiného. Babička seděla za volantem a asi jí z toho tepla přeplo a vjela 3x do protisměru, pak vjela do příkopu a nakonec vrazila do jiného auta, když způsobila dopravní zácpu. Byla jsem vyděšená k smrti a babča si nic nepamatovala. Člověk si i tak nějak uvědomí jak byl blízko smrti a jak jsou všední problémy banální.\n5. V kolik hodin jsi dnes vstávala? Asi v 9 hodin, protože měl přijít táta ve 12 a já chtěla být vzhůru dřív než příjde.\n6. Kdy jsi se naposledy sprchovala? Dnes jsem se sprchovala a myla jsem si vlasy. Asi hodinu jsem na sebe lila horkou vodu.\n7. Co byl poslední film, který jsi viděla? Harry Potter a Relikvie smrti\n8. Co říká tvoje poslední zpráva? Je od mojí mámy a píše mi ať se teple obleču, až půjdu ven :D\n9. Co je tvůj vyzváněcí tón? Momentálně asi nějaký automatický od Samsungu, protože se mi mobil nedávno nějak restartoval a odinstalovalo se mi moje vyzvánění. A jsem líná to přenastavit.\n10. Byla jsi někdy v zahraničí? Každoročně jezdím na Slovensko a jinak jezdím s mamčou už od 5 na dovolenou a byla jsem ve Španělsku, 2x v Řecku, v Turecku a se školou 2x v Německu.\n11. Máš ráda sushi? Řeknu to tak, že ano. Strašně se mi líbí jeho příprava ale strašně moc záleží kdo ho připravuje. Navíc když si dám víc jak 3 kusy, tak už mi je z těch řas blbě.\n12. Kde nakupuješ potraviny? Většinou je nakupuje spíš mamka a já ji někdy jdu pomoct ale většinou v Albertovi.\n13. Už sis někdy vzala prášky na spaní? Nevzala ale párkrát jsem o tom vážně uvažovala. Ale neudělala jsem to, protože si myslím že jsou asi dost škodlivé pro organismus.\n14. Kolik máš sourozenců? Mám 2 nevlastní sestry. Jedna žije několik let v Itálii a druhá je zpěvačka. Obě jsou o dost starší. Ale jsem vychovávaná jako jedináček a je vídám tak jednou za rok.\n15. Máš stolní počítač nebo notebook? Notebook, pro mě je to mnohem pohodlnější a vhodnější.\n16. Jak stará budeš o tvých dalších narozeninách? Bude mi 16 let. Páni, to teda utíká!\n17. Nosíš kontaktní čočky nebo brýle? Ani jedno a doufám že ani nebudu muset. Zatím vidím skvěle. Ale někdy bych chtěla zkusit barevná čočky, jaké třeba nosí cosplayeři.\n18. Barvíš si vlasy? Použila jsem jednou Hennu ale chemické barvy ještě nikdy. Určitě mě to láká a chtěla bych zkusit různé neobvyklé barvy ale má to hodně rizik a ničí to šíleně vlasy. Takže zatím to neplánuji.\n19. Řekni něco, co plánuješ dnes udělat. Jelikož je 0:28, tak až dopíšu tenhle tag, tak půjdu asi spát a nemůžu si pustit píšničky, protože mi nefungují sluchátka ._.\n20. Kdy jsi naposledy brečela? Určitě to nebude ani den. Já brečím pořád. Je to přirozený a mě se vždycky hrozně uleví a nejsem smutná. Tak nějak se mi vyčistí hlava a začnu ten problém řešit.\n21. Tvoje oblíbená pizza? Miluju když je na pizze mozzarela a kečup *-*\n22. Co máš radši - hamburgery nebo cheesburgery? Nevidím v tom moc velký rozdíl. Mě chutnají oba a nejlepší jsou ty z farmářských trhů, které se vám pomalu ani nevejdou do pusy ale jsou hrozně dobrý!\n23. Už jsi někdy byla vzhůru celou noc? Úplně celou ne a ani po tom netoužím. Spánek je pro mě důlěžitý.\n24. Jaká je tvá barva očí? Mám modré oči po tátovi.\n25. Vidíš rodzíl mezi CocaColou a Pepsi? Já Pepsi snad nikdy nepila a mám pocit že se u nás ani moc už neprodává. CocaCola je můj favorit a mám ji radši než Kofolu. Takže nemůžu posoudit rozdíly.\n29. července 2015 v 23:57 | Marionete | Moje zážitky\nRozhodla jsem se po dlouhé době zase udělat pár tagů, a možná dokonce i Anime tagů! Je třičtvrtě na dvanáct a já stále ještě nespím (pitomej úplněk!) a tak jsem si řekla že už s nějakým tagem začnu teď, ať mám za dnešek aspoň jeden článek. Přecejen ten nový design, který jsem pracně sama nastavovala za to stojí! ^^ Ps: Omlouvám se že v některých případech jsem použila 2 slova ale nemohla jsem jinak.\n1. Tvoje vlasy? Ideální\n2. Oblíbená věc? Origami\n3. Sen z minulé noci? Kluci\n4. Oblíbené pití? Bubbletea\n5. Vysněné auto? Ferrari\n6. Místnost, ve které se nacházíš? Dětský pokoj\n7. Tvůj strach? Deprese\n8. Co bys chtěla být za 10 let? Úspěšná\n9. S kým jsi strávila včerejší večer? S Libuškou\n10. Co nejsi? Hloupá\n11. Poslední, co jsi dělala? Teri Blitzen\n12. Co máš na sobě? Noční košili\n13. Tvoje oblíbená knížka? Hunger Games\n14. Poslední, co jsi jedla? Rajčata\n15. Tvůj život? Neharmonický\n16. Tvoje nálada? Nevnímavá\n17. Tvé léto? Fádní\n18. Kdy ses naposledy smála? Včera\n19. Nejoblíbenější víkendová činnost? Lenošení\n20. Tvůj počítač? Velký\n21. Pivo? Fujky\n22. Zima? Krásná\n23. Dovolená? Řecko\n24. V tvé posteli? Plyšák\n25. Láska? Neaktuální\nBílé líčení s Pin-up linkami podle Marionete\n28. července 2015 v 12:39 | Marionete | Líčení


Hana Svobodová, Vlastimil Balín\nOdborník na masovou komunikaci Denis McQuail v knize Úvod do teorie masové komunikace píše: "Dokáží-li média předat příjemcům dojem o prioritách a výběrově usměrňovat pozornost k různým tématům a problémům, dokáží toho i mnohem více."\nV tomto smyslu je třeba také zacházet s relativně novým "úkazem" na české mediální scéně, jakým je "reality show".\nOd loňského léta započaly dvě komerční televize Nova a Prima vysílat velmi podobné projekty tohoto druhu -- Big Brother a VyVolení -- k nimž lze zařadit ještě pořad TV Nova "Výměna manželek". V okolním světě dnes již nic neobvyklého. Za připomenutí možná stojí, že jednu z prvních reality show, jež souvisí se současným pojetím, odvysílala v USA nezisková televizní stanice PBS (Public Broadcasting Service) pod názvem "An American Family" (Americká rodina).\nU nás vyvolaly zmíněné pořady dvou komerčních televizí poměrně širokou odezvu, čítající jak pozitivní ohlasy, tak ty "vlažné" až odsuzující tento tzv. pokleslý druh zábavy.\nK těm, kteří se postavili proti vysílání podobně koncipovaných pořadů, především z důvodů morálního, etického a duchovního ohrožení vývoje mladé generace, patřili i autoři Petice k Reality show, ke která proběhlo 20.1.2006 veřejné slyšení v prostorách Senátu PČR. Garantem slyšení byl Výbor pro vzdělávání, vědu, kulturu, lidská práva a petice Senátu PČR v zastoupení senátorů Zdeňka Bárty a Vlastimila Balína, který jednání moderoval. Za petenty se zúčastnily Marie Nováková a Radka Novotná. Za obě jmenované televize -- Petr Dvořák, ředitel TV Nova, Martin Dvořák, ředitel TV Prima. Dále předseda Rady pro rozhlasové a televizní vysílání Petr Pospíchal, předseda Rady České televize Milan Horálek, náměstkyně ministra kultury Petra Smolíková, náměstek ministryně školství Jaroslav Müllner a byla rovněž přítomna řada zástupců odborné veřejnosti z oblasti psychologie, pedagogiky organizátorů volnočasových aktivit dětí a mládeže.\nVe svém úvodním vystoupení Mgr. Marie Nováková sdělila důvody, které je vedly k vytvoření Petice, v níž se rozhodli upozornit veřejnost na některá rizika spojená s uvedenými pořady. Autoři petice se opírali mj. o vlastní profesní pedagogické zkušenosti, na základě kterých soudí, že reality show jsou svým pojetím ve vážném rozporu s tím, co lze nazvat "dobrými mravy" a mají negativní dopad na výchovu mladé generace. Právě v prostředí školy, kde, jak zdůraznila Mgr. Nováková, se tato negativa projevují nejvíce.\nPodle jejího názoru se pod vlivem těchto pořadů zvyšuje agresivita dětí a mládeže. Televize tak přestává být spojencem při výchově mladých lidí. Realita zde přestává být dosud známou realitou, resp. zasahuje ne zcela probádaná místa lidské psychiky. Nabízí jakýsi únik, který je však v důsledku jen další hrozbou morálního života dětí a mládeže. Petice si proto klade za cíl ve spolupráci škol, rodičů, státních orgánů i médií změnit podle nich nezdravé společenské klima. Petici k uvedenému datu slyšení podepsalo 16 985 občanů.\nŘeditelé obou komerčních televizí apelovali především na úhel pohledu, který podle jejich názoru autoři petice opomíjejí. Je jím fakt, že komerční televize nemohou suplovat rodinu. Tyto debaty probíhaly i v jiných zemích světa, kde se reality show začala vysílat a kde např. státy se silným katolickým vlivem vykazovaly poměrně velkou míru sledovanosti.\nZástupce RRTV P. Pospíchal uvedl opatření, která vedle udělených pokut Rada navrhla, např. odsunout vysílací čas za 22.00 hod.. Připomenul nutnost debatovat také s těmi, na něž je show zaměřena nejvíce, tedy s mladou generací.\nJednáním zazněly také apely jako "zvednout hlas proti mediálnímu otroctví" (M. Horálek), stejně jako akcentovat "svobodu slova před cenzurou" (Z. Bárta). Poslanec Nájemník poukázal na příčinnou souvislost problematiky s krizí myšlení a systému hodnot Západu. Další z diskutujících, režisér Kosek, neopomněl připomenout, že přes veškeré kritické poznámky na adresu reality show je třeba vnímat neméně závažný kontext, kterým je tzv. ventil úzkosti, který v konečném důsledku snímá rozdíly mezi komerčními médii a veřejnoprávní službou. Tento "ventil úzkosti" je možné vnímat jako jakousi šokovou terapii stresující každodennosti (pozn. aut.), která se stává antistresovým dopingem.\nOdborník na dětskou psychologii dr. Šturma upozornil na to, že pokud společnost nazná reality show jako nevhodné téma, je potřeba přijmout některé regulativy.\nV tomto smyslu bychom však byli poněkud skeptičtí. Metoda jakéhosi "vytěsnění" toho, co tzv. je či není vhodné, se tak či onak po čase v jiné formě vrací. Alegorie a symboly jsou dnes a denně nabízeny v celé řadě pořadů v mnohem řekněme agresivnější podobě, než je tato diskutovaná. Cenzura sděleného - "vhodné, nevhodné" - už je jakousi post-reakcí na něco, co v jisté nadsázce jako slovo světlo světa spatřilo a stalo se součástí našeho života. Omezení nebo zákaz často jen navodí atmosféru zvědavosti, proč se tak stalo a může probudit novou vlnu zájmu o dané téma. (pozn. aut.)\nAbychom provedli určitou rekapitulaci daného tématu, chtěli bychom nabídnout několik poznámek k zamyšlení. Ať tak či onak tuto formu zábavy, za jakou lze reality show označit, nelze omezit, vytěsnit ani zrušit. Problém spočívá v tom, jak se naučit podobné téma (racionálně) uchopit, reagovat na něj, protože emoce nebývají vždy dobrým rádcem. Reality show je v prvé řadě součástí našeho života, úrovně společnosti, její kultury.\nJejí autorství přináší právě realita, kterou žijeme, o které a kterou se zřejmě bavíme, ale v řadě případů možná s jistou mírou opatrnosti, aby nás někdo další neslyšel. To však v žádném případě neznamená, že rizika s tím spojená nejsou. Bouráme společenská tabu a často spoluvytváříme nová. A tak jako "filmová nahota" byla na plátně svlékána po několik desetiletí, společnost již měla za sebou řadu velmi choulostivých skandálu a morálka své doby jistě zažila nejeden otřes. Svět zákazů, tabu a trestů však také dokázal přinést své oběti, plynoucí často z nedostatečné informovanosti, nepochopení, dezinterpretací (ty účelové nevyjímaje), neschopnosti komunikovat a především snažit se rozumět. Sociolog W. J. Thomas uvádí, že "pokud lidé definují situace jako reálné, pak tyto situace ve svých důsledcích reálné jsou".\nTeorie komunikace upozorňuje nejen na fakt, že média informace zprostředkovávají, ona také "realitu strukturují způsobem, který je často určován vlastními potřebami a zájmy" . Děsit se proto jejich vlivu, znamená děsit se způsobu interpretace, resp. pověstnému zrcadlu, které nastavují, a pravda mnohdy velmi nevybíravě, naší vlastní existenci.\n"Není snadné nalézt doklady o skutečném působení médií na to, jak lidé rozpoznávají a pojmenovávají realitu" , poznamenává McQuail. Studie zabývající se vlivem médií na společnost dokládají jak tzv. antisociální, tak i prosociální účinky. Např. vliv násilí promítající se na obrazovkách není možné oddělit od toho, kdo je tomuto vlivu vystaven. Je však poměrně složité stanovit charakter tohoto vztahu. Tedy podat jednoznačný závěr ve prospěch pro či proti, na jehož základě by zřejmě nastala snaha regulovat jejich vliv.\nV USA např. existují výzkumy Waltera Lippmanna, hovořící o rostoucím antisociálním vlivu médií. Snaha zevšeobecnit výsledky těchto výzkumů má za následek to, že je přehlížena schopnost jednotlivců reagovat v daných případech naprosto individuálně a tudíž jinak. Dosavadní teorie (např. teorie silných účinků, teorie minimalistických účinků, teorie kumulativních vlivů a teorie účinku třetí strany) nedaly jednoznačnou odpověď na to, jaký vliv mají média na růst násilí ve společnosti.\nS rostoucí mírou nejistoty, vědomých i nevědomých rizik se zvětšuje i snaha regulovat. Jsou-li média vnímána jako potenciální riziko způsobující znejistění naší každodenní konformity, objevují se tendence volající po obhajobě veřejného zájmu.\nPřesto, jak tvrdí McQuail: "Veřejný zájem ... není nikdy jednou provždy daný, ale stále se mění, vyvíjí a je třeba se o něm neustále dohadovat. Toto pojetí dospívá k závěru, že v demokratickém společnosti by měly existovat podmínky k tomu, aby bylo možné odkázat na všeobecně sdílené hodnoty...".\nVýchodiskem v souvislosti s problematikou reality show může být diskuse mezi regulátorem tzn. Radou pro rozhlasové a televizní vysílání, těmi, jež podobné projekty připravují a realizují a těch, jichž se na "výstupu" dotýkají coby příjemců této formy sociálního dialogu. Domníváme se, že komerce by měla neměla nahrazovat slušnost, původnost a tvořivost.\nHana Svobodová je doktorandkou VŠE Praha, Vlastimil Balín je senátorem KSČM


Moji přátelé bojovníci\nVšichni moji kamarádi, ženy i muži, mají jednu společnou nám vlastnost. Jsme hraví. Už vícekrát mě napadlo, kde se tahle hravost v nás vzala. Naši potomci v sobě tenhle styl roztomile infantilní hravosti už nemají, což neznamená, že by nebyli zábavní.\nV nás zůstává cosi, co nám brání „dospět“ a tudíž i zestárnout. Některým mým přátelům je už přes sedmdesát a přesto nepřestávají být „mladými“, což se velmi pozitivně odráží i v jejich vzhledu.\nZpůsobila to nejspíš doba, ve které jsme žili, doba tak falešná, že nebylo možné se jí seriózně přizpůsobit. Kdo by se chtěl podobat vzorům nám předkládaným? Hravost byl únik. Nebrali jsem vážně nic, protože vážně brát nic nešlo.\nI v tíživých životních situacích, které nějakým způsobem dříve či později dopadnou na každého z nás, svou hravost neztrácíme.\nKdybychom se začali brát vážně, kdybychom svět kolem nás začali brát vážně, tak bychom ho nejspíš neunesli.\nKaždý smrtelný člověk má svoje „berličky“, protože smířit se s vlastní smrtelností nedokáže nikdo. Pro miliardy lidí vytvořila tyhle berličky jejich náboženství, rozličné víry v posmrtný život. Člověk se dostane do nebo do pekla, převtělí v jiného člověka či živočicha.\nPro další miliony lidí může být náboženstvím hysterie konzumu, který doveden do extrému, sladce oslepuje.\nŽádná energie ve vesmíru se neztrácí. Zůstaneme tedy dál tvořiteli vesmíru, ale tam, kde se nám líbí a v té podobě, která se nám líbí, zůstat nemůžeme.\nTa chvíle, ve které tu jsme, je ale tak nepatrná, že prožít ji ve falešných snaženích, bez lidské pravdivosti, bylo by našim krutým prohřeškem vůči sobě samým.\nChyceni ve fádnosti a nudě. Kolik lidí takhle prožije svůj život? My se lapit nenecháme. Ve fádnosti a nudě uvíznout nemůžeme, to by byl náš největší hřích.\nObraz, co mi visí nad hlavou, namaloval a věnoval nám Michal Matzenauer. Jmenuje se „Moji přátelé bojovníci“. Mám ráda ten obraz. I jeho tvůrce.\nI kamarádi, se kterými se dlouhý čas nevidíš, zůstávají dál tvými kamarády. Je to pokaždé jak zázrak, tahle setkání. Jako byste navázali na včerejší rozhovor, i když jste se neviděli třeba roky.\nMusím se z toho dostat, vypsat, ne vyspat. To by mi nepomohlo. Udělalo se mi totiž tak zle, že jsem vlastně až do týhle chvíle netušila, jaká já jsem vlastně citlivka. I když tušit bych to mohla, protože mně se dělá zle z každého násilí člověka na člověku. Mně stačí, i když někdo jen výchovně bije dítě. I to se mi doslova hnusí, ta převaha silného, co si myslí, že je v právu nad nesrovnatelně slabším a bezbranným.\nProstě hnusí se mi jakékoli násilí a sadismus nikdy nepochopím, nevím si s ním rady, protože stále v sobě živím představu, že v jádruje je každý dobrý, že lidi se zlými a bezcitnými nerodí, že se jimi, nešťastníci, stávají nešťastnými okolnostmi, ve kterých vyrůstali. A to i navzdory tomu, že o psychopatech už něco vím.\nJá všechno, na co se dívám, mocně prožívám. Při filmech se směju a pláču nebo dech zadržuju. Stejně jako Oleg. Filmy si vybírám dost pečlivě, ale komplikuje mi to jedna taková moje zvyklost. Na rozdíl od Olega, pokud začnu nějaký film sledovat, dokoukám ho do konce, i když z toho vyleze nějaká pitomost či nesnesitelný horor. To on ne, co nechce vidět, přeskočí, vypne. Nevyžere si to až do dna jako já.\nAle touhle chvílí s tím končím. Budu vypínat.\nUž jsem to dokázala s jídlem. To jsem taky dojídala, i když už jsem měla dost nebo i když mi to vlastně ani moc nechutnalo. To už teď nedělám. Teď klidně nedojídám, i když v Kobylisích už nemáme slepice.\nTenhle film jsem si pustila, protože se o něm mluvilo u Krause (na Krause se pořád dívám, i kdyby ho netočil Aleš). Nalákal mi na něj herec Jan Vlasák, kterého si vážím, a u kterého mě zloduši baví hodně, protože on sám je jejich pravým opakem.\nTo jsem ovšem netušila, co mě čeká!\nUž je mi líp, psaní mi vždycky pomůže zklidnit mysl, odreagovat se.\nkomentářů 11 Posted in Žiju přítomností\nVirus jsem pohostila, aniž bych ho pozvala a poznala\nPořád ležím a léčím se, i když už nejspíš není z čeho. To nepříjemný v kloubech po třech dnech odeznělo, i únava. Vyzkoušela jsem si to po ránu tančícími (ne tanečními) kroky kolem kuchyňského stolu, na jehož desce smutně ležel úžasný kus kližky na guláš, lehce už oschlý, jak jsem ho tam nechala přes noc bez obalu rozmrazovat, ačkoli vím, že „pokud maso necháte rozmrazovat v pokojové teplotě, jeho vnější vrstvy se pomalu ohřívají na rozmezí teplot, při kterých se intenzivně začínají množit bakterie“.\nChvíli jsem marně přemýšlela, proč jsem ho nenechala rozmrazovat zabalené v lednici.\nLidský organismus obsahuje prý víc jak jedno kilo bakterií.\nViry ovšem, na rozdíl od bakterií, nejsou schopné samostatné existence. Musí mít svého hostitele.\nNe že bych chtěla být ochořelá, ale jen tak si užívat klidu na lůžku, je prostě slast.\nHřeben jsem nepoužila už vícero dnů a do vany se po těch dnech teprve chystám.\nRůžový župánek stal se mým jediným oblečením, pokud lože opouštím a já ho prakticky neopouštím.\nČtu si Alberta Moraviu, našla jsem pár jeho knížek a vybavila si při tom svoje pocity, když jsem je, ne četla, ale hltala poprvé, když tenkrát vyšly v naší socialistické vlasti, což zapůsobilo na mě v té době jako zjevení. Psychologický rozbor motivace postav, to je moje.\nJsem hodně zvědavá, jak na mě budou teď po skoro půl století působit.\nZe zvuků kuchyně vím, že maso už se zpracovává.\nA jak proutku mávnutím nastal večer. A já z ležení vyzkoušela panoramatický snímek z nového mobilu.\nBěsnící svět médií\nJak mávnutím proutku mění se mi svět, pohled na svět, když k sobě připustím ten mediální. Přesto to zas a znovu udělám. To abych se snad totálním analfabetem nestala. Tedy co šílenství mediálních zpráv se týče.\nŽiju v zábavně pestrém a zároveň uklidňujícím světě, obklopena láskyplnými bytostmi nádherných charakterů. Tedy jen do té chvíle, než se opět masochisticky vnořím do toho běsnění. Mám pak neodbytnou potřebu dlouhé očistné koupele, vnořit se celá pod hladinu horké lázně. Vynořím se…od mediálního sajrajtu očištěná.\nJarda Holý 1986 na zdi mého pokoje\nMoje každodenní tělesné i duševní cvičení, tedy disko tance a zpěv (mívám při tom i malé a i větší radostné a jako křišťál čisté a vybroušené společníky) bych dneska nedala.\nMožná jsem vdechla omikron, což by bylo přirozené, vzhledem k tomu, že pronikl i do našeho domu, ale zkoumat to nebudu. Jen si ležím s napínavým seriálem, čímž zapomínám i na lehoulinkou bolest hlavy a kloubů. Trošku jsem i kašlala zrána, ale jinak mi je dobře.\nUž hodně dlouho dávám si ozdravně MSM, kolagen, vitamín C, D, B, kalcium, góji, kurkumin s pepřem, křemelinu, džus domácí z pomerančů, mrkve, prostě vybrané „superpotraviny“ tělu prospívající a nejím nic, tedy téměř nic, průmyslově zpracovávaného. Zvlášť ne potraviny určené k dlouhodobému uchování. A taky nejím bílý cukr, bílou mouku jen velmi zřídka a bílé mléko, až na výjimky, jen zakysané. Medikamenty neužívám vůbec žádné. Myslím, že mám tedy imunitu fakt hodně silnou i psychicky jsem v nesmírné pohodě, takže jestli jsem ten omikron chytla, což by bylo logické, zvládnu ho. Neobviňuju ho, ten virus.\nJe až k neuvěření, jak rozdílný je svět médií od toho, kterým já žiju.\nTrochu whisky do ranní kávy\nA k ní tu nejlepší ranní muziku.\nShe’s crazy, zpívá mi právě.\nA to je právě to, co mě baví, být tak trochu „crazy“. Můžu si to dovolit.\nDětičky, co už přestaly být dětičkami, jsem vítala brzy (tak nesmyslně brzy, škola by měla začínat nejdřív v devět a trvat maximálně 4 hodiny) muzikou jinou.\nPřipravila jsem jim hemenex a posnídali jsme v kráse. Všechny čtyři odcházely šerem do škol. Neměnila bych s nima ani náhodou. Nechtěla bych vracet čas a ten školní už vůbec ne.\nOsvobození „nic nemuset“ je pro mě blahodárný luxus. Umím si ho užít.\nJen pohladím jehňátka, roztluču pár ořechů slípkám a králíkům hodím kukuřici a suchý chléb.\nJen jsem je senem osušila a bylo\nNaštěstí jsem nešla házet seno ovečkám a kozám o něco dřív, to by zas moje tělo ovládl nevyžádaný adrenalin. Adrenalin prý sice působí na lidskou psychiku pozitivně, já ale dávám jednoznačně přednost endorfinu. Je to samozřejmě mocně euforický zážitek rození nového života a já ho na statku prožila už nejednou, ale právě proto vím, že ne pokaždé to musí dopadnout zrovna dobře.\nUž vícekrát si ovčí rodičky počkaly, až budu na statku sama samotinká…\nJednou jsem tahala z ovečky, podle instrukcí z mobilu, jehňátko, které bylo už mrtvé, ale já pořád doufala, že žije, že je jen ve stresu. Já v tom stresu tedy byla, značně překvapená tím, čeho všeho jsem v krizové situaci schopná. Jehňátku koukala ven jen roztomilá hlavička a zkuste táhnout jehňátko vší silou za hlavičku. Za nožičky, to by se mi to tahalo.\nPřed chvílí se tedy narodila dvě černá.\nSpíše než abych se na něco těšila, těším se z něčeho. Tak třeba se netěším na to, že někam půjdu, ale těším se z toho až když tam jsem. Těším se z toho, že tam jsem. Neumím se totiž těšit do budoucna. Z vícero důvodů. Jednak člověk nemá ani potuchy, co se může v další vteřině stát, což jsem zažila v dětství s takovou silou, že to nemohlo neovlivnit moje vnímání budoucnosti a jednak můj osudový partner se (nejspíš podvědomě a s těmi nejlepšími úmysly) hýřivě řídil a řídí heslem: Slibem neurazíš. Ne že by po něm někdo nějaké sliby vyžadoval.\nPoslední dobou se ale těším z minulosti. A to se mi zdá nebezpečně podezřelým. Utěšuju se ale tím, že za to může volný čas a moje stávající snaha za záchranu starých fotografií.\nAndré, s jablkem lásky. André, jablko lásky. Bylo mi téměř 35 let, když se narodil. Statečný, něžný, moudrý, hudebně neobyčejně nadaný nejen po Olegovi, ale i po svém dědečkovi, pradědečkovi a prapradědečkovi, skladateli, pohřbeném za hranicemi Čech. Dodnes mu u náhrobku výročně zpívají na jeho počest dětské sbory.\nTrávili jsme ve dvou, já a André, léta u oceánu, kam za námi přijížděli kamarádi.\nStejně jako s jeho o hodně staršími bratry a možná ještě o něco mocněji, prožila jsem jeho dětství v bezstarostné radosti, bez výchovného snažení.\nVýchovou jsem se nezaobírala nikdy. Vlastně jsem na slovo „výchova“ až lehce alergická, stejně třeba jako na slova „gatě“, „fusky“, „baštit“ a tak.\nVychovávali se sami, moji synové. Ve volnosti spontánní vzájemné důvěry.\nFormovali se sami a formovali i mě. Do tabulek o pubertě by se sotva mohli natlačit. Ostatně i slovo „puberťák“, patří k těm, které mě nikdo nikdy docela určitě neslyšel vyslovit.\nA zase radost. Místo aby si v těchto dnech André zoufal nad nutností zůstat s pozitivními testy v karanténě, píše mi:\n„Máme se moc hezky, všichni spolu doma. Dovolujeme si nic moc nedělat…“\nNení člověka, který by si tuhle Werichovu větu nemohl přivlastnit. Nikdo se totiž necítí být oním „blbcem“.\nNepřitahují mě uhlazení muži ani ženy ne. Lituju uhlazených dítek. Necítím se ani trochu dobře v uhlazeném oblečení a nevydržím dlouho v uhlazeném prostředí. Uhlazené chování se mi protiví.\nSterilní čisto mě odpuzuje, těžko snáším řády a pořádky, a uniformita by mě ubila.\nA jiného všechno tohle uklidňuje.\nLidé se podobají sněhovým vločkám. Svojí základní strukturou se neliší, ale dva stejné nenajdete ani mezi jednovaječnými dvojčaty. Nekončící miliardy jedinečných sněhových vloček, nekončící miliardy jedinečných lidí. S životem jepičím.\nOdlišností stává se život zajímavým, pestrým, vzrušujícím a životem jepičím nesmírně vzácným.\nPřesto internetové i hospodské diskuse toleranci k odlišnosti ve své většině postrádají. Ve skutečnosti se jen málokdo zajímá o rozdílný pohled na svět toho druhého, natož aby ho dokázal přijmout a tolerovat. Jde hlavně o to prosadit ten svůj „správný“ názor, ten svůj jediný možný pohled na svět.\nKdo nejde se mnou, jde proti mě. Kdo nejde s námi, jde proti nám. Není stupidnějšího pohledu na sebe, na lidi.\nSvět a život v něm se neustále proměňuje, až příliš rychle se mění. Kdo na něj pohlíží dál svým naučeným přejatým, neproměněně zkostnatělým pohledem jak to všechno má správně být, musí zákonitě trpět.\nkomentářů 23 Posted in Žiju přítomností\nNemá smysl lpět na čemkoli jiném než na přítomnosti\nZapojíte všechny smysly a v ten moment vzpomínka ožije.\nJaký odér mě tehdy ovál, co za vůni jsem cítila, jaké oblečení jsem na sobě měla. Spatřím paprsek světla na kůži. V ten moment vzpomínka ožije.\nS rozmazaným pohledem, upřeným na chloupky na prstech tátovy ruky v otevřené rakvi.\n„Od teď začínám žít, od teď začínám žít,“ bezhlasná slova, která jsem nejspíš někde zaslechla nebo si přečetla, slova která ani v nejmenším neladila s mým laminátovým vzezřením dvanáctileté holčičky konce šedesátých let. Ani na těch dvanáct jsem nevypadala. Tristnímu vzhledu dominovala vysoká šaškovská čepice s bambulí na háčkovaném řetízku, hyzdící ladnou lebku, jenž ochraňovala pod nuceně ustřiženými vlasy horečnaté myšlenky představ.\nMoje představy mi nikdo vzít nemohl. Jenže nešly ani s nikým sdílet.\nPříbuzní plačtivě litovali sirotka. Taková hezká a chytrá holčička! Já ale nebyla v té chvíli ani trochu hezká, jen dojemně tristní. Tristně působily na mě i vytoužené zelené kaliopky, které mi táta před dvěma měsíci položil ve vánočním balení pod stromeček. Táta byl Ježíškem, jiného jsem si nepředstavovala. Jeho plachý ostych mě buď hluboce ovlivnil nebo byl do mě přenesen jeho geny a tříští se ve mně se sebevědomou razancí mojí neohrožené mámy. Maminky.\nV té kostelní chvíli mi bylo jasné, že všechny zklamu. Že si nechám růst vlasy. Že už nebudu chtít nikomu nic dokazovat. Už ze mně nikdy nebude doktorka, ani nikdo jiný, pro lidstvo důležitý. Spálila jsem sbírku vinět od léků, ze které jsem se učila zpaměti, co který má léčit.\nCARPE DIEM nakreslila jsem širokým štětcem smáčeným v barvě krve na zeď v dívčím pokojíku.\nVšichni nejsme stejní, všichni nemusíme mít velké cíle, všichni nemusíme mít jakékoli cíle. Někteří z nás si mohou prožít luxus nic nechtít. Jen tak se nechat volně unášet životem ve světě, jehož nejnesmyslnější pravidla nevymyslela příroda, ale člověk.\nBývala jsem hazardér aneb Když stará fota ožívají\nNa hausbótech, s partou kamarádů. Na vodě, u ohňů s kytarou. Jezdila jsem tam s přáteli strýce Josefa. Byli to lidi starší než já, ale zase mladší než Josef.\nNa téhle momentce ukusuju uzeného sumce. Chytali tam sumce tak obří, že když jednou dva takové nebožáky přivázali k hausbótu, jak koně pod vodou, podařilo se jim s tím hausbótem odplout.\nPřístavní osada hausbótů pod zalesněnou strání. Kdo neměl hausbót, postavil si na břehu stan. Měli tam všechno, hřiště na fotbal a volejbal, pingpongové stoly i tu udírnu.\nJá zrovna nejsem příznivcem kolektivně hravých prázdnin, na táboře jsem byla jen jednou. Ten se tedy „pionýrským“ nazvat ani náhodou nedal a stejně jsem tam chvílema „trpěla“.\nAle tady u Vltavy v zátoce pod Slapskou přehradou to bylo pro mě hodně přitažlivý. Voda, ohně. A zpěv.\nVzala jsem tam jednou i kamarádku s dětství Blanku. Sedí vedle mě na lavičce. Já si koupila tehdy staré bleděmodré embéčko, úplně záplatované, i v podlaze mělo velkou díru, zakrytou plechem na pečení a koberečkem. A v něm ji tam dovezla.\nKdyž už jsme se blížili, začalo se stmívat, spatřila jsem u silnice podél lesa padlý smrk. V osadě už nebylo co kácet, žádné soušky a tak a nedostatek dřeva tam byl permanentní. Tak jsem dostala skvělý nápad, že tam ten strom přitáhneme a tím uděláme osadníkům velkou radost. Přítele Blanky, který seděl vedle mě, jsem přiměla, aby strom jednou rukou držel za větev a druhou aby držel otevřené dveře auta, že už tam budeme co chvíli a že tu skoro nic nejezdí.\nS tím stromem jsme po dost dobrodružné a dlouhé cestě, pořád jsem myslela, že už tam budeme, ale nějak špatně jsem to odhadla, sjeli zalesněnou strání bez cesty, kudy nikdy nikdo nesjel, dolů k řece. Řídila jsem se jen světlem ohně, protože mi mezitím nějak přestala fungovat světla.\nVečer to nikomu ani tak nepřišlo, všichni u ohně zvesela zpívali country písně a radostně nás vítali vodkou. Ale ráno to byl šok. Museli jsme povolat místního mistra traktoristu, který auto mezi stromy vytáhl nahoru, jinak vyjet nešlo.\nVzpomněla jsem si i na jméno kytaristy na lavičce. Bruno.\nNad lidským šílením nekleju, dojímá mě\nZ mocně erotikou nabitého snu probudil mě po sedmi hodinách hlubokého posilujícího spánku do blahého rána jemný ptačí zpěv a zvuk praskajících polen. Ta dvě polena, co na sklonku silvestrovského večera víc než plála jen tak doutnala, se v novoročním ránu rozhořela. Někdy svým ohňům tak docela nerozumím. Vyšla jsem do rozbahněné zahrady zbarvené červánkovým nebem (to prý nevěstí nic dobrého, ale mě to věstí radost) pro další dvě modřínová polena. Sotva jsem je do počínajícího ohně přiložila, rozhořela se divoce praskajícími plameny.\nOtevřeným oknem, kterým proudil do pokoje po celou noc životodárný, na leden hodně teplý vzduch, zazněly zvony zvonů. Docela krátce a podivně znervózněle, což zapůsobilo v novoročně červánkovém ránu tak nějak nepatřičně. Odkudsi ztraceně zakňučelo štěňátko.\nNemoci zamíchaly trošku nečekaně se silvestrovskými plány a já nakonec trávila večer poklidněji než večer předchozí, bez tance a zpěvu, jen s Járym Božím, jen tak povídáním u ohně, který jsme se snažili tu a tam rozfoukávat.\nSnad je to tím, že jsem se ani trochu nepřejídala a pila jen Whisky, té tedy hodně a pak už jen pár sklenek dobrého vína, že jsem se probudila tak projasněná. S hlavou tak čistou a náladou povznášející.\nPřed půlnocí se Járy vrátil přes pár bloků domů.\nOlega probudilo válečně ohňostrojové šílenství a mě uklidnilo, že jsme se v té chvíli mohli obejmout.\nTaky Vaneska mě sešla dolů obejmout, sešla dolů celá Martinova rodinka, kromě Lety, kterou čekal ráno časný nástup na covidové oddělení.\nJá z té zahrady ale musela prchnout. Takové šílenství, jaké tentokrát propuklo, to snad Kobylisy ještě nezažily. A mě v tu chvíli sevřela až bolestná lítost nad veškerým lidským pokolením.\nZa doznívajícího hřmění jsem ale naštěstí zlehka vpadla do záchranných snů.\nOleg právě chystá naši, v roce 2022 první, ranní kávu…\nCo blbneš, to je moje máma\nV rámci zachraňování fotografií nacházím zapomenutá fota. Některá jsem si přinesla z dědictví po mamince, kterou proti svojí vůli vidím téměř denně, proměňující se pod zemí v dřevěné rakvi s krajkou. Moje fantazie je v tomhle směru bohužel bezbřehá.\nChlapečky už jsem měla tři, bylo mi čtyřicet nebo spíš o kousek víc.\nStalo se, že jsem se jednomu z kamarádů mého syna představila, jen že jsem Mirka a kamarád nabyl dojmu, že Martinova starší sestra. A začal mě sladce „balit“. Ostatně nebyl v tomhle směru jediným z kamarádů mých synů.\nPochopila jsem jeho omyl záhy, nic jsem ale neupřesňovala, bavilo mě to. Bylo to dojemné a povzbuzující zároveň, nepřipadla jsem si v té době zrovna nejlíp, což z pohledu dnešního sotva pochopím.\nSe sklenkou neodmyslitelnou.\nJak si tak prohlížím ty zapomenuté momentky, o kterých si myslím, že jsem je snad nikdy neviděla, uvědomuju si pestrost života, kterým procházím v proměnlivých podobách, byť stále táž.\nZítra nás bude slavit dvanáct v domku, který se neustále zmenšuje. A budeme se loučit s dalším z roků, který ovládl mutující vir, o kterém prý už není pochyb, že nevznikl jen tak.\nMě nijak zvlášť neovlivnil, i když nikam nemůžu, neočkovaná. Já ale potřebu někam chodit nemám. Miluju svůj, snad z pohledu „běžných řádů“ maličko „bláznivý“, domov.\nStalo se mi, už po dvakráte, že jsem se starala o dětičky, kterým test vyšel pozitivní, aniž by se u nich nějak navenek vir projevil. Neprchala jsem od nich, naopak, vařila jsem jim, jedla s nimi a jen čekala, co se stane. Nestalo se pro ty chvíle nic. Snad za to mohly protilátky, které jsem už minulý rok získala díky prodělání nemoci, snad jen slabá nálož viru nebo prostě mám zatím imunitu odolnou. Nebo prostě jen kliku, prozatím.\nVůbec netuším, co bude dál a ani o tom nepřemýšlím. Každý den se mi stává zázrakem.\nTěším se na další z roků a přeju nám všem, abychom ho, navzdory všemu, prožili.\nSnové zimy v horách\nNevynechali jsme snad jediný týden a když už ani Jeep Cherokee v řetězech neprorazil sněhové závěje, přivážela nás, naše tři psy a jednoho kocoura, rolba, ve které, už teple nastartované, na nás čekával v neměnně vesele milé náladě orlický horal pan Komůrka, co o horách věděl všechno.\nKdyž jsme se prohrabali sněhovými závějemi ke vchodu chalupy, vítal nás uvnitř krásný pár zdravých horských koček, zrzavý kocour Woodrow a černá kočička Hůrka, kterým od pondělního rána do pátečního večera nevychládala pec, pravá cihlová pec na chleba, ve které se topí z chodby chalupy velkými kládami a vede do světničky obklopené od podlahy ke stropu knihami. Tam na proteplené rozložité peci se dá pohodlně spát i ve dvou.\nJak už jsem tu psala ve „Zestručnělé historii mého Štědrého večera“:\n„Nejkrásnější vánoce zůstávají pro mě ladovsky laděné vánoce v roubené chaloupce.\nZ horka světnice mávám otevřeným okýnkem, z venku voní sníh. Sestupují hlubokými závějemi od lesa. Aleš s Martinem nesou smrček, André v jejich stopách s pilou přes rameno. V krabici na klobouky celý rok čekaly na svou chvilku slávy ozdoby vázané ze slámy, kapr nám na chodbě zamrzl v železné dětské vaničce, do své hluboké vany jsem ho, nebohého, odmítla vpustit.\nSedím v teple kachlových kamen, ve světle svíček upíjím z jiskřivé sklenky a obraz světnice se třemi psy, třemi kočkami, mužem s jazzovou kytarou a třemi budoucími muži porcujícími kapra, je snový. Naštěstí tu atmosféru zachytím kamerou na film.\nVím tedy docela určitě, že to nebyl sen.“\nKdyž řezali ten smrček, dohadovali se oba starší bratři, zda vzít ten nejošklivější nebo nejkrásnější a když porcovali kapra tak zase o to, jestli ho stáhnout nebo nestáhnout z kůže. Mně to bylo jedno, já si s rozkoší vychutnávala ty chvíle, protože už tehdy jsem věděla, jak vzácné jsou.\nVšechny naše chvíle jsou vzácné. Tak hodně moc vzácné. Dopíšu tedy ještě pár řádků, roztopím v krbu a budu si plně užívat předposledního dne roku 2021. Dneska, stejně jako včera, předevčírem, stejně jako ve všech minulých dnech si budu zpívat a tancovat při písních minulého století. To mi znovu naučila Lety, která zpívá (písně angolské, portugalské, anglické, ale třeba i Bobka a jiné české taky) a tančí skoro pořád. Já se tedy postavila rodinné tradici a tiché poslouchání blues zpestřuju k nešťastné nelibosti svého spoludruha hlasitým radostným zpěvem písní, které on neznal a já je po třiceti letech málem zapomněla.\nOdjet do hor, na to už mi schází energie a nejen ona. Ani můj kamarád dřevorubec už stromy nekácí.\nNetlumte projevy, hledejte příčinu\nNevím, co jsem si myslela před tím, než jsem se začala o svoje tělo skutečně zajímat. Asi že všechno je nějak daný, že jen stačí jíst, aby člověk zahnal hlad a pít, aby zahnal žízeň.\nVěda (miluju vědce) pokročila nesmírně a dneska už ví hodně o tom, jak živý mechanismus v našem těle funguje. Přesto ještě pořád většina lékařů nehledá příčiny problémů, ale léčí pouze jejich projevy léky. Který lék ale nemá žádné neblahé vedlejší účinky?\nPříliš mnoho chemie a cizorodých látek prostě dělá v těle paseku a brzdí naše blahodárné samouzdravovací schopnosti. Stejně jako přebytek cukru, lepku a nevyvážená strava.\nStačí pár jednoduchých pravidel. Pít čistou vodu, upravit si stravu obohacenou přírodními potravními doplňky a trochu přirozeného každodenního pohybu. A radovat se. Dobrá imunita = dobrá nálada. Pokud je člověk v klidu a pohodě, má imunitu silnou. Pokud je v úzkosti a stresu, má imunitu oslabenou. A o tom už není pochyb.\nVím, o čem píšu. Dostala jsem se asi tak před dvaceti lety do stresu, takového dlouhodobějšího, jehož příčiny dodnes chápu, ale dneska už by mě tak nevykolejily. Dneska už by mě nevykolejily vůbec. Ten stres vyvolal u mě autoimunitní onemocnění a já měla špatně tlak, cholesterol, štítnou žlázu…\nNasadili mi medikamentózní léčbu, kterou jsem ale odmítla a začala se samovzdělávat a samoléčit. A vyléčila se, úplně ze všeho.\nKromě jiného mi zjistili počínající osteoporózu na malém kousku bederní páteře a nasadili tablety nalačno. Po jejich zapití jsem nesměla hodinu jíst a nesedat si a nelehat si. Osteoporózu mi to prý sice vyléčit nedokáže, ale může ji zpomalit.\nA já si ji vyléčila. Sama a bez prášků.\nVolala mi před pár dny večer moje lékařka a sdělila mi z výsledků denzitometrie, že už žádnou osteoporózu nemám.\nPo mně nikdo nemůže chtít, abych se nechala očkovat. Pokud to bude možné, očkovat se prostě nenechám. Nikomu tím uškodit nemůžu, stejně jako bych nikomu nepomohla tím, že bych se očkovat nechala.\nkomentářů 6 Posted in Žiju přítomností\nMuka včerejšího dne\nZaklela jsem jak starý námořník, odhodila pistoli na zem, vymrštila se ze země rychlostí blesku a strčila ruce pod ledovou tekoucí vodu. To vše v jedné jediné vteřině, automaticky, bez přemyšlení. Udělalo to moje tělo samo.\nPak teprve jsem začala s překonáváním bolesti vědomě. Vložila obě ruce, zkřížené (podle vědců je mozek natolik zmaten nezvyklou polohou končetin, že to výrazně omezí vnímání bolesti), do starého kamenného krajáče naplněném vodou s ledem a mocně polita oblíbeným parfémem, dívala se na svůj oblíbený obraz, poslouchaje svoji oblíbenou hudbu.\nOstře žhavá bolest pominula, plány na aktivní prožití dne byly ale v tahu a bylo teprve ráno a já si přála, aby bylo už zítra.\nObraz jsem později zaměnila za notebook, pouštěla si velmi komplikovaně filmy, snažila se zamilovat do hrdinů a při tom vaporizovala ozdravnou léčivku až do doby, kdy se setmělo a nastal čas uložit se ke spánku.\nProbudila jsem se bez bolesti, s prsty ozdobenými pevnými úhlednými puchýři. Ještě jsem nevstala, tak netuším, co s nimi udělá ranní koupel v uvolňující soli. Té koupele, kterou jsem měla v plánu včera ráno po dokončení opravy odpadu pod dřezem, před časem umělecky vyrobeného mými dvěma příteli „Patem a Matem“.\nAle dobrý, odpad, který jsem včera pistolí obouruč statečně utěsnila, zatím skoro neteče.\nkomentářů 5 Posted in Žiju přítomností\nRanní mikulášské překvápko v Kobylisích\nVstávám časně a tak jsem na zasněženou zahradu vyšla jako první. Chtěla jsem z pod sněhu vydolovat rukolu (miluju rukolu) do ranní omelety z vajec s pálivou červenou papričkou.\nA tam na sněhu sněhobílá samice, co její snad už praprababičku dostaly dětičky k velikonocům místo čokoládového zajíčka, a tlačí před sebou kulaťoučkého potkánka, jak se mi nejdřív zdálo. Přijdu blíž a jaká radost!\nMaličký buclatý králíček, co právě vylezl z nory hluboko pod zemí. Něha sama.\nLíp se mi ale podařilo vyfotit malého zajíčka než to králičí miminko.\nNoční hra světel aneb Večer s Járy Božím\nNasněžil ledový sníh. Proteplil a očistil zemi. Opojný předvánoční čas. Nemám potřebu nic zdobit, vánoční čas se tvoří sám. Není třeba kýčovitého přizdobování.\nJe pár minut po půlnoci a dnes proměnilo se v zítra. A bude chodit Mikuláš s Čertem a Andělem. Mně ale stačí, žes přišel Ty, Járy. Jsi tři v jednom.\nPřátelé, od slova přát si, přát ti.\nKasala jsem se, že dnešní večer popíšu. Ale nepopíšu ho. Možná bych ho dokázala popsat, možná ráno. S ránem tu a tam něco bystře popsat umím, ale teď už je noc a my ve dvou v krátkém večeru vypili tři litry vína.\nRanní hra světel aneb Home sweet Home\nDíky za každé nové ráno. V téhle větě je prostě všechno.\nNení to jen tak, vydržet v páru\nToto zátiší netvoří ponožky připravené ke spárování, nýbrž jen ty, ke kterým se mi nepodařilo najít „tu druhou“. A to navzdory faktu, že každý z pěti členů domácnosti, jeden táta a čtyři dětičky, má svojí barvu spony, aby se ponožky již vícekrát neoddělily a to ani při praní.\nO tom, kam mizí ponožky toho bylo napsáno už mnoho, dokonce i prý filmy se o tom točí. Jenže! Kam ale ve skutečnosti skutečně mizí?\nDokonce i mně, která s láskou a pečlivostí pečuje o ponožky svoje, tedy na rozdíl od všech svých vnoučat (až na jedno), kteří se v ponožtičkách bez problému procházejí i po umolousaných podlahách a vyběhnou v nich třeba i na dvůr a do zahrad.\nJá se o svoje ponožky a podkolenky a nadkolenky starám. Nekupuju si totiž jen tak ledajaké, nýbrž jen ty nejkvalitnější a nejkrásnější, jen z přírodních materiálů lahodících mým chodidlům a v barvách lahodících mojí duši. I mně ale tu a tam některá nenávratně zmizí.\nJedny památeční podkolenky se sobem jsem dokonce dostala coby štamgast mého oblíbeném baru blízko hradu, kde jsem dvě léta čekávala na autobus, holdujíc pravé finské vodce ve stoprocentně přírodním pomerančovém džusu. Letos jsem se baru, s výčitkami, že zklamávám, vyhýbala obloučkem, protože se mi zastesklo po mém dívčím vosím pase.\nTo je taky důvod, proč můj pas při mém ranním psaní obtáčí elektrikou nabíjený pás SAUNA BELT. Končím, už je mi pěkně horko.\nMarie Veronika u Tak tohle byla síla!\nSedmi u Moji přátelé bojovníci\nMirka u Tak tohle byla síla!\nSedmi u Tak tohle byla síla!\nvidoulsky u Tak tohle byla síla!\nMirka u Virus jsem pohostila, aniž bych ho pozvala a poznala\nSedmi u Virus jsem pohostila, aniž bych ho pozvala a poznala\nMoji přátelé bojovníci 24.1.2022\nTak tohle byla síla! 23.1.2022\nVirus jsem pohostila, aniž bych ho pozvala a poznala 22.1.2022\nMůj anděl strážný 21.1.2022\nBěsnící svět médií 21.1.2022\nTrochu whisky do ranní kávy 18.1.2022\nJen jsem je senem osušila a bylo 12.1.2022\nPomme d’amour 9.1.2022\nNejhorší srážka v životě, je srážka s blbcem 8.1.2022\nNemá smysl lpět na čemkoli jiném než na přítomnosti 4.1.2022\nVŠECHNO OD DUBNA 2006 – VŠECHNO NE, ÚNOR A BŘEZEN 2007 ZÁHADNĚ ZMIZELY Vybrat měsíc Leden 2022 Prosinec 2021 Listopad 2021 Říjen 2021 Září 2021 Srpen 2021 Červenec 2021 Červen 2021 Květen 2021 Duben 2021 Březen 2021 Únor 2021 Leden 2021 Prosinec 2020 Listopad 2020 Září 2020 Srpen 2020 Červenec 2020 Červen 2020 Únor 2020 Leden 2020 Říjen 2019 Červen 2019 Květen 2019 Duben 2019 Březen 2019 Únor 2019 Leden 2019 Září 2018 Srpen 2018 Duben 2018 Únor 2018 Prosinec 2017 Říjen 2017 Září 2017 Červenec 2017 Červen 2017 Květen 2017 Duben 2017 Březen 2017 Únor 2017 Leden 2017 Prosinec 2016 Listopad 2016 Říjen 2016 Září 2016 Srpen 2016 Červen 2016 Květen 2016 Duben 2016 Březen 2016 Únor 2016 Leden 2016 Prosinec 2015 Listopad 2015 Říjen 2015 Září 2015 Srpen 2015 Červenec 2015 Květen 2015 Duben 2015 Březen 2015 Únor 2015 Leden 2015 Prosinec 2014 Listopad 2014 Říjen 2014 Září 2014 Srpen 2014 Červenec 2014 Červen 2014 Květen 2014 Duben 2014 Březen 2014 Únor 2014 Leden 2014 Prosinec 2013 Listopad 2013 Říjen 2013 Září 2013 Srpen 2013 Červenec 2013 Červen 2013 Květen 2013 Duben 2013 Březen 2013 Únor 2013 Leden 2013 Prosinec 2012 Listopad 2012 Říjen 2012 Září 2012 Srpen 2012 Červenec 2012 Červen 2012 Květen 2012 Duben 2012 Březen 2012 Únor 2012 Leden 2012 Prosinec 2011 Listopad 2011 Říjen 2011 Září 2011 Srpen 2011 Červenec 2011 Červen 2011 Květen 2011 Duben 2011 Březen 2011 Únor 2011 Leden 2011 Prosinec 2010 Listopad 2010 Říjen 2010 Září 2010 Srpen 2010 Červenec 2010 Červen 2010 Květen 2010 Duben 2010 Březen 2010 Únor 2010 Leden 2010 Prosinec 2009 Listopad 2009 Říjen 2009 Září 2009 Srpen 2009 Červenec 2009 Červen 2009 Květen 2009 Duben 2009 Březen 2009 Únor 2009 Leden 2009 Prosinec 2008 Listopad 2008 Říjen 2008 Září 2008 Srpen 2008 Červenec 2008 Červen 2008 Květen 2008 Duben 2008 Březen 2008 Únor 2008 Leden 2008 Prosinec 2007 Listopad 2007 Říjen 2007 Září 2007 Srpen 2007 Červenec 2007 Červen 2007 Květen 2007 Duben 2007 Leden 2007 Prosinec 2006 Listopad 2006 Říjen 2006 Září 2006 Srpen 2006 Červen 2006 Květen 2006 Duben 2006


Finanční krize doléhá i na americké miliardáře - Deník.cz\nFinanční krize doléhá i na americké miliardáře\nPraha - Krize na trhu s hypotékami ve Spojených státech otřásla žebříčkem nejbohatších Američanů. Bush varuje před katastrofou.\nPrvenství si letos podle amerického časopisu Forbes zopakoval zakladatel softwarového gigantu Microsoft Bill Gates. Redaktoři magazínu vyčíslili jeho majetek na 57 miliard dolarů. Na záda mu dýchá nejúspěšnější investor současnosti Warren Buffett, který vlastní zhruba padesát miliard dolarů. Trojici nejbohatších uzavírá šéf softwarové společnosti Oracle Lawrence Ellison. Oproti Buffetovi má o 25 miliard dolarů méně.\nLetošní žebříček 400 amerických miliardářů ale výrazně ovlivnila krize na finančních trzích. Bill Gates přišel oproti loňsku téměř o dvě miliardy dolarů. Útlum světového hospodářství na vlastní kůži pocítil i Warren Buffet – jeho jmění se ztenčilo rovněž o dvě miliardy. Investovat uprostřed „finančního chaosu“ ale nepřestal. Začátkem tohoto týdne koupil za 5 miliard dolarů zhruba 9procentní podíl v investiční bance Goldman Sachs, která po problémech na americkém hypotečním trhu utrpěla ztrátu ve výši několika stovek milionů dolarů.\nAsi nejhůře dopadl Sheldon Adelson, majitel většiny kasin v Las Vegas, který během posledních dvanácti měsíců přišel o třináct miliard dolarů. Adelson podle Forbesu ztrácel přibližně 1,5 milionu dolarů denně.\nDůvod k radosti neměl ani legendární investor Kirk Kerkorian. Společnosti MGM Mirage, která provozuje síť hotelů a kde je většinovým vlastníkem, loni klesly akcie až o 70 procent. Majitelka internetové aukční síně e-Bay Meg Whitmanová se do letošního seznamu ani nevešla. Před „branami“ zůstal i Maurice Greenberg, bývalý šéf obří pojišťovny AIG, která kvůli vysokým finančním ztrátám skončila v náručí americké vlády.\n„To je důkaz, že americká ekonomika silně zpomaluje. Letos kvůli krizi nikdo výrazně nezbohatl a zřejmě ani nezbohatne,“ píše redaktor Forbesu Matthew Miller. Celkové jmění Američanů na seznamu podle něj meziročně vzrostlo o pouhé dvě procenta na 1,57 bilionu dolarů.\nHrozí krach dalších firem\nSpojené státy vidí ve vážné ekonomické krizi i prezident George Bush. Jeho administrativa chce kapitálové trhy stabilizovat tím, že na očištění a záchranu dalších finančních institucí uvolní 700 miliard dolarů. Proti je ale americký Kongres, bez jehož souhlasu plán nelze uskutečnit.\n„Situace je velmi znepokojivá, trh nefunguje tak, jak by měl. Je načase společně a demokraticky čelit krachu dalších bank,“ řekl Busch ve středu večer v televizním projevu, v němž se snažil o správnosti záchranného opatření přesvědčit nejenom Kongres, ale i americké občany.


PGSZ2 | Portál moderní fyziky\nAnotace: Státní doktorskou zkoušku koná doktorand ze širšího vědního základu oboru optika a nejméně tří předmětů individuálního programu studia, které určuje oborová rada na návrh školitele. Předměty zkoušky navazují na téma disertační práce. Při státní doktorské zkoušce se ověřuje nejen šíře a kvalita znalostí, ale i schopnost aplikace obecných principů na konkrétní problémy.\nStátní doktorskou zkoušku koná doktorand ze širšího vědního základu oboru optika a nejméně tří předmětů individuálního programu studia, které určuje oborová rada na návrh školitele. Předměty zkoušky navazují na téma disertační práce. Při státní doktorské zkoušce se ověřuje nejen šíře a kvalita znalostí, ale i schopnost aplikace obecných principů na konkrétní problémy.


Tričko adidas Sc Graphic Tee | Total-store.cz\nadidas Sc Graphic TeeCena pro Vás: vyprodáno\nPopisPtejte seTabulky velikostíVrácení a reklamaceDoprava a platba adidas Sc Graphic Tee Poslat příteliTiskArtiklové čísloAH8887KategorieTričkaUrčeníVolný časVýrobce adidas Dámské šedé volnočasové tričko adidas s krátkým rukávem pro každodenní trénink. Lehké dámské tričko adidas Sc Graphic Tee s krátkým rukávem využijete zejména na volný čas, ale i pro další sportovní aktivity. Triko disponuje vysoce funkčním materiálem, který dbá na vaše maximální pohodlí i při náročném tréninku. Lehké šedé sportovní triko využijete pro venkovní, ale i halové aktivity. Šedá barva působí skvěle. Propracovaný střih trika, který vám perfektně sedne. Funkční materiál (70% bavlna/30% polyester).


Kaprů a kapříků bude na předvánočním trhu dostatek - Pražský patriot\nKočka sleduje kapra ve vaně. Foto: Nador / Wikimedia Commons\nKaprů a kapříků bude na předvánočním trhu dostatek\n24. listopadu 2013 11:56\nPokud si kladete otázku, zda bude před Vánoci na trhu dostatek kaprů, tak můžete být v klidu. „I přes nepříznivou sezónu, bude ryb na českém předvánočním trhu dostatek," předpovídá stínový ministr zemědělství Pavel Kováčik (KSČM).\nCo se týká předvánočního trhu, sezóna výlovu kaprů je v podstatě u konce. Kováčik připomíná, že byla pouze průměrná a zasáhlo do ní několik důležitých faktorů. První ztráty přineslo dlouhé studené jaro, než se ryba začala naplno krmit. Pak byly povodně, které některé chovné nádrže docela slušně „vypláchly“, mnoho ryb tam nezůstalo.\nChovné sezóně neprospěla ani obrovská letní vedra, při nichž se ryba rovněž nekrmila. Navíc tam, kde byla vysoká obsádka nebo mělčí voda, padala ryba nedostatkem kyslíku.\nPři výlovech – zejména na začátku – bylo zase neobvyklé teplo. Rybníkáři museli činit opatření, aby ryba nepadala přímo při výlovu.\n„Zástupci rybníkářských firem, s nimiž jsem hovořil, se budou snažit držet cenu tak, aby nějak dramaticky neposkočila. Mírné zdražení ale lze očekávat. Ceny se totiž řadu let držely přibližně na stejné úrovni a dnes už nejsou žádné rezervy,“ dodal Pavel Kováčik.\nČeská republika patří v produkci kaprů ke světové špičce. Našimi největšími odběrateli jsou Slovensko, Německo, Rakousko a Itálie.


CZ.NIC - CZ.NIC zabezpečuje český internet\nPraha, 30. září 2008 – Sdružení CZ.NIC spustilo po půlročním testování do ostrého provozu technologii DNSSEC. Ta dokáže předejít prakticky neodhalitelným útokům, které zneužívají bezpečnostní mezeru v systému DNS. Tyto útoky jsou potencionálním nebezpečím pro téměř všechny služby na internetu, zejména on-line bankovnictví či internetové zpravodajství. Na spuštění technologie spolupracuje s CZ.NIC také server Lidovky.cz, který je prvním českým on-line médiem s takto chráněnou doménou. Česká republika se tak zařadila mezi pět států světa, které chrání své domény pomocí technologie DNSSEC.\nSamotné spuštění DNSSEC v registru českých domén ale ještě neznamená stoprocentní ochranu. Nyní je důležité, aby DNSSEC do svých serverů implementovaly všechny relevantní internetové subjekty. „Prioritou je zavedení DNSSEC u poskytovatelů internetového připojení. Hned za nimi by měli následovat registrátoři a provozovatelé nejrůznějších webových služeb, například banky či média. Pak bude ochrana skutečně plnohodnotná. Zabezpečit své počítače si však mohou i samotní uživatelé. Návod je k dispozici na stránkách http://podpora.nic.cz/Jak_zprovoznit_DNSSEC,“ doplnil Ondřej Filip, výkonný ředitel sdružení CZ.NIC.


Úroda brambor bude nižší. Může za to především sucho - Plzeňský deník\nÚroda brambor bude nižší. Může za to především sucho\nPlzeňský kraj - Především sucho a špatné rozložení srážek můžou za letošní nižší sklizeň brambor. Oproti loňskému roku budou výnosy horší o patnáct až sedmnáct procent. Na ceně zeleniny by se to nemělo odrazit.\nVybírání brambor ilustrační fotoFoto: Deník/Šárka Hoblíková\nPodle ředitele Českého bramborářského svazu Miloslava Chlana je kvalita brambor dobrá, v některých regionech špičková. Při prodeji ve velkém se farmářská cena za kilogram pohybuje do čtyř korun. „U zemědělců, kteří prodávají ze dvora, jde o osm korun za kilo. Koncem sklizně by se mohla cena mírně zvyšovat, zhruba o korunu,“ uvedl Chlan. Doplnil, že zásoby by měly vydržet až do jara.\nNižší výnosy potvrdil též ředitel ředitel šlechtitelského podniku Vesa Velhartice Viktor Kopačka. „Zatímco loni průměr činil 37 tun na zasázenou plochu, letos jde o 31 tun,“ vyčíslil. Brambory především na sadbu přitom pěstují na zhruba 70 hektarech. Přibližně 30 procent firma vyváží do ciziny. Mezi zahraniční zákazníky patří Polsko, Slovensko, Německo, ale třeba i Řecko nebo Turecko.\nV Plzeňském kraji se pěstují brambory především na výrobu škrobu. Největším tuzemským výrobcem je horažďovická společnost Lyckeby Amylex. „Máme domluvený kontrakt na 2700 hektarů. Pětašedesát procent surovin pochází od pěstitelů z jihozápadu Čech, zbytek z Vysočiny,“ nastínil generální ředitel Ivica Punčikar. Pochlubil se také novinkou, kterou letos uvedli jako jediní v Čechách na trh. Za 253 milionů korun zakoupili moderní technologii, díky níž z hlízové šťávy extrahují bramborový protein. Je velmi oblíbený. Používá se do krmných směsí pro hospodářská zvířata i domácí mazlíčky. První zákazník je z Německa,“ uzavřel Punčikar.\nSklizeň v ČR\n- letos zemědělci osázeli 23 418 hektarů polí, což je o čtyři hektary méně než minulý rok (z toho průmyslové brambory zabírají\ntéměř 6000 ha, 14 000 ha konzumní a zbytek sadba)\nloni výnosy činily 700 000 tun (letošní by se měly pohybovat kolem 600 000 tun)\nroční spotřeba brambor je 65 až 70 kg na osobu\nFOTOGALERIE: Ve Dvorci aplaudovali Kajínkovi Dvorec - Tři stovky si museli připravit všichni, kteří chtěli besedovat s…\nU borské menzy roste nová terasa Plzeň - V univerzitním kampusu na Borech vládne teď stavební ruch.\nKardinála Berana připomene deska na katedrále v Plzni Plzeň - Kardinála Josefa Berana připomene v krajské metropoli další…


přikrývka GREENFIRST | Picaso Manufactury - Varianta: 200 x 220 cm, DUO EXTRA HŘEJIVÁ (2x200 g/m²)\npřikrývka Greenfirst - Varianta: 200 x 220 cm, DUO EXTRA HŘEJIVÁ (2x200 g/m²)\n30% (918 Kč)\nVyberte ...140 x 200 cm, LETNÍ (150 g/m²)140 x 220 cm, LETNÍ (150 g/m²)200 × 220 cm, LETNÍ (150 g/m²)220 × 240 cm, LETNÍ (150 g/m²)135 x 200 cm, CELOROČNÍ (300 g/m²)140 x 200 cm, CELOROČNÍ (300 g/m²)135 x 220 cm, CELOROČNÍ (300 g/m²)140 x 220 cm, CELOROČNÍ (300 g/m²)200 x 220 cm, CELOROČNÍ (300 g/m²)220 x 240 cm, CELOROČNÍ (300 g/m²)140 x 200 cm, HŘEJIVÁ (400 g/m²)140 x 220 cm, HŘEJIVÁ (400 g/m²)200 x 220 cm, HŘEJIVÁ (400 g/m²)220 x 240 cm, HŘEJIVÁ (400 g/m²)140 x 200 cm, DUO EXTRA HŘEJIVÁ (2x200 g/m²)140 x 220 cm, DUO EXTRA HŘEJIVÁ (2x200 g/m²)200 x 220 cm, DUO EXTRA HŘEJIVÁ (2x200 g/m²)220 x 240 cm, DUO EXTRA HŘEJIVÁ (2x200 g/m²)\nCeloroční prošívaná přikrývka GREENFIRST ze 100% bavlny představuje jedinečný dotek přírody s ochrannou proti mikroorganismům, prachovým roztočům a molům. Patentované označení Greenfirst je přírodní úprava tkaniny pomocí éterických olejů získaných zejména z citronů, levandule a eukalyptu. Tyto éterické oleje neobsahují tukové látky jako např. rostlinné oleje. Přikrývka je hebká a splývavá. Po stranách je zpevněna velurovou lemovkou. Přírodní éterické oleje zafixované v bavlně působí blahodárně na povrch těla bez vonného aroma. SLEVA na letní přikrývky. Více\n140 x 200 cm, LETNÍ (150 g/m²) Skladem 1 245 Kč\n140 x 220 cm, LETNÍ (150 g/m²) Skladem 1 923 Kč\n200 × 220 cm, LETNÍ (150 g/m²) Skladem 1 783 Kč\n220 × 240 cm, LETNÍ (150 g/m²) Skladem 1 943 Kč\n140 x 200 cm, CELOROČNÍ (300 g/m²) Skladem 1 435 Kč\n135 x 220 cm, CELOROČNÍ (300 g/m²) Skladem 1 649 Kč\n140 x 220 cm, DUO EXTRA HŘEJIVÁ (2x200 g/m²) Skladem 1 785 Kč\n200 x 220 cm, DUO EXTRA HŘEJIVÁ (2x200 g/m²) Skladem 2 145 Kč\n220 x 240 cm, DUO EXTRA HŘEJIVÁ (2x200 g/m²) Skladem 2 335 Kč\nProšívaná přikrývka GREENFIRST je zhotovena z ekologického textilního materiálu s úpravou GREENFIRST® ze 100% čisté bavlny. Jedná se o přírodní úpravu tkanin pomocí éterických olejů získaných zejména z citronů, levandule a eukalyptu (bez aroma). Tyto éterické oleje neobsahují tukové látky jako např. rostlinné oleje. Z nich vytvořený přírodní preparát je alergicky neutrální a dodává textiliím jedinečné vlastnosti pro ochranu proti prachovým roztočům, molům a komárům. Eukalyptové éterické oleje navíc příznivě působí na horní cesty dýchací a dodávají pocit uvolnění. Tato úprava je prakticky nesepratelná, její účinnost byla úspěšně testována na 30 domácích praní při teplotě 60°C. Tkanina je alergicky neutrální - vhodné pro alergiky. Vnitřní náplň přikrývky je ze značkových dutých vláken Fibre®HCS je vysoce odolná vůči mikroorganismům, prachovým roztočům, molům. Možnost výběru hřejivosti: letní, celoroční, hřejivá a extra hřejivá duo varianta.\ncitronovník působí příznivě na lečení zánětů ran\nOšetřování prošívané celoroční přikrývky z patentované bavlněné tkaniny GREENFIRST doporučujeme provádět nejméně jednou za rok, nejlépe v létě. Je možné ji prát v domácí pračce při teplotě vody do 60°C v jemném cyklu. (Upozorňujeme, že ve standardní domácí pračce je možné prát pouze přikrývky do rozměru cca 140x200 cm. Přikrývku s většími rozměry je možno prát jenom v pračce s velkou kapacitou praní.) Nepoužívat bělící prostředky obsahující chlór. Pro sušení v bubnové sušičce se doporučuje nízký stupeň teploty vzduchu – do cca 60°C, aby byla Vaše přikrývka jako nová, doporučujeme vložit do sušičky tenisový míček. Přikrývka se má sušit až dokud z ní nevyprchá veškerá vlhkost. Výrobek se může žehlit při maximální teplotě žehlící plochy 110°C.


3 VSPH 615/2012-A-12\nKSLB 76 INS 6489/2012 3 VSPH 615/2012-A-12\nVrchní soud v Praze jako soud odvolací rozhodl v senátě složeném z předsedy JUDr. Jaroslava Bureše a soudců JUDr. Jindřicha Havlovce a Mgr. Ivany Mlejnkové v insolvenčním řízení dlužnice Michaely anonymizovano , anonymizovano , bytem Chrastava, Albrechtice u Frýdlantu 36, zahájeném k návrhu dlužnice, o odvolání dlužnice proti usnesení Krajského soudu v Ústí nad Labem, pobočky v Liberci č.j. KSLB 76 INS 6489/2012-A-7 ze dne 16. dubna 2012,\nUsnesení Krajského soudu v Ústí nad Labem, pobočky v Liberci č.j. KSLB 76 INS 6489/2012-A-7 ze dne 16. dubna 2012 se p o t v r z u j e .\nKrajský soud v Ústí nad Labem, pobočka v Liberci usnesením č.j. KSLB 76 INS 6489/2012-A-7 ze dne 16.4.2012 uložil dlužnici Michaele anonymizovano (dále jen dlužnice), aby do 7 dnů od právní moci usnesení zaplatila na uvedený účet soudu nebo hotově v jeho pokladně zálohu na náklady insolvenčního řízení ve výši 3.000,-Kč.\nV odůvodnění svého usnesení soud prvního stupně uvedl, že mu byl dne 19.3.2012 doručen insolvenční návrh dlužnice spojený s návrhem na povolení oddlužení formou splátkového kalendáře.\nSoud odkázal na § 108 odst. 1 a 2 IZ s tím, že povinnost zaplatit zálohu na náklady insolvenčního řízení je navrhovateli ukládána ve fázi řízení, kdy je nejisté, zda úpadek dlužníka bude řešen oddlužením. Pokud by oddlužení nebylo povoleno nebo nebylo následně schváleno, došlo by k prohlášení konkursu na majetek dlužníka (§ 396 odst. 1, § 405 IZ); i po schváleném oddlužení může dojít k přeměně oddlužení v konkurs dle § 418 IZ. Pro případ konkursu přitom není možné s dostatečnou jistotou předvídat, jaké výdaje z podstaty si vyžádá její zjišťování a správa a jaké budou výdaje insolvenčního správce (jeho odměna tu činí dle vyhlášky č. 313/2007 Sb. nejméně 45.000,-Kč). Účelem institutu zálohy je především poskytnout záruku úhrady celkových nákladů insolvenčního řízení, včetně hotových výdajů a odměny insolvenčního správce, pro případ, že by je nebylo možno uhradit z majetkové podstaty (§ 38 odst. 2 IZ).\nZ podaných návrhů a jejich příloh vyplývá, že dlužnice sice nemá žádný hodnotnější majetek (vlastní pouze běžné vybavení domácnosti zpeněžitelné zřejmě jen v nepatrné výši), její příjmy jsou však dostatečné k tomu, aby byla splněna podmínka přípustnosti oddlužení dle § 395 odst. 1 písm. b) insolvenčního zákona (dále jen IZ), tj. předpoklad minimálního třicetiprocentního uspokojení pohledávek nezajištěných věřitelů v rámci oddlužení.\nV dané věci tak lze očekávat schválení oddlužení dlužnice plněním splátkového kalendáře, kdy odměna a hotové výdaje insolvenčního správce jsou stanoveny paušálně v celkové výši 900,-Kč (resp. 1.080,-Kč, pokud je správce plátcem DPH) za každý započatý měsíc trvání účinků schváleného splátkového kalendáře (§ 3 odst. 1, § 7 odst. 4 cit. vyhlášky). Dle ustálené judikatury ale přísluší insolvenčnímu správci odměna a hotové výdaje rovněž za období od rozhodnutí o úpadku do okamžiku, kdy nastanou účinky schválení oddlužení plněním splátkového kalendáře, neboť uvedené nároky správce nejsou v samotném splátkovém kalendáři zakalkulovány. Proto soud k zajištění úhrady odměny a hotových výdajů správce za uvedené období, či úhradě nákladů insolvenčního řízení v případě prohlášení konkursu, uložil dlužnici zaplatit zálohu, a to v dolní hranici zákonného rozpětí.\nProti tomuto usnesení se dlužnice včas odvolala. Uvedla, že požadovanou zálohu není schopna zaplatit, neboť se (i z důvodu nedávné nemoci) nachází ve špatné finanční situaci, jak je zřejmé i z příloh připojených k návrhu na povolení oddlužení.\nZ obsahu spisu odvolací soud ověřil, že dlužnice podala dne 19.3.2012 spolu s insolvenčním návrhem i návrh na povolení oddlužení, jež požadovala provést splátkovým kalendářem. Podle těchto návrhů a jejich příloh je dlužnice svobodná a nemá žádné vyživovací povinnosti, její čistá měsíční mzda činí 14.017,-Kč měsíčně. Bydlí v bytě matky, sama vlastní jen drobné věci domácí potřeby v odhadované celkové hodnotě 11.740,-Kč. Dlužnice má pouze nezajištěné závazky dosahující celkové výše 557.387,-Kč.\nTato zjištění zatím vskutku nasvědčují tomu, že dlužnice splňuje podmínku přípustnosti oddlužení dle § 395 odst. 1 písm. b) IZ, neboť pro případ provedení oddlužení navrženým splátkovým kalendářem její příjmy dávají předpoklad minimálního třicetiprocentního uspokojení pohledávek nezajištěných věřitelů. Čisté mzdě dlužnice odpovídá měsíční splátka ve výši 5.450,-Kč, takže za 60 měsíců splátkového kalendáře by mohla nabídnout plnění v celkové výši 327.000,-Kč. Z něj po úhradě přednostních nároků insolvenčního správce, které činí bez DPH celkem 54.000,-Kč (měsíční odměna ve výši 750,-Kč a náhrada hotových výdajů ve výši 150,-Kč dle § 3 písm. b/ a § 7 odst. 4 vyhlášky), zbývá částka 273.000,-Kč. Tato částka postačuje k uspokojení pohledávek nezajištěných věřitelů v rozsahu 30 %, tj. ve výši 167.216,-Kč (postačovala by k jejich potřebnému uspokojení, i kdyby insolvenční správce měl právo na úhradu svých nároků s DPH, tj. v celkové výši 64.800,-Kč).\nSoud prvního stupně tedy správně shledal, že za této procesní situace (pokud v dalším průběhu řízení nedozná rozhodné změny) lze předpokládat, že úpadek dlužnice bude možno řešit oddlužením ve formě splátkového kalendáře. Správně také dovodil, že jakkoli jsou nároky insolvenčního správce při splátkovém kalendáři hrazeny v měsíčních splátkách, je třeba zajistit úhradu jeho nároků i za období od rozhodnutí o úpadku do schválení oddlužení splátkovým kalendářem. Jde o náhradu prokázaných hotových výdajů insolvenčního správce vzniklých mu v inkriminované době (s limity jejich výše dle § 7 odst. 1 až 3 vyhlášky) a o odměnu za činnost, kterou insolvenční správce v tomto období vykoná a která tedy nepředstavuje realizaci splátkového kalendáře; tuto odměnu insolvenční soud určuje v přiměřené výši dle § 5 vyhlášky. K uvedenému viz např. usnesení Vrchního soudu v Praze sp.zn. KSHK 45 INS 3216/2010, 3 VSPH 1239/2010-B ze dne 19.5.2011.\nSoud prvního stupně tudíž rozhodl správně, když k zajištění úhrady uvedených nákladů insolvenčního řízení-nároků insolvenčního správce za období předcházející očekávanému schválení oddlužení splátkovým kalendářem-uložil dlužnici povinnost zaplatit zálohu dle § 108 IZ, přičemž přiměřenou tomuto účelu shledal odvolací soud i stanovenou výši této zálohy. Proto napadené usnesení podle § 219 občanského soudního řádu jako věcně správné potvrdil.


RJ-45 – Wikipedie\nKoncovka RJ-45 je dnes nejčastěji používaný typ zapojení síťových kabelů UTP a STP. Mimo to se ale používá ke spojení xDSL modemů, ISDN zařízení, E1 atp. Vytlačila mnoho ostatních koncovek, z důvodu snižování počtu vodičů a modernizace počítačového vybavení. Je to koncovka typu 8P8C (z angličtiny: 8 pozic, 8 vodičů). RJ-45 může mít dvě podoby: samičí (zásuvka) nebo samčí.\nJejí název vychází z podobnosti s telefonními koncovkami RJ-45 registrovanými u FCC (RJ pochází z dřívější verze RJ-11), ty jsou však s moderními počítačovými síťovými kabely nekompatibilní, a to nejenom proto, že mají pouze 2 vodiče a popř. 2 volitelné odpory, ale také proto, že mají jiný tvar. Ačkoliv to v pojmenování vytváří určité zmatky, dá se konstatovat, že mimo americký telekomunikační průmysl, kde se používá označení 8P8C, se tyto koncovky označují běžně, i když ne zcela správně, RJ-45.\nKoncovka s kabelem\nTato koncovka je definována ve standardu TIA-968-A, vydaném Správní radou pro připojení terminálu (anglicky Administrative Council for Terminal Attachment – ACTA).\n1.1 Typy konektorů\n1.1.1 Krimpování na drát\n1.1.2 Krimpování na lanko\n1.2 Zapojení kabelů\n1.2.1 Přímý kabel\n1.2.2 Křížený kabel\nUniverzální 8P8C (RJ-45) konektor pro drát s typickými hroty ve tvaru písmene Ψ.\n8P8C (RJ-45) konektor pro lanko s hroty ve tvaru písmene Y (pokud jsou hroty podélně vyoseny, jde též o univerzální konektor).\nObvykle se používají zapojení s označeními T568A nebo T568B, která jsou definována v TIA/EIA-568-B. K nasazení koncovek se používají tzv. krimpovací kleště.\nPro spolehlivé spojení kabelu a konektoru je nutné rozlišovat, zda je konektor lisován na kabel typu drát nebo lanko (licna). Drát je jednolitý vodič, zatímco lanko má každý vodič tvořen z mnoha tenkých a snadno ohebných drátků. Drát se používá pro pevné vedení (např. v lištách), zatímco lanko se používá pro poslední část spojení, typicky od UTP zásuvky k počítači.\nKrimpování na drátEditovat\nKonektor pro krimpování na drát má nože navzájem mírně vyosené, aby po zalisování sklouzly po stranách drátu a svíraly ho ze stran. Často bývá ve tvaru tříhrotové vidličky ve tvaru písmene Ψ (řecké písmeno psí), přičemž prostřední je lehce vyosena proti zbylým dvěma. Může být však i ve tvaru dvouhrotové vidličky ve tvaru písmene Y s navzájem vyosenými hroty. Po nalisování konektoru na drát dojde k pevnému obemknutí drátu z obou stran (krajní hroty sklouznou kolem drátu z jedné a vnitřní hrot z druhé strany). Pokud by byl na drát chybně použit konektor pro lanko (viz dále), dojde k naštípnutí drátu a nespolehlivému spojení, protože časem dojde v místě naštípnutí k rozlomení drátu, kontakt bude mít vyšší přechodový odpor (bude nespolehlivé), až se časem přeruší úplně.\nKrimpování na lankoEditovat\nKonektor na lanko má nože tvarované tak, aby se do lanka zapíchly a zmáčkly ho pod sebou (ohebné lanko nepraskne, ale přizpůsobí se), čímž dojde k vytvoření spolehlivého kontaktu. Často má nůž podobu dvouhrotové vidličky ve tvaru písmene Y. Pokud by byl pro lanko použit konektor pro drát, hroty se plně nerozevřou, takže kontakt bude (podle konkrétní konstrukce konektoru) v pořádku. Záleží však vždy na konstrukci a doporučení výrobce konektoru.\nEthernet se většinou přenáší po kabelech typu „kroucená dvojlinka“ (anglicky Twisted pair cable) kategorie 5e nebo kabely kategorie 6, které jsou určeny pro gigabitový ethernet, ale jsou současně zpětně kompatibilní s kategoriemi 3, 5 a 5e.\nOznačení pinů na konektoru\nKřížený gigabit ethernet\nStandardní gigabit ethernet\nPro přenos 10 a 100 Mb ethernetu se používají pouze dva páry vodičů, připojené k pinům 1, 2, 3 a 6. Modrý pár byl v původní specifikaci strukturované kabeláže určen pro připojení telefonu - proto je umístěn uprostřed a při zapojení koncovky RJ12 do zásuvky RJ45 dojde právě k propojení A-B vodičů na modrý pár zásuvky.\nV případě gigabitového ethernetu jsou využity všechny 4 páry vodičů.\nStandardní zapojení ethernetu pomocí kroucené dvojlinky s konektorem RJ-45\nUspořádání párů v přímém zapojení. Barvy jednotlivých párů nejsou v praxi tak důležité.\nU přímého kabelu jsou oba konce zapojeny identicky, dle standardu T568A nebo T568B. Při výrobě „přímého kabelu“ se může stát, že se člověk soustředí pouze na to, aby oba konektory byly zapojeny navzájem stejně (1-1, 2-2, …), a nehledí na správné uspořádání párů kroucené dvojlinky. Při komunikaci vyšší rychlostí však takový kabel nebude fungovat kvůli vysokofrekvenčnímu rušení, které by správně mělo být eliminováno korektním zapojením párů. Když už se tedy v praxi nehledí na přesné rozmístění barev podle výše uvedeného schématu, je důležité alespoň správně zapojit páry podle obrázku vpravo.\nKřížený gigabitový kabel (verze T568B). U 100 Mb kabelu by nebyl prohozen modrý a hnědý pár.\nKabel, který má na koncích přehozený oranžový pár se zeleným (piny 1+2 versus 3+6) a v případě gigabitového ethernetu ještě modrý pár s hnědým (piny 4+5 versus 7+8), se nazývá „křížený“ (anglicky crossover). Takovéto kabely jsou většinou označeny nápisem nebo barevně. Používají se k přímému propojení počítače s počítačem a před rozšířením auto-MDI/MDIX (automatické rozpoznání přímého nebo kříženého kabelu) byl také potřeba k propojení mezi směrovači, rozbočovači nebo přepínači.\n↑ SVOBODA, Zdeněk. www.svobodaz.vavrovice.cz [online]. [cit. 2020-03-02]. Dostupné online.\n↑ NOVOTNÝ, Lukáš. Komentáře k produktu: Konektor RJ45 nestíněný, na drát. CZC.cz [online]. 2005-11-09 [cit. 2020-03-02]. Dostupné online.\nObrázky, zvuky či videa k tématu RJ-45 na Wikimedia Commons\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=RJ-45&oldid=21422758“\nNaposledy editováno 28. 6. 2022 v 16:49\nStránka byla naposledy editována 28. 6. 2022 v 16:49.


Rybí krev Hájička, Cena města České Budějovice\nZa román Rybí krev převzal dnes spisovatel Jiří Hájíček cenu města České Budějovice. Román o osudu lidí z vesnic vystěhovaných kvůli výstavbě jaderné elektrárny Temelín.\nSkřipec (beletrie) obdržely rovným dílem dva tituly: (Ne)milostivé léto L.B. autorky Very Vogeler, překlad z němčiny Jindřich Brož, vydalo nakladatelství BVD\nSkřipec\tnejhorší knihy\tObec překladatelů\tCihelková Tereza\tČižmárová Libuše\nPorota ceny Toma Stopparda jednomyslně udělila cenu Toma Stopparda za rok 2012 knize Jana Vladislava Otevřený deník.\nCenu Jiřího Ortena za rok 2013 dostal devětadvacetiletý Ondřej Buddeus.\nBuddeus Ondřej\tCena Jiřího Ortena\nV Památníku národního písemnictví na Strahově proběhlo slavnostní vyhodnocení 21. ročníku celorepublikové akce „SUK – Čteme všichni“, v rámci které byly oceněny nejoblíbenější knihy pro děti a mládež vydané v roce 2012. Ceny obdrželi autoři, ilustrátoři i nakladatelství.\nLiterární ceny Textík 2013 předala známá autorka knížek pro děti i dospělé paní Markéta Zinnerová. Ceny za výtvarnou část předala její dcera akademická malířka Petra Jelenová, která má na svém kontě již řadu ilustrovaných knih.\nJindřichohradecký textík\tZinnerová Markéta\n1928Cena Egona Erwina Kische je od roku 1992 udělována českým a slovenským spisovatelům literatury faktu. Nadace byla roku 1990 založena paní Giselou Kischovou. Cena je vždy udělována na setkáních, organisovaných Klubem autorů literatury faktu.\nCeny Akademie literatury české získali Hrdličková, Koenigsmark, Srp\nSpolečenství spisovatelů, literárních vědců a kritiků, jehož partnerem se od roku 2011 stala Akademie věd ČR, každoročně předává tři ceny – Cenu Ladislava Fukse za celoživotní literární dílo, cenu Boženy Němcové za nové dílo vydané během posledních dvou let a cenu Karla Hynka Máchy za prvotinu.\nStrach z úplného bojkotu literární ceny Litery a oprávněný tlak veřejnosti i ostatních autorů donutil Mandyse z Litery a Prchala, aby pochopili, že osobní zájmy nemohou v této zemi úplně vše a zrušili název ceny po Seifertové.\nMagnesia Litera\tSeifertová Lucie


Pijte a zacvičte si: pár rad jak neusnout za volantem… | Carlightblog\nDruhé pravidlo je snažit se únavě předcházet. Pokud tedy víte, že vás čeká delší cesta, je dobré se před ní dobře vyspat, alespoň těch doporučených 8 hodin. Také nebývá dobře jíst před cestou těžší a vydatnější jídla, protože ta mají také tendenci člověka utlumit. Jak ostatně říkal známý český spisovatel Karel Poláček: „Po českém obědě seděti a tupě zírati,“ takže pokud před sebou máte delší cestu, zkuste raději salát nebo lehké italské těstoviny. Obojí je lepší volba než tučná a těžká kachna s knedlíkem. Dobrý způsob, jak předejít únavě je také dodržovat pitný režim, protože i nedostatek tekutin může mít vliv na pocit únavy. Nehledě na to, že špatný pitný režim vám může způsobit i bolesti hlavy, což je to poslední, co byste při jízdě potřeboval ke štěstí. Za pitný režim bych ovšem nepovažoval smrťáka v podobě hrnku dvojitého turka, protože ten vás ještě více odvodní. Navíc já třeba zrovna patřím mezi ty lidi, které nikdy ani sebesilnější káva nedokáže nakopnout. Takže bych z vlastní zkušenosti spíš doporučoval obyčejnou vodu bez bublin, ideálně lehce chlazenou.\nPamatujete si na populární pořad „Cvičme v rytme“? No, pokud ne, tak si možná pokuste vzpomenout, protože lehké cvičení nebo strečink je také dobrá věc, jak předejít únavě. Mám to vyzkoušené! Před delší cestou na Slovensko si dám pár dřepů (a je mi celkem jedno, co si o mě myslí ti, kteří na to třeba koukají), pak chvíli kroužím rukama a zhluboka dýchám. Má to tu výhodu, že se mi rozproudí krev a okysličí mozek, takže se pak lépe soustředím na jízdu a jsem na ní více ve formě.\nExistují i další triky. Mám třeba známého, kterému pomáhá pocit únavy za volantem překonat to, že cucá jedny nejmenované bylinné bonbóny, pojmenované po známém skladateli. A je pravda, že kdykoli k němu sednu do auta, má v přihrádce ve dveřích vždy nachystaný pytlíček. Já to zkoušel, ale žádné zázračné účinky jsem na sobě nepozoroval… Takže se při delších cestách i nadále řídím tím, že se před jízdou pořádně vyspím, pak si dám lehké jídlo, protáhnu si tělo a pravidelně piju vodu.\nCo naopak pocit únavy ještě prohlubuje je, když vás neohleduplní protijedoucí řidiči oslňují špatně seřízenými světlomety. Přitom si všichni každoročně můžeme nechat zkontrolovat a seřídit světlomety zcela zdarma v rámci různých akcí, jako je například Vidět a být viděn..\nA jaké jsou vaše tipy a triky, jak zabojovat se zrádným mikrospánkem? Bud moc rád, když se se mnou o ně podělíte v diskusi…


Aprilia SR MAX 300 | SKUTRPORTAL.cz\nLetošní rok je pro naši redakci ve znamení tří stovkových obsahů. K ročnímu testu nám bylo zapůjčeno Kymco K-XCT 300i, které jsme ve srovnávacím testu postavili proti Kawasaki J300 a Kymcu Downtown 300i. Jen o pár týdnů později jsme přebrali k dalšímu testu Aprilii SR MAX 300 a hned na úvod musíme přiznat, že se jednalo o moc příjemné svezení. Ale nepředbíhejme...\nAprilii SR MAX 300 jsme k testu převzali v bílo-černé barevné kombinaci, která jí podle nás sluší nejvíc. Pokud však není bílá podle vašeho gusta, můžete sáhnout ještě po červeno-černé barvě, která má taky něco do sebe.\nAprilia SR MAX dává už na první pohled znát své sportovní ambice. Široká přední maska s velkým stavitelným plexi a dvojitým předním světlometem dává SR MAXU vzhled klasické velké motorky. Ten dokreslují i deflektory na ochranu rukou a široká zrcátka, díky kterým máte takřka dokonalý přehled o dění za sebou.\nPo usednutí do prostorného a vcelku pohodlného sedla zjišťujeme několik zásadních informací.\n1, Prostor pro nohy - nejenže je možné měnit polohu nohou, což při delší jízdě přijde jistě vhod, ale SR MAX nabízí tolik místa pro kolena, že problém nebudou mít ani dlouháni měřící nad 2 metry! Velmi kladně pak hodnotíme regulovatelné průduchy ve středovém tunelu, díky kterým si při chladnějším počasí lze pustit teplý vzduch na nohy, což v kombinaci s termodekou udělá jízdu daleko komfortnější.\n2, Přístrojová deska - v kombinaci analogového otáčkoměru, tachometru a digitálního displeje dává všechny potřebné údaje. Podívat se můžete na aktuální nebo průměrnou spotřebu, dojezd, čas, datum a upozorněni jste i při nutnosti servisní prohlídky. Přístrojovka je navíc velmi dobře přehledná, a to i při ostrém slunci.\n3, Plexi štít - je dostatečně velký, takže vás ochrání před deštěm a přitom skútru nijak neubírá na kráse. Navíc, jak už bylo napsáno, je možné si ho manuálně nastavit. To sice hodnotíme kladně, ale v době elektroniky a různých malých udělátek je elektronicky nastavitelné plexi otázkou jednoho tlačítka, motorečku a nějakých těch drátečků.\nNalevo od přístrojovky má SR MAX malý neuzamykatelný kastlík, do kterého se nám vešel telefon spolu s ovladačem od garáže. Kuřáci by tam silou vůle dali ještě krabičku cigaret a zapalovač, čímž by byla využita kapacita na 110 %. Díky poměrně vysokému středovému tunelu, ve kterém je umístěno víčko nádrže, které mimochodem po otevření není kam odložit, nemá SR MAX klasický háček na helmu. Zato je opatřen multifunkční skříňkou zapalování, díky které se otvírá i úložný prostor pod sedlem a to je kapitola sama o sobě.\nAsi žádný jiný sportovně založený skútr nenabízí tolik úložného prostoru jako právě Aprilie SR MAX! Po odklopení sedla se rozprostře opravdu velkorysý úložný prostor, který je navíc osvětlen a vybaven 12V zásuvkou. A co to znamená velkorysý v podání Aprilie? Do SR MAXE se nám vešla integrální a jet přilba spolu s povinnou výbavou (motolékárnička, nářadí, reflexní vesta) a ještě zbylo místo pro fleesovou bundu, kotoučový zámek a náhradní rukavice!\nStartujeme a vyrážíme. První cesta vede do centra Prahy, a to konkrétně na Národní třídu. Za cca 10 km (to je vzdálenost od naší redakce do místa určení) zjišťujeme tři vcelku zásadní věci.\n1, Brzdy - i když jsou obě kotoučové, tak mají poměrně vlažný nástup. Pro maximální brzdný účinek je potřeba vyvinout až skoro abnormální sílu a to je pro nás velké zklamání. Aprilia ve sportovní verzi a s vlažnými brzdami? Bohužel je to tak!\n2, Motor - ten funguje na výbornou a nabízí dostatek výkonu. Při odjezdu z křižovatky necháte všechna auta za sebou a nejen auta! Při spadnutí zelené to byl i V-Strom, který zůstal daleko za Maxem.\n3, Ovladatelnost - díky nízké váze (188 kg), nastavitelnému tlumiči, velkým kolům a sportovnímu podvozku je jízda s Aprilií SR MAX neskutečně zábavná.\nPři jízdě mimo město ukazuje SR MAX všechny své kvality. Je jedno, jestli jedete v jednom nebo ve dvou. Skútr drží stopu i na klasických českých silnicích. Do zatáček pádá s naprostou jistotou a samozřejmostí a nebýt na náš vkus docela "slabých" brzd, nebylo by vlastně ani co kritizovat. Na pohodlí si běhěm 150 km v kuse nestěžoval ani batůžek, a to už je sakra co říct! Spotřeba se po celou dobu testu pohybovala v rozmezí 3,3 - 3,5l což lze u sportovně laděného jedině kvitovat.\nSR MAX 300 je opatřen cenovkou 119 900,- Kč což z něho dělá jeden z nejdostupnějších skútrů v kategorii 300 ccm. Pozitivně hodnotíme velký zavazadlový prostor, dostatek místa, výkonný motor, povedený design a v neposlední řadě cenu. Negativní hodnocení pak od nás dostávají již zmiňované brzdy.\n16 kW při 7 250 ot/min.\n23 Nm při 6 000 ot/min.\nkotouč O 260 mm\nkotouč O 240 mm\nGalerie (21 fotografií)\nAdiva AD3 - komfort na 3 kolech\nAť je mokro, sníh či zima, s Adivou vám bude prima! Toto sice není oficiální reklamní slogan, ale naše jednovětné zhodnocení tříkolového skútru nesoucího jméno ADIVA.\nV redakci jsme už otestovali nejednu Vespu, ale vždy se jednalo o motorizaci do 125 ccm. Teď nám byla zapůjčena ta nejsilnější varianta o objemu 300 ccm nesoucí označení Vespa GTS 300 Super ABS.\nKymco K-XCT 300i - v plném nasazení\nJe to téměř měsíc, co jsme od společnosti MSA, která zastupuje KYMCO na českém trhu, převzali k ročnímu testování skútr KYMCO K-XCT 300i. Na počítadle přibylo několik tisíc kilometrů a proto nastal čas přinést čerstvě získané zkušenosti z tohoto maxitestu od dalšího z nás. V rámci objektivity...\n"Ninja" mezi skútry - Kawasaki J300\nO tom, že segment skútrů se těší stále větší oblibě, není třeba vůbec pochybovat. Pochopili to i u Kawasaki a bez nějakých zbytečných průtahů představili model s označením J300. Pozorným skútrařům však nemohla uniknout určitá podobnost s Downtownem 300, a skutečně. Na výrobě J300 se měrou...\nMAXI test KYMCO K-XCT 300i - začínáme\nNení test jako test, a protože jsme v redakci dostali nejeden dotaz, zda můžeme udělat i nějaký dlouhodobý test, rozhodli jsme se to zkusit. Nejprve jsme s nabídkou ročního testování obeslali všechny značky, se kterými spolupracujeme, a čekali. Jednou z našich podmínek přitom bylo, aby se...


Vnitroblok se změní: Víc zeleně, méně aut - Písecký deník\nStudie na vnitroblok v Budovcově ulici v Písku. | Foto: Deník/ Lucie Kotrbová\nPobytový park by měl vzniknout ve vnitrobloku v Budovcově ulici. Městu se nezamlouvá současný stav areálu, který podle místostarostky připomíná odstavné parkoviště. „Parkování tam nemá žádný řád. Celkově není lokalita v dobrém stavu, což bychom chtěli změnit,“ poznamenala místostarostka Petra Trambová.\nMěsto si nechalo zpracovat architektonicko – dopravní studii, ze které může nyní vycházet. „Mělo by zde vzniknout parkoviště pro dvacet aut, což je limit, který je možný vzhledem k jedinému vjezdu a výjezdu do vnitrobloku z Budějovické ulice,“ vysvětlila Petra Trambová.\nLidé chtějí stavět, parcely chybí\nVětší důraz by byl kladem na zeleň, v lokalitě by přibylo asi 16 nových stromů. Studie počítá také s vodním prvkem či renovací dětského hřiště. Z průjezdu do Budovcovy ulice by měly zmizet nevzhledné kontejnery, přibýt by naopak měly boxy a nabíječka na elektrokola. Vnitroblok by se zpřístupnil také ze dvora budovy městského úřadu.\nPodle studie by měla revitalizace vnitrobloku v Budovcově ulici stát kolem deseti milionů korun.


Američan překonal světový rekord ve výskoku z rampy. Z jeho úspěšného pokusu se doslova tají dech - Sport.cz\n29. dubna 2019 07:41 - Sölden/Praha\nTohle chtělo nervy ze železa! Dvojnásobný olympijský vítěz na freestylových lyžích David Wise vylepšil v pondělí světový rekord v nejvyšším skoku z rampy. Adrenalinový kousek předvedl v rakouském středisku Sölden. Američan vylétl do výšky 11,7 metrů.\nSvětový rekord ve skoku z rampy američana Davida Wise.\nFreestylový park v proslulém rakouském středisku Sölden byl hostitelem akce Audi Nines 2019. Úspěšný americký lyžař David Wise během podniku překonal světový rekord ve skoku z rampy, když vylétl do výšky 11,7 metrů a dosavadní maximum Simona Dumonta z roku 2008 překonal téměř o metr.\nRampa zvaná quarterpipe je skokánek, který je urolbován tak, že lyžař se do výšky dostává z vertikální odrazové hrany. Poté, co dosáhne vrcholu svého letu, dopadá zpět na nájezdovou plochu. Skok v Söldenu byl pro překonání světového rekordu uzpůsoben tak, aby bylo zajištěno maximální bezpečí při dopadu.\nDavid Wise Sets World's Highest Air - Quarterpipe to Banked Landing https://t.co/rFjnaKgqJm pic.twitter.com/F2uoAFkxHR\n— Extreme Sports TV (@ExtremeTV) 24. dubna 2019\n„Je to děsivé samozřejmě. Během provedení skoku se vaše mysl musí dostat do jakési fáze autopilota a vy se v obrovské rychlosti rozjíždíte k tomu, co nastane," popisoval pocity čerstvý rekordman. „Nesmíte se bát, já vím je to bláznivé, ale najednou letíte vzduchem, a to je skvělý pocit. Chytnete se lyží, předvedete trik a cítíte se parádně," promluvil olympionik o tom, co ho na skákání baví.\nOsmadvacetiletý Američan je olympijským vítězem v U-rampě z her v Soči a v Pchjongčchangu. Wise vyhrál čtyřikrát americké X Games. Nyní se může také pyšnit titulem muže, který po skoku z rampy vylétl do výšky, do které se žádný freestylový lyžař před ním nepodíval.


Ministerstvo přivezlo domů více než 4000 Čechů. Podívejte se, kde všude uvízli - Deník.cz\nEvakuační letadla vyrazila během uplynulých dnů celkem do 15 destinací. Na dopravě českých občanů do Česka se podílely také evakuační autobusy, které Ministerstvo zahraničních věcí ČR vysílalo po celé Evropě.\nV letadlech se vracejí Češi i cizinci\n"Uplynulé dny byly logisticky velmi náročné. Díky nonstop provozu našich ambasád a nasazení mých kolegů se nám daří pomáhat tisícovkám Čechů dostat se domů. Za každým uskutečněným letem jsou hodiny práce a vyjednávání povolení. Co je vidět méně, ale je stejně důležité, je pomoc v těch místech, odkud se ještě dalo dostat komerční cestou. Zde moji kolegové hráli také těžko zastupitelnou roli," prohlásil ministr zahraničních věcí ČR Tomáš Petříček.\nPodle něj tak ministerstvo pomohlo formou vyjednání výjimek či spoluprací s ostatními členskými státy EU vrátit se dalším několika tisícům osob.\nVolná místa na palubě českých evakuačních letadel nabízí ministerstvo podle své zprávy i občanům EU a třetích států. Cizinci tak průměrně obsadí každé páté místo v letadle.\n"Díky evropské spolupráci je pomoc našim občanům v zahraničí daleko efektivnější. Je naprosto přirozené, že část našich kapacit je vyhrazena pro ostatní Evropany. Desítky Čechů se domů dostaly díky pomoci ostatních evropských států, například Německa nebo Maďarska,“ řekl šéf české diplomacie.\nRekordmanem v letech je Německo\nPrvní dva české evakuační lety vyrazily na turisty oblíbené Kanárské ostrovy, a to 18. března. Následovalo Pobaltí, Egypt, Filipíny, Honduras, Mexiko, Vietnam, Panama, Kuba, Dominikánská republika, Kolumbie, Kostarika, Peru, Thajsko a Kanada.\nZatím poslední evakuační let přistál v pondělí 30. března. Letadlo z Dominikánské republiky s mezipřistáním v kanadském Montrealu dopravilo do Česka 138 Čechů a 44 občanů ostatních členských států EU. V úterý 31. března je plánován přílet evakuačního letadla z amerického Chicaga a druhého letu z Thajska.\nOd doby aktivování společného mechanismu EU vypravilo Česko deset repatriačních letů, v porovnání s tím má Francie zaregistrováno osm letů, Rakousko sedm a Polsko čtyři. Rekordmanem je zatím Německo, které do společného mechanismu EU registrovalo kvůli proplacení části nákladů už 94 letů.\nLetadla, které ministerstvo zahraničních věcí vyslalo z Vietnamu a Thajska, byla zároveň využita k přepravě několika tun zdravotnického materiálu v podobě roušek a rukavic. Zásilku FFP3 respirátorů, které ministr Petříček distribuoval do vybraných českých nemocnic, zase doručil evakuační autobus z Londýna.\nVyjely také autobusy\nZhruba polovinu z celkového počtu repatriovaných dopravilo ministerstvo domů evakuačními autobusy, ať už ve spolupráci s hasiči či soukromými firmami. Autobusy vyrazily již 14. března, a to do Frankfurtu a Vídně. Následovaly pravidelné spoje do Mnichova, Berlína, Londýna, ale také do Curychu, Paříže, Kodaně, Amsterdamu, Madridu a dalších evropských metropolí.\nPomoc tisícům českých občanů nezajistila pouze evakuační přeprava, ale také non-stop provozovaná telefonní linka ministerstva zahraničních věcí.\n"Hotline ministerstva zahraničních věcí vyřídila od 14. března do pátku 27. března téměř 17 tisíc dotazů. Nepolevujeme a jedeme dál, a to jak v Praze, tak na všech našich zastupitelských úřadech v zahraničí. V Praze nám museli pomoci kolegové z celého ministerstva," shrnul aktuální data náměstek Sekce právní a konzulární Martin Smolek.


Citrónový tymián-Thymus citrodorus - Květiny Eshop - Krakonošovo zahradnictví\n> Bylinky a koření>Citrónový tymián-Thymus citrodorus\nByl vypěstován z tymiánu vulgaris. Je...\nCitrónový tymián-Thymus citrodorus\nByl vypěstován z tymiánu vulgaris. Je to nejnovější druh s citrónovou vůní. Uvádí se též pod jménem Thymolemon. Je to vytrvalá bylina, až drobný polokeř. Možno pěstovat v květináčích i volně na zahradě. Nevymrzá.\nByl vypěstován z tymiánu vulgaris. Je to nejnovější druh s citrónovou vůní. Uvádí se též pod jménem Thymolemon. Je to vytrvalá bylina, až drobný polokeř. Možno pěstovat v květináčích i volně na zahradě. Nevymrzá. Je to koření i léčivka. Čaj má posilující účinky. (Sazenice v květináči)


Suspendovaný Platini chce vystoupit na kongresu UEFA, FIFA se zlobí - Deník.cz\nSuspendovaný Platini chce vystoupit na kongresu UEFA, FIFA se zlobí\nŽeneva - I když má Michel Platini zakázáno působení ve fotbalovém dění, má v úmyslu vystoupit na kongresu UEFA a promluvit k delegátům, kteří budou 14. září v Aténách volit jeho nástupce. Mezinárodní fotbalové federaci FIFA se to však nelíbí. Etická komise FIFA Platiniho suspendovala loni v prosinci na čtyři roky za nevyjasněný příjem dvou milionů franků.\nFIFA je však rozladěná. Vadí jí zejména to, že ji o podobné svolení nikdo nepožádal. "Vhledem k tomu, že datum kongresu je známé už delší dobu, je otázkou, proč UEFA žádost nepodala," řekl dnes mluvčí FIFA.\nKariéra fotbalového reprezentanta Matěje Vydry připomíná jízdu na horské dráze. Osmadvacetiletý…\nRonaldo, Messi, ale i Lewandowski. Kdo se stane fotbalistou roku?


Testy na srážlivost krve | uLékaře.cz\nuLékaře.cz Poradna lékaře Testy na srážlivost krve\nVnitřní lékařství František 25.6.2012\nchtěl bych se zeptat, jaký test se dělají na srážlivost krve (zda nemám vyšší než je obvyklé), zda si tento test mohu nechat udělat na vlastní náklady a kolik by to asi tak stálo.\nPak bych se chtěl ještě zeptat, jestli je možné aby měl někdo vyšší srážlivost krve, měl zánět žil ale ne v takové míře aby mu otekly nohy.\nJe s výhodou, pokud provedení konkrétních testů doporučí lékař. Nejlépe je, pokud výsledky interpretuje hematolog -specialista v problematice krve a krevní srážlivosti. Můžete se obrátit na nejbližší hematologickou laboratoř (oddělení klinické biochemie a hematologie), buď v nejbližší nemocnici, nebo na nějakou soukromou (např. Synlab). Zvláště v soukromých Vám jistě vyjdou vstříc a doporučí, co byste si mohl nechat vyšetřit-náklady odhaduji na několik málo stokorun (INR, aPTT, fibrinogen, ev. krvácivost dle Duke, ev. krevní obraz). Pokud jste trombózu již prodělal nebo je podezření na trombofilní stav=náchylnost k nadměrnému srážení, provádí se specializované vyšetření, které je podstatně nákladnější (zjišťování genových mutací aj.). Zánět žil (možná máte na mysli flebotrombózu - jde o různé věci) je možné mít i bez otoků dolních končetin.


Na Černém Mostě už zaparkujete. Nové P+R pojme 886 aut, zaplatíte 50 korun | 24_zpravy\nhttps://www.24zpravy.com/domaci/na-cernem-moste-uz-zaparkujete-nove-pr-pojme-886-aut-zaplatite-50-korun/586823-zpravy prosince 01, 2021 149\nParkovací dům má kapacitu 886 míst k stání, z nichž část je určená pro elektromobily nebo vozy poháněné plynem LPG a CNG. Celodenní stání vyjde na 50 korun, za noc řidiči zaplatí 100 korun.\n„Parkovací dům nabízí místa pro auta, která by jinak musela jet do centra. Parkoviště je jen pár minut chůze od konečné stanice metra Černı Most. Plošná a P+R parkoviště jsou v rámci městské infrastruktury důležité dopravní stavby,“ řekl Scheinherr. Náměstek se už dříve vyjádřil, že jde o jeden z nejmodernějších parkovacích domů v Praze.\nStavba vyšla na asi půl miliardy korun, zhruba polovinu peněz město získalo z evropskıch fondů\nV Chlumecké ulici, kde parkovací dům stojí, se původně nacházelo běžné parkoviště s kapacitou asi 300 míst. Na jeho ploše nyní stojí parkovací dům. Z celkového počtu je 89 míst určeno pro parkování aut na plyn.\nDalších 22 míst je vyčleněno pro handicapované a 18 speciálních širších míst pro pro rodiče s dětmi. V domě je také 28 míst pro motocykly a uzamykatelné místo, kam si mohou cyklisté uložit svůj bicykl. Dalších osm míst bude sloužit pro nabíjení elektromobilů.\nRadnice městské části Praha 14 si od zprovoznění parkovacího domu slibuje úbytek aut přespolních řidičů ve svıch ulicích.\n„Praha 14 nemá zřízeny zóny placeného stání, takže v našich ulicích není žádná regulace, která by byla funkční. Tıká se to desítek ulic v blízkosti stanic metra, a to v docházkové vzdálenosti nějakıch 300 nebo 400 metrů. Tam to vnímáme jako opravdu kritické,“ řekl už dříve místostarosta Prahy 14 Petr Hukal (Piráti).\nNa Chlumecké ulici za poslední dobu vzniklo101 parkovacích míst, dvě desítky také u tramvajové smyčky na Lehovci.\nDalší záchytná parkoviště vzniknou u železniční zastávky Praha-Hostivař, kde bude 78 stání. Dále v Novıch Butovicích, na Zličíně a s využitím pouze pro rezidenty také na Dědině v Praze 6. V novém parkovacím domě budou moct zaparkovat i řidiči na Opatově na Jižním Městě, kde město nyní finalizuje projekt stavby.\nNa celém území Prahy je asi dvacet záchytnıch parkovišť a provozuje je městská firma Technická správa komunikací (TSK). Na většině z nich vedení města od srpna 2021 zvedlo cenu stání. Na čtyřech místech tak budou lidé za denní stání platit 100 korun a na devíti 50 korun. Zbylıch sedm, která nejsou hlídaná, jsou na 12 hodin zdarma. Řidiči na všech parkovištích kromě jednoho za den zaplatili 20 korun.


Film Manou the Swift ke stažení zdarma\nNa vědomost se dává, že Němečtí tvůrci ze LUXX Studios přichází se svým novým animovaným filmem, který se v kinech objeví poprvé v druhé polovině letošního května, přesněji 18. 5. 2017 a bude to jistě stát za to! Tak neváhejte a zajděte si na tento film do kina.\nZ traileru již vyplývá, že snímek bude plný FX efektů, které dělají snímek velice zajímavým a dobře vypadajícím.\nFilm nás zavede za ptákem Manouem, který doufám, že jak vyroste, tak se z něj stane Racek, kterých zná spousty. Jenže nic není takové, jak se mu zdá. Dozvídá se totiž velice brzy, že není Rackem. Je šokován a utíká z domu na cestu plnou dobrodružství. Na této cestě zjišťuje, že je Rorýs a jejich druh, společně s druhem Racků, je velice ohrožený a budou muset proti tomuto ohrožení bojovat.\nPosted Dub 05 , 2017\nŽánr: 2017, Animované, Nové\nŠtítky: 3gp, animované filmy, animované filmy 2017, animovaný film, Filmové novinky 2017, filmy 2017, Manou the Swift, Manou the Swift film 2017, nejlepší filmy všech dob, německý film, německý film 2017, online filmy zdarma.eu, top filmy